EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 573/2007/EF
af 23. maj 2007
om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme og om ophævelse af Rådets beslutning 2004/904/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 2), litra b),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske og Økonomiske Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2)
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med henblik på gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal der ifølge traktaten vedtages foranstaltninger, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring, og foranstaltninger vedrørende asyl, indvandring og beskyttelse af tredjelandsstatsborgeres rettigheder.
(2)
Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 sit ønske om at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik herpå skal en fælles europæisk asyl- og migrationspolitik sigte mod både en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere og en bedre styring af migrationsstrømmene. En fælles politik på asylområdet, herunder et fælles europæisk asylsystem, bør udgøre en integrerende del af Den Europæiske Unions målsætning om gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er åbent for personer, som, tvunget af omstændighederne, legitimt søger beskyttelse i Den Europæiske Union.
(3)
Denne beslutning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er afspejlet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som suppleret ved New York-protokollen af 31. januar 1967 (i det følgende benævnt »Genève-konventionen«).
(4)
Med hensyn til behandlingen af personer, som er omfattet af denne beslutning, er medlemsstaterne bundet af deres forpligtelser i henhold til folkeretlige instrumenter, som de er part i, og som forbyder forskelsbehandling.
(5)
»Barnets tarv« bør, hvor det er relevant, være medlemsstaternes primære hensyn ved gennemførelsen af denne beslutning i overensstemmelse med FN's konvention om barnets rettigheder.
(6)
Gennemførelsen af en sådan politik bør bygge på solidaritet mellem medlemsstaterne og forudsætter mekanismer, som kan bidrage til at fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne og følgerne heraf. Med henblik herpå blev der ved Rådets beslutning 2000/596/EF (4) oprettet en europæisk flygtningefond for perioden 2000-2004. Denne beslutning blev afløst af Rådets beslutning 2004/904/EF af 2. december 2004 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2005-2010 (5). Dette sikrede fortsat solidaritet mellem medlemsstaterne i lyset af den nyligt vedtagne fællesskabslovgivning på asylområdet og under hensyntagen til erfaringerne med gennemførelsen af den europæiske flygtningefond i perioden 2000-2004.
(7)
I Haag-programmet fastsatte Det Europæiske Råd den 4. og 5. november 2004 en række målsætninger og prioriteter for at videreudvikle det fælles europæiske asylsystem i dets anden fase.
(8)
Det Europæiske Råd understregede især behovet for, at EU i erkendelse af et fælles ansvar bidrager til et mere tilgængeligt, retfærdigt og effektivt internationalt beskyttelsessystem og sikrer adgang til beskyttelse og varige løsninger på det tidligst mulige stadium, og opfordrede til udarbejdelse af regionale beskyttelsesprogrammer, herunder et fælles genbosættelsesprogram for medlemsstater, der ønsker at deltage i et sådant program.
(9)
Det Europæiske Råd opfordrede desuden til oprettelse af passende strukturer, der inddrager medlemsstaternes nationale asylmyndigheder, for at fremme det praktiske samarbejde, hvor parterne bistår hinanden med henblik på indførelse af en ensartet procedure i hele EU og fælles indsamling, vurdering og anvendelse af oplysninger om hjemlande, samt med henblik på håndteringen af særlige pres på asylsystemerne eller modtagelseskapaciteterne, som bl.a. skyldes deres geografiske beliggenhed.
(10)
En ny europæisk flygtningefond (i det følgende benævnt »fonden«) bør oprettes i lyset af oprettelsen af den europæiske fond for integration af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold, den europæiske fond for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold og fonden for de ydre grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, specielt med henblik på at indføre fælles forvaltnings-, kontrol- og evalueringssystemer.
(11)
Fonden bør på grund af sit anvendelsesområde og formål under ingen omstændigheder yde støtte til aktioner vedrørende områder og centre, hvor personer tilbageholdes i tredjelande.
(12)
Det er nødvendigt at tilpasse fondens varighed til varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6).
(13)
Denne beslutning skal indgå i en sammenhængende ramme, som også består af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (7), Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 575/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Tilbagesendelsesfond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (8) og Rådets beslutning 2007/.../EF af ... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (9), som har til formål at sikre en rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne for så vidt angår den finansielle byrde, der følger af indførelsen af en integreret forvaltning af EU's ydre grænser og gennemførelsen af fælles politikker for asyl og indvandring, som er udviklet i overensstemmelse med afsnit IV i tredje del af traktaten.
(14)
Det er hensigtsmæssigt at støtte og forbedre den indsats, som medlemsstaterne gør for at sikre flygtninge, fordrevne og personer med subsidiær beskyttelsesstatus, jf. Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (10), passende modtagelsesforhold, at anvende retfærdige og effektive asylprocedurer og fremme god praksis på asylområdet med henblik på at beskytte rettighederne for personer, der har behov for international beskyttelse, og gøre det muligt for medlemsstaternes asylordninger at fungere effektivt.
(15)
Et af formålene med Genève-konventionen er at integrere flygtninge i samfundet i det land, hvor de har ophold. Disse personer skal kunne nyde godt af de værdier, der er anført i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Med henblik herpå er det hensigtsmæssigt at støtte medlemsstaternes indsats for at fremme den sociale, økonomiske og kulturelle integration af disse personer, da dette bidrager til den økonomiske og sociale samhørighed, som det er en af Fællesskabets grundlæggende opgaver at bevare og styrke, jf. traktatens artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra k).
(16)
I lyset af Haag-programmet er det nødvendigt at sikre, at fondens midler bruges på den mest effektive måde overhovedet til at opfylde målsætningerne for EU's asylpolitik under hensyn til behovet for at støtte genbosættelse og det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne, blandt andet som middel til at afhjælpe særligt pres på modtagelseskapaciteten og asylsystemerne.
(17)
Fonden bør støtte medlemsstaternes bestræbelser for at øge deres evne til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik i lyset af deres forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen navnlig med henblik på at indgå i et praktisk samarbejde medlemsstaterne imellem.
(18)
Fonden bør desuden støtte medlemsstaternes frivillige bestræbelser for at tilbyde flygtninge og fordrevne, der af FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) er udpeget som berettigede til genbosættelse, international beskyttelse og en varig løsning på medlemsstaternes område, herunder foranstaltninger, medlemsstaterne gennemfører for at vurdere behovet for genbosættelse og overførelse af de pågældende personer til deres område for at give dem en sikker retsstilling og fremme en effektiv integration.
(19)
Det ligger i fondens natur, at den bør kunne yde støtte til frivillig byrdefordeling, som er aftalt mellem medlemsstaterne, og som består i overførelse af personer, der nyder international beskyttelse, og af ansøgere om international beskyttelse, fra én medlemsstat til en anden, der tilbyder dem tilsvarende beskyttelse.
(20)
Fonden bør desuden kunne yde passende støtte til medlemsstaternes bestræbelser for at udpege, dele og fremme bedste praksis og oprette effektive samarbejdsstrukturer for at forbedre kvaliteten af beslutningstagningen som led i det fælles europæiske asylsystem.
(21)
Der bør oprettes en finansiel reserve til gennemførelsen af nødforanstaltninger med henblik på at yde midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer i overensstemmelse med Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf (11).
(22)
Det bør også være muligt at bruge denne finansielle reserve til at støtte medlemsstaternes bestræbelser for at afhjælpe situationer med særligt pres som følge af pludselig tilstrømning af et stort antal personer, som kan have behov for international beskyttelse, hvor der stilles betydelige og presserende krav til medlemsstaternes modtagelsesfaciliteter eller asylsystemer. Betingelserne og proceduren for at yde finansiel bistand i sådanne situationer bør fastlægges.
(23)
Fondens støtte ville være mere effektiv og mere målrettet, hvis samfinansieringen af de støtteberettigede foranstaltninger var baseret på et flerårigt program, som underkastes en midtvejsrevision, og på et årligt program, som hver medlemsstat udarbejder på grundlag af landets situation og behov.
(24)
Selv om det er hensigtsmæssigt at afsætte et bestemt beløb til hver medlemsstat, er det fortsat rimeligt at fordele en stor del af de disponible årlige midler i forhold til den byrde, der hviler på hver enkelt medlemsstat som følge af dens indsats for at modtage flygtninge og fordrevne, herunder flygtninge, som nyder godt af international beskyttelse, inden for rammerne af nationale programmer.
(25)
Personer, der tildeles international beskyttelse og en varig løsning gennem genbosættelse, bør medregnes i det antal personer, der nyder international beskyttelse, som danner grundlaget ved fordelingen af de disponible årlige midler mellem medlemsstaterne.
(26)
Da en strategisk brug af genbosættelse af personer fra lande eller regioner, der er udpeget til gennemførelse af de regionale beskyttelsesprogrammer, er vigtig, er det nødvendigt at yde supplerende finansiel støtte til genbosættelse af personer fra de vestlige nye uafhængige stater og Afrika syd for Sahara, der blev udpeget i Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 1. september 2005 om regionale beskyttelsesprogrammer, og Rådets konklusioner af 12. oktober 2005, og fra alle andre lande eller regioner, som udpeges i fremtiden.
(27)
Det er ligeledes nødvendigt at yde supplerende finansiel støtte til genbosættelsesforanstaltninger for visse kategorier af særligt sårbare personer, når genbosættelse betragtes som den bedste måde at dække deres særlige behov på.
(28)
I forbindelse med delt forvaltning, jf. artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (12) (i det følgende benævnt »finansforordningen«), bør der fastsættes betingelser, som gør det muligt for Kommissionen at udøve sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, og forpligtelserne i forbindelse med medlemsstaternes samarbejde bør præciseres. Ved at anvende disse betingelser ville Kommissionen kunne sikre sig, at medlemsstaterne anvender fonden lovligt og korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. finansforordningens artikel 27 og artikel 48, stk. 2.
(29)
Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt samt kvaliteten af gennemførelsen. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastsætte en række overordnede principper og nødvendige funktioner, som alle programmerne bør overholde.
(30)
I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet bør medlemsstaterne have det primære ansvar for gennemførelsen af og kontrollen med fondens aktiviteter.
(31)
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabslovgivningen bør fastlægges for at sikre en effektiv og korrekt gennemførelse af deres flerårige og årlige programmer. Navnlig med hensyn til forvaltning og kontrol er det nødvendigt at fastlægge, hvordan medlemsstaterne sikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende.
(32)
Uden at dette berører Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol, bør der tilskyndes til samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område.
(33)
Effektiviteten og virkningen af de foranstaltninger, som fonden støtter, afhænger også af evalueringen og formidlingen af resultaterne. Medlemsstaternes og Kommissionens respektive ansvar på dette område og de ordninger, der skal sikre evalueringens pålidelighed samt kvaliteten af de tilhørende oplysninger, bør formaliseres.
(34)
Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at fremme, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra denne fond, på passende vis anerkender den modtagne støtte, idet der tages hensyn til den praksis, der eksisterer i forbindelse med andre instrumenter med delt forvaltning, f.eks. strukturfondene.
(35)
Foranstaltningerne bør evalueres med henblik på en midtvejsrevision og en konsekvensanalyse, og evalueringsprocessen bør integreres i opfølgningen af projekterne.
(36)
I denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning.
(37)
Målet for denne beslutning, nemlig fremme af en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(38)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådet afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13).
(39)
Da foranstaltningen i denne beslutning vedrørende vedtagelse af strategiske retningslinjer, er af generel karakter og har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne beslutning, herunder ved at lade visse sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere denne beslutning med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør foranstaltningen vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske retningslinjer.
(40)
Beslutning 2004/904/EF bør ophæves.
(41)
Irland har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 6. september 2005 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.
(42)
Det Forenede Kongerige har i medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 27. oktober 2005 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning.
(43)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.
(44)
I overensstemmelse med traktatens artikel 67, stk. 2, andet led, finder proceduren i traktatens artikel 251, jf. Rådets afgørelse 2004/927/EF af 22. december 2004 om at få visse områder, der er omfattet af afsnit IV i tredje del i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, underlagt proceduren i artikel 251 i traktaten (14), anvendelse på de områder, der er omfattet af traktatens artikel 62, nr. 1), nr. 2), litra a), og nr. 3) samt artikel 63, nr. 2), litra b), og nr. 3), litra b) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
EMNE, MÅL OG FORANSTALTNINGER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
Ved denne beslutning oprettes Den Europæiske Flygtningefond (i det følgende benævnt »fonden«) for perioden 1. januar 2008 til 31. december 2013 som en del af en sammenhængende ramme, der også omfatter beslutning nr. 574/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF og beslutning 2007/…/EF, med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og anvendelsen af solidaritetsprincippet mellem medlemsstaterne.
I denne beslutning fastlægges de mål, som fonden bidrager til at nå, betingelserne for gennemførelsen af fonden, de disponible finansielle midler og kriterierne for fordelingen af disse midler.
Desuden fastlægges forvaltningsreglerne for fonden, herunder reglerne for den finansielle forvaltning, og overvågnings- og kontrolordninger, som er baseret på en ansvarsfordeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 2
Fondens generelle mål
1. Fondens generelle mål er at støtte og fremme medlemsstaternes indsats med hensyn til modtagelse af flygtninge og fordrevne og følgerne heraf gennem samfinansiering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne beslutning, under hensyntagen til fællesskabslovgivningen på disse områder.
2. Fonden bidrager til finansieringen af teknisk bistand på medlemsstaternes eller Kommissionens initiativ.
Artikel 3
Støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Fonden støtter foranstaltninger i medlemsstaterne, der vedrører et eller flere af følgende områder:
a)
modtageforhold og asylprocedurer
b)
integration af de personer, der er omhandlet i artikel 6, og hvis ophold i en specifik medlemsstat er af varig og stabil karakter
c)
forbedring af medlemsstaternes mulighed for at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik i lyset af deres forpligtelser i henhold til nugældende og kommende fællesskabslovgivning vedrørende det fælles europæiske asylsystem, navnlig med henblik på at indgå i praktiske samarbejdsaktiviteter mellem medlemsstaterne
d)
genbosættelse af de personer, der er omhandlet i artikel 6, litra e). I denne beslutning forstås ved genbosættelse den proces, hvorved borgere fra tredjelande eller statsløse, efter en anmodning fra UNHCR på grundlag af en persons behov for international beskyttelse, overføres fra et tredjeland til en medlemsstat, hvor de får ret til ophold med:
i)
status som flygtning i henhold til artikel 2, litra d), i direktiv 2004/83/EF, eller
ii)
en status, som giver de samme rettigheder og fordele efter national lovgivning og fællesskabslovgivning som flygtningestatus
e)
overførsel af personer, der falder ind under de i artikel 6, litra a) og b), omhandlede kategorier, fra den medlemsstat, der tilbød dem international beskyttelse, til en anden medlemsstat, hvor de vil få tilsvarende beskyttelse, og af personer, der falder ind under de i artikel 6, litra c), omhandlede kategorier, til en anden medlemsstat, hvor deres ansøgninger om international beskyttelse vil blive behandlet.
2. Med hensyn til modtagelsesforhold og asylprocedurer er bl.a. følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
infrastrukturer eller tjenesteydelser i forbindelse med indkvartering
b)
strukturer og undervisning, som skal sikre asylansøgere adgang til asylprocedurerne
c)
materiel hjælp og læge- og psykologhjælp
d)
social bistand, oplysning eller hjælp i forbindelse med administrative og/eller juridiske formaliteter og oplysning eller rådgivning om det mulige resultat af asylproceduren, herunder om aspekter som frivillig tilbagevenden
e)
juridisk og sproglig bistand
f)
undervisning, herunder sprogundervisning, og andre initiativer, som er forenelige med den pågældende persons status
g)
støtteordninger såsom oversættelse og uddannelse for at forbedre modtagelsesforholdene samt asylprocedurernes effektivitet og kvalitet
h)
oplysninger rettet til lokalsamfundene samt undervisning af de medarbejdere ved de lokale myndigheder, som skal fungere sammen med de personer, der modtages i værtslandet
i)
overførsel af personer, der falder ind under den i artikel 6, litra c), nævnte kategori, fra en medlemsstat, hvor de opholder sig, til den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af asylansøgningen.
3. Med hensyn til integration i samfundet i medlemsstaterne af de personer, der er omhandlet i stk. 1, litra b), og deres familiemedlemmer er bl.a. følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
rådgivning og bistand med hensyn til f.eks. bolig, underhold, integration på arbejdsmarkedet og læge-, psykolog- og socialhjælp
b)
foranstaltninger, der sætter disse personer i stand til at tilpasse sig samfundet i medlemsstaten på det sociokulturelle plan og tilslutte sig de værdier, der er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
c)
foranstaltninger, der fremmer støttemodtagernes varige og holdbare deltagelse i det civile og kulturelle liv
d)
foranstaltninger, der fokuserer på undervisning, erhvervsuddannelse og anerkendelse af kvalifikationer og eksamensbeviser
e)
foranstaltninger, der skal fremme egen empowerment (styrkelse af handlekraft) og gøre det muligt for de pågældende at blive selvforsørgende
f)
foranstaltninger, der fremmer meningsfuld kontakt og konstruktiv dialog mellem disse personer og det modtagende samfund, herunder foranstaltninger, der inddrager vigtige partnere som f.eks. den brede offentlighed, lokale myndigheder, flygtningesammenslutninger, frivillige grupper, arbejdsmarkedets parter og det bredere civilsamfund
g)
foranstaltninger til støtte for disse personers tilegnelse af færdigheder, herunder sprogundervisning
h)
foranstaltninger, der fremmer både lige adgang og lige resultater i forbindelse med disse personers kontakter med offentlige institutioner.
4. Med hensyn til foranstaltninger i forbindelse med forbedring af medlemsstaternes evne til at udvikle, overvåge og evaluere deres asylpolitik er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
foranstaltninger til fremme af indsamling, redigering, brug og formidling af oplysninger om hjemlandet, herunder oversættelse
b)
foranstaltninger, der forbedrer evnen til at indsamle, analysere og videreformidle statistikker om asylprocedurer, modtagelse, integration og personer, der nyder international beskyttelse
c)
foranstaltninger, der forbedrer kapaciteten til at vurdere asylansøgninger, herunder klager
d)
foranstaltninger, der bidrager til evaluering af asylpolitikken, som nationale konsekvensanalyser, undersøgelser blandt målgrupper, udvikling af indikatorer og benchmarking.
5. Med hensyn til foranstaltninger i forbindelse med genbosættelse er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
foranstaltninger i forbindelse med udarbejdelse og udvikling af et genbosættelsesprogram
b)
foranstaltninger i forbindelse med de nationale myndigheders vurdering af mulige tilfælde af genbosættelse, som f.eks. rejser til værtslandet, samtaler, læge- og sikkerhedsundersøgelser
c)
sundhedsvurdering og lægehjælp inden afrejsen
d)
materiel hjælp inden afrejsen
e)
informationsforanstaltninger inden afrejsen
f)
rejsearrangementer, herunder ledsagelse af sundhedspersonale
g)
information og bistand umiddelbart efter ankomsten, herunder tolkning.
6. Med hensyn til overførsel mellem medlemsstaterne af personer, der nyder international beskyttelse, og af ansøgere om international beskyttelse er specielt følgende foranstaltninger støtteberettigede:
a)
informationsforanstaltninger inden afrejsen
b)
rejsearrangementer, herunder ledsagelse af sundhedspersonale
c)
information og bistand umiddelbart efter ankomsten, herunder tolkning.
7. De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 og 3, er også berettiget til støtte fra fonden, når de er rettet mod de personer, der er omhandlet i artikel 6, litra e).
8. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1-6, skal specielt fremme gennemførelsen af bestemmelserne i den relevante fællesskabslovgivning vedrørende det fælles europæiske asylsystem.
9. Foranstaltningerne tager hensyn til kønsrelaterede spørgsmål, børns tarv, den særlige situation for sårbare personer, såsom mindreårige, uledsagede mindreårige, handicappede, ældre, gravide, enlige forældre med mindreårige børn og ofre for tortur, voldtægt eller andre alvorlige former for psykologisk, fysisk eller seksuel vold eller misbrug, ofre for menneskehandel, enkeltpersoner med behov for akut lægehjælp og absolut nødvendig behandling af sygdom.
10. Fonden støtter kun foranstaltninger vedrørende indkvartering af personer som omhandlet i artikel 6, litra c), der er adskilt fra områder eller centre, der kun er bestemt for personer, som er nægtet indrejse, eller for personer, der blevet pågrebet, efter at de har passeret en ydre grænse illegalt, eller da de nærmede sig en ydre grænse med henblik på at indrejse illegalt på medlemsstaternes område.
Artikel 4
Fællesskabsforanstaltninger
1. På Kommissionens initiativ kan op til 10 % af fondens disponible midler anvendes til at finansiere tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af interesse for Fællesskabet som helhed (i det følgende benævnt »fællesskabsforanstaltninger«) vedrørende asylpolitikken og tiltag, der finder anvendelse på de målgrupper, der er omhandlet i artikel 6.
2. For at være berettiget til støtte skal fællesskabsforanstaltninger specielt:
a)
fremme samarbejdet på fællesskabsplan om gennemførelsen af fællesskabslovgivningen og god praksis, herunder tolkning og oversættelse til støtte for et sådant samarbejde
b)
støtte etablering af tværnationale samarbejdsnet og pilotprojekter baseret på tværnationale partnerskaber mellem organer beliggende i to eller flere medlemsstater, der har til formål at fremme innovationen, gøre det lettere at udveksle erfaringer og god praksis og forbedre asylpolitikkens kvalitet
c)
støtte tværnationale oplysningskampagner
d)
støtte undersøgelser og formidling og udveksling af oplysninger om bedste praksis og alle andre aspekter af asylpolitikken, bl.a. om anvendelse af den nyeste teknologi, og om samarbejde på nationalt plan mellem de vigtigste partnere, såsom lokale og regionale myndigheder, flygtningesammenslutninger og frivillige grupper
e)
støtte pilotprojekter, herunder innovative projekter, og undersøgelser, som ser på mulighederne for nye former for samarbejde på fællesskabsplan og fællesskabslovgivning på dette område
f)
støtte medlemsstaternes udvikling og anvendelse af fælles statistiske værktøjer, metoder og indikatorer til måling af udviklingen i politikken på asylområdet
g)
tilbyde netværk, der forbinder ikke-statslige organisationer, som bistår flygtninge og asylansøgere, og som findes i mindst ti medlemsstater, strukturstøtte med henblik på at lette udveksling af erfaring og god praksis og sikre, at udviklingen af Fællesskabets asylpolitik og praksis tager hensyn til den erfaring, som ikke-statslige organisationer har indhøstet, og til flygtninges og asylansøgernes interesser
h)
bistå medlemsstaterne med støtteordninger i tilfælde af behørigt begrundede nødsituationer, der kræver hurtig indgriben.
3. Det årlige arbejdsprogram med fastsættelse af prioriteterne for fællesskabsforanstaltningerne vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 5
Nødforanstaltninger
1. Hvis mekanismerne i forbindelse med midlertidig beskyttelse iværksættes, jf. direktiv 2001/55/EF, finansierer fonden også nødforanstaltninger til fordel for medlemsstaterne ud over de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, og som supplement til disse.
2. Uden at det berører stk. 1, yder fonden også støtte til medlemsstaterne til gennemførelse af nødforanstaltninger for at afhjælpe situationer med særligt pres. Sådanne situationer er kendetegnet ved pludselig tilstrømning på bestemte steder ved grænserne af et stort antal tredjelandsstatsborgere, som kan have behov for international beskyttelse, hvilket stiller usædvanligt store og pressende krav til de pågældende medlemsstaters modtagelsesfaciliteter, asylsystemer eller infrastruktur, og kan skabe risici for menneskeliv, sundhed eller adgang til beskyttelse i henhold til fællesskabslovgivningen.
3. Foranstaltninger, der gennemføres for at afhjælpe situationer med særligt pres, som omhandlet i stk. 2, er berettiget til støtte fra fonden:
a)
hvis de skal gennemføres øjeblikkeligt og i praksis ikke lader sig indlemme i de relevante årlige programmer, og
b)
hvis de strækker sig over mindre end seks måneder.
4. Følgende former for nødforanstaltninger er støtteberettigede:
a)
modtagelse og indkvartering
b)
underhold, herunder mad og tøj
c)
læge- og psykologhjælp eller anden form for hjælp
d)
personale- og administrationsomkostninger i forbindelse med modtagelsen af de pågældende personer og iværksættelsen af foranstaltningerne
e)
logistik- og transportomkostninger
f)
juridisk og sproglig bistand
g)
tilbud om oversættelse og tolkning, ekspertise i hjemlandets forhold og andre foranstaltninger, der bidrager til hurtig udpegelse af personer, som kan have behov for international beskyttelse, og til en retfærdig og effektiv behandling af asylansøgninger.
5. De i stk. 4 omhandlede foranstaltninger kan støttes af eksperthold.
Artikel 6
Målgrupper
Målgrupperne for denne beslutning er følgende kategorier:
a)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som har opnået flygtningestatus i henhold til Genève-konventionen, og som har tilladelse til at opholde sig som flygtning i en af medlemsstaterne
b)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er omfattet af en form for subsidiær beskyttelse som omhandlet i direktiv 2004/83/EF
c)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som har ansøgt om en af de former for beskyttelse, der er nævnt i litra a) og b)
d)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er omfattet af en ordning for midlertidig beskyttelse som omhandlet i direktiv 2001/55/EF
e)
enhver tredjelandsstatsborger eller statsløs, som er ved at blive eller er genbosat i en medlemsstat.
KAPITEL II
PRINCIPPER FOR STØTTE
Artikel 7
Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse
1. Fonden yder støtte, der supplerer nationale, regionale og lokale foranstaltninger, hvori Fællesskabets prioriteter er integreret.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng mellem fondens og medlemsstaternes støtte og Fællesskabets aktiviteter, politikker og prioriteter. Denne sammenhæng anføres specielt i det flerårige program, der er omhandlet i artikel 18.
3. Foranstaltninger, der finansieres af fonden, skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og de retsakter, der er vedtaget i henhold hertil.
Artikel 8
Programmering
1. Fondens mål søges virkeliggjort inden for rammerne af den flerårige programmeringsperiode fra 2008 til 2013, som underkastes en midtvejsrevision i henhold til artikel 22. Det flerårige programmeringssystem omfatter prioriteterne og en proces for forvaltning, beslutningstagning, revision og godkendelse.
2. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
Artikel 9
Subsidiær og proportional indsats
1. Gennemførelsen af de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 18 og 20, henhører under medlemsstaternes ansvar på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system, der kendetegner den enkelte medlemsstat. Ansvaret udøves i overensstemmelse med denne beslutning.
2. Med hensyn til revisionsbestemmelserne varierer de midler, som Kommissionen og medlemsstaterne anvender, efter fællesskabsstøttens størrelse. Det samme princip anvendes med hensyn til bestemmelserne om evaluering og rapporterne om de flerårige og årlige programmer.
Artikel 10
Gennemførelsesmetoder
1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til fonden, gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår de fællesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, og den tekniske bistand, der er omhandlet i denne beslutnings artikel 15.
2. Kommissionen udøver sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget ved at:
a)
kontrollere, at der findes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne efter procedurerne i artikel 32
b)
tilbageholde eller suspendere alle eller en del af betalingerne efter procedurerne i artikel 41 og 42, hvis de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvende enhver anden nødvendig finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 45 og 46.
Artikel 11
Partnerskab
1. Hver medlemsstat tilrettelægger efter gældende nationale regler og national praksis et partnerskab med de myndigheder og organer, der er involveret i gennemførelsen af det flerårige program, eller som ifølge den pågældende medlemsstat kan yde et værdifuldt bidrag til udviklingen af det.
Sådanne myndigheder og organer kan omfatte de kompetente regionale, lokale og kommunale myndigheder og andre offentlige myndigheder, internationale organisationer, navnlig UNHCR, og organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom ikke-statslige organisationer eller arbejdsmarkedets parter.
2. Et sådant partnerskab gennemføres i fuld overensstemmelse med de forskellige partneres kategoriers respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 12
Samlede midler
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne beslutning fra 1. januar 2008 til 31. december 2013 udgør 628 mio. EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.
3. Kommissionen fastlægger den vejledende årlige fordeling af midlerne på de enkelte medlemsstater efter kriterierne i artikel 13.
Artikel 13
Den årlige fordeling af midlerne til støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Hver medlemsstat modtager et fast beløb på 300 000 EUR fra fondens årlige bevilling.
Dette beløb forhøjes til 500 000 EUR pr. år for perioden 2008-2013 for de stater, der tiltrådte Den Europæiske Union pr. 1. maj 2004.
Dette beløb forhøjes til 500 000 EUR pr. år for medlemsstater, der tiltræder Den Europæiske Union i perioden 2007-2013, for den resterende del af perioden 2008-2013, at regne fra året efter deres tiltrædelse.
2. Den resterende del af de årlige disponible midler fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
30 % af midlerne fordeles i forhold til antallet af personer, der falder ind under en af de kategorier, som er omhandlet i artikel 6, litra a), b) og e), som har fået indrejsetilladelse i løbet af de foregående tre år
b)
70 % af midlerne fordeles i forhold til antallet af personer, der falder ind under en af de kategorier, som er omhandlet i artikel 6, litra c) og d), der er registreret i løbet af de foregående tre år.
Med henblik på denne fordeling tages der under den kategori, der er omhandlet i artikel 6, litra a), ikke hensyn til de i artikel 6, litra e), omhandlede personer.
3. Medlemsstaterne modtager et fast beløb på 4 000 EUR for hver genbosat person, som falder ind under en af følgende kategorier:
a)
personer fra et land eller en region, der er udpeget til gennemførelse af et regionalt beskyttelsesprogram
b)
uledsagede mindreårige
c)
børn og kvinder, der er i fare for især psykologisk, fysisk eller seksuel vold eller udnyttelse
d)
personer med et alvorligt behov for lægehjælp, som kun kan dækkes gennem genbosættelse.
4. Når en medlemsstat genbosætter en person, som falder ind under mere end en af de i stk. 3 omhandlede kategorier, modtager den kun én gang et fast beløb for denne person.
5. Referencetallene er de seneste statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) på grundlag af data fra medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.
Hvis medlemsstaterne ikke har indsendt de pågældende statistikker til Kommissionen (Eurostat), skal de fremlægge foreløbige data så hurtigt som muligt.
Inden Kommissionen (Eurostat) accepterer disse data som referencetal, vurderer den de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
6. Senest den 1. maj hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen et overslag over, hvor mange personer, som omhandlet i stk. 3 , de forventer at genbosætte i det efterfølgende år, herunder en opdeling i de forskellige kategorier, der er nævnt i stk. 3. Kommissionen meddeler det i artikel 52 omhandlede udvalg disse oplysninger.
Artikel 14
Finansieringsstruktur
1. Finansielle bidrag fra fonden har form af tilskud.
2. Foranstaltninger, der støttes af fonden, skal samfinansieres af offentlige eller private kilder og være af almennyttig karakter og må ikke modtage støtte fra andre kilder, som er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget.
3. Midlerne fra fonden skal udgøre et supplement til offentlige eller tilsvarende tilskud, som medlemsstaterne yder til foranstaltninger, der er omfattet af denne beslutning.
4. Fællesskabets bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 3.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 17.
Fællesskabsandelen forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af samhørighedsfonden.
5. Inden for rammerne af gennemførelsen af den nationale programmering, jf. kapitel IV, udvælger medlemsstaterne projekter til finansiering på grundlag af følgende minimumskriterier:
a)
situationen og behovene i medlemsstaten
b)
omkostningseffektivitet, bl.a. i forhold til antallet af personer, der er omfattet af projektet
c)
ansøgerorganisationens og eventuelle partnerorganisationers erfaringsgrundlag, ekspertise, pålidelighed og finansielle bidrag
d)
omfanget af projekternes komplementaritet med andre foranstaltninger, der får støtte fra Den Europæiske Unions almindelige budget eller som led i nationale programmer.
6. Generelt yder Fællesskabet finansiel støtte til foranstaltninger inden for rammerne af fonden i højst tre år, under forudsætning af regelmæssige rapporter om de fremskridt, der er gjort.
7. Fællesskabets bidrag til støtteforanstaltninger, der gennemføres efter artikel 3, stk. 4, må ikke overstige 15 % af de samlede årlige midler, hver medlemsstat tildeles i henhold til artikel 13.
Artikel 15
Teknisk bistand på Kommissionens initiativ
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende op til 500 000 EUR af sin årlige bevilling til at finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende overvågning og administrativ og teknisk støtte og foranstaltninger vedrørende evaluering, revision og inspektion, der er nødvendige for at gennemføre denne beslutning.
2. Disse foranstaltninger omfatter:
a)
undersøgelser, evalueringer, ekspertrapporter og statistikker, også af generel art, vedrørende fondens virksomhed
b)
informationsforanstaltninger, der henvender sig til medlemsstaterne, de endelige støttemodtagere og den brede offentlighed, bl.a. oplysningskampagner og en fælles database med de projekter, der finansieres af fonden
c)
oprettelse, drift og sammenkobling af elektroniske systemer til forvaltning, overvågning, inspektion og evaluering
d)
udarbejdelse af en fælles ramme for evaluering og overvågning samt et system til fastlæggelse af indikatorer, der tager hensyn til nationale indikatorer, hvor det er relevant
e)
forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om praksis på dette område
f)
informations- og uddannelsesforanstaltninger, der henvender sig til de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 25, og som supplerer medlemsstaternes vejledning af deres myndigheder, jf. artikel 31, stk. 2.
Artikel 16
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
1. På en medlemsstats initiativ kan fonden for hvert årligt program finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende forvaltning, overvågning, evaluering, information og kontrol og foranstaltninger, der skal styrke den administrative kapacitet med henblik på gennemførelsen af fonden.
2. Det årlige beløb, der afsættes til teknisk bistand, kan ikke overstige:
a)
for perioden 2008-2010 7 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR, og
b)
for perioden 2011-2013 4 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR.
KAPITEL IV
PROGRAMMERING
Artikel 17
Vedtagelse af strategiske retningslinjer
1. Kommissionen vedtager strategiske retningslinjer, som indeholder en ramme for fondens arbejde under hensyntagen til fremskridtene i udviklingen og gennemførelsen af fællesskabslovgivningen på det asylpolitiske område samt den vejledende fordeling af fondens finansielle midler for perioden for det flerårige program.
2. For hvert af fondens mål skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem.
3. Kommissionen vedtager de strategiske retningslinjer vedrørende den flerårige programmeringsperiode senest den 31. juli 2007.
4. De strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 52, stk. 3. Når disse strategiske retningslinjer er vedtaget, knyttes de som bilag til denne beslutning.
Artikel 18
Udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer
1. Hver medlemsstat foreslår på grundlag af de strategiske retningslinjer, som er omhandlet i artikel 17, et udkast til et flerårigt program, der indeholder følgende:
a)
en beskrivelse af den nuværende situation i medlemsstaten med hensyn til modtagelsesforhold, asylprocedurer, rådgivning om frivillig tilbagevenden, integration og genbosættelse og overførsel fra en anden medlemsstat af de personer, der er omfattet af artikel 6, samt udvikling, overvågning og evaluering af asylpolitikken
b)
en analyse af kravene i den pågældende medlemsstat med hensyn til modtagelsesforhold, asylprocedurer, rådgivning om frivillig tilbagevenden, integration og genbosættelse og overførsel fra en anden medlemsstat af de personer, der er omfattet af artikel 6, samt udvikling, overvågning og evaluering af asylpolitikken
c)
en hensigtsmæssig strategi for, hvordan disse mål skal nås, med angivelse af prioriteterne i forbindelse med gennemførelsen af målene, og en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på gennemførelsen af disse prioriteter
d)
en redegørelse for, hvorvidt denne strategi er forenelig med andre regionale og nationale instrumenter og fællesskabsinstrumenter
e)
oplysninger om prioriteterne og de specifikke mål for disse. De pågældende mål skal kvantificeres ved hjælp af et begrænset antal indikatorer under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af de mål, gennem hvilke prioriteterne gennemføres
f)
en beskrivelse af den fremgangsmåde, der er valgt til gennemførelse af det partnerskabsprincip, der er fastlagt i artikel 11
g)
et udkast til en finansieringsplan, som for hver prioritet og for hvert årligt program indeholder oplysninger om det planlagte finansielle bidrag fra fonden og størrelsen af den samlede offentlige eller private samfinansiering
h)
de bestemmelser, som er fastsat for at sikre, at det flerårige program offentliggøres.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres udkast til det flerårige program senest fire måneder efter, at Kommissionen har fremlagt de strategiske retningslinjer for den pågældende periode.
3. Med henblik på godkendelse af udkastet til det flerårige program gennemgår Kommissionen:
a)
udkastet til det flerårige program i overensstemmelse med fondens mål og de strategiske retningslinjer, som er omhandlet i artikel 17
b)
relevansen af de foranstaltninger, der er beskrevet i udkastet til det flerårige program, i lyset af den foreslåede strategi
c)
om de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne har indført med henblik på gennemførelsen af fondens foranstaltninger, overholder bestemmelserne i denne beslutning
d)
om udkastet til det flerårige program overholder fællesskabslovgivningen og specielt den fællesskabslovgivning, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring.
4. Hvis Kommissionen mener, at et udkast til et flerårigt program ikke stemmer overens med de strategiske retningslinjer og/eller ikke overholder bestemmelserne i denne beslutning om forvaltnings- og kontrolsystemer eller fællesskabslovgivningen, opfordrer den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det flerårige program i overensstemmelse hermed.
5. Kommissionen godkender hvert flerårigt program inden tre måneder efter, at det formelt er forelagt, efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 19
Revision af de flerårige programmer
1. På den pågældende medlemsstats eller Kommissionens initiativ underkastes det flerårige program en fornyet undersøgelse og revideres om nødvendigt for resten af programmeringsperioden for at tage større eller anderledes hensyn til Fællesskabets prioriteter. De flerårige programmer kan underkastes en fornyet undersøgelse på baggrund af evalueringer og/eller som følge af gennemførelsesvanskeligheder.
2. Kommissionen træffer beslutning om godkendelse af revisionen af det flerårige program hurtigst muligt efter, at den pågældende medlemsstat formelt har indgivet anmodning herom. Revisionen af det flerårige program foretages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 20
Årlige programmer
1. Det flerårige program, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
2. Kommissionen forelægger senest den 1. juli hvert år medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt det følgende år inden for rammerne af de samlede bevillinger, der afsættes under den årlige budgetprocedure, beregnet efter reglerne i artikel 13.
3. Medlemsstaterne forelægger senest den 1. november hvert år Kommissionen et udkast til det årlige program for det følgende år, som er udarbejdet i overensstemmelse med det flerårige program, og som omfatter følgende elementer:
a)
de generelle regler for udvælgelse af de projekter, der skal finansieres under det årlige program
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal støttes under det årlige program
c)
den foreslåede finansielle fordeling af fondens bidrag på de forskellige foranstaltninger under programmet samt en angivelse af det beløb, der anmodes om til teknisk bistand, jf. artikel 16, med henblik på gennemførelsen af det årlige program.
4. Uanset stk. 3 forelægger medlemsstaterne Kommissionen udkast til de årlige programmer for 2008 senest den 1. marts 2008.
5. Kommissionen gennemgår medlemsstatens udkast til det årlige program under hensyntagen til den endelige størrelse af de bevillinger, fonden har fået tildelt under budgetproceduren.
Kommissionen meddeler senest en måned efter den formelle forelæggelse af udkastet til det årlige program den pågældende medlemsstat, om den kan godkende det. Hvis udkastet til det årlige program ikke er i overensstemmelse med det flerårige program, opfordrer Kommissionen den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det årlige program i overensstemmelse hermed.
Kommissionen træffer senest den 1. marts det pågældende år beslutning om finansiering og godkender dermed det årlige program. I beslutningen anføres det beløb, som den pågældende medlemsstat får tildelt, samt den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede.
6. Af hensyn til behørigt begrundede nødsituationer, der ikke var forudset på det tidspunkt, hvor det årlige program blev godkendt, og som kræver hurtig indgriben, kan en medlemsstat revidere op til 10 % af den finansielle fordeling af fondens bidrag mellem de forskellige foranstaltninger, der er opført i det årlige program, eller tildele op til 10 % af fordelingen til andre foranstaltninger i overensstemmelse med denne beslutning. Den pågældende medlemsstat orienterer Kommissionen om det reviderede årlige program.
Artikel 21
Særlige bestemmelser vedrørende nødforanstaltninger
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen en opgørelse over behovene og en plan for gennemførelsen af de nødforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, herunder en beskrivelse af de planlagte foranstaltninger og de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen heraf.
2. En medlemsstat, der anmoder om støtte fra fonden til at afhjælpe en situation med særligt pres, som beskrevet i artikel 5, stk. 2, forelægger Kommissionen en ansøgning med alle de foreliggende relevante oplysninger, herunder:
a)
en detaljeret beskrivelse af den nuværende situation, især med hensyn til antallet af nytilkomne, virkningerne for modtagelseskapaciteten og asylsystemet eller infrastrukturen og de presserende behov, samt en dokumenteret prognose over mulige udviklinger i situationen på kort sigt
b)
en dokumenteret redegørelse for den usædvanlige situation illustreret af oplysninger, som kan omfatte nyere statistikker og andre data om tilstrømning af personer ved den pågældende grænse
c)
en detaljeret beskrivelse af de påtænkte nødforanstaltninger, deres omfang, deres karakter og de berørte partnere
d)
et skøn over udgifterne til de påtænkte foranstaltninger.
Kommissionen afgør, om betingelserne for, at fonden kan yde finansiel støtte til nødforanstaltningerne, er opfyldt, og fastsætter, hvor stort et beløb der skal ydes, på grundlag af ovennævnte oplysninger og eventuelle yderligere foreliggende oplysninger. Kommissionen underretter medlemsstaterne om ovennævnte afgørelse.
3. Den finansielle bistand fra fonden til de nødforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, er begrænset til seks måneder og kan ikke overstige 80 % af omkostningerne ved en given foranstaltning.
4. Hvis den midlertidige beskyttelsesmekanisme, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, anvendes, fordeles de disponible midler mellem medlemsstaterne i forhold til antallet af personer, der nyder midlertidig beskyttelse i hver medlemsstat, jf. artikel 5, stk. 1.
Artikel 22
Midtvejsrevision af det flerårige program
1. Kommissionen tager de strategiske retningslinjer op til revision og vedtager om fornødent senest den 31. marts 2010 nye strategiske retningslinjer for perioden 2011-2013.
2. Hvis der vedtages sådanne reviderede strategiske retningslinjer, tager hver medlemsstat sit flerårige program op til fornyet overvejelse og reviderer det, hvis det er relevant.
3. Reglerne i artikel 18 om udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer finder tilsvarende anvendelse på udarbejdelse og godkendelse af disse reviderede flerårige programmer.
4. De reviderede strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 52, stk. 3.
KAPITEL V
FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEMER
Artikel 23
Gennemførelse
Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af denne beslutning og vedtager de gennemførelsesbestemmelser, der måtte være nødvendige.
Artikel 24
Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
De forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne indfører i forbindelse med de flerårige programmer, omfatter:
a)
en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer
c)
tilstrækkelige midler til, at de enkelte organer kan udføre de opgaver, de har fået tildelt, i hele gennemførelsesperioden for de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden
d)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under de årlige programmer, er korrekte og formelt rigtige
e)
pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering
f)
et rapporterings- og overvågningssystem, når det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ
g)
procedurehåndbøger vedrørende de opgaver, der skal udføres
h)
ordninger for revision af den måde systemet fungerer på
i)
systemer og procedurer til sikring af et tilstrækkeligt revisionsspor
j)
rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.
Artikel 25
Udpegning af myndigheder
1. Medlemsstaten udpeger med henblik på gennemførelsen af sit flerårige program og sine årlige programmer følgende:
a)
en ansvarlig myndighed: et administrativt organ under medlemsstaten, en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, som er udpeget af medlemsstaten, eller et organ, der er underlagt medlemsstatens privatret og har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, som har ansvaret for forvaltningen af det flerårige program og de årlige programmer, der støttes af fonden, og varetager al kommunikation med Kommissionen
b)
en godkendelsesmyndighed: en national offentlig myndighed, et nationalt offentligt organ eller en person, der har et sådant organs eller en sådan myndigheds beføjelser, som af medlemsstaten er udpeget til at godkende udgiftsanmeldelser, før de sendes til Kommissionen
c)
en revisionsmyndighed: en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, der arbejder uafhængigt af den ansvarlige myndighed og godkendelsesmyndigheden, og som er udpeget af medlemsstaten og har ansvaret for at efterprøve, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
d)
i givet fald en myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver.
2. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.
3. Med forbehold af artikel 24, litra b), kan nogle af eller alle de myndigheder, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, tilhøre samme organ.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til artikel 26-30 efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 26
Ansvarlig myndighed
1. Den ansvarlige myndighed skal opfylde følgende minimumskrav.
Den skal:
a)
være en juridisk person, medmindre den er et administrativt organ under medlemsstaten
b)
have en infrastruktur, der gør det let at kommunikere med en bred vifte af brugere og med de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen
c)
fungere i en administrativ kontekst, som gør det muligt at varetage opgaverne på en forsvarlig måde og undgå enhver interessekonflikt
d)
kunne anvende fællesskabsreglerne om forvaltning af midler
e)
have en økonomisk og forvaltningsmæssig kapacitet, som står i forhold til omfanget af de fællesskabsmidler, den skal forvalte
f)
råde over personale, der har de nødvendige faglige kvalifikationer til at kunne varetage administrative opgaver i et internationalt miljø.
2. Medlemsstaten sikrer den ansvarlige myndighed en tilstrækkelig finansiering, så den kan fortsætte med at varetage sine opgaver korrekt i hele perioden 2008-2013.
3. Kommissionen kan bistå medlemsstaterne med uddannelse af personale, navnlig for så vidt angår den korrekte anvendelse af kapitel V-IX.
Artikel 27
Den ansvarlige myndigheds opgaver
1. Den ansvarlige myndighed har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen af det flerårige program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den skal navnlig:
a)
høre partnerne i henhold til artikel 11
b)
forelægge Kommissionen forslag til de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 18 og 20
c)
tilrettelægge og offentliggøre indkaldelser af bud og forslag, hvis det er hensigtsmæssigt
d)
tilrettelægge udvælgelsen af projekter til samfinansiering under fonden, i overensstemmelse med kriterierne i artikel 14, stk. 5
e)
modtage betalinger fra Kommissionen og foretage udbetalinger til de endelige støttemodtagere
f)
sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem samfinansieringen fra fonden og fra andre relevante finansielle instrumenter på nationalt plan og på fællesskabsplan
g)
overvåge, at de samfinansierede produkter og tjenesteydelser leveres, og at de anmeldte udgifter til foranstaltninger rent faktisk er afholdt og er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler
h)
sørge for, at der er et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsdata for hver foranstaltning, der er omfattet af de årlige programmer, og at de gennemførelsesdata, som er nødvendige for den økonomiske forvaltning, overvågningen, kontrollen og evalueringen, indsamles
i)
sikre, at de endelige støttemodtagere og andre organer, der medvirker ved gennemførelsen af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til foranstaltningen, uden at dette dog berører nationale regnskabsregler
j)
sørge for, at evalueringerne af fonden, jf. artikel 49, foretages inden for de frister, der er fastsat i artikel 50, stk. 2, og opfylder de kvalitetsstandarder, som er aftalt mellem Kommissionen og medlemsstaten
k)
indføre procedurer til sikring af, at alle dokumenter om udgifter og revisioner, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 43
l)
sikre, at revisionsmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte forvaltningsprocedurer og de projekter, der samfinansieres af fonden, med henblik på at gennemføre de revisioner, som er omhandlet i artikel 30, stk. 1
m)
sikre, at godkendelsesmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte procedurer og gennemførte kontroller vedrørende udgifter med henblik på godkendelse
n)
udarbejde og forelægge Kommissionen fremskridtsrapporter og endelige rapporter om gennemførelsen af de årlige programmer, udgiftsanmeldelser, som er godkendt af godkendelsesmyndigheden, og betalingsanmodninger, eller, hvor det er relevant, erklæringer om godtgørelse
o)
gennemføre informations- og rådgivningsaktiviteter og formidle resultaterne af de støttede foranstaltninger
p)
samarbejde med Kommissionen og de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater
q)
kontrollere de endelige støttemodtageres gennemførelse af retningslinjerne i artikel 33, stk. 6.
2. Den ansvarlige myndigheds forvaltningsaktiviteter i forbindelse de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16.
Artikel 28
Den ansvarlige myndigheds uddelegering af opgaver
1. Når alle eller nogle af den ansvarlige myndigheds opgaver uddelegeres til en anden myndighed, fastlægger den ansvarlige myndighed de uddelegerede opgavers omfang, og den fastlægger detaljerede procedurer for gennemførelsen af de uddelegerede opgaver, som skal opfylde betingelserne i artikel 26.
2. Det skal indgå i disse procedurer, at den ansvarlige myndighed regelmæssigt skal gives oplysninger om, hvorvidt de uddelegerede opgaver udføres effektivt, og en beskrivelse af de anvendte midler.
Artikel 29
Godkendelsesmyndighed
1. Godkendelsesmyndigheden skal:
a)
attestere, at:
i)
udgiftsanmeldelsen er nøjagtig, følger af pålidelige regnskabssystemer og er baseret på kontrollerbare bilag
ii)
de anmeldte udgifter er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler og er afholdt i forbindelse med foranstaltninger, som er udvalgt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat for programmet, under overholdelse af fællesskabsreglerne og de nationale regler
b)
med henblik på godkendelse sikre sig, at den fra den ansvarlige myndighed har modtaget tilstrækkelige oplysninger om de fulgte procedurer og de kontroller, som er foretaget, i forbindelse med udgifter, der er medtaget i udgiftsanmeldelserne
c)
med henblik på godkendelse tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
d)
føre regnskaber i elektronisk form over de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen
e)
kontrollere, at enhver fællesskabsfinansiering, som konstateres uretmæssigt udbetalt som følge af uregelmæssigheder, inddrives, i givet fald med renter
f)
føre regnskab over de beløb, der skal inddrives, og de beløb, der er inddrevet, til Den Europæiske Unions almindelige budget, om muligt ved fradrag i den følgende udgiftsanmeldelse.
2. Godkendelsesmyndighedens aktiviteter i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16, forudsat at denne myndigheds beføjelser efter artikel 25 respekteres.
Artikel 30
Revisionsmyndighed
1. Revisionsmyndigheden skal:
a)
sikre, at der foretages revisioner med henblik på at efterprøve, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
b)
sikre, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en passende stikprøve med henblik på at efterprøve de anmeldte udgifter; stikprøven skal omfatte mindst 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til hvert årligt program
c)
inden for seks måneder efter godkendelsen af det flerårige program forelægge Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, og som sikrer, at de vigtigste modtagere af samfinansiering fra fonden revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden.
2. Når den udpegede revisionsmyndighed efter denne beslutning også er den udpegede revisionsmyndighed efter beslutning nr. 574/2007/EF, nr. 575/2007/EF og 2007/.../EF, eller når der anvendes fælles systemer for to eller flere af disse fonde, kan der fremlægges en fælles kombineret revisionsstrategi efter stk. 1, litra c).
3. Revisionsmyndigheden udarbejder for hvert årligt program en rapport, som omfatter:
a)
en årlig revisionsrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det årlige program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet
b)
en udtalelse, der udarbejdes på grundlag af de kontroller og revisioner, der er foretaget under revisionsmyndighedens ansvar om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet giver rimelig vished for, at de udgiftsanmeldelser, der er forelagt Kommission, er korrekte, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige
c)
en erklæring, hvori gyldigheden af anmodningen om betaling eller erklæringen om godtgørelsen af saldoen og de pågældende udgifters lovlighed og formelle rigtighed, vurderes.
4. Revisionsmyndigheden sikrer, at revisionsarbejdet udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder.
5. Revisionerne i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 16, forudsat at revisionsmyndighedens beføjelser efter artikel 25 respekteres.
KAPITEL VI
ANSVAR OG KONTROL
Artikel 31
Medlemsstaternes ansvar
1. Medlemsstaterne er ansvarlige for at sikre, at den økonomiske forvaltning af de flerårige og årlige programmer er forsvarlig, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.
2. Medlemsstaterne sørger for, at de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, godkendelsesmyndighederne, revisionsmyndighederne og alle andre relevante organer modtager den nødvendige vejledning i, hvordan de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 24-30, skal oprettes for at sikre, at fællesskabsmidlerne anvendes effektivt og korrekt.
3. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder. De giver Kommissionen meddelelse herom og holder den underrettet om udviklingen i sager, hvor der er indledt administrativ eller retslig forfølgning.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en endelig støttemodtager, ikke kan inddrives, er den pågældende medlemsstat ansvarlig for tilbagebetalingen af de tabte beløb til Den Europæiske Unions almindelige budget, hvis det kan bevises, at tabet skyldes fejl eller forsømmelighed fra medlemsstatens side.
4. Medlemsstaterne har det primære ansvar for finanskontrollen med foranstaltningerne og sørger for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne og revisionerne gennemføres således, at der sikres en korrekt og effektiv anvendelse af fællesskabsmidlerne. De sender Kommissionen en beskrivelse af disse systemer.
5. De detaljerede gennemførelsesbestemmelser til stk. 1-4 vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 32
Forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Inden Kommissionen godkender det flerårige program efter proceduren i artikel 52, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer i overensstemmelse med artikel 24-30. De er ansvarlige for, at systemerne fungerer effektivt i hele programmeringsperioden.
2. Sammen med deres udkast til det flerårige program forelægger medlemsstaterne Kommissionen en beskrivelse af organisationen af og procedurerne i de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, og godkendelsesmyndighederne, og en beskrivelse af de interne revisionssystemer, som anvendes af de pågældende myndigheder og organer, revisionsmyndigheden og alle andre organer, der foretager revisioner under dennes ansvar.
3. Kommissionen gennemgår anvendelsen af denne bestemmelse som led i udarbejdelsen af den i artikel 50, stk. 3, omhandlede rapport.
Artikel 33
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen sikrer efter proceduren i artikel 32, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der er i overensstemmelse med artikel 24-30, og den sikrer på grundlag af de årlige revisionsrapporter og sine egne revisioner, at systemerne fungerer effektivt i programmeringsperioden.
2. Uden at det berører de revisioner, som foretages af medlemsstaterne, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, herunder revisioner af foranstaltninger, der indgår i de årlige programmer. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontroller.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge, om systemerne fungerer korrekt, eller om en eller flere transaktioner er forskriftsmæssige. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i disse kontroller.
4. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne passende oplysning om og offentlig omtale og opfølgning af de foranstaltninger, som fonden støtter.
5. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem foranstaltningerne og andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
6. Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne beslutning.
Artikel 34
Samarbejde med medlemsstaternes revisionsmyndigheder
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler straks resultaterne af revisionerne af forvaltnings- og kontrolsystemerne med henblik på at udnytte kontrolressourcerne bedst muligt og undgå unødigt dobbeltarbejde.
Kommissionen fremsætter sine bemærkninger til den revisionsstrategi, der fremlægges i henhold til artikel 30, senest tre måneder efter modtagelsen.
2. Ved fastsættelsen af sin egen revisionsstrategi identificerer Kommissionen de årlige programmer, som den finder tilfredsstillende på grundlag af sin viden om forvaltnings- og kontrolsystemerne.
For de pågældende programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest kan henholde sig til revisionsmaterialet fra medlemsstaterne, og at den kun vil foretage egne kontroller på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemerne.
KAPITEL VII
ØKONOMISK FORVALTNING
Artikel 35
Støtteberettigelse - udgiftsanmeldelser
1. Alle udgiftsanmeldelser skal omfatte de udgifter, som endelige støttemodtagere har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne, og den tilsvarende offentlige eller private støtte.
2. Udgifterne skal svare til de betalinger, som de endelige støttemodtagere har foretaget. De skal dokumenteres med kvitterede fakturaer eller regnskabsbilag med tilsvarende bevisværdi.
3. For at være berettiget til støtte fra fonden skal en udgift være faktisk afholdt tidligst 1. januar det år, som den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, vedrører, jf. artikel 20, stk. 5, tredje afsnit. De samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato.
4. Reglerne for udgifters støtteberettigelse i forbindelse med foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne og samfinansieres af fonden i overensstemmelse med artikel 3, vedtages efter proceduren i artikel 52, stk. 2.
Artikel 36
Ubeskårne betalinger til de endelige støttemodtagere
Medlemsstaterne sørger for, at den ansvarlige myndighed sikrer, at de endelige støttemodtagere modtager den fulde offentlige støtte så hurtigt som muligt. Der må ikke fradrages eller tilbageholdes nogen beløb eller opkræves yderligere særlige omkostninger eller andre omkostninger med tilsvarende virkning, som reducerer det beløb, der udbetales til de endelige støttemodtagere, forudsat at de endelige støttemodtagere opfylder alle kravene med hensyn til foranstaltningernes og udgifternes støtteberettigelse.
Artikel 37
Anvendelse af euroen
1. Beløb i udkastet til medlemsstaternes flerårige og årlige programmer, jf. henholdsvis artikel 18 og 20, godkendte udgiftsanmeldelser, betalingsanmodninger, jf. artikel 27, stk. 1, litra n), udgifter, der er omhandlet i fremskridtsrapporten om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 39, stk. 4, samt den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51, angives i euro.
2. Kommissionens finansieringsbeslutninger, som godkender medlemsstaternes årlige programmer, jf. tredje afsnit i artikel 20, stk. 5, tredje afsnit, og Kommissionens forpligtelser og betalinger angives og gennemføres i euro.
3. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen, omregner udgifterne i national valuta til euro. Beløbet omregnes til euro til Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne er bogført i de regnskaber, som den ansvarlige myndighed for det pågældende program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk.
4. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 3 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i godkendelsesmyndighedens regnskaber inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 38
Forpligtelser
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser indgås hvert år på grundlag af Kommissionens finansieringsbeslutning, som godkender det årlige program, jf. artikel 20, stk. 5, tredje afsnit.
Artikel 39
Betalinger - Forfinansiering
1. Kommissionen udbetaler bidragene fra fonden i overensstemmelse med de budgetmæssige forpligtelser.
2. Udbetalingerne sker i form af forfinansiering og betaling af saldoen. Beløbene udbetales til den ansvarlige myndighed, som medlemsstaten har udpeget.
3. Der udbetales en første forfinansiering til medlemsstaten på 50 % af det beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender af det årlige program, senest 60 dage efter, at denne beslutning er vedtaget.
4. Der udbetales endnu en forfinansiering senest tre måneder efter, at Kommissionen inden for to måneder efter den formelle fremlæggelse af en betalingsanmodning fra en medlemsstat har godkendt en fremskridtsrapport om gennemførelsen af det årlige program og en godkendt udgiftsanmeldelse, som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29, stk. 1, litra a), og artikel 35, og som godtgør, at udgifterne har udgjort mindst 60 % af den første forfinansiering.
Den anden forfinansiering fra Kommissionen kan ikke overstige 50 % af det samlede beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, og, såfremt en medlemsstat nationalt har indgået udgiftsforpligtelser for et beløb, der er mindre end beløbet i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, under alle omstændigheder forskellen mellem de fællesskabsmidler, som medlemsstaten rent faktisk har forpligtet sig til at betale til de projekter, der er udvalgt inden for rammerne af det årlige program, og den første forfinansiering.
5. De renter, som forfinansieringen eventuelt afkaster, konteres det pågældende årlige program, idet det betragtes som en indtægt for medlemsstaten som nationalt offentligt bidrag og skal anmeldes til Kommissionen i forbindelse med udgiftsanmeldelsen vedrørende den endelige rapport om gennemførelsen af det pågældende årlige program.
6. De beløb, der er udbetalt som forfinansiering, udlignes i regnskaberne, når det årlige program afsluttes.
Artikel 40
Betaling af saldo
1. Kommissionen betaler saldoen, forudsat at den senest ni måneder efter den slutdato for udgifternes støtteberettigelse, som er fastsat i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, har modtaget følgende dokumenter:
a)
en godkendt udgiftsanmeldelse, der er behørigt udarbejdet i overensstemmelse med artikel 29, stk. 1, litra a), og artikel 35, og en anmodning om betaling af saldoen eller en erklæring om godtgørelse
b)
den afsluttende rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51
c)
den årlige revisionsrapport, udtalelse og erklæring, som er omhandlet i artikel 30, stk. 3.
Saldoen betales kun, hvis den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program og erklæringen om, at anmodningen om betaling af saldoen er gyldig, accepteres.
2. Hvis den ansvarlige myndighed ikke inden fristens udløb fremlægger de dokumenter, som er anført i stk. 1, i et acceptabelt format, frigør Kommissionen den del af den budgetmæssige forpligtelse for det tilsvarende årlige program, som ikke er blevet brugt til betaling af forfinansieringen.
3. Den procedure med automatisk frigørelse, som er omhandlet i stk. 2, suspenderes med hensyn til beløbet for de pågældende projekter, når der på medlemsstatsplan verserer en retssag eller administrativ klage med opsættende virkning på det tidspunkt, hvor de dokumenter, som er anført i stk. 1, fremlægges. Medlemsstaten giver i den delvise endelige rapport, som den fremlægger, detaljerede oplysninger om disse projekter og indsender hver sjette måned rapporter om de fremskridt, der er gjort med hensyn til disse projekter. Senest tre måneder efter afslutningen af retssagen eller den administrative klageprocedure fremlægger medlemsstaten de dokumenter, som kræves efter stk. 1, for de pågældende projekter.
4. Den frist på ni måneder, som er omhandlet i stk. 1, ophører med at løbe, hvis Kommissionen har vedtaget en beslutning om suspension af udbetalingerne af samfinansieringen til det relevante årlige program i overensstemmelse med artikel 42. Fristen begynder at løbe igen fra den dato, hvor Kommissionens beslutning som omhandlet i artikel 42, stk. 3, er blevet meddelt medlemsstaten.
5. Med forbehold af artikel 41 informerer Kommissionen senest seks måneder efter, at den har modtaget de dokumenter, som er anført i nærværende artikels stk. 1, medlemsstaten om det udgiftsbeløb, som Kommissionen anerkender, at fonden skal dække, og om de finansielle korrektioner, som måtte følge af forskellen mellem de anmeldte udgifter og de anerkendte udgifter. Medlemsstaten har tre måneder til at fremsætte bemærkninger.
6. Senest tre måneder efter, at Kommissionen har modtaget medlemsstatens bemærkninger, træffer den beslutning om det udgiftsbeløb, som det anerkendes, at fonden skal dække, og inddriver den saldo, der fremkommer som forskellen mellem de endeligt anerkendte udgifter og de beløb, som allerede er udbetalt til denne medlemsstat.
7. Forudsat at der er tilstrækkelige budgetmidler til rådighed, betaler Kommissionen saldoen senest 60 dage efter den dato, hvor den accepterer de dokumenter, som er anført i stk. 1. Resten af den budgetmæssige forpligtelse frigøres senest seks måneder efter betalingen.
Artikel 41
Tilbageholdelse af betalinger
1. Betalingen tilbageholdes i en periode på højst seks måneder af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen, hvis:
a)
der i en rapport fra et nationalt revisionsorgan eller et fællesskabsrevisionsorgan er tegn på betydelige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemerne
b)
den anvisningsberettigede er nødt til at foretage yderligere kontrol, fordi han har fået kendskab til oplysninger, der peger i retning af, at udgifter i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret.
2. Medlemsstaten og den ansvarlige myndighed underrettes straks om begrundelsen for tilbageholdelsen af betalingen. Betalingen tilbageholdes indtil medlemsstaten træffer de fornødne foranstaltninger.
Artikel 42
Suspension af betalinger
1. Kommissionen kan suspendere alle eller en del af forfinansierings- og saldobetalingerne, hvis:
a)
der er konstateret en væsentlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som berører pålideligheden af proceduren for attestering af betalinger, og der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt, eller
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret, eller
c)
en medlemsstat ikke har efterkommet de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 31 og 32.
2. Kommissionen kan beslutte at suspendere forfinansierings- og saldobetalingerne efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger inden for en frist på tre måneder.
3. Kommissionen bringer suspensionen af forfinansierings- og saldobetalingerne til ophør, når den finder, at medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, som er nødvendige for, at suspensionen kan ophæves.
4. Hvis medlemsstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger, kan Kommissionen træffe beslutning om at annullere hele eller en del af fællesskabsbidraget til det årlige program, jf. artikel 46.
Artikel 43
Opbevaring af dokumenter
Uden at dette berører bestemmelserne om statsstøtte i traktatens artikel 87, sikrer den ansvarlige myndighed, at alle bilag vedrørende udgifter og revisioner i forbindelse med de pågældende programmer opbevares til brug for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på fem år efter afslutningen af programmerne, i overensstemmelse med artikel 40, stk. 1.
Denne periode afbrydes, hvis der indledes en retssag, eller hvis Kommissionen fremsætter behørigt begrundet anmodning herom.
Dokumenterne opbevares enten som originaler eller bekræftede kopier på almindeligt anerkendte datamedier.
KAPITEL VIII
FINANSIELLE KORREKTIONER
Artikel 44
Finansielle korrektioner foretaget af medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne har i første instans ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder og reagerer på tegn på større ændringer, som har indflydelse på arten af eller betingelserne for gennemførelsen af eller kontrollen med programmerne og foretager de nødvendige finansielle korrektioner.
2. Medlemsstaterne foretager de nødvendige finansielle korrektioner med hensyn til de enkeltstående eller systemrelaterede uregelmæssigheder, som afsløres i forbindelse med foranstaltninger eller årlige programmer.
De korrektioner, som medlemsstaten foretager, består i annullering og om muligt inddrivelse af hele eller en del af Fællesskabets bidrag. Hvis beløbet ikke tilbagebetales inden for den frist, som den pågældende medlemsstat har fastsat, skal der betales morarenter, som beregnes ved anvendelse af den rentesats, som er omhandlet i artikel 47, stk. 2. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden.
3. I tilfælde af systemrelaterede uregelmæssigheder udvider den pågældende medlemsstat sine undersøgelser til at omfatte alle transaktioner, som kan tænkes at være berørt.
4. Medlemsstaterne medtager i den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 51, en liste over annullationsprocedurer, der er indledt for det pågældende årlige program.
Artikel 45
Kommissionens revision af regnskaberne og finansielle korrektioner
1. Uden at det berører Revisionsrettens beføjelser og den kontrol, som medlemsstaterne foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, af de foranstaltninger, der finansieres af fonden, og af forvaltnings- og kontrolsystemerne. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i denne kontrol.
Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge nøjagtigheden af en eller flere transaktioner. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i denne kontrol.
2. Hvis Kommissionen efter at have foretaget den nødvendige kontrol konkluderer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 31, suspenderer den forfinansierings- eller saldobetalingen i overensstemmelse med artikel 42.
Artikel 46
Kriterier for korrektionerne
1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Fællesskabets bidrag til et årligt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som har bragt det bidrag fra Fællesskabet, der allerede er udbetalt til programmet, i fare
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke
c)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 31, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke.
Kommissionen træffer beslutning under hensyntagen til eventuelle bemærkninger fra medlemsstaten.
2. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder, idet den tager hensyn til, om uregelmæssigheden er systemrelateret, ved afgørelsen af, om der bør anvendes en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion. Hvis uregelmæssigheden har tilknytning til en udgiftsanmeldelse, for hvilken revisionsmyndigheden i henhold til artikel 30, stk. 3, litra b), tidligere har afgivet en positiv erklæring, formodes det, at der er tale om et systemrelateret problem, som giver anledning til anvendelse af en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion, medmindre medlemsstaten inden for tre måneder kan fremlægge et bevis, som afkræfter denne formodning.
3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens omfang og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler, der er konstateret ved det pågældende årlige program.
4. Når Kommissionen baserer sin holdning på forhold, som er fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 32, rapporterne om anmeldte uregelmæssigheder og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 47
Tilbagebetaling
1. Alle tilbagebetalinger til Den Europæiske Unions almindelige budget skal ske før den forfaldsdato, der er angivet på indtægtsordren, som udarbejdes i overensstemmelse med artikel 72 i finansforordningen. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse med tilbagebetalingen giver anledning til betaling af morarenter fra forfaldsdatoen og til datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank pr. den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender på sine væsentligste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, Serie C, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.
Artikel 48
Medlemsstaternes forpligtelser
En finansiel korrektion foretaget af Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at foretage inddrivelser i henhold til artikel 44.
KAPITEL IX
OVERVÅGNING, EVALUERING OG RAPPORTER
Artikel 49
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen overvåger regelmæssigt fonden i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Fonden evalueres af Kommissionen i partnerskab med medlemsstaterne for at vurdere de iværksatte foranstaltningers relevans, effektivitet og virkninger i lyset af det generelle mål, der er fastsat i artikel 2, i forbindelse med udarbejdelsen af de rapporter, der er omhandlet i artikel 50, stk. 3.
3. Kommissionen vurderer også komplementariteten mellem de foranstaltninger, der gennemføres under fonden, og de foranstaltninger, der henhører under andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
Artikel 50
Rapporteringsforpligtelser
1. Den ansvarlige myndighed i hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at projekterne overvåges og evalueres.
Med henblik herpå skal aftaler og kontrakter, som den indgår med de organisationer, der er ansvarlige for gennemførelsen af foranstaltningerne, indeholde bestemmelser om, at der regelmæssigt skal fremlægges detaljerede rapporter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen og opfyldelsen af de fastsatte mål, og disse rapporter skal danne grundlag for henholdsvis fremskridtsrapporten og den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program.
2. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. juni 2012 for perioden 2008-2010 og senest den 30. juni 2015 for perioden 2011-2013 Kommissionen en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden.
3. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2012 for perioden 2008-2010 og senest den 31. december 2015 for perioden 2011-2013 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en efterfølgende evalueringsrapport.
Artikel 51
Endelig rapport om gennemførelsen af det årlige program
1. Den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program skal indeholde følgende oplysninger for at sikre et klart overblik over gennemførelsen af programmet:
a)
den finansielle og operationelle gennemførelse af det årlige program
b)
de fremskridt, der er gjort med hensyn til at gennemføre det flerårige program og dets prioriteter i forhold til de særlige kontrollerbare mål, idet der, når det er muligt, foretages en kvantificering af indikatorerne
c)
de foranstaltninger, som den ansvarlige myndighed har truffet for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:
i)
overvågnings- og evalueringsforanstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende dataindsamling
ii)
en oversigt over alle større problemer i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program og de foranstaltninger, som er truffet
iii)
anvendelsen af teknisk bistand
d)
de foranstaltninger, der er truffet for at informere om og sikre offentlig omtale af de årlige og flerårige programmer.
2. Rapporten kan godkendes, når den indeholder alle de i stk. 1 fastsatte oplysninger. Kommissionen træffer inden for to måneder efter at have modtaget alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, en afgørelse om indholdet af den rapport, som den ansvarlige myndighed har forelagt, og afgørelsen meddeles medlemsstaterne. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden udløbet af den fastsatte frist, betragtes rapporten som godkendt.
KAPITEL X
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 52
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det fælles udvalg for solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, som nedsættes ved beslutning nr. 574/2007/EF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 samt stk. 5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Tidsfristerne i artikel 5a, stk. 3, litra c), og stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til seks uger.
Artikel 53
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager denne beslutning op til revision på grundlag af et forslag fra Kommissionen senest den 30. juni 2013.
Artikel 54
Overgangsbestemmelser
1. Denne beslutning er ikke til hinder for, at den støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af beslutning 2004/904/EF eller enhver anden retsforskrift, der finder anvendelse på den pågældende støtte pr. 31. december 2007, videreføres eller ændres, herunder annulleres helt eller delvis.
2. Når Kommissionen vedtager beslutninger om samfinansiering under denne fond, tager den hensyn til de foranstaltninger, som er vedtaget på grundlag af beslutning 2004/904/EF før den 7. juni 2007, og som har finansielle virkninger i den periode, som samfinansieringen vedrører.
3. Forpligtelser, der er indgået i forbindelse med samfinansieringer, som er godkendt af Kommissionen mellem den 1. januar 2005 og den 31. december 2007, og for hvilke de dokumenter, der er nødvendige for, at programmerne kan afsluttes, ikke er sendt til Kommissionen inden for fristen for fremlæggelse af den endelige rapport, frigøres automatisk af Kommissionen senest den 31. december 2010, hvilket giver anledning til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb.
Beløb, der vedrører foranstaltninger eller programmer, som er suspenderet på grund af en retssag eller en administrativ klage med opsættende virkning, lades ude af betragtning ved beregningen af det beløb, som skal frigøres automatisk.
4. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. juni 2009 Kommissionen en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, vedrørende perioden 2005-2007.
5. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2009 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af fonden for perioden 2005-2007.
Artikel 55
Ophævelse
Beslutning 2004/904/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
Artikel 56
Ikrafttræden og anvendelse
Denne beslutning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2008 med undtagelse af artikel 13, 17, 18, 20, 23, 25, artikel 31, stk. 2 og 5, artikel 32, artikel 35, stk. 4, og artikel 52, som anvendes fra den 7. juni 2007.
Artikel 57
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2007/573/EK HATÁROZATA
(2007. május 23.)
a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2008-2013-as időszakra az Európai Menekültügyi Alap létrehozásáról és a 2004/904/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 63. cikke 2.b) pontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
mivel:
(1)
A Szerződés a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fokozatos létrehozása érdekében rendelkezik a személyek szabad mozgását biztosító intézkedések és ezzel összefüggésben a külső határokon folyó ellenőrzésekre, a menekültügyre és a bevándorlásra vonatkozó kísérő intézkedések elfogadásáról, valamint a menekültügyre, bevándorlásra és a harmadik országbeli állampolgárok jogai védelmére vonatkozó intézkedések elfogadásáról.
(2)
Az Európai Tanács 1999. október 15-i és 16-i tamperei ülésén ismét megerősítette szándékát a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozására. Ezért a közös európai menekült- és migrációs politikának törekednie kell a harmadik országok állampolgárainak tisztességes kezelésére és a migrációs áramlások jobb kezelésére. A Közös Európai Menekültügyi Rendszert is magában foglaló közös menekültpolitika az Európai Uniónak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló olyan térség fokozatos létrehozására irányuló célkitűzésének részét képezi, amely nyitva áll mindazok számára, akik kényszerítő körülmények miatt jogosan keresnek védelmet az Európai Unióban.
(3)
Ez a határozat tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja különösen az Európai Unió alapjogi chartája és az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezmény (a továbbiakban: a genfi egyezmény) által elismert elveket.
(4)
Az e határozat hatálya alá tartozó személyekkel szembeni bánásmód tekintetében a tagállamokat kötelezik a hátrányos megkülönböztetést tiltó azon nemzetközi jogi eszközök, amelyeknek azok részes felei.
(5)
E határozat végrehajtása során a tagállamok a gyermek jogairól szóló ENSZ-egyezménnyel összhangban adott esetben „a gyermek mindenek felett álló érdekét” tekintik elsődleges szempontnak.
(6)
E politika végrehajtásának a tagállamok közötti szolidaritáson kell alapulnia; a végrehajtás olyan mechanizmusokat igényel, amelyek a tagállamok által a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek befogadására, illetve a befogadással járó következmények viselésére tett erőfeszítések közötti egyensúly előmozdítását szolgálják. A 2000/596/EK tanácsi határozat (4) erre a célra létrehozta az Európai menekültügyi alapot a 2000-2004-es időszakra vonatkozóan. Ennek a határozatnak a helyébe a2005-2010-es időszakra az Európai menekültügyi alap létrehozásáról szóló, 2004. december 2-i 2004/904/EK tanácsi határozat (5) lépett. Mindez, tekintettel a menekültügy terén a közelmúltban elfogadott közösségi jogszabályokra és figyelembe véve a 2000-2004-es időszakra létrehozott alap végrehajtása során szerzett tapasztalatokat, biztosította a tagállamok közötti megszakítatlan szolidaritást.
(7)
Az Európai Tanács a 2004. november 4-5-i hágai programban egy sor célkitűzést és prioritást állapított meg, melynek célja a Közös Európai Menekültügyi Rendszer továbbfejlesztésének a rendszer második szakaszában megvalósítandó folytatása.
(8)
Az Európai Tanács különösen hangsúlyozta annak szükségességét, hogy az Európai Unió a megosztott felelősség szellemében járuljon hozzá egy hozzáférhetőbb, méltányosabb és hatékonyabb nemzetközi védelmi rendszerhez, és hogy a lehető legkorábbi szakaszban tegye hozzáférhetővé a védelmet és a tartós megoldásokat, valamint kezdeményezte az EU regionális védelmi programjainak továbbfejlesztését, beleértve az ilyen programokban részt venni szándékozó tagállamokat célzó közös áttelepítési programokat is.
(9)
Az Európai Tanács a gyakorlati és konstruktív együttműködés megkönnyítése érdekében arra is felszólított, hogy hozzák létre a megfelelő, a tagállamok nemzeti menekültügyi szolgálatait is magukba foglaló struktúrákat, amelyek hozzájárulnak az egységes uniós eljárás megvalósításához, a származási országra vonatkozó információk értékeléséhez és alkalmazásához, valamint a menekültügyi rendszerekre és a befogadási képességekre - többek között a földrajzi elhelyezkedésből adódóan - nehezedő fokozott nyomás kezeléséhez.
(10)
Tekintettel a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007-2013-as időszakra a harmadik országok legálisan az EU-ban tartózkodó állampolgárai beilleszkedését segítő európai alap, a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérítését szolgáló európai alap és a Külső határok alap létrehozására, és különös tekintettel a közös igazgatási, ellenőrzési és értékelési szabályozások meghatározására, új Európai menekültügyi alapot (a továbbiakban: az alap) kell létrehozni.
(11)
Az alap hatályára és céljára figyelemmel az semmilyen esetben sem támogathat személyek őrizetben tartására használt, harmadik országokban található területekre és központokra irányuló intézkedéseket.
(12)
Az alap időtartamát a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 2006. május 17-i intézményközi megállapodásban (6) meghatározott többéves pénzügyi keret időtartamához kell igazítani.
(13)
Ez a határozat egy összefüggő keret része - amely magába foglalja a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007-2013-as időszakra a Külső Határok Alap létrehozásáról szóló, 2007. május 23-i 2007/574/EK európai parlamenti és tanácsi határozatot (7), a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2008-2013-as időszakra az Európai Visszatérési Alap létrehozásáról szóló, 2007. május 23-i 2007/575/EK európai parlamenti és tanácsi határozatot (8) és a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007-2013-as időszakra a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap létrehozásáról szóló, …-i 2007/…/EK tanácsi határozatot (9) -, és amelynek célja a tagállamok közötti igazságos feladatmegosztás az Európai Unió külső határainál az integrált igazgatás bevezetéséből és a Szerződés harmadik részének IV. címével összhangban kidolgozott közös menekültügyi és bevándorlási politikák végrehajtásából adódó pénzügyi terhet illetően.
(14)
Helyénvaló támogatni és javítani a tagállamok erőfeszítéseit, hogy megfelelő befogadási feltételeket teremtsenek a menekültek, a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek, valamint a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvvel (10) összhangban kiegészítő védelemben részesülő személyek számára, valamint hogy tisztességes és hatékony menekültügyi eljárást alkalmazzanak, és előmozdítsák a jó gyakorlatok alkalmazását a menekültügy területén a nemzetközi védelemre szoruló személyek jogainak biztosítása érdekében, továbbá helyénvaló lehetővé tenni a tagállami menekültügyi rendszerek hatékony működését.
(15)
A genfi egyezmény egyik célkitűzése a menekültek azon országban történő társadalmi beilleszkedése, amelyben letelepedtek. E személyek számára lehetővé kell tenni, hogy osztozhassanak az Európai Unió alapjogi chartájában meghatározott értékekből. Ebből a célból támogatni kell a tagállamok társadalmi, gazdasági és kulturális beilleszkedésre irányuló intézkedéseit, amennyiben azok hozzájárulnak a gazdasági és társadalmi kohézióhoz, amelynek fenntartása és erősítése a Szerződés 2. cikkében és 3. cikke (1) bekezdésének k) pontjában említett alapvető közösségi feladat.
(16)
A hágai programra figyelemmel biztosítani kell, hogy az alap forrásait a lehető leghatékonyabb módon használják fel az Európai Unió menekültügyi politikája célkitűzéseinek eléréséhez, figyelembe véve az áttelepítés és a tagállamok közötti gyakorlati együttműködés támogatásának szükségességét többek között a menekültügyi rendszerekre és a befogadási képességekre nehezedő fokozott nyomás kezelése érdekében.
(17)
Az alapnak támogatnia kell a tagállamok azzal kapcsolatos erőfeszítéseit, hogy a közösségi jog szerinti kötelezettségeikre figyelemmel javítsák a menekültügyi politikájuk fejlesztésével, figyelemmel kísérésével és értekelésével kapcsolatos kapacitásaikat, különösen a tagállamok közötti gyakorlati együttműködésben való részvétel céljából.
(18)
Az alapnak támogatnia kell a tagállamok arra irányuló önkéntes erőfeszítéseit is, hogy a területükön az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa (UNHCR) által áttelepítésre jogosultnak nyilvánított menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek számára nemzetközi védelmet és tartós megoldást nyújtsanak, például a tagállamok által végrehajtott olyan fellépéseket, amelyek célja az áttelepítési igények felmérése és az érintett személyeknek a területükre való szállítása annak érdekében, hogy biztos jogállást biztosítsanak számukra, és előmozdítsák hatékony beilleszkedésüket.
(19)
Az alapnak jellegéből adódóan alkalmasnak kell lennie arra, hogy támogassa a tagállamok által közösen elfogadott, olyan önkéntes tehermegosztási műveleteket, mint a nemzetközi védelemben részesülő, valamint a nemzetközi védelmet kérelmező személyek egyik tagállamból egy olyan másik tagállamba való átszállítása, amely egyenértékű védelmet biztosít számukra.
(20)
Az alapnak arra is alkalmasnak kell lennie, hogy megfelelő támogatást kínáljon a legjobb gyakorlat azonosítását, megosztását és előmozdítását célzó közös tagállami erőfeszítésekhez, és hogy hatékony együttműködési struktúrákat hozzon létre a Közös Európai Menekültügyi Rendszer keretén belüli döntéshozatal minőségének javítása céljából.
(21)
A lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimum követelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről szóló, 2001. július 20-i 2001/55/EK tanácsi irányelv (11) alapján pénzügyi tartalékot kell képezni a menekültek tömeges beáramlása esetén ideiglenes védelmet biztosító sürgősségi intézkedések végrehajtására.
(22)
Ezt a pénzügyi tartalékot felhasználhatóvá kell tenni a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseinek támogatására is, hogy kezeljék az esetlegesen nemzetközi védelmet igénylő személyek nagy számban történő, hirtelen érkezéséből eredő, fokozott nyomást eredményező helyzeteket, amelyek jelentős és sürgős igényeket támasztanak a tagállamok befogadó létesítményeivel vagy menekültügyi rendszereivel szemben. Meg kell állapítani az ilyen esetekben nyújtandó pénzügyi támogatás feltételeit és az arra irányuló eljárást.
(23)
Az alap által nyújtott támogatás hatékonyabbá és célzottabbá válik, ha a támogatásra jogosult intézkedések társfinanszírozása egy félidős felülvizsgálat tárgyát képező többéves programon és egy, az egyes tagállamok helyzetét és szükségleteit figyelembe vevő, az egyes tagállamok által kialakított éves programon alapul.
(24)
Noha helyénvaló, hogy az egyes tagállamok számára meghatározott összeget ítéljenek meg, a rendelkezésre álló éves források elosztása továbbra is akkor tisztességes, ha azok nagy részét az egyes tagállamok által a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek - beleértve a nemzeti programok keretében nemzetközi védelmet élvező menekülteket is - befogadására tett erőfeszítéseknek megfelelően, arányosan osztják el.
(25)
Azon személyeket, akik áttelepítés útján nemzetközi védelemben és tartós megoldásban részesülnek, a rendelkezésre álló éves források tagállamok közötti elosztása során a nemzetközi védelemben részesülő személyek között kell számba venni.
(26)
Figyelembe véve a regionális védelmi programok végrehajtására kijelölt országokból vagy régiókból kiinduló áttelepítések stratégiai alkalmazásának fontosságát, további pénzügyi támogatást kell nyújtani a Nyugati Új Független Államokból és Afrika szubszaharai térségéből származó személyek áttelepítéséhez, amely területeket a Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett, a regionális védelmi programokról szóló, 2005. szeptember 1-i közleménye, valamint a Tanács 2005. október 12-i következtetései jelöltek ki erre a célra, illetve bármely más, a jövőben kijelölendő országokból vagy régiókból származó személyek áttelepítéséhez.
(27)
Ugyanennyire elengedhetetlen további pénzügyi támogatást nyújtani bizonyos, különösen kiszolgáltatott csoportokhoz tartozó személyeket célzó áttelepítési fellépésekhez olyan esetekben, amelyekben az áttelepítést ítélik a sajátos szükségleteiknek leginkább megfelelő megoldásnak.
(28)
Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (12) (a továbbiakban: költségvetési rendelet) 53. cikke (1) bekezdése b) pontjában említett megosztott igazgatással kapcsolatban meg kell pontosan határozni, hogy a Bizottság milyen feltételekkel gyakorolhatja az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtásával kapcsolatos feladatait, és tisztázni kell a tagállamok együttműködési kötelezettségeit. E feltételek alkalmazásával a Bizottság megbizonyosodhat arról, hogy a tagállamok jogszerűen és helyesen, illetve a költségvetési rendelet 27. cikke és 48. cikkének (2) bekezdése értelmében a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használják fel az alapot.
(29)
A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk az igazgatási és az ellenőrzési rendszer megfelelő működésének és a végrehajtás minőségének biztosítására. Ehhez meg kell határozni azokat az általános elveket és szükséges funkciókat, amelyeket minden programnak teljesítenie kell.
(30)
A szubszidiaritás és az arányosság elvének megfelelően elsősorban a tagállamok felelnek az alapból származó fellépések végrehajtásáért és ellenőrzéséért.
(31)
A többéves és éves programok hatékony és helyes végrehajtása érdekében meg kell határozni a tagállamok kötelezettségeit az igazgatási és ellenőrzési rendszerek, a kiadások hitelesítése, a közösségi jogszabályok helytelen alkalmazásának vagy megsértésének megelőzése, felderítése és korrekciója tekintetében. Különösen az irányítás és ellenőrzés tekintetében kell meghatározni azokat a módszereket, amelyekkel a tagállamok biztosítják a megfelelő rendszerek létrehozását és kielégítő működését.
(32)
A Bizottság pénzügyi ellenőrzésre vonatkozó hatáskörének sérelme nélkül ösztönözni kell ezen a területen a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködést.
(33)
Az alapból támogatott intézkedések eredményessége és következményei az értékelésüktől, és az eredményeik terjesztésétől is függenek. Meg kell határozni a tagállamok és a Bizottság ilyen vonatkozású kötelezettségeit, valamint az értékelés megbízhatóságát, és a kapcsolódó információk minőségét biztosító szabályokat.
(34)
Szem előtt tartva a közösségi finanszírozás átláthatóságának fontosságát, a Bizottságnak - figyelembe véve a megosztott igazgatás alá tartozó olyan más eszközökkel kapcsolatos gyakorlatot, mint például a strukturális alapok - iránymutatást kell nyújtania annak elősegítése érdekében, hogy az ezen alapból támogatásban részesülő valamennyi hatóság, nem kormányzati szervezet, nemzetközi szervezet és egyéb szervezet megfelelően igazolja vissza a kapott támogatást.
(35)
Az intézkedéseket félidős felülvizsgálat és hatásvizsgálat keretében értékelni kell, és az értékelési folyamatot a projekt felügyeleti intézkedései részeként kell végezni.
(36)
Ez a határozat a program teljes időtartamára meghatároz egy olyan pénzügyi keretösszeget, amely az éves költségvetési eljárás során a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 37. pontja szerinti elsődleges hivatkozási alapot jelenti a költségvetési hatóság számára.
(37)
Mivel e határozat célját, nevezetesen a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek befogadásával kapcsolatban a tagállamokra háruló terhek kiegyensúlyozott elosztásának előmozdítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés léptéke vagy hatása miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvével összhangban ez a határozat nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(38)
Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (13) összhangban kell elfogadni.
(39)
Mivel e határozat azon intézkedése, amely a stratégiai iránymutatások elfogadásához kapcsolódik általános hatályú és e határozat nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányul, beleértve néhány ilyen elem törlését vagy a határozat új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítését is, azt az 1999/468/EK tanácsi határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. A hatékonyság érdekében, az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásra vonatkozó rendes határidőket a stratégiai iránymutatások elfogadása esetében le kell rövidíteni.
(40)
A 2004/904/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni.
(41)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország 2005. szeptember 6-i levelében jelezte, hogy e határozat elfogadásában és alkalmazásában részt kíván venni.
(42)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság 2005. október 27-i levelében jelezte, hogy e határozat elfogadásában és alkalmazásában részt kíván venni.
(43)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia e határozat elfogadásában nem vesz részt, és ezért e határozat nem kötelezi, és az rá nem alkalmazandó.
(44)
Az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik részének IV. címe alá tartozó egyes területekre a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárás alkalmazásáról szóló, 2004. december 22-i 2004/927/EK tanácsi határozat (14) - a Szerződés 67. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésével összhangban - a Szerződés 251. cikkében említett eljárást alkalmazandóvá tette a Szerződés 62. cikke 1., 2.a) és 3. pontjának, valamint 63. cikke 2.b) és 3.b) pontjának a hatálya alá tartozó területeken,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
TÁRGY, CÉLOK ÉS INTÉZKEDÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a határozat a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség megerősítéséhez való hozzájárulás, és a szolidaritás elvének tagállamok közötti alkalmazása érdekében a 2008. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra létrehozza az Európai Menekültügyi Alapot (a továbbiakban: az alap) egy olyan összefüggő keret részeként, amely magában foglalja a 2007/574/EK határozatot, a 2007/575/EK határozatot és a 2007/…/EK határozatot is.
Ez a határozat meghatározza azokat a célokat, amelyekhez az alap hozzájárul, annak végrehajtását, a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat és a rendelkezésre álló pénzügyi források elosztásának szempontjait.
Megállapítja az alap igazgatási, ezen belül pénzügyi szabályait, valamint a figyelemmel kísérési és ellenőrzési mechanizmusokat, melyek a Bizottság és a tagállamok közötti feladatmegosztáson alapulnak.
2. cikk
Az alap általános célja
(1) Az alap általános célja az e határozat által előírt intézkedések társfinanszírozásával a tagállami erőfeszítések támogatása és ösztönzése a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek befogadására és a befogadás következményeinek viselésére, figyelembe véve az érintett közösségi jogszabályokat.
(2) Az alap a tagállamok vagy a Bizottság kezdeményezésére hozzájárul a technikai támogatás finanszírozásához.
3. cikk
Támogatható tevékenységek a tagállamokban
(1) Az alap támogatja a tagállamokban végrehajtott, az alábbiak közül egyhez vagy többhöz kapcsolódó fellépéseket:
a)
befogadási feltételek és menekültügyi eljárások;
b)
a 6. cikkben említett azon személyek beilleszkedése, akik egy meghatározott tagállamban tartós és állandó jelleggel tartózkodnak;
c)
a tagállamok menekültügyi politikájának a Közös Európai Menekültügyi Rendszerhez kapcsolódó, létező vagy a jövőbeli közösségi jog szerinti kötelezettségeikre figyelemmel való fejlesztését, figyelemmel kísérését és értékelését célzó képességeik javítása, különösen a tagállamok közötti gyakorlati együttműködésben való részvétel céljából;
d)
A 6. cikk e) pontjában említett személyek áttelepítése. E határozat alkalmazásában az áttelepítés az a folyamat, amelynek során harmadik országok állampolgárait, illetve a hontalan személyeket nemzetközi védelemre szorultságuk alapján az UNHCR kérésére egy harmadik országból valamely tagállamba szállítanak, ahol az alábbi jogállások egyikével rendelkezve engedéllyel tartózkodhatnak:
i.
a 2004/83/EK irányelv 2. cikkének d) pontja szerinti menekültstátusz, vagy
ii.
olyan jogállás, amely a nemzeti és a közösségi jog szerint a menekültstátuszéval megegyező jogokat és ellátásokat biztosít;
e)
a 6. cikk a) és b) pontjában említett kategóriákba tartozó személyeknek abból a tagállamból való elszállítása, amelyik nemzetközi védelmet nyújtott számukra egy olyan másik tagállamba, amelyben hasonló védelemben részesülnek majd, és a 6. cikk c) pontjában említett kategóriába tartozó személyeknek egy olyan másik tagállamba szállítása, amelyik meg fogja vizsgálni a nemzetközi védelemre irányuló kérelmüket.
(2) A befogadási feltételeket és a menekültügyi eljárásokat illetően az alábbi intézkedések támogathatóak:
a)
elszállásolással kapcsolatos infrastruktúra és szolgáltatás;
b)
a menedékkérők menekültügyi eljárásokhoz való hozzáférésének biztosítását célzó struktúrák és képzések;
c)
anyagi támogatás és orvosi vagy pszichológiai ellátás biztosítása;
d)
szociális támogatás, közigazgatási és/vagy jogi formaságokkal kapcsolatban nyújtott információ vagy segítség, és a menekültügyi eljárás lehetséges eredményével kapcsolatban nyújtott információ vagy tanácsadás, beleértve az olyan szempontokat is, mint az önkéntes visszatérés;
e)
jogi tanácsadás és nyelvi segítségnyújtás;
f)
oktatás, nyelvoktatás és az érintett személy jogállásával összefüggő egyéb kezdeményezések;
g)
támogató szolgáltatások, például fordítás és képzés a befogadási feltételek és a menekültügyi eljárások hatékonyságának és minőségének javítása érdekében;
h)
a befogadó országban a befogadottakkal kapcsolatban álló helyi közösségek tájékoztatása, valamint a helyi hatóságok alkalmazottjainak képzése;
i)
a 6. cikk c) pontjában említett kategóriába tartozó személyek átszállítása abból a tagállamból, amelyben tartózkodnak, abba a tagállamba, amely a menedékjog iránti kérelmük elbírálásáért felelős.
(3) A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett személyek és családtagjaik a tagállamok társadalmaiba való beilleszkedésével kapcsolatban a következő intézkedések támogathatók:
a)
lakhatással, létfenntartási eszközökkel, munkaerő-piaci beilleszkedéssel, orvosi, pszichológiai és szociális ellátással kapcsolatos tanácsadás és támogatás;
b)
olyan intézkedések, amelyek révén e személyek szocio-kulturális értelemben alkalmazkodhatnak a tagállam társadalmához, és osztozhatnak az Európai Unió alapjogi chartájában foglalt értékekben;
c)
a polgári és kulturális életben való tartós és fenntartható részvételt elősegítő intézkedések;
d)
az oktatásra, szakképzésre, a képesítések és oklevelek elismerésére vonatkozó intézkedések;
e)
az önállósulást és e személyek számára az önmagukról való gondoskodást támogató intézkedések;
f)
Ezen személyek és a befogadó társadalom közötti tartalmas kapcsolattartást és építő párbeszédet elősegítő intézkedések, ezen belül a fő partnerek - a nyilvánosság, a helyi hatóságok, a menekültügyi egyesületek, az önkéntes csoportok, szociális partnerek és a tágabb értelemben vett civil társadalom - bevonását elősegítő intézkedések;
g)
szakismeretek megszerzését támogató intézkedések, ezen belül nyelvoktatás;
h)
ezen személyek és közintézmények közötti kapcsolatokban az egyenlő hozzáférést és az egyenlő bánásmódot támogató intézkedések.
(4) A menekültügyi politika fejlesztését, figyelemmel kísérését és értékelését célzó tagállami képességek javításához kapcsolódó fellépésekkel kapcsolatban különösen a következők támogathatók az alapból:
a)
a származási országra vonatkozó információk összegyűjtésének, összeállításának, felhasználásának és terjesztésének előmozdítását célzó fellépések, beleértve a fordításokat is;
b)
menekültügyi eljárásra, a befogadásra, a beilleszkedésre és a nemzetközi védelemben részesülő személyekre vonatkozó statisztikák gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos képességek fejlesztését célzó fellépések;
c)
a menedékjog iránti kérelmek, köztük e fellebbezések elbírálásával kapcsolatos képességek javítását célzó fellépések;
d)
a menekültügyi politikák értékelését segítő olyan fellépések, mint az országos hatásvizsgálatok, a célcsoportokban végzett felmérések, mutatók és a teljesítményértékelés kidolgozása.
(5) Az áttelepítéssel kapcsolatban különösen a következők támogathatók az alapból:
a)
az áttelepítési programok létrehozásával és továbbfejlesztésével kapcsolatos fellépések;
b)
a lehetséges áttelepítési ügyeknek az illetékes tagállamok hatóságai általi elbírálásához kapcsolódó fellépések, például tényfeltárás végzése a befogadó országban; interjúk készítése, orvosi vizsgálat és biztonsági ellenőrzés;
c)
indulás előtti egészségügyi felmérés és orvosi kezelés;
d)
indulás előtti anyagi támogatás;
e)
indulás előtti tájékoztató intézkedések;
f)
utazási szolgáltatások, beleértve az orvosi kíséret biztosítását is;
g)
az érkezéskor haladéktalanul nyújtandó információ és segítségnyújtás, beleértve a tolmácsszolgáltatást is.
(6) A nemzetközi védelemben részesülő, valamint az azt kérelmező személyek tagállamok közötti átszállításával kapcsolatban különösen a következők támogathatók az alapból:
a)
indulás előtti tájékoztató intézkedések;
b)
az utazás megszervezése, beleértve az orvosi kíséret biztosítását is;
c)
az érkezéskor haladéktalanul nyújtandó információ és segítségnyújtás, beleértve a tolmácsszolgáltatást is.
(7) A (2) és (3) bekezdésben említett fellépések akkor is támogathatók az alapból, ha azok a 6. cikk e) pontjában említett személyeket célozzák.
(8) Az (1)-(6) bekezdésben meghatározott intézkedések különösen a Közös Európai Menekültügyi Rendszer területén támogatják az érintett közösségi jogszabályok rendelkezéseinek végrehajtását.
(9) A fellépéseknek figyelembe kell venniük a nemekkel kapcsolatos kérdéseket, a gyermekek mindenek felett álló érdekeit, a rászoruló személyek - úgymint a kiskorúak, a kísérő nélküli kiskorúak, a fogyatékkal élő személyek, az időskorúak, a terhes nők, a kisgyermekes egyedülálló szülők, a kínzás vagy erőszakos közösülés áldozatai, valamint a pszichológiai, fizikai vagy szexuális erőszak vagy visszaélés egyéb súlyos formáit elszenvedett személyek, az emberkereskedelem áldozatai valamint a sürgősségi ellátásra és betegségek elengedhetetlen kezelésére szoruló személyek - sajátos helyzetét.
(10) A 6. cikk c) pontjában említett személyek elhelyezésével kapcsolatban az alapból kizárólag olyan fellépések támogathatók, amelyek elkülönülnek a kizárólag olyan személyek elhelyezésére szánt területektől vagy központoktól, akiknek belépését megtagadták, vagy akiket külső határ tiltott átlépését követően, illetve egy tagállam területére való illegális belépés céljából a külső határ megközelítése során tartóztattak fel.
4. cikk
Közösségi intézkedések
(1) A Bizottság kezdeményezésére az alap rendelkezésére álló források legfeljebb 10 %-át lehet a menekültpolitikával és a 6. cikkben szereplő célcsoportokra vonatkozó intézkedésekkel kapcsolatos transznacionális intézkedések vagy az egész Közösség érdekében álló intézkedések (a továbbiakban: közösségi intézkedések) finanszírozására fordítani.
(2) Különösen azok a közösségi intézkedések jogosultak támogatásra, amelyek:
a)
előmozdítják a közösségi jog és a bevált gyakorlatok végrehajtására irányuló közösségi együttműködést, beleértve az ilyen együttműködést támogató tolmács- és fordítási szolgáltatásokat is;
b)
támogatják a két vagy több tagállamban működő szervek közötti transznacionális partnerségen alapuló transznacionális együttműködési hálózatok és kísérleti projektek létrehozását az innováció ösztönzésére, a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjének megkönnyítésére és a menekültpolitika minőségének javítására;
c)
támogatják a transznacionális figyelemfelkeltő kampányokat;
d)
támogatják a bevált gyakorlatokra és a menekültügyi politika minden más aspektusára, többek között a korszerű technológia felhasználására, valamint az olyan kulcsfontosságú szereplők közötti, országos szintű együttműködésre vonatkozó tanulmányokat, tájékoztatást és információcserét, mint a helyi és regionális hatóságok, menekültügyi egyesületek és önkéntes csoportok;
e)
támogatják e téren a közösségi együttműködés és a közösségi jog új formáinak lehetőségére vonatkozó kísérleti projekteket, beleértve az innovatív projekteket és tanulmányokat;
f)
támogatják a menekültügy területén a politikai fejlemények méréséhez használatos közös statisztikai eszközök, módszerek és mutatók tagállamok általi fejlesztését és alkalmazását;
g)
a menekülteket és menedékkérőket támogató, és legalább 10 tagállamban jelen levő nem kormányzati szervezeteket összekötő hálózatok számára olyan strukturális támogatás nyújtása, amelynek célja a tapasztalatok és a helyes gyakorlatok cseréjének megkönnyítése, és annak biztosítása, hogy a közösségi menekültügyi politika és gyakorlat kialakítása során figyelembe vegyék a nem kormányzati szervezetek által szerzett tapasztalatokat, valamint a menekültek és a menedékkérők érdekeit;
h)
támogató szolgáltatásokat nyújtanak a tagállamok számára a kellően indokolt, sürgős fellépést követelő vészhelyzetek esetén.
(3) A közösségi fellépésekkel kapcsolatos kiemelt területeket megállapító éves munkaprogramot az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
5. cikk
Sürgősségi intézkedések
(1) A 2001/55/EK irányelv szerinti átmeneti védelmi mechanizmusok végrehajtása esetén a 3. cikkben említett fellépésektől elkülönítve és azokon túlmenően az alap a tagállamok segítése céljából is finanszíroz intézkedéseket.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül az alap fokozott nyomást keltő helyzetek kezelését célzó sürgősségi intézkedések végrehajtásához is támogatást nyújt a tagállamok számára. Az ilyen helyzetek jellemzője a határok meghatározott pontjain nemzetközi védelemre szoruló, harmadik országokból származó állampolgárok hirtelen, nagy számban történő érkezése, amely kivételesen erőteljes és sürgős igényeket támaszt az érintett tagállamok befogadó létesítményeivel, menekültügyi rendszerével vagy infrastruktúrájával szemben, amely veszélyeztetheti az emberek életét, jólétét, vagy a közösségi jog által biztosított védelemhez való hozzáférést.
(3) A (2) cikkben említett, fokozott nyomással járó helyzetek kezelése érdekében végrehajtott fellépések abban az esetben támogathatók az alapból, ha
a)
azokat haladéktalanul végre kívánják hajtani, és a gyakorlatban nem foglalhatók a vonatkozó éves programba, és
b)
időtartamuk nem haladja meg a hat hónapot.
(4) A támogatható sürgősségi intézkedések az alábbi intézkedéstípusokat érintik:
a)
befogadás és elszállásolás;
b)
a létfeltételek biztosítása, beleértve az élelmezést és ruházkodást;
c)
orvosi, pszichológiai vagy egyéb segítségnyújtás;
d)
az érintett személyek befogadásához és az intézkedések végrehajtásához kapcsolódó személyi és igazgatási ráfordítások;
e)
logisztikai és szállítási költségek;
f)
jogi tanácsadás és nyelvi segítségnyújtás;
g)
fordítás és tolmácsolás, a származási országról szóló információt érintő szakértelem és más, az esetlegesen nemzetközi védelmet igénylő személyek gyors azonosításához, továbbá a menedékkérelmek tisztességes és hatékony elbírálásához hozzájáruló intézkedések biztosítása.
(5) A (4) bekezdés szerinti intézkedéseket szakértői csoportok támogathatják.
6. cikk
Célcsoportok
E határozat alkalmazásában a célcsoportok a következő kategóriákat foglalják magukba:
a)
harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a genfi egyezményben meghatározott jogállással rendelkezik, és menekültként engedéllyel tartózkodik a tagállamok valamelyikében;
b)
harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a 2004/83/EK irányelv szerinti kiegészítő védelmet élvez;
c)
harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki az a) és b) pontban meghatározott védelmek valamelyikét kérelmezte;
d)
harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a 2001/55/EK irányelv szerinti átmeneti védelmet élvez;
e)
harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, akit egy tagállamba telepítenek vagy telepítettek át.
II. FEJEZET
A TÁMOGATÁS ELVEI
7. cikk
Kiegészítő jelleg, összhang és megfelelés
(1) Az alapból nyújtott támogatás a nemzeti, regionális és helyi intézkedéseket egészíti ki, beépítve ezekbe a Közösség prioritásait.
(2) A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az alapból és a tagállamok által nyújtott támogatás összhangban álljon a Közösség tevékenységeivel, politikáival és prioritásaival. Ezt az összhangot különösen a 18. cikkben említett többéves programban kell jelezni.
(3) Az alapból finanszírozott műveletek megfelelnek a Szerződés rendelkezéseinek és az e rendelkezések alapján elfogadott jogszabályoknak.
8. cikk
Programozás
(1) Az alap célkitűzéseit a 22. cikkel összhangban elvégzendő félidős felülvizsgálat tárgyát képező, többéves programozási időszak (2008-2013) keretében kell megvalósítani. A többéves programozási rendszer a prioritásokat és az igazgatás, határozathozatal, ellenőrzés és hitelesítés folyamatát foglalja magában.
(2) A Bizottság által jóváhagyott többéves programokat éves programokon keresztül kell végrehajtani.
9. cikk
A szubszidiaritás és az arányosságon alapuló fellépés
(1) A tagállamok felelnek a 18. és 20. cikkben említett többéves és éves programok megfelelő területi szinten történő végrehajtásáért, az adott tagállamra jellemző intézményi rendszernek megfelelően. Ezt a kötelezettséget e határozatnak megfelelően kell gyakorolni.
(2) A Bizottság és a tagállamok a közösségi hozzájárulás mértékétől függően különböző eszközöket alkalmaznak az ellenőrzési rendelkezésekkel kapcsolatban. Ugyanez az elv az értékelésre vonatkozó rendelkezésekre, valamint a többéves és éves programok jelentéseire is vonatkozik.
10. cikk
Végrehajtási módszerek
(1) Az alap számára biztosított közösségi költségvetést - az ezen határozat 4. cikkében említett közösségi intézkedések és 15. cikkében említett technikai támogatás kivételével - a költségvetési rendelet 53. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban kell végrehajtani.
(2) A Bizottság a következőképpen gyakorolja az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó kötelezettségét:
a)
a 32. cikkben leírt eljárásoknak megfelelően ellenőrzi a tagállamok igazgatási és ellenőrzési rendszereinek megfelelő működését;
b)
amennyiben a nemzeti igazgatási és ellenőrzési rendszer elégtelen, a 41., és 42. cikkben leírt eljárásnak megfelelően visszatartja, vagy felfüggeszti a kifizetések egészét vagy egy részét, és a 45. és 46. cikk szerinti eljárásokkal összhangban bármilyen más szükséges pénzügyi korrekciót alkalmaz.
11. cikk
Partnerség
(1) Minden tagállamnak az érvényes nemzeti szabályoknak és gyakorlatoknak megfelelően partnerséget kell kialakítania azokkal a hatóságokkal és szervekkel, amelyek a többéves program végrehajtásában érintettek, vagy amelyek az érintett tagállamok szerint hasznosan tudnak hozzájárulni a program fejlesztéséhez.
Az ilyen hatóságok és szervek közé tartozhatnak az illetékes regionális, helyi, városi és egyéb közigazgatási hatóságok, nemzetközi szervezetek és szervek, különösen az UNHCR, valamint a civil társadalmat képviselő szervek, mint a nem kormányzati szervezetek vagy a szociális partnerek.
(2) Az ilyen partnerséget az egyes partnerkategóriákra vonatkozó intézményi, jogi és pénzügyi jogszabályokkal teljes összhangban kell folytatni.
III. FEJEZET
A PÉNZÜGYI KERET
12. cikk
Globális források
(1) A 2008. január 1-től2013. december 31-ig terjedő időszakra e határozat végrehajtására rendelkezésre álló pénzügyi keretösszeg 628 millió EUR.
(2) Az éves előirányzatokat a pénzügyi keret mértékéig a költségvetési hatóság engedélyezi.
(3) A Bizottság a 13. cikkben szereplő szempontoknak megfelelően tájékoztató jellegű tagállamonkénti éves bontást készít.
13. cikk
A források a támogatható tagállami intézkedésekre történő éves elosztása
(1) Az alap keretösszegéből minden tagállam évi 300 000 EUR átalányösszeget kap.
Ez az összeg a 2004. május 1-én az Európai Unióhoz csatlakozott tagállamok esetén a 2008-2013-as időszakban évi 500 000 EUR-ra emelkedik.
Ez az összeg a 2007 és 2013 közötti időszakban az Európai Unióhoz csatlakozó tagállamok esetén a 2008-2013-as időszak fennmaradó részében a csatlakozásuk évét követő évtől kezdődően évi 500 000 EUR-ra emelkedik.
(2) A rendelkezésre álló éves források fennmaradó része a tagállamok között az alábbiak szerint oszlik meg:
a)
30 %, a megelőző három év során a 6. cikk a), b) és e) pontjában említett kategóriák egyikébe tartozó személyek számának arányában;
b)
70 %, a 6. cikk c) és d) pontjában említett kategóriák egyikébe tartozó, a megelőző három év során nyilvántartásba vett személyek számának arányában.
A fenti megoszlás alkalmazásában a 6. cikk e) pontjában említett személyeket a 6. cikk a) pontjában említett kategóriában nem kell figyelembe venni.
(3) A tagállamok az alábbi kategóriák valamelyikébe tartozó minden egyes áttelepített személy után 4 000 EUR átalányösszegben részesülnek:
a)
regionális védelmi program végrehajtására kijelölt országból vagy régióból származó személyek;
b)
kísérő nélküli kiskorúak;
c)
gyermekek, és különösen pszichés, fizikai vagy szexuális erőszak vagy kizsákmányolás által veszélyeztetett nők;
d)
olyan súlyos orvosi ellátásra szoruló személyek, amely ellátás csak az áttelepítéssel biztosítható.
(4) Amennyiben egy tagállam a (3) bekezdésben említett kategóriák közül többe is beletartozó személyt telepít át, ezért a személyért csak egy alkalommal jogosult átalányösszegre.
(5) Referenciaadatként a Bizottságnak (Eurostat) a tagállamok által szolgáltatott adatok alapján készült legfrissebb statisztikáit kell használni.
Amennyiben a tagállamok nem juttatták el a Bizottsághoz (Eurostat) az érintett statisztikát, úgy a lehető leghamarabb ideiglenes adatokkal kell szolgálniuk.
Mielőtt a Bizottság (Eurostat) ezeket az adatokat referenciaadatként elfogadná, a szokásos operatív eljárásoknak megfelelően értékeli a statisztikai információ minőségét, összehasonlíthatóságát és teljességét. A Bizottság (Eurostat) kérésére a tagállamok megküldik a Bizottságnak az ehhez szükséges valamennyi információt.
(6) A tagállamok minden évben május 1-ig megküldik a Bizottságnak a (3) bekezdésben említett, a következő évben áttelepítendő személyek becsült számát, beleértve az e bekezdésben említett különböző kategóriák szerinti megoszlásukat. A Bizottság ezt az információt a közli az 52. cikkben említett bizottsággal.
14. cikk
A finanszírozási struktúra
(1) Az alap keretében történő pénzügyi hozzájárulás támogatás formájában történik.
(2) Az alapból támogatott intézkedéseket állami vagy magánforrásokkal közösen kell finanszírozni, csak nonprofit jellegű intézkedések támogathatók, és az intézkedések nem támogathatók az Európai Unió általános költségvetésébe tartozó egyéb forrásból.
(3) Az alap előirányzatai kiegészítik a tagállamok által az e határozat alá tartozó intézkedésekre nyújtott állami vagy azzal egyenértékű kiadásokat.
(4) A támogatott projektekre nyújtott közösségi hozzájárulás a tagállamokban a 3. cikk szerint végrehajtott intézkedések esetén nem haladhatja meg az adott intézkedés összköltségének 50 %-át.
Ez az arány a 17. cikkben meghatározott stratégiai iránymutatásokban megállapított prioritásokra vonatkozó projektek esetén 75 %-ra növelhető.
A Kohéziós Alapba tartozó tagállamok esetén a közösségi hozzájárulás arányát 75 %-ra kell növelni.
(5) A IV. fejezetben meghatározott nemzeti programozás végrehajtása keretében a tagállamok kiválasztják a finanszírozandó projekteket a következő minimumkövetelmények alapján:
a)
a helyzet és követelmények az adott tagállamban;
b)
a kiadások költséghatékonysága, többek között figyelemmel a projekt által érintett személyek számára;
c)
a támogatásra pályázó szervezet és az esetleges társszervezetek tapasztalata, szakértelme, megbízhatósága és pénzügyi hozzájárulása;
d)
a projekt milyen mértékben egészíti ki az Európai Unió általános költségvetése által támogatott vagy a nemzeti programok részét képező egyéb tevékenységeket.
(6) Általános szabályként az alapból -- időszakos előrehaladási jelentés alapján -- legfeljebb három évre nyújtható közösségi pénzügyi támogatás.
(7) A 3. cikk (4) bekezdése alapján végrehajtott támogató fellépésekhez való közösségi hozzájárulás nem haladhatja meg az egyes tagállamok számára a 13. cikkel összhangban juttatott összes éves forrás 15 %-át.
15. cikk
Technikai segítségnyújtás a Bizottság kezdeményezésére
(1) A Bizottság kezdeményezésére és/vagy részéről az alapból finanszírozhatók az alap éves keretéből 500 000 EUR értékig az e határozat végrehajtásához szükséges előkészületi, figyelemmel kísérési, igazgatási és technikai támogatási intézkedések, valamint az értékelő, ellenőrzési és felülvizsgálati intézkedések.
(2) Ezen intézkedések közé tartozik:
a)
tanulmányok, értékelések, szakértői jelentések és statisztikák, beleértve az alap működéséről szóló általános jellegű anyagokat is;
b)
a tagállamok, a végső kedvezményezettek és a nyilvánosság számára nyújtott tájékoztatási intézkedések, beleértve figyelemfelkeltő kampányokat és az alapból finanszírozott projektek közös adatbázisát is;
c)
az irányítást, a figyelemmel kísérést, az ellenőrzést és az értékelést szolgáló számítógépesített rendszerek üzembe helyezése, üzemeltetése és összekapcsolása;
d)
az értékelés és figyelemmel kísérés közös keretének megalkotása, valamint egy mutatórendszer, amely adott esetben figyelembe veszi a nemzeti mutatókat;
e)
az értékelési módszerek javítása és információcsere az e területen alkalmazott gyakorlatokról.
f)
a tagállamok által a 25. cikkel összhangban kijelölt hatóságok számára nyújtott olyan tájékoztatási és képzési intézkedések, amelyek kiegészítik a 31. cikkel összhangban a tagállamok által a hatóságaik számára nyújtott iránymutatásra tett erőfeszítéseket.
16. cikk
Technikai segítségnyújtás a tagállamok kezdeményezésére
(1) Az alapból egy tagállam kezdeményezésére minden éves programnál finanszírozhatók az előkészítési, igazgatási, felügyeleti, értékelési, tájékoztatási és ellenőrző intézkedések, valamint az alap végrehajtására vonatkozó igazgatási kapacitást erősítő tevékenységek.
(2) Az egyes éves programok keretében a technikai segítségnyújtásra előirányzott összeg nem haladhatja meg:
a)
a 2008-2010-es időszakra a tagállamnak juttatott társfinanszírozás teljes éves összegének 7 %-át plusz 30 000 EUR-t és
b)
a 2011-2013-as időszakra a tagállamnak juttatott társfinanszírozás teljes éves összegének 4 %-át plusz 30 000 EUR-t.
IV. FEJEZET
PROGRAMOZÁS
17. cikk
A stratégiai iránymutatások elfogadása
(1) A Bizottság stratégiai iránymutatásokat fogad el, amelyek meghatározzák az alap fellépési keretét, figyelembe véve a menekültpolitika területén a közösségi jogszabályok kidolgozásában és végrehajtásában elért haladást, valamint a többéves program időszakára az alap pénzügyi forrásainak indikatív elosztását.
(2) Az említett iránymutatások az alap valamennyi célkitűzése esetén a Közösség prioritásait foganatosítják a Közös Európai Menekültügyi Rendszer végrehajtásának elősegítése érdekében.
(3) A Bizottság a többéves programozási időszakra vonatkozó stratégiai iránymutatásokat legkésőbb 2007. július 31-ig fogadja el.
(4) A stratégiai iránymutatásokat az 52. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. Ezeket a stratégiai iránymutatásokat elfogadásukat követően mellékletben csatolni kell ehhez a határozathoz.
18. cikk
A többéves nemzeti programok előkészítése és jóváhagyása
(1) Minden tagállam - a 17. cikkben említett stratégiai iránymutatások alapján - a következő elemekből álló többéves programtervezetre tesz javaslatot:
a)
az aktuális tagállami helyzet leírása a 6. cikk hatálya alá tartozó személyek befogadására, a menekültügyi eljárásra, az önkéntes visszatéréssel kapcsolatos tanácsadásra, a beilleszkedésre és egy másik tagállamból való áttelepítésre és átszállításra vonatkozó szabályok tekintetében, valamint a menekültpolitikák fejlesztése, figyelemmel kísérése és értékelése tekintetében;
b)
a 6. cikk hatálya alá tartozó személyek befogadására, a menekültügyi eljárásra, az önkéntes visszatéréssel kapcsolatos tanácsadásra, a beilleszkedésre és egy másik tagállamból való áttelepítésre és átszállításra, valamint a menekültpolitikák fejlesztésére, figyelemmel kísérésére és értékelésére vonatkozó előírások elemzése az érintett tagállamokban;
c)
az ezen célok eléréséhez megfelelő stratégia és a megvalósításukhoz kapcsolódó prioritások bemutatása, valamint a prioritások végrehajtására tervezett intézkedések leírása;
d)
annak feltüntetése, hogy a stratégia összeegyeztethető-e más regionális, nemzeti és közösségi eszközökkel;
e)
információ a prioritásokról és azok különleges céljairól. A célokat - meghatározott számú mutató alkalmazásával - számszerűsíteni kell, az arányosság elvét figyelembe véve. A mutatóknak lehetővé kell tenniük a kiinduló helyzethez képest történt előrehaladás és a prioritásokat végrehajtó célok hatékonyságának felmérését;
f)
a 11. cikkben meghatározott partnerségi elv végrehajtásához kiválasztott megközelítés ismertetése;
g)
vázlatos finanszírozási terv, amely prioritásonként és éves programonként felsorolja az alapból javasolt pénzügyi hozzájárulást és az állami vagy magánforrásból származó társfinanszírozás teljes összegét;
h)
a többéves program nyilvánosságra hozatalának biztosítására megállapított rendelkezések.
(2) A tagállamok többéves programjuk tervezetét legkésőbb négy hónappal azután benyújtják a Bizottságnak, hogy a Bizottság kiadta az adott időszakra szóló stratégiai iránymutatásokat.
(3) A Bizottság a többéves program tervezetének jóváhagyása céljából az alábbiakat vizsgálja:
a)
a többéves program tervezete megfelel-e az alap céljainak és a 17. cikkben említett stratégiai iránymutatásoknak;
b)
a tervezetben előirányzott fellépések helyénvalósága, figyelemmel a javasolt stratégiára;
c)
megfelelnek-e e határozat rendelkezéseinek a tagállam által az alap fellépéseinek végrehajtására meghatározott igazgatási és ellenőrzési rendelkezések;
d)
a többéves program tervezete megfelel-e a közösségi jognak, különösen a személyek szabad mozgását biztosító közösségi jognak, és az ahhoz közvetlenül kapcsolódó kísérő intézkedéseknek a külső határellenőrzés, a menekültügy és bevándorlás területén.
(4) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy valamely többéves program tervezete nincs összhangban a stratégiai iránymutatásokkal és/vagy e határozat igazgatási és ellenőrzési rendszerekre vonatkozó előírásaival vagy a közösségi joggal, felkéri az érintett tagállamot valamennyi szükséges további információ átadására, és adott esetben a többéves program tervezetének megfelelő módosítására.
(5) A Bizottság az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban minden többéves programot jóváhagy a hivatalos benyújtást követő három hónapon belül.
19. cikk
A többéves programok felülvizsgálata
(1) Az adott tagállam vagy a Bizottság kezdeményezésére a többéves programot újra meg kell vizsgálni, és a közösségi prioritások fokozottabb vagy más módon történő figyelembevételével szükség esetén a programozási időszak hátralévő része tekintetében módosítani kell. A többéves programok az értékelések alapján és/vagy a végrehajtási nehézségek nyomán is felülvizsgálhatók.
(2) A Bizottság a többéves program módosítását jóváhagyó határozatot fogad el, az érintett tagállam ilyen irányú kérelmének hivatalos benyújtását követően a lehető leghamarabb. A többéves program felülvizsgálatát az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elvégezni.
20. cikk
Az éves programok
(1) A Bizottság által jóváhagyott többéves program végrehajtása éves programokkal történik.
(2) A Bizottság minden év július 1-ig közli a tagállamokkal, hogy mekkora összeget juttat nekik a következő évre az éves költségvetési eljárás szerint elosztott, a 13. cikk rendelkezései alapján kiszámított teljes előirányzatokból.
(3) A tagállamok minden év november 1-jéig benyújtják a Bizottságnak a többéves programnak megfelelően kialakított, a következő évre vonatkozó éves programtervezetüket, amely az alábbi elemekből áll:
a)
az éves program alapján finanszírozandó projektek kiválasztásának általános szabályai;
b)
az éves program szerint támogatandó intézkedések ismertetése;
c)
az alapból nyújtott hozzájárulás javasolt pénzügyi bontása a program különféle intézkedései között; valamint a 16. cikk szerint az éves program végrehajtásához szükséges technikai támogatás fedezetére igényelt összeg megadása.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve a tagállamok a 2008-ra vonatkozó éves programtervezetüket 2008. március 1-ig nyújtják be.
(5) A tagállam éves programtervezetének vizsgálatakor a Bizottság figyelembe veszi a költségvetési eljárásban az alapnak juttatott előirányzatok végső összegét.
Az éves program tervezetének hivatalos benyújtásától számított egy hónapon belül a Bizottság tájékoztatja az érintett tagállamot, hogy el tudja-e fogadni a tervezetet. Amennyiben az éves programtervezet nincs összhangban a többéves programmal, a Bizottság felkéri a tagállamot minden szükséges további információ megküldésére és adott esetben az éves program tervezetének megfelelő módosítására.
A Bizottság az adott év március 1-ig elfogadja az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozatot. A határozatban szerepel az érintett tagállamnak juttatott összeg és a kiadások támogatási időszaka.
(6) Az éves program jóváhagyásának idején még nem előrelátható, kellően indokolt, sürgős fellépést követelő vészhelyzetek figyelembe vétele érdekében a tagállam felülvizsgálhatja az alapból nyújtott hozzájárulásnak a program különféle, éves tervben felsorolt intézkedései között megosztott pénzügyi bontása legfeljebb 10 %-át vagy eloszthatja más intézkedésekre szánt pénzügyi bontás legfeljebb 10 %-át e határozattal összhangban. Az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a felülvizsgált éves programról.
21. cikk
A sürgősségi intézkedésekre vonatkozó különleges rendelkezések
(1) A tagállamok az 5. cikkben meghatározott sürgősségi intézkedések esetére igény-nyilatkozatot nyújtanak be a Bizottságnak, továbbá végrehajtási tervet, melyben szerepel a tervezett intézkedések leírása és a végrehajtásukért felelős szervek megnevezése.
(2) Az alapból az 5. cikk (2) bekezdésében említett fokozott nyomást keltő helyzetek megoldása céljából támogatást kérő tagállam a Bizottságnak benyújt egy kérelmet, amely tartalmazza valamennyi vonatkozó információt, többek között az alábbiakat:
a)
az aktuális helyzet leírása, különös tekintettel az érkezések számára, a befogadási képességekre és a menekültügyi rendszerekre vagy infrastruktúrára gyakorolt hatásokra, a sürgős szükségletekre, valamint a helyzet lehetséges fejleményeinek indokolással ellátott, rövid távú előrejelzésére;
b)
a helyzet kivételes jellegének indokolással ellátott meghatározása különböző adatokkal alátámasztva, amelyek lehetnek többek között a határ szóban forgó pontján beáramló személyekre vonatkozó legfrissebb statisztikai és más adatok;
c)
a tervezett sürgősségi intézkedések, azok mérete, természete, és az érintett partnerek részletes leírása;
d)
a tervezett intézkedések becsült költségeinek bontása.
A Bizottság dönt arról, hogy teljesülnek-e a sürgősségi intézkedésekre irányuló pénzügyi támogatás alapból történő nyújtásának a feltételei, továbbá a fent említett információk és minden egyéb, a rendelkezésére álló további vonatkozó információ alapján a Bizottság határoz a nyújtandó pénzügyi támogatás összegéről. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat az említett határozatról.
(3) Az 5. cikkben szereplő sürgősségi intézkedésekre az alapból nyújtott pénzügyi támogatás időtartama legfeljebb hat hónap lehet, és az egyes intézkedések esetén az összeg nem lépheti túl az intézkedés költségének 80 %-át.
(4) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett átmeneti védelmi mechanizmus végrehajtása esetében a rendelkezésre álló forrásokat a tagállamok között aszerint kell szétosztani, hogy az 5. cikk (1) bekezdése szerint hány személy részesül az egyes tagállamokban ideiglenes védelemben.
22. cikk
A többéves program félidős felülvizsgálata
(1) A Bizottság felülvizsgálja a stratégiai iránymutatásokat és szükség esetén 2010. március 31-ig felülvizsgált stratégiai iránymutatásokat fogad el a 2011-2013-as időszakra.
(2) Amennyiben ilyen felülvizsgált stratégiai iránymutatásokat fogadnak el, valamennyi tagállam újra megvizsgálja, és adott esetben felülvizsgálja többéves programját.
(3) A 18. cikkben található, a nemzeti többéves programok előkészítésének és jóváhagyásának szabályait értelemszerűen kell alkalmazni a felülvizsgált többéves programok előkészítésére és jóváhagyására.
(4) A felülvizsgált stratégiai iránymutatásokat az 52. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
V. FEJEZET
AZ IGAZGATÁSI ÉS ELLENŐRZÉSI RENDSZEREK
23. cikk
Végrehajtás
E határozat végrehajtásáért a Bizottság felel, és szükség esetén végrehajtási szabályokat fogad el.
24. cikk
Az igazgatási és ellenőrzési rendszerek általános elvei
A többéves programok tagállami igazgatási és ellenőrzési rendszerei biztosítják a következőket:
a)
az irányításban és az ellenőrzésben érintett szervek feladatainak meghatározása, valamint a feladatok megosztása az egyes szerveken belül;
b)
a feladatoknak ezen szerveken belüli és e szervek közötti elkülönítése elvének tiszteletben tartása;
c)
minden szervnek megfelelő források a kijelölt feladatok végrehajtásához az alapból társfinanszírozott intézkedések egész végrehajtási időszakában;
d)
az éves program keretében bejelentett költségek helytállóságát és szabályszerűségét szavatoló eljárások;
e)
megbízható számítógépes számviteli, felügyeleti és pénzügyi beszámolási rendszerek;
f)
jelentési és felügyeleti rendszer olyan esetben, amikor a felelős szerv egy másik szervet bíz meg a feladatok elvégzésével;
g)
eljárási kézikönyvek az ellátandó funkciókhoz;
h)
a rendszer működésének ellenőrzésére vonatkozó rendelkezések;
i)
megfelelő ellenőrzési nyomvonalat biztosító rendszerek és eljárások;
j)
a szabálytalanságok esetére és a jogosulatlanul átutalt összegek visszafizettetésére vonatkozó jelentéstételi és figyelemmel kísérési eljárások.
25. cikk
A hatóságok kijelölése
(1) A tagállam többéves programja és az éves programok végrehajtására kijelöli a következőket:
a)
felelős hatóság: a tagállam funkcionális szerve, a tagállam által kijelölt nemzeti hatóság vagy szerv vagy a tagállam magánjoga által szabályozott, közszolgálati feladatot ellátó szerv, amely felel az alapból támogatott többéves program és éves programok igazgatásáért, és kezeli a Bizottsággal folytatott mindennemű kommunikációt;
b)
hitelesítő hatóság: a tagállam által a kiadásigazoló nyilatkozatoknak a Bizottsághoz való benyújtását megelőző hitelesítésére kijelölt nemzeti hatóság vagy szerv vagy ilyen szervként vagy hatóságként eljáró személy;
c)
ellenőrző hatóság: a tagállam által kijelölt nemzeti hatóság vagy szerv - feltéve, hogy feladata ellátásában független a felelős hatóságtól és a hitelesítő hatóságtól -, amely az igazgatási és ellenőrzési rendszer eredményes működésének ellenőrzéséért felel;
d)
adott esetben egy felhatalmazott hatóság.
(2) A tagállam megállapítja az (1) bekezdésben említett hatóságokkal való kapcsolatának, valamint azok Bizottsággal való kapcsolatának a szabályait.
(3) A 24. cikk b) pontjára is figyelemmel az e cikk (1) bekezdésében említett egyes hatóságok vagy valamennyi hatóság egyazon szervben összevonhatóak.
(4) A 26-30. cikk végrehajtásának szabályait a Bizottság az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadja el.
26. cikk
Felelős hatóság
(1) A felelős hatóságnak legalább az alábbi követelményeket teljesítenie kell.
A felelős hatóság:
a)
jogi személy, kivéve, ha a tagállam funkcionális szerve;
b)
rendelkezik olyan megfelelő infrastruktúrával, amely megkönnyíti a sokféle felhasználóval és a többi tagállamban működő felelős szervekkel, valamint a Bizottsággal folytatott kommunikációt;
c)
olyan közigazgatási területen működik, hogy a feladatokat megfelelően, összeférhetetlenség nélkül tudja végezni;
d)
képes alkalmazni a közösségi alapigazgatási szabályokat;
e)
pénzügyi és igazgatási kapacitása arányos az igazgatandó közösségi pénzeszközök mértékével;
f)
rendelkezik olyan megfelelően szakképzett alkalmazottakkal, akik alkalmasak a nemzetközi környezetben végzett igazgatási munkára.
(2) A tagállam a felelős hatóságot úgy finanszírozza, hogy az a 2008 és 2013 közötti időszakban megfelelően folytathassa feladatának ellátását.
(3) A Bizottság támogathatja a tagállamokat a személyzet képzésében, különösen a V-IX. fejezet helyes alkalmazására vonatkozóan.
27. cikk
A felelős hatóság feladatai
(1) A felelős hatóság felel a többéves programnak a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban történő irányításáért és végrehajtásáért.
Különösen:
a)
a 11. cikkel összhangban konzultál a partnerekkel;
b)
javaslatokat nyújt be a Bizottságnak a 18. és 20. cikkben említett többéves és éves programokra;
c)
adott esetben pályázati és ajánlati felhívásokat szervez és hirdet;
d)
az alap társfinanszírozási tevékenységeihez megszervezi a projektek kiválasztását a 14. cikk (5) bekezdésében meghatározott követelményeknek megfelelően;
e)
fogadja a Bizottságtól érkező kifizetéseket, és kifizetéseket eszközöl a végső kedvezményezetteknek;
f)
biztosítja az alapból és egyéb érintett nemzeti és közösségi pénzügyi eszközökből történő társfinanszírozások közti következetességet és kiegészítő jelleget;
g)
figyelemmel kíséri a társfinanszírozott termékek és szolgáltatások leszállítását, továbbá azt, hogy az intézkedésekre bejelentett kiadások ténylegesen felmerültek-e, és összhangban vannak-e a közösségi és nemzeti szabályokkal;
h)
gondoskodik egy olyan rendszerről, mely az éves program minden intézkedésének számviteli nyilvántartásait számítógépes formában rögzíti és tárolja, valamint biztosítja a pénzügyi irányításhoz, felügyelethez, ellenőrzéshez és értékeléshez szükséges végrehajtási adatok összegyűjtését;
i)
biztosítja, hogy a végső kedvezményezettek és az alapból társfinanszírozott intézkedések végrehajtásába bevont egyéb szervek - a nemzeti számviteli szabályok sérelme nélkül - vagy külön számviteli rendszert, vagy az intézkedéssel kapcsolatos valamennyi ügylet számára megfelelő számviteli kódot alkalmazzanak;
j)
biztosítja, hogy az alap 49. cikkben említett értékeléseit az 50. cikk (2) bekezdésében előírt határidőkön belül elvégzik, és azok megfelelnek a Bizottság és a tagállam közötti megállapodásban meghatározott minőségi szabványoknak;
k)
eljárásokat dolgoz ki annak biztosítására, hogy a megfelelő ellenőrzési nyomvonal biztosításához előírt valamennyi kiadási és ellenőrzési dokumentumot a 43. cikk követelményeinek megfelelően megőrzik;
l)
biztosítja, hogy az ellenőrző hatóság a 30. cikk (1) bekezdésében meghatározott ellenőrzések elvégzésére minden szükséges információt megkap a működtetett igazgatási eljárásokról és az alap által társfinanszírozott projektekről;
m)
biztosítja, hogy a hitelesítő hatóság hitelesítés céljából valamennyi szükséges információt megkapja a kiadásokra vonatkozóan elvégzett eljárásokról és ellenőrzésekről;
n)
elkészíti és benyújtja a Bizottságnak az éves programok végrehajtásáról szóló előrehaladási jelentéseket és záróbeszámolókat, a hitelesítő hatóság által hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatokat és a kifizetési kérelmeket, vagy adott esetben a visszatérítési nyilatkozatot;
o)
tájékoztatási és tanácsadó tevékenységet végez; a támogatott intézkedések eredményeit széles körben terjeszti;
p)
együttműködik a Bizottsággal és a többi tagállam felelős hatóságával;
q)
ellenőrzi a 33. cikk (6) bekezdésében említett iránymutatások végső kedvezményezettek általi végrehajtását.
(2) A felelős hatóság igazgatási tevékenységei a tagállamokban végrehajtott projektek esetén a 16. cikkben említett technikai támogatási rendelkezésekből finanszírozhatók.
28. cikk
A felelős hatóság feladatainak átruházása
(1) Amennyiben a felelős hatóság feladatait részben vagy egészben egy felhatalmazott hatóságra ruházza át, a felelős hatóság meghatározza az átruházott feladatok körét, és az átruházott feladatok végrehajtásának részletes eljárásait, amelyeknek a 26. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban kell lenniük.
(2) Az eljárások között szerepel a felelős hatóság rendszeres tájékoztatása az átruházott feladatok tényleges elvégzéséről és az alkalmazott eszközök leírása.
29. cikk
Hitelesítő hatóság
(1) A hitelesítő hatóság:
a)
tanúsítja, hogy:
i.
a kiadásigazoló nyilatkozat pontos, megbízható számviteli rendszerekből származik, és ellenőrizhető igazoló dokumentumokon alapul,
ii.
a bejelentett kiadások megfelelnek az alkalmazandó közösségi és nemzeti szabályoknak, és a programra alkalmazandó szempontok szerint kiválasztott és a közösségi és nemzeti szabályoknak megfelelő intézkedések tekintetében merültek fel;
b)
a hitelesítés céljából biztosítja, hogy az irányító hatóságtól megfelelő információt kapott a kiadásigazoló nyilatkozatokban szereplő kiadásokra vonatkozóan elvégzett eljárásokról és ellenőrzésekről;
c)
hitelesítés céljából számba veszi az ellenőrző hatóság által vagy annak felelősségére elvégzett valamennyi ellenőrzés eredményét;
d)
számítógépes számviteli nyilvántartásokat tart fenn a Bizottságnak bejelentett kiadásokról;
e)
ellenőrzi minden olyan közösségi finanszírozás behajtását - adott esetben a kamatokkal együtt -, amelyről megállapítják, hogy szabálytalanságok miatt, jogosulatlanul fizették ki;
f)
nyilvántartja a behajtandó összegeket és a behajtott összegeket az Európai Unió általános költségvetése alapján, lehetőség szerint levonva őket a következő kiadásigazoló nyilatkozatból.
(2) A hitelesítő hatóság tevékenységei a tagállamokban végrehajtott projektek esetén a 16. cikkben említett technikai támogatási rendelkezésekből finanszírozhatók, amennyiben tiszteletben tartják a hatóságnak a 25. cikkben leírt előjogait.
30. cikk
Ellenőrző hatóság
(1) Az ellenőrző hatóság:
a)
biztosítja, hogy az igazgatási és ellenőrzési rendszer hatékony működésének vizsgálata céljából ellenőrzésekre kerüljön sor;
b)
a bejelentett kiadások ellenőrzésére megfelelő minta alapján biztosítja az intézkedések ellenőrzését; a minta az egyes éves programok teljes támogatható kiadásának legalább 10 %-át felöleli;
c)
az alapból társfinanszírozott fő kedvezményezettek ellenőrzésének és az ellenőrzések programozási időszakon belüli egyenletes eloszlásának biztosítására ellenőrzési stratégiát mutat be a Bizottságnak a többéves program jóváhagyásától számított hat hónapon belül az a) és b) pontban említett ellenőrzéseket végrehajtó szervekre.
(2) Amennyiben az e határozat szerint kijelölt ellenőrző hatóság a 2007/574/EK, a 2007/575/EK és a 2007/…/EK határozat szerint is kijelölt ellenőrző hatóság, vagy amennyiben két vagy több ilyen alapra közös rendszerek vonatkoznak, az (1) bekezdés c) pontja szerint egy közös ellenőrzési stratégia is benyújtható.
(3) Minden éves program esetében az ellenőrző hatóság jelentést készít, amely a következőket tartalmazza:
a)
éves vizsgálati jelentés, amely megállapítja az éves program tekintetében az ellenőrzési stratégiának megfelelő ellenőrzések eredményeit, és beszámol a program igazgatási és ellenőrzési rendszereiben feltárt esetleges hiányosságokról;
b)
az ellenőrzési hatóság felelőssége mellett végzett ellenőrzések alapján arra vonatkozó vélemény, hogy az irányítási és ellenőrzési rendszer működése megfelelő biztosítékul szolgál-e arra, hogy a Bizottsághoz benyújtott kiadásigazoló nyilatkozatok helytállók, és arra, hogy az azok alapjául szolgáló ügyletek jogszerűek és szabályosak;
c)
a záró-egyenleg kifizetési kérelem vagy visszafizetési nyilatkozat érvényességét, valamint az érintett kiadás jogszerűségét és szabályosságát értékelő nyilatkozat.
(4) Az ellenőrző hatóság biztosítja, hogy az ellenőrzési tevékenység során figyelembe vegyék a nemzetközileg elfogadott, ellenőrzésre vonatkozó standardokat.
(5) A tagállamokban végrehajtott projektekre vonatkozó ellenőrzés az ellenőrző hatóságnak a 25. cikkben leírt előjogai tiszteletben tartásával a 16. cikkben említett technikai támogatási rendelkezésekből finanszírozható.
VI. FEJEZET
FELADATOK ÉS ELLENŐRZÉSEK
31. cikk
A tagállamok feladatai
(1) A tagállamok felelnek a többéves és éves programok hatékony és eredményes pénzgazdálkodásáért és az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségéért és szabályosságáért.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az irányító hatóságok, minden felhatalmazott hatóság, a hitelesítő hatóságok, az ellenőrző hatóságok és minden egyéb érintett szerv megfelelő iránymutatást kapjon a 24-30. cikkben említett igazgatási és ellenőrzési rendszerek felállításához annak érdekében, hogy a közösségi finanszírozást hatékonyan és szabályszerűen használják fel.
(3) A tagállamok megelőzik, észlelik és kiigazítják a szabálytalanságokat. Ezekről értesítik a Bizottságot, továbbá folyamatosan tájékoztatják a Bizottságot az igazgatási és bírósági eljárások előrehaladásáról.
Ha a végső kedvezményezett számára jogosulatlanul kifizetett összeget nem lehet visszafizettetni, az érintett tagállam felelős az elveszett összegeknek az Európai Unió általános költségvetésébe történő visszafizetéséért, ha megállapítást nyer, hogy a felmerült veszteséget a tagállam által elkövetett hiba vagy gondatlanság okozta.
(4) Elsősorban a tagállamok felelősek az intézkedések pénzügyi ellenőrzéséért, és biztosítják, hogy az igazgatási és ellenőrzési rendszerek és az ellenőrzés végrehajtása a közösségi pénzeszközök megfelelő és hatékony felhasználását szolgálja. Az említett rendszerek leírását a Bizottság rendelkezésére bocsátják.
(5) Az (1)-(4) bekezdés részletes végrehajtási szabályait az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
32. cikk
Igazgatási és ellenőrzési rendszerek
(1) Mielőtt a Bizottság jóváhagyja a többéves programot az 52. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, a tagállamok biztosítják a 24-30. cikknek megfelelő igazgatási és ellenőrzési rendszerek létrehozását. A tagállamok felelnek annak biztosításáért, hogy a rendszerek az egész programozási időszakban hatékonyan működjenek.
(2) A többéves programtervezetükkel együtt a tagállamok mindig benyújtják a Bizottságnak a felelős hatóságok, felhatalmazott hatóságok, és hitelesítő hatóságok szervezetének és eljárásainak leírását, valamint az említett hatóságokon és szervezeteken, az ellenőrző hatóságon és bármely más, annak felelősségére ellenőrzést végző szerven belül működő belső ellenőrzési rendszereket.
(3) A Bizottság e rendelkezés alkalmazását az 50. cikk (3) bekezdésében meghatározott jelentés elkészítésével összefüggésben felülvizsgálja.
33. cikk
A Bizottság feladatai
(1) A Bizottság a 32. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően megbizonyosodik arról, hogy a tagállamok a 24-30. cikknek megfelelő igazgatási és ellenőrzési rendszereket hoztak létre, valamint az éves vizsgálati jelentések és saját ellenőrzései alapján meggyőződik arról, hogy a rendszerek a programozási időszakban eredményesen működnek.
(2) A Bizottság tisztviselői vagy megbízott képviselői a tagállami ellenőrzések sérelme nélkül helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek az igazgatási és ellenőrzési rendszerek hatékony működésének, ezen belül az éves programokban szereplő intézkedések ellenőrzésének megvizsgálására, legalább három munkanappal korábban történt előzetes értesítéssel. Ezeken az ellenőrzéseken az érintett tagállam tisztviselői vagy megbízott képviselői is részt vehetnek.
(3) A Bizottság felkérhet egy tagállamot, hogy végezzen helyszíni ellenőrzéseket a rendszerek helyes működésének vagy egy vagy több ügylet helyességének igazolására. Ezeken az ellenőrzéseken a Bizottság tisztviselői vagy megbízott képviselői is részt vehetnek.
(4) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja, hogy az alapból támogatott intézkedések megfelelő tájékoztatást, nyilvánosságot és nyomon követést kapjanak.
(5) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja, hogy az intézkedések összhangban legyenek a többi érintett közösségi politikával, eszközzel és kezdeményezéssel, és kiegészítsék azokat.
(6) A Bizottság iránymutatásokat határoz meg az e határozat szerint nyújtott finanszírozás átláthatóságának biztosítása céljából.
34. cikk
Együttműködés a tagállamok ellenőrző szerveivel
(1) Az ellenőrzési erőforrások optimális kihasználása és a munka indokolatlan ismétlődésének elkerülése érdekében a Bizottság együttműködik az ellenőrző hatóságokkal azok ellenőrzési terveinek és módszereinek összehangolásában, és haladéktalanul kicseréli az igazgatási és ellenőrzési rendszereken elvégzett ellenőrzések eredményeit.
A Bizottság a beérkezést követően legkésőbb három hónapon belül megteszi észrevételeit a 30. cikk értelmében benyújtott ellenőrzési stratégiára vonatkozóan.
(2) Saját ellenőrzési stratégiájának meghatározásakor a Bizottság megjelöli azokat az éves programokat, amelyeket az igazgatási és ellenőrzési rendszerek meglévő ismeretei alapján elegendőnek talál.
E programok tekintetében a Bizottság arra a következtetésre juthat, hogy módjában áll elsődlegesen a tagállamok által benyújtott, ellenőrzés során szerzett bizonyítékokra támaszkodni, és saját helyszíni ellenőrzéseket csak abban az esetben végez, ha bizonyíték utal a rendszerekben lévő hiányosságokra.
VII. FEJEZET
PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁS
35. cikk
Támogathatóság - a kiadásigazoló nyilatkozatok
(1) Valamennyi kiadásigazoló nyilatkozat tartalmazza az intézkedések végrehajtásakor a végső kedvezményezetteknél felmerült kiadások összegét és az állami vagy magán pénzeszközökből ennek megfelelően nyújtott hozzájárulást.
(2) A kiadásoknak és a végső kedvezményezettek által eszközölt kifizetéseknek egyezniük kell. A kiadásokat kiegyenlített számlákkal vagy azokkal egyenértékű, bizonyító erejű számviteli dokumentumokkal kell alátámasztani.
(3) Csak olyan kiadás támogatható az alapból, amelyet ténylegesen a 20. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésében említett, az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozatban hivatkozott év január 1-jén vagy az után fizettek ki. Nem támogathatók olyan intézkedések, amelyek a jogosultsági időszak kezdőnapja előtt fejeződnek be.
(4) A végrehajtott intézkedések keretében a tagállamokban, a 3. cikk szerint az alapból társfinanszírozott kiadások támogatási szabályait az 52. cikk (2) bekezdésében említett irányítási eljárással összhangban kell elfogadni.
36. cikk
A végső kedvezményezetteknek nyújtott kifizetések teljesítése
A tagállamok meggyőződnek arról, hogy a felelős szerv biztosítja, hogy a végső kedvezményezettek az állami hozzájárulás teljes összegét a lehető leggyorsabban megkapják. Nem alkalmazható olyan levonás, visszatartás vagy bármilyen további külön díj vagy azzal egyenértékű hatású egyéb díj, amely csökkentené ezeket a végső kedvezményezetteknek kifizetendő összegeket, feltéve, hogy a végső kedvezményezettek a tevékenységek és kiadások támogathatóságára vonatkozó minden feltételnek megfelelnek.
37. cikk
Az euro használata
(1) A tagállamok 18. és 20. cikkben említett többéves és éves programjainak tervezetében meghatározott összegeket, a hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatokat, a 27. cikk (1) bekezdésének n) pontjában említett kifizetési kérelmeket, a 39. cikk (4) bekezdésében említett éves program végrehajtásáról szóló előrehaladási jelentésben szereplő kiadásokat és az 51. cikkben említett, az éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámolót euróban kell megadni.
(2) A tagállamok 20. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésében említett éves programjainak jóváhagyásáról szóló bizottsági finanszírozási határozatokat, bizottsági kötelezettségvállalásokat és bizottsági átutalásokat euróban kell kifejezni és végrehajtani.
(3) Azok a tagállamok, amelyek a kifizetési kérelem időpontjában még nem vezették be az eurót fizetőeszközként, a nemzeti pénznemben felmerült költségek összegét átszámítják euróra. Az említett összeget a Bizottság azon hónapban érvényes átváltási árfolyamán kell átszámítani euróra, amelyikben az érintett program felelős hatósága a költséget elkönyvelte. Ezt az árfolyamot a Bizottság minden hónapban elektronikus úton közzéteszi.
(4) Amikor egy tagállam bevezeti az eurót, a (3) bekezdésben megállapított átszámítási eljárást továbbra is alkalmazni kell valamennyi olyan költségre, amelyet az igazoló hatóság a nemzeti pénznem és az euro közötti rögzített átváltási árfolyam hatálybalépését megelőzően könyvelt el.
38. cikk
A kötelezettségvállalások
A közösségi költségvetési kötelezettségvállalásokat a 20. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésében említett, az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási bizottsági határozat alapján évente teszik meg.
39. cikk
A kifizetések - előfinanszírozás
(1) Az alapból nyújtott hozzájárulást a Bizottság a költségvetési kötelezettségvállalásoknak megfelelően fizeti ki.
(2) A kifizetések előfinanszírozás és egyenleg kifizetés formájában történnek. A kifizetés a tagállam által kijelölt felelős hatóságnak történik.
(3) Az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozatban kiutalt összeg 50 %-át kitevő első előfinanszírozást a finanszírozási határozat elfogadását követő hatvan napon belül a tagállamnak kifizetik.
(4) A második előfinanszírozási kifizetés legkésőbb három hónappal azután történik, hogy a Bizottság a tagállami kifizetési kérelem hivatalos benyújtásától számított két hónapon belül jóváhagyta az éves program végrehajtásában elért haladásról szóló jelentést és a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontja és a 35. cikk alapján elkészített, legalább az első kifizetés összegének 60 %-ára kiterjedő hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatot.
A Bizottság második előfinanszírozási kifizetésének összege nem haladhatja meg az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozat alapján kiutalt teljes összeg 50 %-át és semmiképpen sem haladhatja meg - amennyiben egy tagállam nemzeti szinten az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozatban megállapított összegnél kisebb összeget kötött le - a tagállam által az éves program keretében a kiválasztott projektekre ténylegesen lekötött közösségi pénzeszközök összegének és az első előfinanszírozási kifizetésnek a különbségét.
(5) Az előfinanszírozási kifizetésekből keletkező bármilyen kamatot - amelyet a tagállam számára nemzeti állami hozzájárulási forrásnak kell tekinteni - az érintett éves program számára kell elkönyvelni, és az érintett éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámolóra vonatkozó kiadásigazoló nyilatkozatával egy időben be kell jelenteni a Bizottságnak.
(6) Az előfinanszírozásban kifizetett összeget az éves program lezárásakor rendezni kell a folyószámlákon.
40. cikk
Egyenlegkifizetés
(1) A Bizottság az egyenleget legkésőbb kilenc hónappal a kiadásoknak az éves program jóváhagyásáról szóló finanszírozási határozatban meghatározott támogatási határideje után fizeti ki, amennyiben megkapta a következő dokumentumokat:
a)
a 29. cikk (1) bekezdése a) pontjának és a 35. cikknek megfelelően kiállított, hitelesített kiadásigazoló nyilatkozat és egyenlegkifizetési kérelem vagy visszatérítési nyilatkozat;
b)
az 51. cikkben meghatározott éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámoló;
c)
a 30. cikk (3) bekezdésében előírt éves vizsgálati jelentés, vélemény és nyilatkozat.
Az egyenleg kifizetése az éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámoló elfogadásától és az egyenlegkifizetési kérelem érvényességét értékelő nyilatkozat elfogadásától függ.
(2) Amennyiben a felelős hatóság nem nyújtja be a megadott időn belül és elfogadható formában az (1) bekezdésben előírt dokumentumokat, a Bizottság visszavonja a megfelelő éves program költségvetési kötelezettségvállalásának az előfinanszírozás kifizetésére fel nem használt részét.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott automatikus visszavonási eljárás félbeszakad az érintett projektek összege tekintetében, ha tagállami szinten felfüggesztő hatályú bírósági eljárás vagy igazgatási fellebbezési eljárás zajlik az (1) bekezdésben meghatározott dokumentumok benyújtásakor. A tagállam a benyújtott záróbeszámolóban részletes információt nyújt e projektekről, és hathavonta jelentést küld a velük kapcsolatos fejleményekről. A tagállam a bírósági eljárás vagy az igazgatási fellebbezési eljárás lezárását követő három hónapon belül benyújtja az érintett projektekre az (1) bekezdésben meghatározott dokumentumokat.
(4) Amennyiben a Bizottság a 42. cikkel összhangban az érintett éves program társfinanszírozási kifizetéseit felfüggesztő határozatot fogad el, az (1) bekezdésben említett kilenchónapos időszak megszakad. Az időszak akkor folytatódik tovább, amikor a 42. cikk (3) bekezdésében említett bizottsági határozatról a tagállamot értesítik.
(5) A Bizottság a 41. cikk sérelme nélkül, az e cikk (1) bekezdésében szereplő dokumentumok kézhezvételétől számított hat hónapon belül tájékoztatja a tagállamot az alapra terhelhető, a Bizottság által elismert kiadások összegéről, valamint a bejelentett kiadások és az elismert kiadások különbségéből adódó minden pénzügyi korrekcióról. A tagállamnak három hónap áll rendelkezésére észrevételei megtételére.
(6) A Bizottság a tagállami észrevételek kézhezvételétől számított három hónapon belül határozatot hoz az alapra terhelhető elismert kiadások összegéről, és behajtja a végső elismert kiadások és az adott tagállamnak már kifizetett összegek különbségét.
(7) A rendelkezésre álló forrásoktól függően a Bizottság az egyenleg kifizetést legkésőbb az (1) bekezdésben említett dokumentumok elfogadásától számított hatvan napon belül teljesíti. A költségvetési kötelezettségvállalás fennmaradó részét a kifizetéstől számított hat hónapon belül meg kell szüntetni.
41. cikk
A kifizetések visszatartása
(1) A kifizetést a költségvetési rendelet értelmében a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő legfeljebb hat hónapra visszatartja az alábbi esetekben:
a)
valamely nemzeti vagy közösségi ellenőrző szervezet jelentésében az igazgatási és ellenőrzési rendszerek működésének súlyos hiányosságaira utaló bizonyítékok találhatók;
b)
a tisztviselőnek további vizsgálatokat kell elvégeznie, miután olyan információ jutott a tudomására, amely szerint valamely hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatban szereplő költség nem korrigált, súlyos szabálytalansághoz kapcsolódik.
(2) A tagállamot és a felelős hatóságot haladéktalanul tájékoztatni kell a kifizetés visszatartásának okairól. A kifizetések visszatartása a szükséges intézkedések tagállamok általi meghozataláig tart.
42. cikk
A kifizetések felfüggesztése
(1) A Bizottság részben vagy egészben felfüggesztheti az előfinanszírozási és az egyenleg kifizetéseket, amennyiben:
a)
a program igazgatási és ellenőrző rendszerében olyan súlyos hiányosság merül fel, amely érinti a kifizetések hitelesítésére vonatkozó eljárás megbízhatóságát, és amelyre nem hoztak korrekciós intézkedéseket; vagy
b)
egy hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatban szereplő kiadás nem helyesbített, súlyos szabálytalansághoz kapcsolódik; vagy
c)
egy tagállam nem teljesítette a 31. és 32. cikk szerinti kötelezettségeit.
(2) A Bizottság azt követően határozhat az előfinanszírozás és az egyenleg kifizetések felfüggesztéséről, hogy lehetőséget adott a tagállamnak észrevételei három hónapon belül történő benyújtására.
(3) A Bizottság akkor fejezi be az előfinanszírozás és az egyenleg kifizetések felfüggesztését, amikor meggyőződik arról, hogy a tagállam megtette a felfüggesztés megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket.
(4) Amennyiben a tagállam nem teszi meg a szükséges intézkedéseket, a Bizottság olyan határozatot hozhat, hogy a 46. cikkel összhangban részben vagy egészben megszünteti az éves programhoz nyújtott közösségi hozzájárulást.
43. cikk
A dokumentumok megőrzése
A Szerződés 87. cikke értelmében vett állami támogatásra vonatkozó szabályok sérelme nélkül a felelős hatóság biztosítja, hogy az érintett programok programköltségeire és ellenőrzéseire vonatkozó valamennyi igazoló dokumentum a Bizottság és a Számvevőszék rendelkezésére álljon a 40. cikk (1) bekezdésével összhangban, a programok lezárását követő ötéves időtartamra.
Ez az időtartam bírósági eljárás esetében, illetve a Bizottság megfelelően alátámasztott kérelmére félbeszakad.
A dokumentumokat eredeti példányban vagy az eredetivel megegyezőként hitelesített változatban általánosan elfogadott adathordozón kell tartani.
VIII. FEJEZET
PÉNZÜGYI KORREKCIÓK
44. cikk
A tagállamok általi pénzügyi korrekciók
(1) Elsődlegesen a tagállamok feladata a szabálytalanságok kivizsgálása, a programok végrehajtásának, illetve ellenőrzésének jellegét vagy feltételeit befolyásoló minden jelentősebb változás megállapítása nyomán történő fellépés, valamint a szükséges pénzügyi korrekciók elvégzése.
(2) A tagállamok elvégzik az intézkedések vagy az éves programok esetén észlelt egyedi vagy rendszeres szabálytalanságokkal kapcsolatban szükséges pénzügyi korrekciókat.
A tagállamok által végrehajtott korrekció a közösségi hozzájárulás részbeni vagy teljes visszavonását, illetve - adott esetben - behajtását jelenti. Amennyiben az összeg az érintett tagállam által megszabott időn belül nem kerül visszafizetésre, a 47. cikk (2) bekezdésében meghatározott mértékű késedelmi kamatot kell fizetni. A tagállamok figyelembe veszik a szabálytalanságok jellegét és súlyát, valamint az alapot ért pénzügyi veszteséget.
(3) A rendszerből adódó szabálytalanságok esetén az érintett tagállam kiterjeszti vizsgálatait az összes érintett műveletre.
(4) A tagállamok az éves program végrehajtásáról szóló, az 51. cikkben említett záróbeszámoló mellé csatolják az érintett éves programra indított megszüntető eljárások jegyzékét.
45. cikk
A számlák ellenőrzése és pénzügyi korrekciók a Bizottság részéről
(1) A Bizottság tisztviselői vagy megbízott képviselői - a Számvevőszék hatáskörének vagy a tagállamok által a nemzeti törvényi, rendeleti és igazgatási rendelkezésekkel összhangban végzett ellenőrzések sérelme nélkül - helyszíni ellenőrzéseket, ezen belül szúrópróbaszerű ellenőrzést végezhetnek az alapból finanszírozott tevékenységeken és az igazgatási és ellenőrzési rendszereken legalább három munkanapos értesítési határidővel. A Bizottság értesíti az érintett tagállamot annak érdekében, hogy megkapjon minden szükséges segítséget. Az érintett tagállam tisztviselői vagy megbízott képviselői részt vehetnek ezeken az ellenőrzéseken.
A Bizottság felkérheti az érintett tagállamot helyszíni ellenőrzések elvégzésére egy vagy több ügylet helyességének megállapítása céljából. A Bizottság tisztviselői vagy megbízott képviselői részt vehetnek ezeken az ellenőrzéseken.
(2) Amennyiben a szükséges ellenőrzések végén a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a tagállam nem tesz eleget a 31. cikk szerinti kötelezettségeinek, akkor a 42. cikknek megfelelően felfüggeszti az előfinanszírozást vagy az egyenleg kifizetést.
46. cikk
A korrekciók feltételei
(1) A Bizottság valamely éves programhoz nyújtott közösségi hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetésével pénzügyi korrekciót hajthat végre, amennyiben a szükséges vizsgálatokat követően az alábbiakat állapítja meg:
a)
a program igazgatási és ellenőrzési rendszerében olyan súlyos hiányosság merült fel, amely kockáztatja a programnak már kifizetett közösségi hozzájárulást;
b)
szabálytalan kiadás található a hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatban, és azt a tagállam az e bekezdés szerinti korrekciós eljárás megindításáig nem javította ki;
c)
egy tagállam nem teljesítette a 31. cikk szerinti kötelezettségeit az e bekezdés szerinti korrekciós eljárás megnyitását megelőzően.
A Bizottság határozatát a tagállamok által benyújtott észrevételek figyelembevételével hozza meg.
(2) A Bizottság a pénzügyi korrekciókat a megállapított egyedi szabálytalanságok alapján határozza meg, figyelembe véve a szabálytalanság rendszeres jellegét annak megállapításához, hogy átalány- vagy extrapolált korrekciót alkalmazzon-e. Amennyiben a szabálytalanság olyan kiadásigazoló nyilatkozathoz kapcsolódik, amelyre a 30. cikk (3) bekezdése b) pontjának megfelelően az ellenőrző hatóság ésszerű biztosítékot adott, feltételezhető, hogy a rendszerből adódó problémáról van szó, és az átalány- vagy az extrapolált korrekciót kell alkalmazni, hacsak a tagállam három hónapon belül nem nyújtja be a feltételezést cáfoló bizonyítékot.
(3) A Bizottság a korrekció összegének meghatározásakor figyelembe veszi a szabálytalanság súlyát és az érintett éves programban tapasztalt hiányosságok mértékét és pénzügyi hatását.
(4) Amennyiben a Bizottság nem a saját szolgálataiban tevékenykedő, hanem más ellenőrök által bemutatott tényekre alapozza a véleményét, maga vonja le következtetéseit azok pénzügyi következményeivel kapcsolatban, miután megvizsgálja a tagállam által a 32. cikk alapján hozott intézkedéseket, a bejelentett szabálytalanságokra vonatkozó jelentéseket és a tagállam válaszait.
47. cikk
Visszafizetés
(1) Az Európai Unió általános költségvetésébe történő esedékes visszafizetést a költségvetési rendelet 72. cikkének megfelelően kiállított beszedési utalványon feltüntetett esedékesség napja előtt kell eszközölni. Az esedékesség napja az utalvány kibocsátásának napját követő második hónap utolsó napja.
(2) Késedelmes visszafizetés esetén az esedékesség időpontjától a tényleges visszafizetés napjáig terjedő időszakra vonatkozóan késedelmi kamatot kell fizetni. E kamat mértéke három és fél százalékponttal haladja meg azt az Európai Központi Bank által a főbb újrafinanszírozási műveletekre alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában megjelentetett, az esedékesség napja szerinti hónap első naptári napján érvényes kamatot.
48. cikk
A tagállamok kötelezettségei
A Bizottság pénzügyi korrekciója nem érinti a tagállam 44. cikk szerinti behajtási kötelezettségét.
IX. FEJEZET
FIGYELEMMEL KÍSÉRÉS, ÉRTÉKELÉS ÉS JELENTÉSEK
49. cikk
Figyelemmel kísérés és értékelés
(1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve rendszeresen figyelemmel kíséri az alapot.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együtt értékeli az alapot azért, hogy a 2. cikkben az 50. cikk (3) bekezdésében meghatározott jelentések előkészítésével összefüggésben említett általános célkitűzés alapján felmérje az intézkedések helytállóságát, hatékonyságát és eredményét.
(3) A Bizottság azt is megvizsgálja, hogy milyen kiegészítő kapcsolat áll fenn az alapból végrehajtott intézkedések és a más érintett közösségi politikák, eszközök és kezdeményezések intézkedései között.
50. cikk
Jelentéstételi kötelezettségek
(1) A felelős hatóság minden tagállamban megteszi a szükséges intézkedéseket a projekt felügyeletének és értékelésének biztosítására.
Ezért az intézkedések végrehajtásáért felelős szervezetekkel kötött megállapodásokban és szerződésekben olyan záradéknak kell szerepelni, amely kötelezettséget tartalmaz rendszeres és részletes jelentések benyújtására a kitűzött célok végrehajtása és teljesítése terén elért eredményekről, és amely az éves program végrehajtásáról szóló előrehaladási jelentés és záróbeszámoló alapját képezi.
(2) A tagállamok a Bizottságnak a 2008-2010-es időszakról legkésőbb 2012. június 30-ig, a 2011-2013-as időszakról pedig 2015. június 30-ig értékelő jelentést nyújtanak be az alapból társfinanszírozott intézkedések eredményeiről és hatásáról.
(3) A Bizottság a 2008-2010-es időszakról 2012. december 31-ig, a 2011-2013-as időszakról pedig 2015. december 31-ig utólagos értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának.
51. cikk
Záróbeszámoló az éves program végrehajtásáról
(1) Annak érdekében, hogy világos áttekintést adjon a program végrehajtásáról, az éves program végrehajtásáról szóló záróbeszámoló a következő információkat tartalmazza:
a)
az éves program pénzügyi és operatív végrehajtása;
b)
a többéves program és prioritásainak végrehajtása terén történt előrehaladás annak egyedi, igazolható céljai vonatkozásában a mutatók számszerűsítésével mindenhol és mindenkor, ahol és amikor a számszerűsítés lehetséges;
c)
a felelős hatóság lépései a végrehajtás minőségének és hatékonyságának biztosítása érdekében, különösen a következők:
i.
a figyelemmel kísérési és értékelési intézkedések, ezen belül az adatgyűjtési rendelkezések,
ii.
az operatív program végrehajtásánál felmerült komolyabb problémák összegzése és a meghozott intézkedések,
iii.
a technikai támogatás felhasználása;
d)
az éves és többéves programokról szóló tájékoztatás és a programok nyilvánosságának biztosítására hozott intézkedések.
(2) A jelentés akkor fogadható el, ha az (1) bekezdésben felsorolt összes információt tartalmazza. A Bizottság azt követően, hogy az (1) bekezdésben említett valamennyi információt megkapta, két hónapon belül határozatot hoz a felelős hatóság által benyújtott jelentés tartalmáról, amiről a tagállamokat értesíteni kell. Amennyiben a Bizottság nem válaszol az előírt határidőn belül, a jelentés elfogadottnak tekinthető.
X. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
52. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2007/574/EK határozattal létrehozott, a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” közös bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)- (4) bekezdését, (5) bekezdésének b) pontját és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
Az 1999/468/EK határozat 5a. cikke (3) bekezdésének c) pontjában, valamint (4) bekezdésének b) és e) pontjában meghatározott határidő hat hét.
53. cikk
Felülvizsgálat
Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság javaslata alapján ezt a határozatot 2013. június 30-ig felülvizsgálja.
54. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E határozat nem érinti a 2004/904/EK határozat alapján, vagy a 2007. december 31-én hatályos bármely, támogatásra vonatkozó jogszabály alapján a Bizottság által jóváhagyott támogatás folytatását vagy módosítását, ideértve a részleges vagy teljes megszüntetést is.
(2) Az alap szerinti társfinanszírozási határozatok elfogadásakor a Bizottság figyelembe veszi a 2007. június 7-ét megelőzően a 2004/904/EK határozat alapján elfogadott és a társfinanszírozás időszakában pénzügyi utóhatással bíró rendelkezéseket.
(3) Azokat a Bizottság által 2005. január 1. és 2007. december 31. között jóváhagyott társfinanszírozási összegeket, amelyek tekintetében a záróbeszámoló benyújtási határidejéig a Bizottságnak nem küldték el a program lezárásához szükséges dokumentumokat, a Bizottság 2010. december 31-ig automatikusan visszavonja, és a jogtalanul kifizetett összegeket vissza kell fizetni.
A halasztó hatályú bírósági eljárás vagy államigazgatási fellebbezési eljárás miatt felfüggesztett műveletekkel vagy programokkal kapcsolatos összegeket az automatikus visszavonás összegének megállapításakor figyelmen kívül kell hagyni.
(4) A tagállamok a Bizottságnak 2009. június 30-ig értékelő jelentést nyújtanak be a 2005-2007-es időszakban az alapból társfinanszírozott intézkedések eredményeiről és hatásairól.
(5) A Bizottság 2009. december 31-ig benyújtja az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az alap 2005 és 2007 között elért eredményeiről és végrehajtásának minőségi és mennyiségi szempontjairól szóló jelentést.
55. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2004/904/EK határozat 2008. január 1-jén hatályát veszti.
56. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a határozatot 2008. január 1-jétől kell alkalmazni, a 13., 17., 18., 20., 23. és 25. cikk, a 31. cikk (2) és (5) bekezdése, a 32. cikk, a 35. cikk (4) bekezdése és az 52. cikk kivételével, amelyeket 2007. június 7-től kell alkalmazni.
57. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei, az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel összhangban.
Kelt Brüsszelben, 2007. május 23-án.