Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002
af 11. november 2002
om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 159, stk. 3, og artikel 308,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
under henvisning til Regionsudvalgets resolution(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I forbindelse med større katastrofer må Fællesskabet vise sig solidarisk med befolkningen i de berørte regioner ved at yde et finansielt tilskud for at bidrage til hurtigst muligt at genoprette normale livsvilkår i de katastroferamte regioner. Tilskud bør først og fremmest ydes i forbindelse med naturkatastrofer.
(2) De eksisterende økonomiske og sociale samhørighedsinstrumenter giver mulighed for finansiering af risikoforebyggelsestiltag eller genopbygning af ødelagt infrastruktur. Men det er også nødvendigt at indføre et supplerende instrument adskilt fra de eksisterende EF-instrumenter, så Fællesskabet får mulighed for at handle øjeblikkeligt og effektivt for hurtigst muligt at kunne yde nødhjælp og dække befolkningens umiddelbare behov og på kort sigt medvirke til genopbygningen af vigtig ødelagt infrastruktur og således fremme genoptagelsen af økonomisk aktivitet i de katastroferamte regioner.
(3) EU bør ligeledes udvise solidaritet over for de lande, som for tiden forhandler om tiltrædelse af Den Europæiske Union. Hvis denne forordning også skal omfatte disse lande, må artikel 308 tages i anvendelse.
(4) Tilskud fra Fællesskabet bør være et supplement til de berørte landes egen indsats og dække en del af det offentliges udgifter til udbedring af skader i forbindelse med en større katastrofe.
(5) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bør anvendelsen af dette instrument begrænses til større katastrofer, som har en alvorlig indvirkning på borgernes livsvilkår, det naturlige miljø eller økonomien.
(6) Som "større katastrofe" betragtes i denne forordning enhver katastrofe, der i mindst ét af de berørte lande forvolder betydelig skade opgjort i tal eller i procent af bruttonationalindkomsten (BNI). For at kunne yde en indsats i tilfælde af en katastrofe, der trods et betydeligt omfang ikke ville kunne nå op på det krævede beløb, kan man også yde tilskud i ekstraordinære tilfælde, hvis et berettiget naboland rammes af samme katastrofe, eller når størstedelen af befolkningen i en bestemt region er katastroferamt med alvorlige, langvarige følgevirkninger for borgernes livsvilkår.
(7) Fællesskabstiltaget foregriber ikke tredjeparts ansvar, hvor en tredjepart i henhold til princippet om, at forureneren skal betale, først og fremmest er erstatningspligtig for de forvoldte skader eller forebyggende tiltag på medlemsstats- eller fællesskabsplan.
(8) Med dette instrument bør det blive muligt hurtigt at træffe afgørelse om ydelse og frigivelse af de pågældende finansielle ressourcer. De administrative procedurer skal justeres med dette for øje og begrænses til det absolut nødvendige. Med henblik herpå har Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 7. november 2002 indgået en interinstitutionel aftale om finansiering af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, der supplerer den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren.
(9) Det kan være ønskeligt for modtagerstaten under overholdelse af dens forfatningsmæssige, institutionelle, retlige og finansielle bestemmelser at inddrage de regionale eller lokale myndigheder i indgåelsen og anvendelsen af gennemførelsesaftalerne, idet dog modtagerstaten under alle omstændigheder forbliver ansvarlig for anvendelsen af støtten og for forvaltningen af og kontrollen med de tiltag, som støttes ved fællesskabsfinansieringen.
(10) Dette instruments gennemførelsesbestemmelser bør afpasses efter, hvor hastende situationen er.
(11) Et tiltag, der finansieres ved hjælp af dette instrument, bør ikke samtidig modtage bistand i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden(5), Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(6), Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(7), forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til Republikken Ungarn og Folkerepublikken Polen(8), Rådets forordning (EF) nr. 1267/1999 af 21. juni 1999 om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument(9), Rådets forordning (EF) nr. 1268/1999 af 21. juni 1999 om fællesskabsstøtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug og udvikling af landdistrikter i ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i førtiltrædelsesperioden(10), Kommissionens forordning (EF) nr. 2760/98 af 18. december 1998 om gennemførelse af et program for grænseoverskridende samarbejde inden for rammerne af Phare-programmet(11), Rådets forordning (EF) nr. 1266/1999 af 21. juni 1999 om samordning af støtten til ansøgerlandene som led i førtiltrædelsesstrategien og om ændring af forordning (EØF) nr. 3906/89(12), Rådets forordning (EF) nr. 555/2000 af 13. marts 2000 om iværksættelsen af foranstaltninger som led i førtiltrædelsesstrategien for Republikken Cypern og Republikken Malta(13), eller Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net(14); ved skader, der dækkes i medfør af fællesskabs- eller internationale instrumenter i forbindelse med erstatning for specifikke skader, bør der ikke samtidig ydes bistand i henhold til dette instrument.
(12) Der bør sikres den størst mulige gennemskuelighed i forbindelse med gennemførelsen af Fællesskabets finansielle bistand og en passende kontrol med anvendelsen af midlerne.
(13) En forsigtig økonomisk forvaltning er nødvendig, så Fællesskabet er i stand til at gribe ind, hvis der skulle opstå flere store katastrofer i et og samme år.
(14) I undtagelsestilfælde og alt efter, hvor store finansielle midler der er til rådighed i henhold til dette instrument i det år, hvor katastrofen indtræder, bør der kunne afsættes supplerende støtte fra de beløb, der vil være til rådighed i det følgende år.
(15) Der bør fastsættes en frist for anvendelsen af tilskuddet, og det bør fastsættes, at modtagerstaterne skal dokumentere, hvad de har anvendt det modtagne tilskud til. Modtagne beløb, der efterfølgende dækkes af tredjepart, eller som overstiger den endelige opgørelse af skaderne, bør betales tilbage.
(16) På grund af ekstraordinære omstændigheder bør katastroferamte lande fra og med sommeren 2002 kunne modtage tilskud fra dette instrument.
(17) For at sikre hurtig hjælp til de lande, der er ramt af de seneste oversvømmelser, haster det meget med at få vedtaget dette instrument; det er derfor nødvendigt at tillade en afvigelse fra den periode på seks uger, de nationale parlamenter skal have til at drøfte forslaget, jf. protokollens afsnit I, punkt 3, om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Der oprettes en EU-Solidaritetsfond, i det følgende benævnt "fonden". Formålet er at give Fællesskabet mulighed for hurtigt, effektivt og smidigt at reagere på katastrofesituationer under de i denne forordning fastsatte betingelser.
Artikel 2
1. På anmodning af en medlemsstat eller et land, med hvilket der føres forhandlinger om tiltrædelse af Den Europæiske Union, herefter benævnt "modtagerstat", kan der først og fremmest frigøres midler fra fonden, hvis der på modtagerstatens område indtræder en større naturkatastrofe, som har alvorlige følgevirkninger for borgernes livsvilkår, det naturlige miljø eller økonomien i en eller flere regioner eller et eller flere lande.
2. Som "større katastrofe" betragtes i henhold til denne forordning enhver katastrofe, der forvolder skader, som i mindst ét af de berørte lande vurderes til enten mere end 3 mia. EUR i 2002-priser eller mere end 0,6 % af BNI.
I undtagelsestilfælde kan en nabomedlemsstat eller et land, der har indledt tiltrædelsesforhandlinger med Den Europæiske Union, og som er ramt af samme katastrofe, ligeledes modtage midler fra fonden.
Selv om kriterierne i stk. 1 ikke er opfyldt, kan en region dog under ganske særlige omstændigheder modtage midler fra fonden, når regionen er blevet ramt af en usædvanlig katastrofe, fortrinsvis en naturkatastrofe, som berører størstedelen af befolkningen med alvorlige og vedvarende følger for livsvilkårene og den økonomiske stabilitet i regionen, ligeledes modtage midler fra fonden. De samlede årlige midler, der kan ydes i henhold til dette afsnit, må dog ikke udgøre mere end 7,5 % af fondens samlede årlige midler. Midlerne ydes fortrinsvis til afsides beliggende eller isolerede regioner, som øsamfund og regioner i den yderste periferi, jf. traktatens artikel 299, stk. 2. Kommissionen gennemgår meget nøje de anmodninger, den modtager i henhold til dette afsnit.
Artikel 3
1. Midler fra fonden ydes som tilskud. En modtagerstat kan kun modtage midler fra fonden én gang i forbindelse med en og samme katastrofe.
2. Fondens formål er at supplere modtagerstaternes egen indsats og dække en del af deres offentlige udgifter for at hjælpe dem med at gennemføre følgende nødhjælpstiltag, alt efter katastrofens art:
a) omgående udbedring af infrastruktur og faciliteter på energi-, vandforsynings-, spildevands-, telekommunikations-, transport-, sundheds- og undervisningsområdet
b) midlertidig indkvartering og nødhjælp for at opfylde befolkningens umiddelbare behov
c) omgående sikring af forebyggende infrastrukturer og foranstaltninger til umiddelbar beskyttelse af kulturarven
d) omgående rensning af katastroferamte områder, herunder naturområder.
3. Udbetalinger fra fonden er i princippet begrænset til finansiering af foranstaltninger til afhjælpning af skader, der ikke kan forsikres, og skal tilbagebetales i overensstemmelse med artikel 8, hvis udgifterne til udbedring af skaden efterfølgende dækkes af tredjepart.
Artikel 4
1. Så hurtigt som muligt og senest ti uger efter den første skade i forbindelse med katastrofen kan et land rette anmodning til Kommissionen om tilskud fra fonden. Anmodningen skal indeholde alle tilgængelige oplysninger om bl.a.:
a) katastrofens samlede skadesomfang og dens indvirkning på den berørte befolkning og økonomi
b) en vurdering af omkostningerne i forbindelse med de i artikel 3 omhandlede tiltag
c) eventuelle andre finansieringskilder af fællesskabsoprindelse
d) eventuelle andre nationale eller internationale finansieringskilder, herunder offentlig eller privat forsikringsdækning, der kan medvirke til at dække udgifterne til udbedring af skaderne.
2. På grundlag af disse oplysninger og eventuelle yderligere oplysninger fra det berørte land vurderer Kommissionen, om betingelserne for at frigive midler fra fonden er opfyldt, og fastsætter hurtigst muligt, hvor stort et tilskud der skal foreslås ydet inden for grænserne af de disponible finansielle midler. Hvert år den 1. oktober bør mindst en fjerdedel af fondens årlige midler fortsat være til rådighed for at dække behov, der måtte opstå indtil årets udgang.
Kommissionen sikrer, at landenes anmodninger får en retfærdig behandling.
3. Kommissionen forelægger budgetmyndigheden de forslag, som er nødvendige for at få frigivet de tilsvarende bevillinger. Disse forslag skal omfatte alle de tilgængelige oplysninger, der er nævnt i stk. 1, og andre relevante oplysninger, som Kommissionen ligger inde med, samt et bevis for, at betingelserne i stk. 2 er opfyldt, og en begrundelse for de beløb, der foreslås.
4. Når budgetmyndigheden har stillet bevillingerne til rådighed, vedtager Kommissionen en beslutning om det pågældende tilskud, som udbetales umiddelbart og på én gang til modtagerstaten efter undertegnelse af den i artikel 5 omhandlede aftale.
5. Der kan udbetales tilskud fra den i stk. 1 omhandlede dato.
Artikel 5
1. Under overholdelse af de forfatningsmæssige, institutionelle, retlige og finansielle bestemmelser i modtagerstaten og i Fællesskabet indgår Kommissionen og modtagerstaten en aftale om gennemførelse af beslutningen om ydelse af tilskud. I aftalen beskrives bl.a. arten af de tiltag, der skal finansieres af fonden, og hvor de skal udføres.
2. Kommissionen sørger for, at de forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i henhold til denne forordning, også påhviler de stater, med hvilke der føres forhandlinger om tiltrædelse af Den Europæiske Union, i forbindelse med relevante aftaler og instrumenter.
3. Ansvaret for udvælgelse af enkelttiltag og anvendelse af støtten i henhold til aftalen påhviler modtagerstaten under overholdelse af betingelserne i denne forordning, beslutningen om tildeling af støtte og aftalen. Modtagerstaten påtager sig dette ansvar med forbehold af Kommissionens ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget og i overensstemmelse med de bestemmelser i finansforordningen, som finder anvendelse på delt eller decentral forvaltning.
Artikel 6
1. Modtagerstaten er ansvarlig for samordningen af på den ene side tilskud fra fonden til de i artikel 3 omtalte tiltag og på den anden side støtte fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og andre fællesskabsfinansieringsinstrumenter.
2. De tiltag, som modtager midler i henhold til denne forordning, er ikke berettiget til støtte fra fonde og instrumenter i henhold til forordning (EF) nr. 1164/94, (EF) nr. 1260/1999, (EF) nr. 1257/1999, (EF) nr. 1267/1999, (EF) nr. 1268/1999, (EF) nr. 3906/89, (EF) nr. 2760/98, (EF) nr. 555/2000 og (EF) nr. 2236/95, og skal være i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1266/1999. Modtagerstaten sørger for, at denne bestemmelse overholdes.
3. Til skader, der udbedres i henhold til fællesskabs- eller internationale instrumenter, der yder midler til dækning af særlige skader, kan der ikke samtidig ydes tilskud fra fonden.
Artikel 7
De tiltag, der finansieres af fonden, skal være forenelige med traktatens bestemmelser og de retsakter, der er udstedt i henhold til denne, og med fællesskabspolitikker og -aktioner og førtiltrædelsesbistandsinstrumenterne.
Artikel 8
1. Tilskud fra fonden anvendes inden for en frist på et år at regne fra datoen for Kommissionens udbetaling af tilskuddet. Den del af midlerne, der ikke måtte være anvendt inden for denne frist og under overholdelse af betingelserne i denne forordning, vil Kommissionen kræve tilbagebetalt af modtagerstaten.
Modtagerstaterne skal undersøge alle muligheder for erstatning fra tredjepart.
2. Senest seks måneder efter udløbet af fristen på et år at regne fra datoen for udbetalingen af tilskuddet forelægger modtagerstaten en gennemførelsesrapport vedrørende anvendelsen, vedlagt en begrundelse for udgifterne, hvori eventuelle andre finansieringskilder i forbindelse med de omhandlede tiltag anføres, herunder forsikringsgodtgørelse og erstatning fra tredjepart. Rapporten skal indeholde en omtale af de af modtagerstaten besluttede eller planlagte forebyggende foranstaltninger med henblik på at begrænse skadernes omfang og om muligt undgå en gentagelse af sådanne katastrofer.
Efter denne procedure afslutter Kommissionen fondens tiltag.
3. Hvis udgiften til udbedring af skaderne senere dækkes af en tredjepart, vil Kommissionen kræve, at modtagerstaten tilbagebetaler et tilsvarende beløb af tilskuddet.
Artikel 9
Anmodninger om tilskud fra fonden og beslutninger om ydelse af tilskud fra fonden samt finansieringsaftalen, rapporterne og ethvert andet relevant dokument angiver alle beløb i euro.
Artikel 10
1. I undtagelsestilfælde og hvis de resterende finansielle midler, der er til rådighed i fonden i det år, hvor katastrofen indtræder, ikke kan dække det støttebeløb, som budgetmyndigheden skønner nødvendigt, kan Kommissionen foreslå, at forskellen finansieres over fondens midler for det følgende år. Fondens budgetloft i det år, hvor katastrofen indtræffer, og det følgende år skal dog under alle omstændigheder overholdes.
2. Hvis nye elementer viser, at de forvoldte skader er langt mindre omfattende end vurderet, vil Kommissionen kræve, at modtagerstaten tilbagebetaler et tilsvarende beløb af tilskuddet.
Artikel 11
Finansieringsafgørelserne og de deraf følgende aftaler og kontrakter skal bl.a. indeholde bestemmelser om kontrol fra Kommissionens side, via kontoret for bekæmpelse af svig (OLAF), og gennemførelse af kontrol på stedet fra Kommissionens og Revisionsrettens side i henhold til de gældende procedurer.
Artikel 12
Inden den 1. juli forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om fondens aktiviteter i løbet af det forgangne år. Denne rapport skal især indeholde oplysninger, der vedrører artikel 3, 4 og 8.
Artikel 13
Uanset fristen i artikel 4, stk. 1, kan medlemsstater og stater, med hvilke der føres forhandlinger om tiltrædelse af Den Europæiske Union, og som er blevet ramt af katastrofer, som defineret i artikel 2, fra og med den 1. august 2002 anmode om støtte fra fonden inden to måneder efter datoen for ikrafttrædelse af denne forordning.
Artikel 14
Rådet vurderer anvendelsen af denne forordning senest den 31. december 2006 på grundlag af et forslag fra Kommissionen.
Artikel 15
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. november 2002.
A Tanács 2012/2002/EK rendelete
(2002. november 11.)
az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 159. cikke harmadik bekezdésére és 308. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
tekintettel a Régiók Bizottságának állásfoglalására [4],
mivel:
(1) Jelentős katasztrófa esetén a Közösségnek szolidárisnak kell lennie az érintett régiók lakosságával úgy, hogy a katasztrófa által sújtott régiókban pénzügyi támogatás biztosításával hozzájárul a megszokott életkörülményekhez való mielőbbi visszatéréshez. A támogatást főként természeti katasztrófák esetén kell nyújtani.
(2) A gazdasági és szociális kohézió meglévő eszközei alkalmasak a kockázatok megelőzésével kapcsolatos intézkedések fedezésére és a megrongálódott infrastruktúra helyreállítására. Ugyanakkor rendelkezéseket kell hozni egy további eszközről is, amely különbözik az eddigi közösségi eszközöktől, és lehetővé teszi a Közösség számára, hogy gyorsan és hatékonyan léphessen fel annak érdekében, hogy a lehető leggyorsabban segítséget tudjon nyújtani a vészhelyzeti szolgálatok mozgósításához, hogy azok biztosítani tudják az emberek azonnali szükségleteit, továbbá hogy hozzájáruljon a megrongálódott, kulcsfontosságú infrastruktúra rövid távon történő helyreállításához annak érdekében, hogy újraindulhasson a katasztrófa által sújtott régiók gazdasági tevékenysége.
(3) Az Európai Uniónak a csatlakozásról jelenleg tárgyaló államokkal szemben is szolidaritást kell mutatnia. E rendelet hatályának ezen államokra történő kiterjesztése maga után vonja a Szerződés 308. cikkének az alkalmazását.
(4) A közösségi támogatásnak az érintett állam által tett erőfeszítéseket kell kiegészítenie, és annak a közkiadásnak egy részét kell fedeznie, amely a jelentős katasztrófa által okozott kár rendezésére irányul.
(5) A szubszidiaritás elvével összhangban, az ezen eszköz alapján nyújtott támogatás az életkörülményekre, a természetes környezetre vagy a gazdaságra nézve komoly következményekkel járó jelentős katasztrófákra korlátozódik.
(6) E rendelet alkalmazásában "jelentős katasztrófa" bármely, legalább egy érintett államban bekövetkező olyan katasztrófa, amely pénzügyileg, illetve a bruttó nemzeti jövedelem (GNI) százalékos arányában kifejezhető nagymértékű kárt okoz. A beavatkozás olyan esetekben történő engedélyezése érdekében, amikor a katasztrófa nagymértékű ugyan, de nem éri el a szükséges legkisebb szintet, kivételes esetben akkor nyújtható támogatás, ha egy jogosult szomszédos országot is ugyanaz a katasztrófa ért, vagy ha egy meghatározott régió polgárainak nagyobb részét éri olyan katasztrófa, amely az életkörülményekre nézve komoly és hosszan tartó következményekkel jár.
(7) A Közösség fellépése nem mentesíti azokat a harmadik feleket a felelősségük alól, akik, a "szennyező fizet" elv alapján, az általuk okozott károkért elsősorban felelősek, és nem akadályozza sem tagállami, sem pedig közösségi szinten a megelőző intézkedéseket.
(8) Ezen eszköznek elsősorban azt kell lehetővé tennie, hogy gyorsan dönthessenek a pénzügyi források ráfordításáról, illetve azok minél gyorsabb mobilizálásáról. Az igazgatási eljárásokat megfelelően át kell alakítani, és a lehető legkisebb mértékűre kell csökkenteni. Ebből a célból az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2002. november 7-én megkötötte az Európai Unió Szolidaritási Alapjának finanszírozásáról szóló intézményközi megállapodást, amely kiegészíti a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló, 1999. május 6-i intézményközi megállapodást.
(9) Kívánatos lenne, hogy a kedvezményezett állam, a saját alkotmányos, intézményi, jogi és pénzügyi rendelkezéseivel összhangban bevonja a regionális és helyi hatóságokat a végrehajtási megállapodások létrehozásába és alkalmazásába, azzal, hogy minden esetben a kedvezményezett állam marad a felelős a támogatás végrehajtásáért és a közösségi pénzből támogatott műveletek irányításáért és ellenőrzéséért.
(10) Az ezen eszköz alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a helyzet sürgősségéhez kell igazítani.
(11) Az ezen eszközzel támogatott tevékenység azonos céllal nem részesülhet támogatásban a Kohéziós Alap létrehozásáról szóló, 1994. május 16-i 1164/94/EK tanácsi rendelet [5], a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet [6], az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet [7], a Magyar Köztársaságnak és a Lengyel Népköztársaságnak nyújtott gazdasági támogatásról szóló, 1989. december 18-i 3906/89/EGK tanácsi rendelet [8], az előcsatlakozási strukturális politikák eszközének létrehozásáról szóló, 1999. június 21-i 1267/1999/EK tanácsi rendelet [9], a csatlakozni szándékozó közép- és kelet-európai országok előcsatlakozási mezőgazdasági és vidékfejlesztési intézkedéseinek az előcsatlakozási időszakban történő közösségi támogatásáról szóló, 1999. június 21-i 1268/1999/EK tanácsi rendelet [10], a Phare-program keretében megvalósuló, határokon átnyúló együttműködési program végrehajtásáról szóló, 1998. december 18-i 2760/98/EK bizottsági rendelet [11], az előcsatlakozási stratégia keretében a csatlakozni szándékozó országoknak nyújtandó támogatás összehangolásáról és a 3906/89/EGK rendelet módosításáról szóló, 1999. június 21-i 1266/1999/EK tanácsi rendelet [12], a Ciprusi Köztársaság és a Máltai Köztársaság előcsatlakozási stratégiáinak keretében indított műveletek végrehajtásáról szóló, 2000. március 13-i 555/2000/EK tanácsi rendelet [13] vagy a közösségi pénzügyi támogatás transzeurópai hálózatok területén történő nyújtásának általános szabályairól szóló, 1995. szeptember 18-i 2236/95/EK tanácsi rendelet [14] alapján; az egyedi károk megtérítésére vonatkozó közösségi vagy nemzetközi eszközök alapján helyreállított károk ugyanezen célból nem részesülhetnek támogatásban ezen eszköz alapján.
(12) A Közösség pénzügyi támogatásának végrehajtásában és a források felhasználásának megfelelő ellenőrzésében a legnagyobb mértékű átláthatóság szükséges.
(13) Körültekintő pénzügyi vezetés szükséges annak biztosítása érdekében, hogy a Közösség akkor is tudjon reagálni, ha ugyanazon évben több jelentős katasztrófa történik.
(14) Kivételes esetekben és attól függően, hogy a katasztrófa bekövetkezésének évében ezen eszköz alapján rendelkezésre áll-e pénzügyi forrás, kiegészítő támogatásról kell rendelkezni ezen eszközből a következő évi alap terhére.
(15) A megítélt pénzügyi támogatás felhasználására határidőt kell megállapítani, és rendelkezni kell arról, hogy a kedvezményezett állam a kapott támogatás felhasználását igazolja. Vissza kell fizetni a kapott támogatás azon részét, amelyet utólag harmadik felek megtérítenek, vagy amely meghaladja a károk végső értékét.
(16) Tekintettel a kivételes körülményekre, azon országok, amelyeket 2002 nyarától kezdődően katasztrófa sújtott, ezen eszköz alapján támogatásra jogosultak.
(17) Annak érdekében, hogy az utóbbi idők árvizei által sújtott országok számára gyors segítséget lehessen nyújtani, nagyon sürgős ennek az eszköznek az elfogadása; ezért szükséges kivételt biztosítani az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösségeket létrehozó szerződésekhez mellékelt, az Európai Unión belül a nemzeti parlamentek szerepéről szóló jegyzőkönyv I. részének 3. pontjában említett, a nemzeti parlamentek számára biztosított hathetes megfontolási idő alól,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Ezennel létrejön az Európai Unió Szolidaritási Alapja (a továbbiakban: "alap") annak érdekében, hogy az e rendeletben foglaltaknak megfelelően a Közösség gyors, hatékony és rugalmas módon legyen képes a vészhelyzetekre reagálni.
2. cikk
(1) Egy tagállam vagy az Európai Unióval csatlakozási tárgyalásokat folytató ország kérelmére (a továbbiakban: "kedvezményezett állam") az alapból elsősorban akkor nyújtható támogatás, ha az adott állam területén egy vagy több régiót, illetve egy vagy több országot érintő, az életkörülményekre, a természetes környezetre vagy a gazdaságra nézve komoly következményekkel járó jelentős természeti katasztrófa következik be.
(2) E rendelet alkalmazásában "jelentős katasztrófa" bármely olyan katasztrófa, amelynek eredményeként legalább egy érintett államban a kár becsült nagysága 2002. évi árakon számolva meghaladja a 3 millió eurót, illetve több, mint az állam bruttó nemzeti jövedelmének 0,6 %-a.
Kivételes esetben az a szomszédos tagállam vagy az Európai Unióval csatlakozási tárgyalásokat folytató ország is részesülhet az alapból származó támogatásban, amelyet ugyanaz a katasztrófa sújt.
Ugyanakkor kivételes körülmények között, még ha az első albekezdésben foglalt mennyiségi feltételek nem is teljesülnek, egy régió akkor is részesülhet az alapból származó támogatásban, ha a régiót rendkívüli, elsősorban természeti, a lakossága nagyobb részére ható, a régió életkörülményeire és gazdasági stabilitására nézve súlyos és tartós következményekkel járó katasztrófa éri. Az ezen albekezdés alapján nyújtott éves összes támogatás mértéke nem lehet több, mint az alap rendelkezésére álló éves összeg 7,5 %-a. Különös figyelmet kapnak a távoli vagy az elszigetelt régiók mint a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében meghatározott legkülső és szigeti régiók. A Bizottság az ezen albekezdés alapján hozzá benyújtott bármely kérelmet a legszigorúbban vizsgálja meg.
3. cikk
(1) Az alapból támogatás formájában biztosítják a segítséget. Minden egyes, katasztrófaként elfogadott esemény esetén egyszeri támogatás juttatható a kedvezményezett állam javára.
(2) Az alap célja, hogy kiegészítse az érintett államok által tett erőfeszítéseket, és fedezze közkiadásaik egy részét annak érdekében, hogy segítse a kedvezményezett államot a katasztrófa típusától függő, alábbi szükségintézkedések megtételében:
a) az infrastruktúra, valamint az energia, ivóvíz és szennyvíz, távközlés, közlekedés, egészségügy és oktatás területén tevékenykedő létesítmények működésének azonnali helyreállítása;
b) átmeneti szállás biztosítása és a mentőszolgálatok támogatása az érintett lakosság azonnali szükségleteinek kielégítése érdekében;
c) a megelőző infrastruktúra azonnali biztosítása, valamint intézkedések a kulturális örökség azonnali megóvása érdekében;
d) a katasztrófa által sújtott területek azonnali megtisztítása, beleértve a természeti övezeteket is.
(3) Az alapból történő kifizetésekből elméletileg csak a nem biztosítható károk enyhítésére szolgáló intézkedések finanszírozhatók, és a kifizetést vissza kell téríteni, ha a kár helyreállításának költségét később harmadik fél a 8. cikknek megfelelően megtéríti.
4. cikk
(1) A katasztrófa által okozott első kár bekövetkezését követően az állam a lehető leggyorsabban, de legfeljebb 10 héten belül a Bizottsághoz benyújthatja az alapból történő támogatás iránti kérelmét, többek között az alábbi tényekre vonatkozó összes meglévő információ megadásával:
a) a katasztrófa által okozott teljes kár, valamint annak hatása az érintett lakosságra és gazdaságra;
b) a 3. cikkben említett intézkedések várható költsége;
c) közösségi támogatás bármely egyéb formái;
d) nemzeti vagy nemzetközi támogatás bármely egyéb formái, beleértve az állami vagy magán biztosítási fedezetet, amely hozzájárulhat a kár helyreállításának költségeihez.
(2) Ezen információk, illetve az érintett állam által nyújtott bármely pontosítás alapján a Bizottság elbírálja, hogy teljesültek-e az alapból történő kifizetés feltételei, és a rendelkezésre álló pénzügyi források keretei között, a lehető leggyorsabban meghatározza a lehetséges támogatás javasolt mértékét. Az éves összeg legalább egynegyedének minden év október 1-jén rendelkezésre kell állnia az év végéig felmerülő igények fedezése érdekében.
A Bizottság biztosítja az államok által előterjesztett kérelmek méltányos elbírálását.
(3) Az előirányzatok megfelelő jóváhagyása céljából a Bizottság a szükséges javaslatokat benyújtja a költségvetési hatóságnak. Ezen előterjesztések tartalmazzák az (1) bekezdésben említett valamennyi rendelkezésre álló információt, valamint a Bizottság birtokában lévő, a 2. cikkben szereplő feltételek teljesítésének bizonyítására és a javasolt mennyiségek igazolására szolgáló összes további vonatkozó információt.
(4) Amint az előirányzatokat a költségvetési hatóság hozzáférhetővé teszi, a Bizottság határoz a támogatásról, és az 5. cikkben említett megállapodás aláírását követően azonnal, egy összegben kifizeti a támogatást a kedvezményezett állam számára.
(5) A kifizetendő összegre való jogosultság az (1) bekezdésben említett időpontban kezdődik.
5. cikk
(1) A kedvezményezett állam és a Közösség alkotmányos, intézményi, jogi és pénzügyi rendelkezéseivel összhangban, a Közösség és a kedvezményezett tagállam megállapodást köt a támogatásról szóló határozat végrehajtásáról. Ez a megállapodás különösképpen rögzíti az alap által finanszírozott intézkedések típusát és helyét.
(2) A Bizottság biztosítja, hogy a tagállamok által e rendelet alapján vállalt kötelezettségeket, a vonatkozó megállapodások és okmányok keretein belül, az Európai Unióval csatlakozási tárgyalásokat folytató államok is vállalják.
(3) Az egyes intézkedések kiválasztásáért és a támogatás megállapodás szerinti végrehajtásáért a kedvezményezett állam felel, az e rendeletben foglalt feltételekkel, a támogatásról szóló határozattal és a megállapodással összhangban. A kedvezményezett állam ezt a felelősséget a Bizottság - az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó - felelősségének sérelme nélkül, valamint a pénzügyi rendelet megosztott vagy decentralizált irányításra vonatkozó rendelkezéseivel összhangban viseli.
6. cikk
(1) A kedvezményezett állam felelős az alap 3. cikkben említett intézkedésekhez való hozzájárulásának egyrészt az Európai Beruházási Bank (EBB) által, másrészt pedig az egyéb közösségi pénzügyi eszközök által nyújtott támogatással történő összehangolásáért.
(2) Az e rendelet alapján támogatott intézkedések nem kaphatnak támogatást az 1164/94/EK, 1260/1999/EK, 1257/1999/EK, 1267/1999/EK, 1268/1999/EK, 3906/89/EK, 2760/98/EK, 555/2000/EK és 2236/95/EK rendelet által szabályozott alapokból és eszközökből, és meg kell felelniük az 1266/1999/EK rendelet előírásainak. E rendelkezés betartását a kedvezményezett tagállam biztosítja.
(3) A károk megtérítésére vonatkozó közösségi vagy nemzetközi eszközök alapján helyreállított károk ugyanezen célból nem részesülhetnek az alapból származó támogatásban.
7. cikk
Az alap által finanszírozott intézkedések összhangban vannak a Szerződéssel, illetve az az alapján elfogadott jogi aktusokkal, a közösségi politikákkal és intézkedésekkel, valamint az előcsatlakozási támogatásokra vonatkozó okmányokkal.
8. cikk
(1) A támogatást attól az időponttól számított egy éven belül lehet felhasználni, amikor a Bizottság a támogatást kifizette. A határidő letelte után a támogatás felhasználatlanul maradt részét, összhangban az e rendeletben foglaltakkal, a Bizottság visszatérítteti a kedvezményezett állammal.
A kedvezményezett államoknak mindent meg kell tenniük, hogy harmadik felektől térítést kapjanak.
(2) A támogatás kifizetésétől számított egyéves időtartam lejártát követő hat hónapon belül a kedvezményezett állam a támogatás pénzügyi végrehajtásáról jelentést készít, amelyben nyilatkozik a kiadások indokáról, és megjelöli a vonatkozó intézkedésekre kapott egyéb támogatások forrásait, beleértve a biztosítási megállapodásokat és a harmadik felektől kapott térítést. A jelentés részletezi a kár mértékének csökkentése és, lehetőség szerint, a hasonló katasztrófák ismételt előfordulásának elkerülése érdekében a tagállam által bevezetett vagy javasolt megelőző intézkedéseket.
Ezen eljárás befejeztével a Bizottság megszünteti az alapból történő támogatást.
(3) Ha a kár helyreállításának költségeit utólag egy harmadik fél megtéríti, akkor a kedvezményezett államtól a Bizottság a támogatás ezzel megegyező összegének visszafizetését követeli.
9. cikk
A támogatás iránti kérelemben és az alapból származó támogatás nyújtásáról szóló határozatokban, valamint a jelentésekben és minden más kapcsolódó okiratban az összegeket euróban kell kifejezni.
10. cikk
(1) Kivételes esetekben és amennyiben a katasztrófa bekövetkezésének évében az alapban rendelkezésre álló meglévő pénzügyi forrás nem elegendő a költségvetési hatóság által szükségesnek ítélt támogatási összeg fedezésére, a Bizottság javasolhatja, hogy a különbözet a következő évi alapból kerüljön finanszírozásra. Az alap - a katasztrófa bekövetkezésének évében és az azt követő évben rendelkezésre álló - éves költségvetésének plafonösszegét minden körülmények között tiszteletben kell tartani.
(2) Ha a felmerült károk becslése, új elemek szerint, lényegesen alacsonyabb, akkor a Bizottság a kedvezményezett államtól a támogatás megfelelő részének visszafizetését követeli.
11. cikk
A finanszírozásról szóló határozatok, valamint az ezekből következő megállapodások és szerződések lehetőséget biztosítanak arra, hogy a Bizottság az Európai Csalás Elleni Hivatalon (OLAF) keresztül ellenőrzést végezzen, valamint, hogy a Bizottság és a Számvevőszék, a megfelelő eljárásokkal összhangban, helyszíni ellenőrzést tartson.
12. cikk
A Bizottság az Európai Parlament és a Tanács számára július 1-jéig jelentést készít az alap előző évi tevékenységéről. E jelentés különösen a 3., 4. és 8. cikkre vonatkozó információkat tartalmazza.
13. cikk
A 4. cikk (1) bekezdésében foglalt határidőtől eltérően, azon tagállamok, valamint az Európai Unióval csatlakozási tárgyalásokat folytató azon államok, amelyeket a 2. cikkben meghatározott katasztrófa ért, 2002. augusztus 1-jétől kezdődően, az e rendelet hatálybalépését követő két hónapon belül támogatást kérhetnek az alapból.
14. cikk
A Tanács a Bizottság javaslata alapján legkésőbb 2006. december 31-ig felülvizsgálja ezt a rendeletet.
15. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. november 11-én.