KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 22. juni 2005
om Italiens foranstaltninger til fordel for professionelle sportsklubber - (dekretet »salva calcio«)
(meddelt under nummer K(2005) 1794)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2006/898/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Gennem presseforlydender har Kommissionen fået kendskab til, at den italienske regering har vedtaget regnskabsregler for professionelle sportsklubber gennem ophøjelse af lovdekret nr. 282 af 24. december 2002 til lov. Ved brev (D/51643) af 12. marts 2003 anmodede Kommissionen om oplysninger om den pågældende foranstaltning. De italienske myndigheder anmodede ved brev af 22. april 2003 (N. 5243) om en forlængelse af svarfristen til den 14. maj. Da Kommissionen ikke havde modtaget noget svar inden det nævnte tidspunkt, sendte den en rykkerskrivelse den 22. maj 2003. I denne forbindelse gjorde den også opmærksom på, at det efter EF-traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er tilladt at gennemføre støtteforanstaltninger, før Kommissionen har haft lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger dertil. Kommissionen modtog de italienske myndigheders svar den 26. juni 2003.
(2)
Ved brev af 11. november 2003 underrettede Kommissionen Italien om, at den havde besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til ovennævnte foranstaltning.
(3)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede foranstaltning.
(4)
Kommissionen modtog bemærkninger fra de italienske myndigheder ved brev af 13. februar 2004 og fra andre interesserede parter ved brev af 19. januar 2004 og 16. februar 2004. Ved brev (D/51415) af 25. februar 2004 videresendte Kommissionen de interesserede parters bemærkninger til Italien med anmodning om eventuelle kommentarer.
(5)
Ved brev af 10. marts 2004 (N. 08/RB/04) forpligtede de italienske myndigheder sig til at ændre de pågældende bestemmelser for at udelukke deres skattemæssige virkninger. Da de italienske myndigheder havde forpligtet sig til at gøre bestemmelserne forenelige med EU's konkurrenceregler, og bestemmelserne ikke umiddelbart havde nogen virkning som statsstøtte, indstillede Kommissionen proceduren, indtil de pågældende bestemmelser var ændret i praksis.
(6)
Ved brev af 11. november 2004 (N. 13346) forelagde de italienske myndigheder Kommissionen ændringsforslaget til »EU-lov 2004«, der var under behandling i det italienske parlament. De tidligere meddelte ændringer blev endeligt indført ved artikel 28 i lov nr. 62 af 18. april 2005 om opfyldelse af de forpligtelser, der påhviler Italien som følge af landets EU-medlemskab (EU-lov 2004), i det følgende benævnt lov 62/2005 (3).
II. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN
(7)
Foranstaltningen, som blev indført ved artikel 3, stk. 1a, i lovdekret nr. 282 af 24. december 2002 om hasteforanstaltninger vedrørende opfyldelse af EU-regler og skatteregler, opkrævning og regnskabsmetoder, der blev ophøjet til lov nr. 27 af 21. februar 2003 (i det følgende benævnt lov 27/2003), finder anvendelse på sportsklubber som omhandlet i lov nr. 91 af 23. marts 1981 (i det følgende benævnt lov 91/1981).
(8)
Den pågældende foranstaltning, der er fastsat i artikel 18a, stk. 1, i lov 91/1981, som ændret ved lov 27/2003, giver sportsklubberne mulighed for i det første regnskab efter lovens ikrafttræden at bogføre værdiforringelsen af rettighederne til de professionelle sportsfolks præstationer på grundlag af en edsvoren ekspertvurdering. Med revisorernes samtykke opføres denne post således under aktiverne og afskrives over en årrække.
(9)
I artikel 18a, stk. 2, i lov 91/1981, som ændret ved lov 27/2003, er det fastsat, at klubber, der benytter sig af muligheden i stk. 1, til civil- og skatteretlige formål skal afskrive den bogførte værdiforringelse over 10 år med lige store beløb.
(10)
For at fastslå, om der er tale om statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1, skal Kommissionen undersøge, i) om den pågældende foranstaltning begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner ved at give dem en økonomisk fordel, ii) om denne fordel er selektiv og dermed vil kunne fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, iii) om den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, og iv) om den ydes ved hjælp af statsmidler.
(11)
I beslutningen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure efter traktatens artikel 88, stk. 2, konstaterede Kommissionen bl.a.:
a)
at de sportsklubber, som foranstaltningen tager sigte på, udøver en økonomisk aktivitet og derfor skal betragtes som virksomheder som omhandlet i artikel 87, stk. 1. Foranstaltningen vil give selskaberne mulighed for at opveje tidligere tab med fremtidige overskud i en længere periode: muligheden for at forlænge den periode, hvor tabene kan fradrages, vil give dem en økonomisk fordel
b)
at foranstaltningen er selektiv, fordi den kun er rettet mod de sportsklubber, der er omhandlet i lov nr. 91 af 23. marts 1981, og at den derfor må betragtes som sektorstøtte
c)
at de professionelle sportsklubber udøver forskellige økonomiske aktiviteter, og at i hvert fald nogle af virksomhederne udøver nogle af disse aktiviteter på internationale markeder. Da der på disse markeder også findes sportsklubber og andre økonomiske aktører fra andre medlemsstater, vil den pågældende foranstaltning kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne
d)
at foranstaltningen indebærer brug af statsmidler, idet staten giver afkald på skatteindtægter. Som allerede nævnt vil foranstaltningen give sportsklubberne mulighed for at fordele de fradragsberettigede tab over en længere periode i forhold til, hvad der er tilladt efter de nugældende regler, samt mulighed for en lavere afskrivning i de første år. Ved at tillade sportsklubberne at vælge mellem to alternative beskatningsmetoder vil staten give disse skatteydere mulighed for at vælge den metode, der er mest favorabel for dem, hvorved den giver afkald på en del af skatteindtægterne.
(12)
På grundlag af denne sammenfattende analyse ser det ud til, at foranstaltningen opfylder samtlige kriterier for at kunne betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1.
(13)
Af de årsager, der er anført under nr. 22-29 i beslutningen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure, ser det heller ikke ud til, at støtten kan erklæres forenelig med fællesmarkedet.
III. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
(14)
Artikel 28 i lov 62/2005 ændrede artikel 18a, stk. 2, i lov 91/1981, der er gengivet i nr. 9 ovenfor. Udtrykket »til civil- og skatteretlige formål« er ved lov 62/2005 blevet ændret til: »udelukkende til civilretlige formål«.
(15)
Denne ændring fjerner muligheden for at lade den anden regnskabsordning, der er fastsat i lov 91/1981, ændret ved lov 27/2003, gælde for skatteretlige formål. Herved forsvinder sportsklubbernes mulighed for at forlænge perioden for skattefradrag for eventuelle tab.
(16)
Selv om lov 91/1981, ændret ved lov 27/2003, fortsat giver sportsklubberne fordele i form af en favorabel regnskabsmæssig behandling, giver den ikke længere nogen skattefordele. Da de skattefordele, der tidligere var mulighed for, desuden først skulle realiseres i fremtiden (4), har foranstaltningen ikke medført skattefordele i den periode, hvor de ændrede regler har været i kraft.
(17)
Da foranstaltningen ikke længere indebærer, at staten giver afkald på skatteindtægter, omfatter den ikke brug af statsmidler. Herved forsvinder en af de væsentlige forudsætninger for, at der kan være tale om statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen konkluderer derfor, at foranstaltningen ikke skal betragtes som statsstøtte efter ændring af lov 62/2005 (»EU-lov 2004«).
(18)
Det er derfor ikke nødvendigt at foretage en detaljeret gennemgang af de italienske myndigheders og andre interesserede parters bemærkninger -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den foranstaltning, som Italien indførte for professionelle sportsklubber ved lov nr. 27 af 21. februar 2003, ændret ved lov nr. 62 af 18. april 2005, skal ikke betragtes som statsstøtte.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 2005.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2005. június 22.)
az Olaszország által a hivatásos sportegyesületek javára tett intézkedésekről - (Decreto „salva calcio” azaz „futballmegmentő” rendelet)
(az értesítés a C(2005) 1794. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2006/898/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután felkérte (1) az érdekelt feleket, hogy az említett cikknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket, és miután megvizsgálta a beküldött észrevételeket,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Sajtóhírekből a Bizottság arra a felismerésre jutott, hogy a 2002. december 24-i 282. sz. törvényerejű rendelet törvénnyé alakítása révén az olasz kormány rendelkezéseket fogadott el a hivatásos sportegyesületek költségvetésével kapcsolatosan. A Bizottság 2003. március 12-i D/51643 levelében tájékoztatást kért a kérdéses intézkedésről. 2003. április 22-én kelt, N. 5243 iktatószámú levelükben az olasz hatóságok kérték, hogy az információ bemutatásának határidejét hosszabbítsák meg május 14-ig. Miután az említett időpontig nem kapott választ, 2003. május 22-én a Bizottság sürgető levelet küldött. Ebben ugyanakkor emlékeztetett arra is, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése értelmében a támogatási intézkedések nem hajthatók végre addig, amíg ennek kapcsán a Bizottság meg nem fogalmazta észrevételeit. Az olasz hatóságok válasza 2003. június 26-án érkezett meg.
(2)
2003. november 11-i levelében a Bizottság tájékoztatta Olaszországot azon határozatáról, hogy az intézkedéssel kapcsolatban megindítja a 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárást.
(3)
Az eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felkérte az érdekelteket, hogy nyújtsák be a tárgyalt intézkedéssel kapcsolatos észrevételeiket.
(4)
A Bizottság az olasz hatóságoktól 2004. február 13-i levelükben kapott észrevételeket, valamint harmadik felektől, azok 2004. január 19-i és 2004. február 16-i leveleiben. 2004. február 25-i D/51415 iktatószámú levelében a Bizottság továbbította Olaszországnak a harmadik felek észrevételeit, ily módon lehetővé téve, hogy azokra Olaszország válaszolhasson.
(5)
Az olasz hatóságok 2004. március 10-i, N. 08/RB/04 iktatószámú levelükben vállalták, hogy módosítják a kérdéses rendelkezéseket annak érdekében, hogy minden adózási jellegű hatást kizárjanak. A Bizottság - miután tudomásul vette, hogy az olasz hatóságok a rendelkezéseket versenyjogi szempontból a közösségi szabályozással összeegyeztethetővé szándékozzák tenni, és ráadásul oly módon, hogy állami támogatásként ne legyen közvetlen hatásuk - felfüggesztette az eljárást a kérdéses rendelkezések tényleges módosítására várva.
(6)
2004. november 11-i N. 13346 iktatószámú levelükben az olasz hatóságok megküldték a Bizottságnak a „2004-es közösségi törvény” módosítását tárgyaló ülés alkalmával benyújtott szöveget, amelyet az olasz parlament megvitatott. A bejelentett módosításokat végül a „2004-es közösségi törvény. Olaszországnak az Európai Közösségekhez való tartozásából eredő kötelezettségeinek teljesítéséről” szóló 2005. április 18-i 62. sz. törvény (3) (a továbbiakban: 62/2005 törvény) 28. cikkében vezették be.
II. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA
(7)
A 2003. február 21-i 27. sz. törvénnyé alakított, a közösségi és az adójognak való megfeleléssel, a behajtásokkal és a számviteli eljárásokkal kapcsolatos sürgős intézkedésekről szóló 2002. december 24-i 282. sz. törvényerejű rendelet (a továbbiakban: 27/2003 törvény) 3. cikkének (1a) bekezdésében bevezetett intézkedés az 1981. március 23-i 91. sz. törvény (a továbbiakban: 91/1981 törvény) szerinti sportegyesületekre vonatkozik.
(8)
A kérdéses intézkedés, amely a 27/2003 törvénnyel módosított 91/1981 törvény 18a. cikkének 1) pontjában van meghatározva, lehetővé teszi a sportegyesületeknek, hogy a törvény hatályba lépését követő első mérlegükben „a megfelelő tételben feltüntessék a hivatásos sportolók sporttevékenységének többéves jogaiból eredő értékcsökkenés összegét, megfelelő hivatalos igazolás alapján”. Az egyesület felügyelőbizottságának egyetértésével tehát egy ilyen tétel többéves amortizációs költség formájában felkerül a mérleg eszközoldalára.
(9)
A 27/2003 törvénnyel módosított 91/1981 törvény 18a. cikkének 2) pontja kimondja továbbá: „Az 1) pontban található lehetőséget kihasználó egyesületek - polgárjogi és adózási célból - kötelesek évente tíz azonos összegű részletben végrehajtani a feltüntetett értékcsökkenést”.
(10)
Annak megállapítása érdekében, hogy az intézkedés az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak minősül-e, a Bizottságnak a következőket kell megvizsgálnia: i) támogat-e a kérdéses intézkedés bizonyos vállalkozásokat vagy támogatja-e bizonyos áruk termelését gazdasági jellegű előnyt nyújtva; ii) az előny szelektív-e, és mint ilyen torzítja-e a versenyt vagy fenyeget-e a verseny torzításával; iii) érinti-e a tagállamok közötti kereskedelmet, és iv) és állami források révén nyújtják-e?
(11)
A Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság többek között a következőket állapította meg:
a)
az intézkedés címzettjeinek számító sportegyesületek gazdasági tevékenységet végeznek, ezért a 87. cikk (1) bekezdése értelmében vállalkozásnak kell minősíteni őket. Az intézkedés lehetővé tette volna az egyesületeknek, hogy múltbeli veszteségeiket huzamosabb ideig leendő nyereségükkel ellensúlyozzák: a veszteségek adóból való levonhatóságát lehetővé tevő időszak kitolása gazdasági előnyt jelentett volna;
b)
az intézkedés szelektív, hiszen kizárólag az 1981. március 23-i 91. sz. törvényben meghatározott sportegyesületeknek szól, és ezért ágazati támogatásnak minősült volna;
c)
a hivatásos sportegyesületek különféle gazdasági tevékenységeket végeznek. Néhány egyesület a nemzetközi piacokon is végez ilyen tevékenységeket. Mivel ezeken a piacokon más tagállamok sportegyesületei és egyéb gazdasági szereplői is jelen vannak, a kérdéses intézkedés érinthette volna a Közösségen belüli kereskedelmet;
d)
a kérdéses intézkedés az adóbevételről való lemondás formájában állami források felhasználását is magával vonta volna. Mint már említésre került, a rendelkezés lehetővé tette volna a sportegyesületeknek, hogy - az első években lehetségesnél alacsonyabb amortizációs ráták alkalmazásával - levonható veszteségeiket a hatályos szabályozásban megengedettnél hosszabb időn keresztül hozhassák át. Azáltal, hogy a sportegyesületeknek lehetővé teszi a választást két alternatív adózási mód közül, az állam hozzájárul ahhoz, hogy ezek az adófizetők a számukra előnyösebb módszert válasszák, így tehát lemond az adóbevétel egy részéről.
(12)
Az összefoglaló elemzés alapján úgy tűnt, az intézkedés a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében meghatározott állami támogatás minden összetevőjét tartalmazza.
(13)
Ezen túlmenően - amint ezt a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozat 22-29. pontjai ki is fejtik - úgy látszott, hogy nincsenek meg azok a szükséges feltételek, amelyek alapján a támogatást a Közös Piaccal összeegyeztethetőnek lehetne minősíteni.
III. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
(14)
A 62/2005 törvény 28. cikke módosította a jelen e határozat 9. pontjában már említett 91/1981 törvény 18a. cikkének 2) pontját. A „polgárjogi és adózási célból” kifejezés helyére a 62/2005 törvényben a „kizárólag polgárjogi célból” lépett.
(15)
Ez a módosítás kiküszöböli annak lehetőségét, hogy adócsökkentési céllal élni lehessen azzal a szokásostól eltérő számviteli intézkedéssel, amelynek használatát a 27/2003 törvénnyel módosított 91/1981 törvény megengedi. Megszűnik tehát annak lehetősége, hogy a sportegyesületek meghosszabbítsák esetleges veszteségeik adóból történő levonásának időszakát.
(16)
Jóllehet a 27/2003 törvénnyel módosított 91/1981 törvény a sportegyesületeknek továbbra is előnyöket nyújt kedvező számviteli eljárások formájában, új megfogalmazásában azonban már nem nyújt adózási előnyt. Ráadásul, mivel a korábban lehetséges adózási előnyök csak a jövőben (4) váltak volna valóra, az intézkedés a módosított szabályok alkalmazási időszakában nem tett lehetővé adózási könnyítéseket.
(17)
Mivel az intézkedésből így már nem következik adóbevételről történő lemondás, az nem állami források révén valósul meg. Így tehát megszűnik a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatás létét alátámasztó egyik alapvető feltétel. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a 62/2005 törvény („2004-es közösségi törvény”) módosítását követően az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.
(18)
Következésképpen nem szükséges részletesen megvizsgálni az olasz hatóságok és a harmadik érdekeltek észrevételeit.
IV. KÖVETKEZTETÉSEK
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Olaszország által a 2005. április 18-i 62. sz. törvénnyel módosított 2003. február 21-i törvénnyel a hivatásos sportegyesületek javára hozott intézkedés nem minősül állami támogatásnak.
2. cikk
A határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2005. június 22.