Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/9/EF
af 20. marts 2000
om tovbaneanlæg til personbefordring
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55 og 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) TovaneanlægTovbaneanlæg til personbefordring, i det følgende benævnt "tovbaneanlæg", konstrueres, opføres, tages i brug og drives med det formål at befordre personer; tovbaneanlæg er hovedsagelig befordringsanlæg, der anvendes på feriesteder i bjergene, og de omfatter skinnebundne tovbaner, svævebaner, kabinelifter, stolelifter og slæbelifter, men det kan også være tovbaneanlæg, der indgår i bytrafiksystemer; visse typer anlæg kan bygge på helt andre grundprincipper, som ikke på forhånd kan udelukkes; det bør derfor være muligt at indføre særlige krav med de samme sikkerhedsmål som dem, der er fastsat i dette direktiv.
(2) Drift af tovbaneanlæg er hovedsagelig knyttet til turismen, navnlig i bjergområder, og turismen har stor betydning for de berørte regioners økonomi og får større og større betydning for medlemsstaternes handelsbalance; fra et teknisk synspunkt er tovbanesektoren knyttet både til kapitalgodeindustrien og til bygge- og anlægssektoren.
(3) Medlemsstaterne skal overvåge sikkerheden ved tovbaneanlæg under opførelsen, ved ibrugtagningen og under driften; derudover har de sammen med de lokale myndigheder ansvaret for jordrettigheder, fysisk planlægning og miljøbeskyttelse; medlemsstaternes regler udviser betydelige indbyrdes forskelle som følge af de tekniske fremgangsmåder, der anvendes i den enkelte medlemsstats industri, samt lokale sædvaner og knowhow; de indeholder forskrifter om dimensioner og anordninger samt særlige egenskaber; denne situation tvinger fabrikanterne til at ændre deres produkters specifikationer for hvert marked, hindrer udbud af standardløsninger og skader fabrikanternes konkurrenceevne.
(4) Overholdelsen af de væsentlige krav om sikkerhed og sundhed er en absolut forudsætning for at garantere tovbaneanlæggenes sikkerhed; disse krav skal gennemføres med sund fornuft, så der tages hensyn til det teknologiske stade på opførelsestidspunktet samt til de tekniske og økonomiske forhold.
(5) Tovbaneanlæg kan endvidere være grænseoverskridende, og opførelsen af dem kan da vanskeliggøres af de enkelte medlemsstaters indbyrdes modstridende bestemmelser.
(6) Der bør derfor for hele Fællesskabet fastlægges grundlæggende krav vedrørende personers sikkerhed og sundhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse til tovbaneanlæg, delsystemer og deres sikkerhedskomponenter; uden sådanne grundlæggende krav ville gensidig anerkendelse af de enkelte medlemsstaters regler både teknisk og politisk medføre uløselige problemer med hensyn til fortolkning og ansvarsplacering; endvidere kan standardisering alene ikke løse de problemer, der opstår, uden at der først er fastlagt en ramme i form af harmoniserede forskriftsmæssige krav.
(7) I de enkelte medlemsstater overdrages ansvaret for at godkende tovbaneanlæg som hovedregel til en tjenestegren under de kompetente myndigheder; i nogle tilfælde kan komponenterne ikke godkendes på forhånd, men kun på kundens anmodning; endvidere kan den obligatoriske verifikation, inden tovbaneanlægget tages i brug, føre til afvisning af visse komponenter eller af visse tekniske løsninger; sådanne situationer medfører øgede omkostninger og forlængede leveringsfriser og er overordentlig byrdefulde, især for udenlandske fabrikanter; også under driften fører de offentlige myndigheder streng kontrol med tovbaneanlæg; årsagerne til alvorlige ulykker kan findes i valget af beliggenhed, i det egentlige befordringssystem, i de faste anlæg eller i den måde, systemet drives og vedligeholdes på.
(8) På denne baggrund kan det konstateres, at tovbaneanlæggenes sikkerhed i lige høj grad afhænger af betingelserne på stedet og af kvaliteten af det industrielle materiel og den måde, hvorpå dette sammenføjes, opføres på stedet og overvåges under driften; dette understreger betydningen af, at et tovbaneanlæg anskues som en helhed ved vurderingen af sikkerhedsniveauet, og at der fastlægges en fælles fremgangsmåde på fællesskabsplan i forbindelse med kvalitetssikring; for derfor at give fabrikanterne mulighed for at overvinde de vanskeligheder, de i øjeblikket står over for, og for at give brugerne mulighed for at få det størst mulige udbytte og desuden sikre samme udviklingsniveau i de enkelte medlemsstater, bør der udvikles et sæt krav og en række procedurer for kontrol og verifikation, som anvendes ensartet i alle medlemsstaterne.
(9) Personer fra alle medlemsstaterne og også fra andre lande, der benytter tovbaneanlæg, skal have garanti for, at sikkerhedsniveauet er tilfredsstillende; dette krav gør det nødvendigt at fastlægge en række procedurer og en række undersøgelses-, kontrol- og verifikationsmetoder; dette indebærer anvendelse af standardiseret teknisk udstyr, som skal indbygges i tovbaneanlæg.
(10) Hvis det kræves i henhold til direktiv 85/337/EØF(4), skal der foretages en vurdering af tovbaneanlægs miljøvirkninger; også uden for rammerne af nævnte direktiv bør der tages hensyn til såvel miljøbeskyttelse som en bæredygtig udvikling af turismen.
(11) Tovbaneanlæg kan være omfattet af Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation(5).
(12) De tekniske specifikationer skal anføres i de generelle dokumenter eller i udbudsmaterialet i forbindelse med de enkelte kontrakter; de tekniske specifikationer skal fastlægges under henvisning til europæiske specifikationer, når sådanne findes.
(13) Harmoniserede europæiske standarder bidrager til at gøre det lettere at dokumentere, at de væsentlige krav er opfyldt, idet et produkt, der er i overensstemmelse med disse standarder, formodes at opfylde de væsentlige krav; de harmoniserede europæiske standarder udarbejdes af private organisationer og skal være fakultative; Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) er udpeget som organer, der har kompetence til at vedtage harmoniserede standarder på grundlag af de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organisationer, der blev undertegnet den 13. november 1984.
(14) Ved harmoniseret standard forstås i dette direktiv en teknisk specifikation (europæisk standard eller harmoniseringsdokument), der på anmodning af Kommissionen er fastlagt af en af disse organisationer eller af dem begge i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester(6), og under iagttagelse af de ovenfor nævnte generelle retningslinjer; i standardiseringsspørgsmål er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i nævnte direktiv; udvalget kan om nødvendigt søge råd hos tekniske eksperter.
(15) Kun de sikkerhedskomponenter eller delsystemer i et anlæg, der er i overensstemmelse med en national standard, der gennemfører en harmoniseret standard, hvis reference er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, formodes at være i overensstemmelse med de pågældende væsentlige krav i dette direktiv, uden at nogen særlig begrundelse er nødvendig.
(16) Findes der ikke europæiske specifikationer, skal de tekniske specifikationer så vidt muligt fastlægges ved henvisning til andre standarder, der anvendes i Fællesskabet; bygherrerne kan fastlægge de supplerende specifikationer, der er nødvendige for at supplere de europæiske specifikationer eller de andre standarder; disse bestemmelser skal under alle omstændigheder gøre det muligt at sikre opfyldelsen af de på fællesskabsplan harmoniserede krav, som tovbaneanlæg skal opfylde.
(17) Medlemsstaterne har desuden interesse i, at der findes et internationalt standardiseringssystem, som er i stand til at frembringe standarder, der faktisk bruges af deltagerne i den internationale handel, og som lever op til fællesskabspolitikkens krav.
(18) I visse medlemsstater kan bygherrerne for tiden i de generelle dokumenter eller i udbudsmaterialet i forbindelse med de enkelte kontrakter anføre kontrol- og verifikationsprocedurerne; i fremtiden skal disse procedurer, navnlig for sikkerhedskomponenternes vedkommende, ligge inden for rammerne af Rådets resolution af 21. december 1989 om en global metode for overensstemmelsesvurdering(7); begrebet sikkerhedskomponent omfatter både materielle genstande og immaterielle genstande som f.eks. programmel, procedurerne for vurdering af sikkerhedskomponenternes overensstemmelse skal bygge på de moduler, som er fastlagt i afgørelse 93/465/EF(8); for så vidt angår sikkerhedskomponenter bør der fastlægges principper og betingelser for anvendelse af kvalitetssikring i konstruktionsfasen; denne forholdsregel er nødvendig for at fremme den almindelige udbredelse af kvalitetsstyringssystemet i virksomhederne.
(19) Det skal i forbindelse med den metodiske sikkerhedsanalyse af et tovbaneanlæg fastslås, hvilke komponenter der er afgørende for dets sikkerhed.
(20) Bygherrerne fastlægger i udbudsmaterialet, navnlig for sikkerhedskomponenterne og under henvisning til de europæiske specifikationer, hvilke specifikationer fabrikanterne skal overholde i henhold til aftalerne; det vil sige, at komponenternes overensstemmelse hovedsagelig er knyttet til deres anvendelsesområde og ikke kun til deres frie bevægelighed på fællesskabsmarkedet.
(21) Sikkerhedskomponenter bør være forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, der anbringes enten af fabrikanten eller af dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant; CE-overensstemmelsesmærkningen betyder, at sikkerhedskomponenten er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og med andre relevante fællesskabsdirektiver, som foreskriver CE-overensstemmelsesmærkning.
(22) CE-overensstemmelsesmærkning af delsystemer, der er omfattet af bestemmelserne i dette direktiv, er ikke påkrævet; det er tilstrækkeligt, at der på grundlag af overensstemmelsesvurderingen, der foretages efter den i dette direktiv foreskrevne procedure, udstedes en EF-overensstemmelseserklæring; dette berører ikke fabrikantens forpligtelse til at anbringe CE-overensstemmelsesmærkningen på bestemte delsystemer for at dokumentere deres overensstemmelse med andre relevante fællesskabsforskrifter.
(23) Medlemsstaternes ansvar for sikkerhed, sundhed og andre aspekter, der er omfattet af de væsentlige krav på deres område, skal erkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der er fastsat hensigtsmæssige fællesskabsprocedurer.
(24) Det er nødvendigt at have en procedure for verifikation af delsystemerne i et anlæg inden ibrugtagningen; denne verifikation bør give de ansvarlige myndigheder mulighed for at sikre sig, at de opnåede resultater til enhver tid under konstruktion, opførelse og ibrugtagning er i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelser; den bør endvidere give fabrikanterne sikkerhed for ligebehandling i alle medlemsstater; der bør derfor også udarbejdes principper og betingelser for EF-afprøvning af delsystemerne i et tovbaneanlæg.
(25) I forbindelse med undersøgelsen af sikkerheden bør der tages hensyn til kravene til driften af tovbaneanlæg, men hverken princippet om frie varebevægelser eller tovbaneanlæggenes sikkerhed må anfægtes; Kommissionen skal derfor, selv om direktivet ikke vedrører selve driften af tovbaneanlæg, rette en række henstillinger til medlemsstaterne for at sikre, at driften af de tovbaneanlæg, der befinder sig på deres område, giver brugerne, driftspersonalet og tredjemand et højt beskyttelsesniveau.
(26) Teknologiske fornyelser inden for tovbaneanlæg kan kun afprøves i virkelig størrelse ved opførelse af et nyt tovbaneanlæg; der bør derfor tilvejebringes en procedure, som giver mulighed for fastlæggelse af særlige betingelser, men som samtidig sikrer, at de væsentlige krav overholdes.
(27) Tovbaneanlæg, som allerede har opnået godkendelse, men hvis opførelse endnu ikke er påbegyndt, eller som allerede er under opførelse, skal være i overensstemmelse med dette direktiv, medmindre medlemsstaterne træffer en anden velbegrundet afgørelse, og der sikres et lige så højt beskyttelsesniveau; ved ombygning af eksisterende tovbaneanlæg skal direktivets bestemmelser overholdes, hvis der efter den pågældende medlemsstats regler kræves godkendelse af ombygningen.
(28) Det er ikke nødvendigt at kræve, at alle bestående tovbaneanlæg bringes i overensstemmelse med bestemmelserne for nye tovbaneanlæg; dette kan dog vise sig nødvendigt, hvis de væsentlige sikkerhedsmål ikke er overholdt; i dette tilfælde retter Kommissionen en række henstillinger til medlemsstaterne for at sikre, at de tovbaneanlæg, der findes på deres område, giver brugerne et højt beskyttelsesniveau i overensstemmelse med de bestemmelser, der på dette område gælder for nye tovbaneanlæg.
(29) De bemyndigede organer med ansvar for overensstemmelsesvurdering, det være sig af sikkerhedskomponenter eller af delsystemer i tovbaneanlæg, bør samordne deres afgørelser så nøje som muligt, navnlig når der ikke findes europæiske specifikationer; Kommissionen bør påse, at dette sker.
(30) Gennemførelsen af de væsentlige krav, navnlig med hensyn til anlæggets sikkerhed og den proceduremæssige samordning, forudsætter, at er nedsættes et særligt udvalg.
(31) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører tovbaneanlæg til personbefordring.
2. Ved "tovbaneanlæg til personbefordring" forstås i dette direktiv anlæg, der består af flere komponenter, og som konstrueres, opføres, monteres og tages i brug med henblik på personbefordring.
Sådanne anlæg, der er opført, hvor de anvendes, befordrer personer enten i vogne eller ved hjælp af trækanordninger, som er ophængt i og/eller trækkes af tove langs befordringsstrækningen.
3. Der er tale om følgende anlæg:
a) skinnebundne tovbaner og andre anlæg, hvis vogne kører på hjul eller understøttes af andre anordninger og trækkes af et eller flere tove
b) svævebaner, hvis vogne bæres og/eller trækkes af et eller flere tove; denne kategori omfatter også kabinelifter og stolelifter
c) slæbelifter, som trækker brugerne, der anvender dertil egnet udstyr, ved hjælp af et tov.
4. Dette direktiv finder anvendelse på:
- anlæg, der opføres og tages i brug efter dette direktivs ikrafttræden
- delsystemer og sikkerhedskomponenter, der markedsføres efter dette direktivs ikrafttræden.
Det vedrører de harmoniseringsbestemmelser, som er nødvendige og tilstrækkelige til at sikre, at de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, overholdes.
Såfremt væsentlige kendetegn, delsystemer eller sikkerhedskomponenter i bestående anlæg ændres således, at der kræves en ny tilladelse til ibrugtagning fra den berørte medlemsstat, skal disse ændringer og deres konsekvenser for hele anlægget opfylde de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
5. I dette direktiv forstås ved:
- "anlæg": den på sit bestemmelsessted opførte helhed bestående af infrastruktur og de i bilag I nævnte delsystemer; infrastrukturen, der planlægges særskilt for det enkelte anlæg og bygges op på anvendelsesstedet, består af linjeføringen, systemdata og de linjestrukturer og stationer, der er nødvendige for opførelsen og driften af anlægget, herunder fundamenter
- "sikkerhedskomponent": enhver enkeltdel, gruppe af dele, underenhed eller komplet enhed og enhver anordning, som har en sikkerhedsfunktion i anlægget og er identificeret ved sikkerhedsanalysen, og hvis svigt eller fejlfunktion vil bringe passagerers, driftspersonalets eller tredjemands sikkerhed eller sundhed i fare
- "bygherre": enhver fysisk eller juridisk person, for hvis regning anlægget opføres
- "driftstekniske krav": alle de tekniske bestemmelser og foranstaltninger, som indvirker på konstruktion og udførelse, og som er nødvendige for en sikker drift
- "vedligeholdelsestekniske krav": alle de tekniske bestemmelser og foranstaltninger, som indvirker på konstruktion og udførelse, og som er nødvendige for vedligeholdelsen med henblik på en sikker drift.
6. Dette direktivs anvendelsesområde omfatter ikke:
- elevatorer som omhandlet i direktiv 95/16/EF(10)
- traditionelt konstruerede tovtrukne sporvogne
- anlæg, der anvendes i landbruget
- faste eller mobile indretninger til markedsfester og anlæg i forlystelsesparker, hvis formål er forlystelse og ikke personbefordring
- anlæg, der er opført og anvendes til industriformål
- færger, der trækkes af tove
- tandhjulsbaner
- kædetrukne anlæg.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse i det omfang, det ikke strider mod andre fællesskabsdirektiver; opfyldelsen af de væsentlige krav i dette direktiv kan dog gøre det nødvendigt at benytte europæiske specifikationer, som er specielt udformet med henblik herpå.
2. Ved "europæisk specifikation" forstås en fælles teknisk specifikation, en europæisk teknisk godkendelse eller en national standard til gennemførelse af en europæisk standard.
3. Referencerne for de europæiske specifikationer, der enten er fælles tekniske specifikationer, europæiske tekniske godkendelser som omhandlet i direktiv 93/38/EØF eller nationale standarder til gennemførelse af harmoniserede europæiske standarder, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
4. Medlemsstaterne offentliggør referencerne for nationale standarder til gennemførelse af harmoniserede europæiske standarder.
5. Findes der ingen harmoniserede europæiske standarder, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at bringe sådanne gældende nationale standarder og tekniske specifikationer til de pågældendes kundskab, som anses for vigtige eller nyttige for en korrekt anvendelse af de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
6. De tekniske specifikationer, der herudover måtte være nødvendige til komplettering af de europæiske specifikationer eller andre standarder, må under ingen omstændigheder stå i vejen for overholdelsen af de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
7. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i stk. 2 omhandlede europæiske specifikationer ikke fuldt ud opfylder de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, indbringer Kommissionen eller medlemsstaten sagen for det i artikel 17 omhandlede udvalg og redegør for årsagerne hertil. Udvalget afgiver en hasteudtalelse.
På grundlag af dette udvalgs udtalelse og, såfremt det drejer sig om harmoniserede europæiske standarder, efter høring af det i direktiv 93/34/EF omhandlede udvalg meddeler Kommissionen medlemsstaterne, hvorvidt de pågældende europæiske specifikationer skal udgå af de i stk. 3 omhandlede offentliggørelser.
Artikel 3
1. Anlæggene og deres infrastruktur, delsystemerne samt sikkerhedskomponenterne i et anlæg skal opfylde de væsentlige krav i bilag II, der gælder for dem.
2. Når en national standard, der gennemfører en harmoniseret europæisk standard, hvis reference er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, svarer til de væsentlige krav i bilag II, formodes anlæggene og deres infrastruktur, delsystemerne samt sikkerhedskomponenterne i et anlæg, der er opført i overensstemmelse med denne standard, at være i overensstemmelse med de pågældende væsentlige krav.
Artikel 4
1. Ethvert projekteret anlæg skal på anmodning af bygherren eller dennes repræsentant underkastes en sikkerhedsanalyse i henhold til bilag III, hvori der tages hensyn til samtlige aspekter, der vedrører systemets og omgivelsernes sikkerhed under konstruktionen, opførelsen og ibrugtagningen, og som gør det muligt at identificere risici, der på grundlag af de indvundne erfaringer vil kunne opstå under driften.
2. På grundlag af sikkerhedsanalysen udarbejdes der en sikkerhedsrapport med angivelse af de foranstaltninger, der skal imødegå sådanne mulige risici; rapporten skal endvidere indeholde en liste over de sikkerhedskomponenter og delsystemer, for hvilke bestemmelserne i kapitel II eller III gælder.
KAPITEL II
SIKKERHEDSKOMPONENTER
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de af dette direktiv omfattede sikkerhedskomponenter:
- kun markedsføres, hvis de gør det muligt at opføre anlæg, som opfylder de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1
- kun tages i brug, hvis de gør det muligt at opføre anlæg, som ikke udgør en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, når disse komponenter monteres og vedligeholdes korrekt og anvendes i overensstemmelse med deres bestemmelse.
2. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for under overholdelse af traktaten at fastsætte de krav, som de anser for nødvendige for at sikre personers, herunder navnlig arbejdstageres, beskyttelse i forbindelse med anvendelse af de pågældende anlæg, forudsat at dette ikke indebærer ændringer af disse anlæg i forhold til bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 6
Medlemsstaterne må ikke under henvisning til dette direktiv forbyde, begrænse eller hindre, at sikkerhedskomponenter til anvendelse i anlæg markedsføres på deres område, når sådanne sikkerhedskomponenter opfylder direktivets bestemmelser.
Artikel 7
1. Sikkerhedskomponenter som omhandlet i artikel 4, stk. 2, der er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkningen, hvortil modellen findes i bilag IX, og for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag IV, anses af medlemsstaterne for at opfylde alle relevante bestemmelser i dette direktiv.
2. Inden en sikkerhedskomponent markedsføres, skal fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant:
a) lade sikkerhedskomponenten underkaste en overensstemmelsesvurderingsprocedur jf. bilag V, og
b) anbringe CE-overensstemmelsesmærkningen på sikkerhedskomponenten og udstede en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag IV, på grundlag af modulerne i afgørelse 93/465/EØF.
3. Proceduren for overensstemmelsesvurdering af en sikkerhedskomponent gennemføres på anmodning af fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant af det bemyndigede organ, jf. artikel 16, som fabrikanten eller repræsentanten har valgt hertil.
4. Er sikkerhedskomponenten også omfattet af andre direktiver, som vedrører andre aspekter, og som foreskriver CE-overensstemmelsesmærkning, angiver denne mærkning, at sikkerhedskomponenten formodes også at opfylde bestemmelserne i disse andre direktiver.
5. Har hverken fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant opfyldt de i stk. 1-4 nævnte forpligtelser, påhviler de enhver, som markedsfører sikkerhedskomponenten i Fællesskabet. De samme forpligtelser påhviler den, som fremstiller sikkerhedskomponenter til eget brug.
KAPITEL III
DELSYSTEMER
Artikel 8
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de delsystemer, der er omhandlet i bilag I, kun markedsføres, hvis de muliggør, at de anlæg, hvori de indgår, opfylder der væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
Artikel 9
Medlemsstaterne må ikke under henvisning til dette direktiv forbyde, begrænse eller hindre, at delsystemer til anvendelse i anlæg markedsføres på deres område, når sådanne delsystemer opfylder dette direktivs bestemmelser.
Artikel 10
1. De i bilag I omhandlede delsystemer, for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag VI, og en teknisk dokumentation, jf. stk. 3, anses af medlemsstaterne for at opfylde de væsentlige krav i artikel 3, stk. 1, der gælder for dem.
2. EF-afprøvning af delsystemer sker på anmodning af fabrikanten, dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller, hvis en sådan ikke findes, den fysiske eller juridiske person, der markedsfører delsystemet, og foretages af det bemyndigede organ, jf. artikel 16, som fabrikanten, dennes repræsentant eller denne person har valgt hertil. EF-overensstemmelseserklæringen udstedes af fabrikanten, dennes repræsentant eller denne person på grundlag af en EF-afprøvning i henhold til bilag VII.
3. Det bemyndigede organ udfærdiger EF-afprøvningsattesten i overensstemmelse med bilag VII og sammensætter en teknisk dokumentation, som vedlægges denne attest. Den tekniske dokumentation skal indeholde alle nødvendige dokumenter om delsystemets egenskaber og i givet fald al dokumentation for sikkerhedskomponenternes overensstemmelse. Den skal endvidere indeholde alle relevante dokumenter om betingelser for og begrænsninger i anvendelsen samt instruktioner med henblik på vedligeholdelse.
KAPITEL IV
ANLÆG
Artikel 11
1. Den enkelte medlemsstat fastlægger procedurer for tilladelse til opførelse og ibrugtagning af anlæg, som opføres på dens område.
2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger og fastlægger procedurer for at sikre, at de sikkerhedskomponenter og delsystemer, der er omhandlet i bilag I, kun monteres og tages i brug i anlæg, der er opført på deres område, hvis delsystemerne ved korrekt montering og vedligeholdelse samt drift efter deres bestemmelse gør det muligt at opføre anlæg, som ikke udgør en fare for personers sikkerhed og sundhed samt i givet fald for tings sikkerhed.
3. Hvis en medlemsstat finder, at konstruktionen eller udførelsen af en sikkerhedskomponent eller et i bilag I omhandlet delsystem indebærer nyskabelser, træffer den passende foranstaltninger og kan knytte særlige betingelser til opførelsen og/eller ibrugtagningen af et anlæg, i hvilket en sådan sikkerhedskomponent eller et sådant nyskabende delsystem indgår. Den underretter straks Kommissionen om de særlige betingelser og anfører grundene til, at de er blevet fastsat. Kommissionen forelægger straks spørgsmålet for det i artikel 17 omhandlede udvalg.
4. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at anlæg ikke kan opføres og tages i brug, medmindre de er konstrueret og opført således, at de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, er overholdt.
5. Medlemsstaterne må ikke på grundlag af bestemmelserne i stk. 1 forbyde, indskrænke eller hindre den frie bevægelighed for de sikkerhedskomponenter og de i bilag I omhandlede delsystemer, for hvilke der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring som omhandlet i artikel 7 eller 10.
6. Sikkerhedsanalysen, EF-overensstemmelseserklæringen og den dertil hørende tekniske dokumentation i forbindelse med sikkerhedskomponenter og de i bilag I omhandlede delsystemer skal af bygherren eller dennes repræsentant forelægges for det organ, som har kompetence til at godkende anlægget, samt opbevares i kopi ved anlægget.
7. Medlemsstaterne skal sikre sig, at der forefindes en sikkerhedsanalyse, en sikkerhedsrapport og en teknisk dokumentation, der indeholder alle nødvendige dokumenter om anlæggets egenskaber og i givet fald al dokumentation for sikkerhedskomponenternes og de i bilag I omhandlede delsystemers overensstemmelse. Endvidere skal der foreligge dokumenter, der indeholder alle de nødvendige betingelser for og begrænsninger i anvendelsen, samt fuldstændige instruktioner om vedligeholdelse, kontrol, justering og serviceeftersyn.
Artikel 12
Med forbehold af anden lovgivning kan medlemsstaterne ikke forbyde, begrænse eller hindre, at anlæg, som opfylder dette direktivs bestemmelser, opføres og tages i brug på deres område.
Artikel 13
Medlemsstaterne påser, at et anlæg kun kan forblive i drift, såfremt de betingelser, der er nævnt i sikkerhedsrapporten, overholdes.
KAPITEL V
BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 14
1. Konstaterer en medlemsstat, at en markedsført sikkerhedskomponent, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, og som markedsføres og anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, eller at et delsystem, for hvilket den i artikel 10, stk. 1, omhandlede EF-overensstemmelseserklæring foreligger, og som anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, kan udgøre en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, træffer den passende foranstaltninger for at begrænse anvendelsesmulighederne for denne sikkerhedskomponent eller dette delsystem eller forbyde, at de anvendes.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om de trufne foranstaltninger og anfører grundene til beslutningen, herunder om den manglende overensstemmelse navnlig skyldes:
a) at de i artikel 3, stk. 1, omhandlede væsentlige krav ikke er overholdt
b) at de i artikel 2, stk. 2, omhandlede europæiske specifikationer er anvendt forkert i tilfælde, hvor de hævdes at være anvendt
c) at der er en mangel ved de i artikel 2, stk. 2, omhandlede europæiske specifikationer.
2. Kommissionen hører snarest muligt de berørte parter. Hvis Kommissionen efter denne høring konstaterer:
- at foranstaltningerne er berettigede, underretter den straks den medlemsstat, som har taget initiativet til disse foranstaltninger, og de øvrige medlemsstater herom. Hvis den i stk. 1 omhandlede beslutning begrundes med en mangel ved de europæiske specifikationer, indleder Kommissionen efter samråd med de berørte parter den procedure, der er omhandlet i artikel 2, stk. 7, for så vidt den medlemsstat, der har truffet beslutningen, har til hensigt at fastholde den
- at foranstaltningerne vedrørende en sikkerhedskomponent er uberettigede, underretter den straks fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant samt den medlemsstat, der har taget initiativet til disse foranstaltninger, herom
- at foranstaltningerne vedrørende et delsystem er uberettigede, underretter den straks fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant eller, såfremt en sådan ikke findes, den fysiske eller juridiske person, der har markedsført delsystemet, samt den medlemsstat, der har taget initiativet til disse foranstaltninger, herom.
3. Hvis en sikkerhedskomponent, som er forsynet med CE-overensstemmelsesmærkning, viser sig ikke at være i overensstemmelse med forskriften, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger over for den, der har anbragt CE-overensstemmelsesmærkningen på sikkerhedskomponenten og udstedt EF-overensstemmelseserklæringen, og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
4. Hvis et delsystem, for hvilket der foreligger en EF-overensstemmelseserklæring, viser sig ikke at være i overensstemmelse med forskriften, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger over for den, der har udstedt erklæringen, og underetter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
5. Kommissionen sikrer sig, at medlemsstaterne holdes underrettet om resultaterne af proceduren.
Artikel 15
Konstaterer en medlemsstat, at et godkendt anlæg, som anvendes i overensstemmelse med sin bestemmelse, kan udgøre en fare for personers sikkerhed og sundhed og i givet fald for tings sikkerhed, træffer den passende foranstaltninger for at begrænse driftsmulighederne for dette anlæg eller forbyde dets drift.
KAPITEL VI
BEMYNDIGEDE ORGANER
Artikel 16
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke organer der har fået til opgave at gennemføre overensstemmelsesvurderingsproceduren, jf. artikel 7 og 10, samt om det enkelte organs kompetenceområde. Kommissionen tildeler organerne identifikationsnumre. Kommissionen offentliggør en fortegnelse over organerne og deres identifikationsnumre samt deres kompetenceområder i De Europæiske Fællesskabers Tidende og ajourfører denne fortegnelse.
2. Medlemsstaterne skal anvende de i bilag VIII anførte kriterier i forbindelse med vurderingen af de organer, der skal bemyndiges. De organer, som opfylder de vurderingskriterier, der er fastsat i de relevante harmoniserede europæiske standarder, formodes at opfylde disse kriterier.
3. En medlemsstat, der har bemyndiget et organ, skal inddrage bemyndigelser, hvis den konstaterer, at dette organ ikke længere opfylder kriterierne i bilag VIII. Den underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
4. Hvis det bliver nødvendigt, gennemføres der efter artikel 17 en samordning af de udpegede organer.
KAPITEL VII
UDVALG
Artikel 17
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med afgørelsens artikel 8.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
KAPITEL VIII
CE-OVERENSSTEMMELSESMÆRKNING
Artikel 18
1. CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne "CE"; modellen, der skal anvendes, findes i bilag IX.
2. CE-overensstemmelsesmærkningen skal anbringes tydeligt og synligt på alle sikkerhedskomponenter eller, hvis dette ikke er muligt, på en etiket, der er fastgjort til komponenten.
3. På sikkerhedskomponenter må der ikke anbringes mærkninger, som kan vildlede tredjemand med hensyn til CE-overensstemmelsesmærkningens betydning og grafiske udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes, såfremt den ikke gør CE-overensstemmelsesmærkningen mindre synlig og læselig.
4. Medmindre andet er fastsat i artikel 14, gælder følgende:
a) konstaterer en medlemsstat, at CE-overensstemmelsesmærkningen er anbragt uberettiget, er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant forpligtet til at sørge for, at denne sikkerhedskomponent bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om CE-overensstemmelsesmærkning, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, medlemsstaten har fastsat
b) opfylder sikkerhedskomponenten fortsat ikke kravene, skal medlemsstaten træffe passende foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføringen af den pågældende sikkerhedskomponent eller sikre, at den trækkes tilbage fra markedet efter proceduren i artikel 14.
KAPITEL IX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Enhver afgørelse, der træffes i medfør af dette direktiv, og som medfører, at anvendelse af sikkerhedskomponenter eller delsystemer i et anlæg samt markedsføring af dem begrænses, skal begrundes. Afgørelsen meddeles den berørte part så hurtigt som muligt med angivelse af klagemulighederne i henhold til gældende ret i den pågældende medlemsstat og fristerne for anvendelse af dem.
Artikel 20
Anlæg, som allerede har opnået godkendelse, men hvis opførelse endnu ikke er påbegyndt inden dette direktivs ikrafttræden, skal være i overensstemmelse med dette direktiv, medmindre medlemsstaterne træffer en anden velbegrundet afgørelse, og der sikres et lige så højt beskyttelsesniveau.
Artikel 21
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 3. maj 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
3. Medlemsstaterne tillader i en periode på fire år fra dette direktivs ikrafttræden:
- opførelse og ibrugtagning af anlæg
- markedsføring af delsystemer og sikkerhedskomponenter
som på datoen for dette direktivs ikrafttræden er i overensstemmelse med gældende bestemmelser på deres område.
4. Kommissionen aflægger senest den 3. maj 2004 beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af dette direktiv, særlig artikel 1, stk. 6, og artikel 17, og forelægger i givet fald forslag.
Artikel 22
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2000.
Az Európai Parlament és a Tanács 2000/9/EK irányelve
(2000. március 20.)
a személyszállító kötélvontatású vasutakról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére, valamint 55. és 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel:
(1) A személyszállító kötélpályákat és kötélvontatású vasúti létesítményeket (a továbbiakban együtt: "kötélpálya-létesítmények") személyszállítás céljára tervezik, gyártják, helyezik üzembe és működtetik. A kötélpálya-létesítmények alapvetően magashegyi turistaközpontokban használt hegyi szállítórendszerek, amelyek siklók, függőpályák, kabinos és függőszékes pályák, sí- és szánfelvonók, valamint városi közlekedésben használt kötélpálya-létesítmények lehetnek. Egyes kötélpályafajták adott esetben teljesen eltérő alapelven működhetnek, amit nem lehet előzetesen kizárni. Ezért gondoskodni kell az ezekre vonatkozó követelmények bevezetéséről is, hogy az ezen irányelvben rögzített biztonsági célkitűzések elérése ugyanúgy biztosítható legyen.
(2) A kötélpálya-létesítményeket elsősorban a turizmushoz kapcsolódóan működtetik, főleg olyan hegyvidékeken, ahol a turizmus fontos szerepet játszik a régió gazdaságában, és növekvő fontosságú tényezővé válik a tagállamok kereskedelmi mérlegében. Műszaki szempontból a kötélpálya-ágazat a munkaeszközök gyártásához kapcsolódó ipari tevékenységek, valamint a magas- és mélyépítő ipari tevékenységek közé sorolható.
(3) A tagállamok feladata a kötélpálya-létesítmények biztonságosságának a gyártás, az üzembe helyezés és az üzemeltetés során történő biztosítása. Emellett a tagállamok a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal együtt felelősek a területhasznosítási, a regionális tervezési és a környezetvédelmi ügyekért. A nemzeti szabályozások jelentősen eltérnek a nemzeti ipar, valamint a helyi szokások és a know-how következtében. Ezek egyedi méreteket és berendezéseket, továbbá különleges jellemzőket írnak elő. Ennek folytán a gyártók arra kényszerülnek, hogy az egyes piacokra egyedileg gyártsák le termékeiket. Ez akadályozza a szabványos megoldásokat, és hátrányosan befolyásolja a versenyképességet.
(4) Továbbá, a kötélpálya-létesítmények biztonságossága érdekében az alapvető egészségügyi és biztonsági előírásokat be kell tartani. Ezeket az előírásokat az építés időpontja szerinti technika állására és a műszaki és gazdasági követelményekre figyelemmel kell alkalmazni.
(5) Továbbá, kötélpálya-létesítmények országhatárokat is keresztezhetnek, ezért ezek építése egymással ellentétben álló nemzeti szabályozásokba ütközhet.
(6) Közösségi szintű lépéseket kell tenni a kötélpálya-létesítményekre, azok részegységeire és biztonsági alkatrészeire vonatkozó alapvető baleset- és egészségvédelmi, környezetvédelmi és fogyasztóvédelmi előírások megállapítására. Ezek hiányában a nemzeti szabályozó rendelkezések kölcsönös elismerése megoldhatatlan politikai és műszaki nehézségeket okozna az értelmezés és a felelősség tekintetében. Az összehangolt szabályozási követelmények nélküli szabványosítás ugyanilyen okból nem megfelelő a problémák megoldására.
(7) A kötélpálya-létesítményeket általában a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok szervei hagyják jóvá. Bizonyos esetekben azonban az egyes alkatrészeket nem lehet előzetesen jóváhagyni, a jóváhagyás csak a fogyasztó kérelmére történhet. Hasonlóképpen előfordulhat, hogy a kötélpálya-létesítmények használatbavétel előtt kötelező felülvizsgálata egyes alkatrészek jóváhagyásának elutasításához, illetve eltérő műszaki megoldásokhoz vezethet. Ez növekvő költségeket és hosszabb szállítási időt von maga után, és különösen a külföldi gyártókat sújtja. Ezenkívül a kötélpálya-létesítményeket működés közben is szigorúan ellenőrzik a hatóságok. A súlyos balesetek okai a helykiválasztással, a szállítási rendszerrel, a felépítményekkel, illetve a rendszer üzemeltetésének és karbantartásának módjával állnak összefüggésben.
(8) Ilyen körülmények között a kötélpálya-létesítmények biztonságossága egyaránt függ a környezeti feltételektől, a beszerelt ipari termékek minőségétől és attól, hogyan szerelték ezeket össze, állították fel a helyszínen, és ellenőrizték az üzemelés során. A biztonság szintjének értékelése érdekében fontos a kötélpálya-létesítmények felmérése és közösségi szintű minőségbiztosítási koncepció elfogadása. A fentiek alapján annak érdekében, hogy a gyártók jelenlegi nehézségeiket leküzdhessék, a felhasználók pedig a kötélpálya-létesítmények előnyeit és a fejlődés azonos szintjét élvezhessék valamennyi tagállamban, egységes, minden tagállamban alkalmazandó követelményrendszert, valamint megfelelő ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat kell megállapítani.
(9) A kötélpálya-létesítményeket használó utazóközönség - akár a tagállamok állampolgárai, akár más országbeliek - számára kielégítő biztonsági szintet kell biztosítani. E követelmény teljesítése érdekében eljárásokat és vizsgálati, valamint ellenőrzési és felügyeleti módszereket kell megállapítani. Ehhez a kötélpálya-létesítményekbe beépített szabványosított műszaki berendezéseket kell használni.
(10) Ha azt a Tanács 85/337/EGK irányelve [4] előírja, fel kell mérni a kötélpálya-létesítmények környezetre gyakorolt hatását. Az ebben az irányelvben említett hatásokon kívül a környezetvédelmet és a turizmus fenntartható fejlődésével kapcsolatos követelményeket is figyelembe kell venni.
(11) A kötélpálya-létesítmények a vízügyi, energia-, szállítási és távközlési ágazatban működő szervezetek beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/38/EGK tanácsi irányelv [5] hatálya alá tartozhatnak.
(12) Az általános dokumentációnak, illetve az egyes szerződéseknek műszaki előírásokat kell tartalmazniuk. E műszaki előírásokat az európai előírásokra történő hivatkozással kell megadni, ha vannak ilyenek.
(13) Az alapvető előírások betartása bizonyításának megkönnyítése érdekében célszerű olyan összehangolt európai szabványokat alkalmazni, amelyek betartása esetén feltételezhető, hogy a termék megfelel az említett előírásoknak. A magánszektorba tartozó szervezetek dolgozzák ki az összehangolt európai szabványokat, és ezeknek nem kötelező jellegűnek kell maradniuk. E célból az Európai Szabványügyi Bizottságot (CEN) és az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottságot (Cenelec) jelölik ki az összehangolt szabványok elfogadására hatáskörrel rendelkező szervnek, amelyek követik a Bizottság és a két szerv között 1984. november 13-án aláírt általános együttműködési iránymutatásokat.
(14) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában az összehangolt szabvány olyan műszaki előírás (európai szabvány vagy összehangolási dokumentum), amelyet a fenti két szerv egyike vagy mindkettő fogadott el a Bizottság felkérésére a műszaki szabványok és előírások terén történő tájékoztatás eljárásának megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK tanácsi és európai parlamenti irányelv [6] szerint a fenti általános iránymutatásokkal összhangban. A Bizottságot a szabványosítással kapcsolatban a fenti irányelvben említett bizottság segíti, amely szükség esetén műszaki szakértőkkel konzultál.
(15) A létesítmények biztonsági alkatrészei és részegységei közül csak azok elégítik ki ezen irányelv alapvető előírásait, amelyek külön indoklás nélkül megfelelnek egy olyan nemzeti szabványnak, amely egy olyan összehangolt szabvány átültetése, amelyre a hivatkozást az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kihirdették.
(16) Európai előírások hiányában a műszaki előírásokat lehetőség szerint a Közösségben használatos más szabványokra hivatkozva kell meghatározni. Az építtetők meghatározhatják az európai előírások és egyéb szabványok kiegészítéséhez szükséges további előírásokat. E rendelkezésekkel kell biztosítani azt, hogy teljesüljenek azok a közösségi szintű összehangolt követelmények, amelyeknek a kötélpálya-létesítményeknek meg kell felelniük.
(17) Emellett a tagállamok érdekében áll, hogy olyan nemzetközi szabványosítási rendszert alakítsanak ki, amelynek keretében olyan szabványokat lehet megalkotni, amelyeket a nemzetközi kereskedő partnerek ténylegesen használnak, és amely megfelel a közösségi politika követelményeinek.
(18) Jelenleg egyes tagállamokban a szerződésekhez tartozó általános dokumentációban, illetve előírásokban az építtetők megjelölhetik az ellenőrzési és felügyeleti eljárásokat. Különösen a biztonsági berendezések tekintetében ezeknek az eljárásoknak a jövőben, a megfelelőség megállapításának globális megközelítéséről szóló, 1989. december 21-i tanácsi állásfoglalás [7] hatálya alá kell tartozniuk. A biztonsági alkatrész fogalma fizikai és szellemi termékeket is magában foglal, ilyen például a szoftver. A biztonsági alkatrészek megfelelőségének megállapítására szolgáló eljárásoknak a Tanács 93/465/EGK határozatában [8] szereplő modulok használatán kell alapulniuk. A biztonsági alkatrészekkel kapcsolatban meg kell határozni a tervezés minőségbiztosításának alkalmazására vonatkozó alapelveket és feltételeket; ez azért szükséges, hogy elősegítsük a minőségbiztosítási rendszer vállalkozások által történő általános alkalmazását.
(19) A kötélpálya-létesítmények módszeres biztonsági vizsgálatánál meg kell határozni azokat az alkatrészeket, amelyektől a kötélpálya-létesítmények biztonságossága függ.
(20) Az építtetők szerződési dokumentációjukban - az európai előírásokra hivatkozva - rögzítik azokat a jellemzőket, amelyeket a gyártóknak szerződéses kötelezettsége betartani, különösen a biztonsági alkatrészek tekintetében. Ennek alapján az alkatrészek megfelelősége elsősorban azok felhasználási területéhez kötődik, és nem csupán a közösségi piacon történő szabad áramláshoz.
(21) A biztonsági alkatrészeket CE-jellel kell ellátni, amelyet vagy a gyártónak, vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselőjének kell az alkatrészen elhelyezni. A CE-jel azt jelenti, hogy a biztonsági alkatrész megfelel ezen irányelv, valamint a CE-jelre vonatkozó többi közösségi irányelv rendelkezéseinek.
(22) Az ezen irányelv rendelkezéseinek hatálya alá tartozó részegységeken nem szükséges feltüntetni a CE-jelet, a megfelelőségnek az ebben az irányelvben rögzített eljárások szerinti megállapítása alapján elegendő a megfelelőségi nyilatkozat. Ez nem érinti a gyártók azon kötelezettségét, hogy bizonyos részegységeket CE-jellel lássanak el annak tanúsítására, hogy a részegységek megfelelnek más, rájuk vonatkozó közösségi rendelkezéseknek.
(23) A biztonság, egészség és egyéb alapvető követelmények tekintetében a tagállamok területükre vonatkozó felelősségét a megfelelő közösségi eljárásokról rendelkező védzáradékban kell elismerni.
(24) A kötélpálya-létesítmények részegységeinek üzembe helyezés előtti ellenőrzésére szolgáló eljárásokat kell kidolgozni. Ez az ellenőrzés arra szolgál, hogy a hatóságok meggyőződhessenek arról, hogy a kapott eredmény a tervezés, a gyártás és az üzembe helyezés minden fázisában megfelel ezen irányelv vonatkozó rendelkezéseinek. Ez lehetővé teszi, hogy a gyártók bármely tagállamban egyenlő bánásmódra számíthassanak. Ezért meg kell határozni a létesítmények részegységei EK-ellenőrzésének alapelveit és feltételeit.
(25) A kötélpálya-létesítmények üzemeltetéséhez kapcsolódó követelményeket figyelembe kell venni a biztonsági ellenőrzésnél, de az nem sértheti az áruk szabad áramlásának elvét, illetve a kötélpálya-létesítmények biztonságosságát. Ebből következően - bár ez az irányelv nem vonatkozik a kötélpálya-létesítmények tényleges üzemeltetésére - a Bizottságnak olyan ajánlásokat kell tennie a tagállamok számára, amelyek arra szolgálnak, hogy a tagállamok területén lévő ilyen létesítményeket úgy működtessék, hogy az a felhasználók, az üzemeltető személyzet és harmadik személyek számára nagyfokú védelmet biztosítson.
(26) A kötélpálya-létesítményekkel kapcsolatos műszaki fejlesztések vizsgálatára csak egy új létesítmény építésénél van lehetőség. Ezért rendelkezni kell egy olyan eljárásról, amely amellett, hogy biztosítja az alapvető követelmények betartását, lehetővé teszi különleges feltételek megvalósítását is.
(27) Azoknak a kötélpálya-létesítményeknek, amelyeket már engedélyeztek, de amelyek kivitelezése még nem kezdődött meg, vagy még folyamatban van, meg kell felelniük ezen irányelv rendelkezéseinek, kivéve ha a tagállamok indokaik megjelölésével másképp határoznak és egyben ugyanolyan magas szintű biztonságot tesznek lehetővé. Ezen irányelv rendelkezéseinek meg kell felelni a már meglévő kötélpálya-létesítmények átalakítása esetén is, ha a nemzeti jogszabályok szerint az átalakítás engedélyköteles.
(28) Nem szükséges azonban minden meglévő kötélpálya-létesítményt úgy átalakítani, hogy az megfeleljen az új létesítményekre vonatkozó rendelkezéseknek. Ez azonban mégis szükséges lehet, ha az alapvető biztonsági követelmények nem teljesülnek. Ilyen esetben a Bizottságnak olyan ajánlásokat kell tennie a tagállamoknak, amelyek arra szolgálnak, hogy a tagállamok területén működő létesítmények a felhasználók számára magas szintű védelmet nyújtsanak az új létesítményekre vonatkozó rendelkezések szerint.
(29) A kötélpálya-létesítmények biztonsági alkatrészei és részegységei megfelelőségének megállapítására szolgáló eljárásokért felelős bejelentett szerveknek - különösen európai előírás hiányában - döntéseiket a lehető legszorosabban kell összehangolniuk. A Bizottságnak ezt az összehangolást ellenőriznie kell.
(30) Az alapvető előírások végrehajtására, különös tekintettel a létesítmény biztonságára és az eljárások összehangolására, egy bizottságot kell létrehozni.
(31) Ennek az irányelvnek a végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat [9] szerint kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
(1) Ezen irányelv hatálya a személyszállító kötélpályákra és kötélvontatású vasutakra terjed ki.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában a "személyszállító kötélpályák és kötélvontatású vasutak" különböző alkatrészekből álló, személyszállítás céljára tervezett, gyártott és üzembe helyezett létesítmények.
Ezeket a helyhez kötött létesítményeket szállítóeszközökben vagy vonóeszközökkel történő személyszállításra használják oly módon, hogy a felfüggesztés és/vagy vontatás az utazás vonala mentén futó kötelekkel történik.
(3) A szóban forgó létesítmények lehetnek:
a) siklók és egyéb létesítmények, amelyeknél a jármű kerekekre, illetve más felfüggesztőszerkezetre van erősítve, és a vontatást egy vagy több kötél végzi;
b) függővasutak, amelyeknél a kabinokat egy vagy több tartókötél tartja függve és/vagy továbbítja; ebbe a kategóriába tartoznak a kiskabinos és függőszékes kötélpályák is;
c) sí- és szánfelvonók, amelyek az utasokat egy megfelelő szerkezet segítségével kötéllel vontatják.
(4) Ezt az irányelvet:
- a hatálybalépését követően megépített és üzembe helyezett létesítményekre,
- a hatálybalépését követően forgalomba hozott részegységekre és biztonsági alkatrészekre kell alkalmazni.
Ezt az irányelvet kell alkalmazni azokra az összehangolási rendelkezésekre is, amelyek a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelmények teljesüléséhez szükségesek és elégségesek.
Abban az esetben, ha meglévő létesítmények lényeges jellemzőiben, részegységeiben vagy biztonsági alkatrészeiben történik olyan módosítás, amelyhez a szóban forgó tagállam egy új üzembehelyezési engedélyt ír elő, akkor a módosításnak és az egész létesítményre gyakorolt hatásainak meg kell felelniük a 3. cikk (1) bekezdésben említett alapvető követelményeknek.
(5) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
"létesítmény" : a teljes helyszíni rendszer, amely az I. mellékletben felsorolt infrastruktúrából és részegységekből áll; az adott létesítményhez külön megtervezett és a helyszínen kialakított infrastruktúra: az elrendezés, a rendszeradatok, a létesítmény megépítéséhez és üzemeltetéséhez szükséges állomás és pálya menti szerkezetek, az alapozásokat is beleértve,
"biztonsági alkatrész" : a létesítménybe biztonsági funkcióval beépített és a biztonsági elemzés által azonosított berendezés és készülék minden olyan alapvető alkatrésze, alkatrészcsoportja, szerelvénye és teljes részegysége, amelynek meghibásodása az emberek egészségét veszélyezteti, legyenek azok utasok, az üzemeltető személyzet tagjai avagy harmadik személyek,
"építtető" : az a természetes vagy jogi személy, aki megrendeli egy létesítmény megépítését,
"működési követelmények" : azon műszaki rendelkezések és intézkedések összessége, amelyek hatással vannak a tervezésre és megvalósításra, és amelyek a létesítmény biztonságos üzemeltetéséhez szükségesek,
"karbantartási követelmények" : azon műszaki rendelkezések és intézkedések összessége, amelyek hatással vannak a tervezésre és megvalósításra, és amelyek a létesítmény biztonságos üzemeltetését biztosító karbantartáshoz szükségesek.
(6) Ez az irányelv nem vonatkozik:
- a 95/16/EK irányelv [10] szerinti felvonókra,
- hagyományos építésű, kötéllel működő villamosokra,
- mezőgazdasági célra használt létesítményekre,
- vásárok és/vagy vidámparkok területén használatos helyhez kötött vagy mobil berendezésekre, amelyek szórakoztatási célokra, és nem személyszállításra szolgálnak,
- bányászati létesítményekre, illetve ipari célokra használt helyszíni létesítményekre,
- kötéllel működtetett kompokra,
- fogaskerekű vasutakra,
- lánchajtású létesítményekre.
2. cikk
(1) Ezt az irányelvet más közösségi irányelvek sérelme nélkül kell alkalmazni, azonban az ezen irányelvben említett alapvető követelményeknek történő megfeleléshez szükséges lehet az e célból elfogadott különleges európai előírások alkalmazása.
(2) "Európai előírás" alatt közös műszaki előírást, európai műszaki tanúsítványt vagy egy európai szabványt átültető nemzeti szabványt kell érteni.
(3) Az európai előírások - amelyek közös műszaki előírások, a 93/38/EGK irányelv szerinti műszaki tanúsítványok, illetve összehangolt európai szabványokat átültető nemzeti szabványok lehetnek - hivatkozásait közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
(4) A tagállamok közzéteszik az összehangolt európai szabványokat átültető nemzeti szabványok hivatkozásait.
(5) Összehangolt európai szabványok hiányában a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy az érintetteket az olyan, már meglévő nemzeti szabványokról és műszaki előírásokról tájékoztassák, amelyek a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelmények helyes átültetése szempontjából fontosak, illetve hasznosak.
(6) Azok a műszaki előírások, amelyek az európai előírások, illetve egyéb szabványok kiegészítéséhez szükségesek, nem akadályozhatják a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelmények teljesülését.
(7) Ha egy tagállam vagy a Bizottság úgy véli, hogy a (2) bekezdésben említett európai előírás nem felel meg teljes mértékben a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelményeknek, akkor a Bizottság, illetve az érintett tagállam az indokok megjelölésével a 17. cikkben említett bizottság elé viszi az ügyet. A bizottság az ügyben késedelem nélkül állást foglal.
A bizottság véleménye alapján, összehangolt európai szabványok esetén pedig a 98/34/EK irányelv szerint felállított bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy szükséges-e a szóban forgó európai előírást a (3) bekezdésben említett tájékoztatóból törölni.
3. cikk
(1) A létesítményeknek és infrastruktúrájuknak, a létesítmények részegységeinek és biztonsági alkatrészeinek meg kell felelniük a II. mellékletben említett, rájuk vonatkozó alapvető követelményeknek.
(2) Ha egy olyan összehangolt európai szabványt átültető nemzeti szabvány, amelyet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétettek, tartalmazza a II. mellékletben szereplő alapvető biztonsági követelményeket, akkor a szabványnak megfelelően készült létesítményeket és infrastruktúrájukat, valamint a létesítmények részegységeit és biztonsági alkatrészeit úgy kell tekinteni, hogy azok a rájuk vonatkozó alapvető követelményeknek megfelelnek.
4. cikk
(1) Az építtető vagy meghatalmazott képviselője kívánságára minden tervezett létesítményt alá kell vetni a III. mellékletben meghatározott biztonsági vizsgálatnak, amely kiterjed a rendszer és környezete minden tervezéssel, kivitelezéssel és üzembe helyezéssel kapcsolatos biztonsági vonatkozására, és a múltbeli tapasztalatok alapján lehetővé teszi az üzemeltetés során esetlegesen fellépő veszélyek felmérését.
(2) A biztonsági vizsgálatról biztonsági jelentést kell készíteni, amelyben intézkedéseket kell javasolni a veszélyek kezelésére, és amelynek tartalmaznia kell azon biztonsági alkatrészek, illetve részegységek jegyzékét, amelyekre - a körülményektől függően - a II. vagy III. fejezet rendelkezései vonatkoznak.
II. FEJEZET
BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEK
5. cikk
(1) A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak annak érdekében, hogy a biztonsági alkatrészek:
- csak akkor kerüljenek forgalomba, ha olyan létesítmények megépítését szolgálják, amelyek megfelelnek a 3. cikk (1) bekezdésben említett alapvető követelményeknek,
- csak akkor kerüljenek üzembe helyezésre, ha olyan létesítmények megépítését szolgálják, amelyek nem veszélyeztetik az emberi egészséget és biztonságot, illetve az anyagi javak biztonságát, ha megépítésük, karbantartásuk és használatuk rendeltetésüknek megfelelően történik.
(2) Ezen irányelv nem sérti a tagállamok jogát, hogy a Szerződésnek megfelelően rögzítsék azokat az általuk szükségesnek tartott követelményeket, amelyek a személyek, és különösen a személyzet védelmét szolgálják a létesítmény használata közben, feltéve hogy ez nem jelenti a létesítmény átalakítását az ezen irányelvben foglaltaktól eltérő módon.
6. cikk
A tagállamok ezen irányelv alapján nem tilthatják be, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják nemzeti piacaikon a létesítményekhez használandó biztonsági alkatrészek forgalmazását, ha azok megfelelnek ezen irányelv rendelkezéseinek.
7. cikk
(1) A tagállamok úgy tekintik azokat a 4. cikk (2) bekezdésében említett biztonsági alkatrészeket, amelyek a IX. mellékletben szereplő CE megfelelőségi jelet viselik, és amelyekhez a IV. mellékletben említett megfelelőségi nyilatkozatot mellékelték, hogy megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott, rájuk vonatkozó rendelkezéseknek.
(2) A biztonsági alkatrészek forgalomba hozatala előtt a gyártónak, vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselőjének:
a) a biztonsági alkatrészt a megfelelőség megállapítására szolgáló, az V. mellékletben említett eljárásnak kell alávetnie; valamint
b) a biztonsági alkatrészt CE megfelelőségi jellel kell ellátnia, továbbá a 93/465/EGK határozatban rögzített modulok alapján EK-megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítania a IV. mellékletben foglaltak szerint.
(3) A biztonsági alkatrész megfelelőségének megállapítására szolgáló eljárást a gyártó vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselőjének kérelmére a 16. cikkben említett és az általa e célra kijelölt bejelentett szerv végzi.
(4) Ha a biztonsági alkatrész más szempontok alapján egyéb olyan irányelvek hatálya alá is tartozik, amelyek szintén rendelkeznek a CE megfelelőségi jel feltüntetéséről, akkor a jelzésnek utalnia kell arra, hogy a biztonsági alkatrész az egyéb irányelvek rendelkezéseinek is megfelel.
(5) Ha sem a gyártó, sem a Közösségben honos meghatalmazott képviselője nem teljesíti az (1)-(4) bekezdésben említett kötelezettségeket, azok átszállnak arra, aki a biztonsági alkatrészt a Közösségben forgalomba hozza. Ezek a kötelezettségek vonatkoznak arra is, aki saját felhasználásra gyárt biztonsági alkatrészeket.
III. FEJEZET
RÉSZEGYSÉGEK
8. cikk
A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak, hogy az I. mellékletben említett részegységek csak akkor kerüljenek forgalomba, ha ezek olyan létesítmények kivitelezését szolgálják, amelyek megfelelnek a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelményeknek.
9. cikk
A tagállamok ezen irányelv alapján nem tilthatják be, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják nemzeti piacaikon a létesítményekhez használatos részegységek forgalmazását, ha a részegységek megfelelnek ezen irányelv rendelkezéseinek.
10. cikk
(1) A tagállamok úgy tekintik azokat az I. mellékletben említett részegységeket, amelyekhez a VI. mellékletben szereplő EK-megfelelőségi nyilatkozatot és az e cikk (3) bekezdése szerinti műszaki dokumentációt mellékelték, hogy azok megfelelnek a 3. cikk (1) bekezdésében említett, a részegységekre vonatkozó alapvető követelményeknek.
(2) A biztonsági alkatrész EK-megfelelőségének megállapítására szolgáló eljárást a gyártó vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselője, illetve ezek hiányában a szóban forgó részegységet forgalomba hozó természetes vagy jogi személy kérésére az a 16. cikkben említett szerv végzi, amelyet a gyártó vagy meghatalmazott képviselője, illetve a fent említett személy e célra kijelöl. Az EK-megfelelőségi nyilatkozatot a gyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének vagy a fent említett személynek kell az EK-vizsgálat alapján megtennie a VII. mellékletnek megfelelően.
(3) A bejelentett szerv a VII. mellékletnek megfelelően készíti el az EK-vizsgálati tanúsítványt és az ahhoz mellékelt műszaki dokumentációt. A műszaki dokumentációnak tartalmaznia kell a részegység jellemzőire vonatkozó összes dokumentumot, és szükség esetén a biztonsági alkatrészek megfelelőségét tanúsító dokumentumokat. A műszaki dokumentációnak tartalmaznia kell emellett a biztonsági alkatrészek felhasználására vonatkozó összes feltételt és korlátozást, valamint az üzemeltetési utasításokat is.
IV. FEJEZET
LÉTESÍTMÉNYEK
11. cikk
(1) A tagállamok a területükön lévő létesítmények megépítésének és üzembe helyezésének engedélyezésére eljárásokat állapítanak meg.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, és eljárásokat állapítanak meg arra, hogy a területükön lévő létesítményekbe beépített, az I. mellékletben említett biztonsági alkatrészek és részegységek csak akkor kerüljenek beszerelésre és üzembe helyezésre, ha ezek olyan létesítmények megépítését szolgálják, amelyek nem veszélyeztetik az emberi egészséget és biztonságot, illetve az anyagi javak biztonságát, ha e részegységek beszerelése, karbantartása és használata rendeltetésüknek megfelelően történt.
(3) Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy adott, az I. mellékletben említett biztonsági alkatrész vagy részegység tervezése, illetve kivitelezése újszerű megoldással valósult meg, megteszi a megfelelő intézkedéseket, és egyedi feltételeket támaszthat azon létesítmény megépítésével és üzembe helyezésével kapcsolatosan, amelyhez ilyen újszerű alkatrészt vagy részegységet használnak fel. Erről döntésének indokait megjelölve haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság az ügyet haladéktalanul a 17. cikk szerinti bizottság elé terjeszti.
(4) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy csak olyan létesítmények kerüljenek megépítésre és üzembe helyezésre, amelyek tervezése és kivitelezése megfelel a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelményeknek.
(5) Az (1) bekezdésben említett rendelkezések alapján a tagállamok nem tilthatják, korlátozhatják és akadályozhatják meg az I. mellékletben említett azon biztonsági alkatrészek és részegységek szabad forgalmazását, amelyekhez mellékelték a 7. vagy 10. cikkben említett EK-megfelelőségi nyilatkozatot.
(6) Az I. mellékletben említett biztonsági alkatrészekkel és részegységekkel kapcsolatos biztonsági elemzést, az EK-megfelelőségi nyilatkozatokat és a kísérő műszaki dokumentációt az építtetőnek, illetve meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania a létesítmény engedélyezéséért felelős hatóságnak; e dokumentumok egy példányát pedig a létesítményben kell tartani.
(7) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a biztonsági elemzés, a biztonsági jelentés és a műszaki dokumentáció elkészüljön és tartalmazza a létesítmény jellemzőire vonatkozó dokumentumokat, továbbá az I. mellékletben említett biztonsági alkatrészek és részegységek megfelelőségét tanúsító dokumentumokat. Ezenkívül rendelkezésre kell állniuk azon dokumentumoknak, amelyek a szükséges üzemeltetési feltételeket, köztük az üzemelési korlátozásokat, valamint a részletes felügyeleti, beállítási és karbantartási adatokat rögzítik.
12. cikk
Az egyéb jogszabályi rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok nem tilthatják, korlátozhatják és akadályozhatják meg azon létesítmények megépítését és üzembe helyezését a területükön, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek.
13. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy egy létesítmény csak akkor üzemelhessen tovább, ha megfelel a biztonsági jelentésben megállapított feltételeknek.
V. FEJEZET
VÉDINTÉZKEDÉSEK
14. cikk
(1) Ha egy tagállam megállapítja, hogy egy forgalomba hozott, CE megfelelőségi jelet viselő és rendeltetésszerűen alkalmazott biztonsági alkatrész, vagy egy, a 10. cikk (1) bekezdésben említett EK-megfelelőségi nyilatkozattal ellátott és rendeltetésszerűen alkalmazott részegység az emberi egészséget és biztonságot, és adott esetben vagyontárgyak biztonságát veszélyezteti, megteszi a szükséges intézkedéseket az adott alkatrész vagy részegység felhasználási feltételeinek szigorítására, illetve betiltja az alkatrész vagy részegység használatát.
Az érintett tagállam haladéktalanul értesíti a Bizottságot intézkedéseiről, döntésének indokait és azt megjelölve, hogy a nem megfelelő állapot az alábbiak közül különösen melynek a következménye:
a) a 3. cikk (1) bekezdésében említett alapvető követelmények teljesítésének elmulasztása;
b) a 2. cikk (2) bekezdésében szereplő európai előírások helytelen alkalmazása, ha az előírások alkalmazására sor került;
c) a 2. cikk (2) bekezdésében szereplő európai előírások hiányosságai.
(2) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül konzultációt kezdeményez az érintett felekkel. Ha a konzultációt követően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy:
- az intézkedések indokoltak, ezt haladéktalanul közli az intézkedést hozó tagállammal és a többi tagállammal; ha az (1) bekezdésben említett döntés indoka az európai előírások hiányossága volt, az érintett felekkel történt konzultációt követően a Bizottság kezdeményezi a 2. cikk (7) bekezdésében említett eljárást, ha a döntést meghozó tagállam azt fenn kívánja tartani,
- a biztonsági alkatrésszel kapcsolatos intézkedések nem indokoltak, akkor azonnal értesíti erről a gyártót vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselőjét és az intézkedést meghozó tagállamot,
- a részegységgel kapcsolatos intézkedések nem indokoltak, akkor azonnal értesíti erről a gyártót vagy a Közösségben honos meghatalmazott képviselőjét, illetve ezek hiányában azt a természetes vagy jogi személyt, aki, illetve amely a szóban forgó részegységet forgalmazza, és az intézkedést meghozó tagállamot.
(3) Ha egy CE megfelelőségi jellel ellátott biztonsági alkatrész nem bizonyul megfelelőnek, az érintett tagállam megfelelő intézkedést hoz azzal szemben, aki az alkatrészt a jellel ellátta és az EK-megfelelőségi nyilatkozatot készítette, és erről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
(4) Ha egy EK-megfelelőségi nyilatkozattal ellátott részegység nem bizonyul megfelelőnek, az érintett tagállam megfelelő intézkedést hoz azzal szemben, aki az EK-megfelelőségi nyilatkozatot készítette, és erről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
(5) A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat az eljárás kimeneteléről.
15. cikk
Ha egy tagállam úgy véli, hogy egy rendeltetésszerűen használt, engedélyezett létesítmény az emberi egészséget és biztonságot, illetve adott esetben vagyontárgyak biztonságát veszélyezteti, megteszi a szükséges intézkedéseket a létesítmény üzemeltetési feltételeinek korlátozására, illetve betiltja annak üzemeltetését.
VI. FEJEZET
BEJELENTETT SZERVEK
16. cikk
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak azokat a szerveket, amelyek a megfelelőség megállapítására szolgáló, 7. és 10. cikkben említett eljárás lefolytatásáért felelősek és meghatározzák e szervek hatáskörét. A Bizottság azonosító számot ad ezeknek a szerveknek. A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a bejelentett szervek jegyzékét, azonosítási számukkal, illetékességi területükkel együtt, és biztosítja a jegyzék mindenkori korszerűsítését.
(2) A tagállamoknak a bejelentendő szervek értékelésekor a VIII. mellékletben szabályozott kritériumokat kell alkalmazniuk. Az összehangolt európai szabványokban szereplő értékelési kritériumoknak megfelelő szerveket úgy kell tekinteni, mint amelyek e kritériumoknak is megfelelnek.
(3) A bejelentő tagállamnak vissza kell vonnia bejelentését, ha megítélése szerint a szerv már nem felel meg a VIII. mellékletben megállapított követelményeknek. Erről a tagállam azonnal értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot.
(4) Ha szükséges, a bejelentett szervek koordinálását a 17. cikknek megfelelően kell végezni.
VII. FEJEZET
BIZOTTSÁG
17. cikk
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti.
(2) Erre a bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelembe véve a határozat 8. cikkének rendelkezéseit.
(3) A bizottság megalkotja eljárási szabályzatát.
VIII. FEJEZET
CE MEGFELELŐSÉGI JEL
18. cikk
(1) A CE megfelelőségi jel a "CE" betűkből áll. A IX. melléklet tartalmazza a felhasználandó mintát.
(2) A CE megfelelőségi jelet világosan és láthatóan fel kell tüntetni minden biztonsági alkatrészen, illetve - ha ez nem lehetséges - az alkatrészhez elválaszthatatlanul hozzáerősített címkén.
(3) Tilos olyan jelzések feltüntetése a biztonsági alkatrészeken, amelyek megtéveszthetnek harmadik személyeket a CE megfelelőségi jel jelentését és formáját illetően. Bármilyen egyéb jelzést fel lehet tüntetni a biztonsági alkatrészen, amely nem befolyásolja hátrányosan a CE megfelelőségi jel láthatóságát és olvashatóságát.
(4) A 14. cikk sérelme nélkül:
a) ha egy tagállam megállapítja, hogy a CE megfelelőségi jel helytelenül van feltüntetve, úgy a biztonsági alkatrész gyártója vagy annak a Közösségben honos meghatalmazott képviselője köteles a terméket a CE megfelelőségi jelre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelővé tenni és a szabálysértést a tagállam által megszabott feltételek mellett megszüntetni;
b) ha a nem megfelelő állapotot nem szüntetik meg, a tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket a szóban forgó biztonsági alkatrész forgalmazásának korlátozására, illetve betiltására, valamint biztosítania kell az alkatrész forgalomból történő kivonását a 14. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően.
IX. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Indokolni kell az ezen irányelv alapján hozott bármely olyan döntést, amely megtiltja egy biztonsági alkatrész vagy részegység egy létesítményben történő alkalmazását, illetve forgalmazását. Ezeket a döntéseket a lehető leghamarabb közölni kell az érintett féllel, akit egyidejűleg tájékoztatni kell az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről és ezek határidejéről.
20. cikk
Azoknak az ezen irányelv hatálybalépése előtt engedélyezett kötélpálya-létesítményeknek, amelyek kivitelezése még nem kezdődött meg, meg kell felelniük az ebben az irányelvben említett rendelkezéseknek, kivéve ha a tagállamok indokaik megjelölésével másképp határoznak, és ha ugyanolyan magas szintű biztonság megvalósítása biztosított.
21. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik és közzéteszik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2002. május 3-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.
(3) A tagállamok az ezen irányelv hatálybalépését követő négy évig megengedik:
- olyan létesítmények megépítését és üzembe helyezését,
- olyan biztonsági alkatrészek és részegységek forgalmazását,
amelyek megfelelnek a területükön az ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában hatályos rendelkezéseknek.
(4) Ezen irányelv és különösen 1. cikkének (6) bekezdése és 17. cikke végrehajtásáról a Bizottság legkésőbb 2004. május 3-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, és szükség esetén javaslatokat terjeszt elő a megfelelő módosítások érdekében.
22. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
23. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2000. március 20-án.