Kommissionens forordning (EF) nr. 1/2004
af 23. december 2003
om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte(1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), nr. i),
efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning(2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I medfør af beføjelsen i forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 87 erklære, at støtte til små og mellemstore virksomheder på visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(3) finder ikke anvendelse på aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning eller markedsføring af produkter, der er anført i traktatens bilag I.
(3) Kommissionen har i adskillige beslutninger anvendt traktatens artikel 87 og 88 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, og den har redegjort for sin politik på dette område, senest ved EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(4) (i det følgende benævnt "landbrugsrammebestemmelserne"). På baggrund af Kommissionens store erfaring med anvendelsen af de nævnte artikler på små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, vil det være rimeligt, at Kommissionen, for at sikre et effektivt tilsyn og en forenklet administration uden derved at svække sin kontrol, gør brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, for så vidt traktatens artikel 89 er blevet erklæret anvendelig på de pågældende produkter. Som følge af de særlige forhold i landbrugssektoren vil det være berettiget at vedtage en særlig forordning alene for de små og mellemstore virksomheder i denne sektor.
(4) Forordningen påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. Sådanne anmeldelser vil blive vurderet af Kommissionen på grundlag af nærværende forordning og landbrugsrammebestemmelserne. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, bør først vurderes på grundlag af nærværende forordning, og hvis de deri fastsatte betingelser ikke er opfyldt, da på grundlag af landbrugsrammebestemmelserne. Det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser for støtte, der er ydet inden nærværende forordnings ikrafttrædelse, og som i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er blevet anmeldt.
(5) I de kommende år skal landbruget tilpasse sig til nye forhold og yderligere ændringer i forbindelse med markedsudvikling, markedspolitik og handelsregler, forbrugerkrav og -præferencer og udvidelsen af Fællesskabet. Disse ændringer kommer ikke kun til at påvirke landbrugsmarkederne, men også den lokale økonomi i landdistrikterne i almindelighed. En politik til udvikling af landdistrikterne bør tage sigte på at genoprette og udbygge landdistrikternes konkurrenceevne, og den bør derfor bidrage til at bevare og skabe beskæftigelse i disse områder.
(6) Små og mellemstore virksomheder spiller en afgørende rolle for jobskabelsen og medvirker mere generelt til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. Deres udvikling kan dog begrænses af f.eks. ufuldkommenhed på markederne. De kan ofte have vanskeligt ved at skaffe kapital eller optage lån, da det er svært at opnå risikovillig kapital på visse kapitalmarkeder, og de ofte kun kan stille begrænsede sikkerheder. Deres beskedne ressourcer kan også begrænse deres adgang til information, især med hensyn til ny teknologi og potentielle markeder. På denne baggrund bør den støtte, der fritages ved denne forordning, tage sigte på at fremme udviklingen af små og mellemstore virksomheders økonomiske aktiviteter, idet støtten dog ikke må ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Denne udvikling bør fremmes og støttes gennem en forenkling af de nuværende regler, i det omfang de gælder for de små og mellemstore virksomheder.
(7) Produktionen, forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter i Fællesskabet domineres i vidt omfang af små og mellemstore virksomheder.
(8) Ved Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(5) er der allerede fastsat særlige statsstøtteregler for visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som medlemsstaterne yder støtte til uden nogen EF-finansiering.
(9) Forordningen bør fritage enhver form for støtte, der opfylder alle de deri fastsatte krav, og enhver støtteordning, hvor den støtte, der kan ydes i henhold ordningen, opfylder alle forordningens relevante krav. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved støtteordninger og individuel støtte, som ikke er omfattet af en støtteordning, udtrykkeligt henvises til denne forordning.
(10) Støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I(6) bør ikke være omfattet af denne forordning og bør fortsat kun være omfattet af nævnte rammebestemmelser.
(11) Da det er nødvendigt at skabe en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og denne forordnings målsætninger, bør forordningen ikke fritage individuel støtte, der overstiger et fast maksimumsbeløb, uanset om den udbetales i henhold til en ved forordningen fritaget støtteordning.
(12) Forordningen bør ikke fritage eksportstøtte eller støtte, der er betinget af anvendelse af indenlandske produkter frem for importerede. En sådan støtte kan være uforenelig med Fællesskabets internationale forpligtelser i henhold til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og WTO-aftalen om landbrug. Støtte til omkostningerne ved deltagelse i varemesser eller til undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for lancering af et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked, bør normalt ikke betragtes som eksportstøtte.
(13) For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til små og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden bør den definition af "små og mellemstore virksomheder", der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 70/2001.
(14) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis og for at sikre, at støtten er rimelig, og at den begrænses til det nødvendige beløb, bør støttelofterne normalt udtrykkes ved støtteintensiteten for en række støtteberettigede omkostninger frem for ved maksimale støttebeløb.
(15) For at fastslå, om støtte er forenelig med fællesmarkedet ifølge denne forordning, er det nødvendigt at tage hensyn til støtteintensiteten og dermed støttebeløbet udtrykt i subventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte, der udbetales i flere rater, og støtte i form af lån på lempelige vilkår beregnes på grundlag af markedsrenten på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og forenklet anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenten i forbindelse med denne forordning anses for at svare til referencesatserne, forudsat at lånet, når der er tale om lån på lempelige vilkår, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indebærer unormalt store risici. Referencesatserne bør være de satser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og på internettet.
(16) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis ved vurderingen af statsstøtte i landbrugssektoren vil det ikke være nødvendigt at foretage nogen differentiering mellem små og mellemstore virksomheder. For visse støtteformers vedkommende vil det være hensigtsmæssigt at fastsætte de absolutte støttebeløb, som en støttemodtager må modtage.
(17) På grundlag af Kommissionens erfaringer bør støttelofterne fastsættes på et niveau, der skaber en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og målet om at fremme udviklingen af de økonomiske aktiviteter i de små og mellemstore virksomheder i landbrugssektoren. For at opnå en sammenhæng med de EF-finansierede støtteforanstaltninger bør lofterne harmoniseres med dem, der er fastsat i landbrugsrammebestemmelserne og i forordning (EF) nr. 1257/1999.
(18) Der bør fastlægges yderligere betingelser, som enhver støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der fritages ved denne forordning, skal opfylde. Virksomheder, der modtager investeringsstøtte, bør opfylde de kriterier vedrørende økonomisk levedygtighed og opfyldelse af mindstekrav, der er fastlagt i artikel 5 og artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999. Der bør tages hensyn til eventuelle produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtte under de fælles markedsordninger. Under henvisning til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), bør støtten normalt ikke udelukkende medføre, at de driftsomkostninger, som støttemodtageren normalt selv skal afholde, nedbringes løbende eller med visse mellemrum, ligesom støtten bør stå i rimeligt forhold til de problemer, der skal løses, for at sikre de socioøkonomiske fordele, der anses for at være i Fællesskabets interesse. Ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, anses for at være driftsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet. Desuden vil en sådan støtte også ofte kunne forstyrre de fælles markedsordningers mekanismer. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at begrænse anvendelsesområdet for denne forordning til bestemte former for støtte.
(19) Forordningen bør fritage støtte til små og mellemstore virksomheder uanset virksomhedernes beliggenhed. Investeringer og jobskabelse kan bidrage til den økonomiske udvikling af ugunstigt stillede områder og mål 1-regioner i Fællesskabet. Små og mellemstore virksomheder i disse områder lider både under de strukturbestemte handicap, som deres beliggenhed medfører, og under vanskelighederne som følge af deres størrelse. Det vil derfor være rimeligt at fastsætte højere lofter for små og mellemstore virksomheder i ugunstigt stillede områder og i mål 1-regioner.
(20) På grund af risikoen for fordrejninger som følge af målrettet investeringsstøtte og for at stille landbrugere frit, når de skal vælge, hvilke produkter de vil investere i, bør investeringsstøtte, der er fritaget efter denne forordning, ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter. Betingelsen bør ikke kunne forhindre en medlemsstat i at udelukke visse landbrugsprodukter fra sådanne støtteforanstaltninger eller ordninger, navnlig i de tilfælde, hvor der ikke kan findes normale afsætningsmuligheder. Forordningen bør heller ikke gælde for visse typer investeringer. Investeringsstøtte, der er målrettet visse sektorer, kan være begrundet og bør derfor være fritaget, hvis støtten begrænses til omkostningerne ved at gennemføre specifikke regler om beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejnevilkårene for husdyrbrug eller landbrugsdyrs velfærd. Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på landbrugsbedriftsplan, som ikke medfører kapacitetsforøgelser, og som er af en sådan størrelse, at de støtteberettigede udgifter ligger under det loft, der er fastsat i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i produktion af landbrugsprodukter. Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på landbrugsbedriften, og som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten, eller hvor de samlede støtteberettigede omkostninger ligger over det loft, der er fastsat i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter.
(21) Hvis der ydes støtte med henblik på tilpasning til nyindførte EF-standarder, bør medlemsstaterne ikke kunne forlænge tilpasningsperioden for landbrugerne ved at forsinke gennemførelsen af sådanne regler. Derfor bør det klart fastsættes, fra hvilket tidspunkt en ny lovgivning ikke længere kan anses for at være ny.
(22) Tjenesteydelser til subsidierede satser tilbydes ofte landbrugerne af selskaber, som landbrugeren ikke frit kan vælge. For at undgå, at der ydes støtte til tjenesteyderen og ikke til landbrugeren, og for at sikre, at landbrugeren får den bedste tjenesteydelse til en konkurrencedygtig pris, bør det normalt sikres, at sådanne tjenesteydere udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene. For nogle tjenesteydelsers vedkommende, bl.a. kontrol, kan det dog som følge af tjenesteydelsens karakter eller retsgrundlaget for præstationen af tjenesteydelsen forekomme, at der kun er en enkelt tjenesteyder, der tilbyder den pågældende tjenesteydelse.
(23) Visse rådsforordninger på landbrugsområdet åbner mulighed for særlige bemyndigelser af medlemsstaterne til at udbetale støtte, ofte i forbindelse med eller som et tillæg til EF-støtte. Sådanne bestemmelser åbner dog normalt ikke mulighed for fritagelse for pligten til at indgive anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang sådanne foranstaltninger opfylder betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 1. Da betingelserne for sådan støtte klart er fastlagt i de pågældende forordninger, og/eller da der er pligt til at meddele sådanne foranstaltninger til Kommissionen i henhold til forordningernes særlige bestemmelser, er der ikke behov for nogen yderligere særskilt anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, for at Kommissionen kan vurdere foranstaltningerne. Af hensyn til retssikkerheden bør der i forordningen henvises til disse bestemmelser, og det bør således ikke vil være nødvendigt at indgive en anmeldelse om sådanne foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang det på forhånd kan sikres, at støtten udelukkende ydes til SMV.
(24) For at sikre, at støtten er nødvendig og virker som en tilskyndelse til udvikling af bestemte aktiviteter, bør denne forordning ikke fritage støtte til aktiviteter, som støttemodtageren også under hensyntagen til de gældende markedsbetingelser ville gennemføre uden støtte. Der bør ikke ydes støtte med tilbagevirkende kraft for aktiviteter, som støttemodtageren allerede har gennemført.
(25) Forordningen bør ikke fritage støtte, der kumuleres med anden statsstøtte, herunder støtte ydet af nationale, regionale eller lokale myndigheder, med offentlig støtte, der ydes inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1257/1999, eller med EF-bistand, der vedrører de samme støtteberettigede udgifter, når en sådan kumulering fører til en overskridelse af de lofter, der er fastsat i nærværende forordning.
(26) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør der i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 udarbejdes en standardformular, hvori medlemsstaterne med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende kan give Kommissionen kortfattede oplysninger, når der i medfør af nærværende forordning gennemføres en støtteordning eller ydes en individuel støtte, der ikke er omfattet af en sådan støtteordning. Af samme årsager bør der udarbejdes regler om de registre, medlemsstaterne skal føre over den støtte, der er fritaget i medfør af denne forordning. Med hensyn til den årlige rapport, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen, bør Kommissionen opstille særlige krav. De kortfattede oplysninger og den årlige rapport bør sendes i elektronisk form, da den herfor nødvendige teknologi er tilstrækkeligt udbredt.
(27) Hvis en medlemsstat ikke opfylder de rapporteringskrav, der er fastsat i denne forordning, kan dette gøre det umuligt for Kommissionen at varetage sin overvågningsopgave i henhold til traktatens artikel 88, stk. 1, og navnlig at vurdere, om de kumulative økonomiske virkninger af den støtte, der er fritaget ved denne forordning, vil kunne ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Der er navnlig behov for at vurdere de kumulative virkninger af statsstøtte, når samme støttemodtager kan modtage støtte fra flere kilder, som det stadig oftere er tilfældet på landbrugsområdet. Det er derfor af største betydning, at medlemsstaterne hurtigt fremsender passende oplysninger, inden støtte efter denne forordning gennemføres.
(28) På baggrund af Kommissionens erfaringer på dette område, især den hyppighed hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør anvendelsesperioden for denne forordning begrænses. Hvis forordningens anvendelsesperiode udløber uden at være blevet forlænget, bør støtteordninger, der allerede er fritaget i medfør af forordningen, fortsat være fritaget i seks måneder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1 ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG BETINGELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning eller afsætning af landbrugsprodukter.
2. Forordningen finder ikke anvendelse på:
a) støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I
b) støtte til forarbejdning af landbrugsprodukter opført i bilag I til varer uden for bilag I.
3. Forordningen finder ikke anvendelse på støtte til individuelle investeringer, hvor de støtteberettigede udgifter overstiger 12,5 mio. EUR, eller hvor det faktiske støttebeløb vil overstige 6 mio. EUR. Sådan støtte skal særskilt anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3.
4. Uden at anvendelsen af artikel 16, litra a), derved indskrænkes, finder denne forordning ikke anvendelse på:
a) støtte til eksportrelaterede aktiviteter, dvs. støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed
b) støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter i stedet for importerede.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "støtte": enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1
2) "landbrugsprodukt":
a) produkter, der er opført i traktatens bilag I, undtagen fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000(7)
b) produkter henhørende under KN-kode 4502, 4503 og 4504 (varer af naturkork)
c) produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1898/87(8)
3) "forarbejdning af et landbrugsprodukt": en proces, som et landbrugsprodukt undergår, og hvor det produkt, der fremkommer ved processen, også er et landbrugsprodukt
4) "små og mellemstore virksomheder" ("SMV'er"): virksomheder som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 70/2001
5) "bruttostøtteintensitet": støttebeløbet udtrykt i procent af projektets støtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, skal angive beløbene før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til værdien på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskontering og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med lån på lempelige vilkår, er den gældende referencesats på tidspunktet for ydelsen af støtten
6) "kvalitetsprodukt": et produkt, der opfylder kriterierne i artikel 24b, stk. 2 eller 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(9)
7) "ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer": vejrforhold såsom frost, hagl, is, regn eller tørke, der tilintetgør 20 % af den normale produktion i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder
8) "ugunstigt stillede områder": områder som fastlagt af medlemsstaterne på grundlag af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1257/1999
9) "mål 1-regioner": regioner som omhandlet i artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(10)
10) "nyindførte mindstekrav for miljø, hygiejne og dyrevelfærd":
a) for så vidt angår krav eller lovgivning, der ikke åbner mulighed for en overgangsperiode: krav, der skal gøres obligatoriske for de erhvervsdrivende højst to år inden investeringen faktisk påbegyndes, eller
b) for så vidt angår krav eller lovgivning, der åbner mulighed for en overgangsperiode: krav, der vil blive gjort obligatoriske for de erhvervsdrivende, efter at investeringen faktisk er påbegyndt
11) "unge landbrugere": landbrugsproducenter som defineret i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999
12) "producentsammenslutning": en sammenslutning, der i overensstemmelse med målene for de fælles markedsordninger er oprettet for i fællesskab at tilpasse medlemmernes produktion til markedets behov, navnlig ved at koncentrere udbuddet
13) "forening af producentsammenslutninger": forening, der består af anerkendte producentsammenslutninger, og som på et bredere plan har samme målsætninger som producentsammenslutningerne
14) "udgifter til TSE- og BSE-prøver": alle udgifter, herunder til testpakker, udtagning, transport, undersøgelse, opbevaring og destruering af prøver til tester, der gennemføres i henhold til kapitel C i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(11).
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
1. Individuel støtte, der ikke er omfattet af nogen ordning, men som opfylder alle betingelser i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis de kortfattede oplysninger, som er fastsat i artikel 19, stk. 1, er fremsendt, og hvis der udtrykkeligt henvises til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Støtteordninger, der opfylder alle betingelser i denne forordning, er forenelige med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis:
a) enhver støtte, der kan ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle forordningens betingelser
b) ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
c) de kortfattede oplysninger, som er fastsat i artikel 19, stk. 1, er fremsendt.
3. Støtte, der ydes i henhold til ordninger som omhandlet i stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten umiddelbart opfylder alle de i denne forordning fastsatte betingelser.
KAPITEL 2 STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Investeringer i landbrugsbedrifter
1. Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter i Fællesskabet med henblik på produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-10.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i ugunstigt stillede områder
b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.
Foretages investeringer af unge landbrugere senest fem år efter etableringen, forhøjes maksimumsstøttesatsen dog til 60 % i ugunstigt stillede områder og til 50 % i andre områder.
Når investeringer medfører meromkostninger i forbindelse med beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejneforholdene inden for husdyrbrug eller forbedring af dyrevelfærden, kan de i første afsnit, litra a) og b), nævnte maksimumsstøttesatser på 50 % og 40 % dog forhøjes med henholdsvis 25 og 20 procentpoint. En sådan forhøjelse må kun foretages for investeringer, som er mere vidtrækkende end EF's gældende mindstekrav, eller for investeringer, der foretages for at opfylde nyindførte mindstekrav. Forhøjelsen skal nøje begrænses til de nødvendige støtteberettigede meromkostninger og kan ikke foretages i forbindelse med investeringer, som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten.
3. Investeringerne skal tage sigte på et eller flere af følgende mål:
a) nedbringelse af produktionsomkostningerne
b) forbedring og omstilling af produktionen
c) forbedring af kvaliteten
d) bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejneforholdene og dyrevelfærdsnormerne
e) øget diversificering af aktiviteterne inden for landbruget.
4. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:
a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom
b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter
c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.
Som en undtagelse fra første afsnit, litra b, kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr
b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)
c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold
d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.
5. Der må kun ydes støtte til økonomisk levedygtige landbrugsbedrifter, som opfylder kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999
Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.
Vurderingen af, om kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning eller beslutningen om tildeling af individuel støtte uden for en sådan støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.
6. Der skal foreligge tilstrækkeligt bevis for, at der i fremtiden findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der begge er uafhængige af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages. Vurderingen skal være baseret på nylige data og være offentligt tilgængelig.
7. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud eller restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.
8. Støtten må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, medmindre den er begrænset til omkostningerne ved at gennemføre specifikke regler for beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejnevilkårene for husdyrbrug eller landbrugsdyrs velfærd. Der må ikke ydes støtte til følgende:
a) investeringer, der bevirker en forøgelse af produktionskapaciteten, hvis en landbrugsbedrifts kapacitet forhøjes med mere end 20 %, der måles på grundlag af dyreenheder for den animalske produktion og dyrkningsareal for den vegetabilske produktion
b) køb af produktionsrettigheder, dyr, arealer, undtagen til bygge- og anlægsformål, og planter eller udplantning af planter
c) simple genanskaffelsesinvesteringer.
9. De maksimale støtteberettigede udgifter må ikke overstige den grænse for de samlede støtteberettigede investeringer, som er fastsat af medlemsstaten i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999. Støtteordningerne skal indeholde angivelse af denne grænse.
10. Der må ikke ydes støtte til:
a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter
b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.
Artikel 5
Bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger
1. Støtte til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2 og 3.
2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af uproduktive kulturværdier på landbrugsbedrifter, såsom arkæologiske eller historiske kulturværdier. Disse omkostninger kan inden for en grænse på 10000 EUR om året indbefatte en rimelig kompensation for det arbejde, som er udført af landbrugeren selv eller af hans medhjælpere.
3. Der kan ydes støtte på op til 60 % eller i ugunstigt stillede områder på op til 75 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af kulturværdier i form af produktionsmidler på bedrifter, f.eks. landbrugsbygninger, hvis investeringen ikke indebærer nogen forøgelse af bedriftens produktionskapacitet.
Hvis produktionskapaciteten forøges, gælder de for investeringer normale støttesatser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, hvad angår de støtteberettigede udgifter til udførelsen af det pågældende arbejde ved hjælp af normale, moderne materialer. Der kan ydes en supplerende støtte på op til 100 % til dækning af meromkostningerne ved anvendelse af traditionelle materialer, som er nødvendige for at bevare bygningens kulturværdi.
Artikel 6
Flytning af landbrugsbygninger i offentlighedens interesse
1. Støtte til flytning af landbrugsbygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten er i offentlighedens interesse og opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.
Den offentlige interesse, der påberåbes som begrundelse for at yde støtte i medfør af denne artikel, skal nærmere angives i medlemsstatens relevante bestemmelser.
2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvis en flytning i offentlighedens interesse blot består i at skille eksisterende faciliteter ad og flytte og genopbygge dem.
3. Hvis en flytning i offentlighedens interesse resulterer i, at landbrugeren får mere moderne faciliteter, skal landbrugeren bidrage med mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder med mindst 50 % af stigningen i de pågældende faciliteters værdi efter flytningen. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.
4. Hvis en flytning i offentlighedens interesse medfører en forøget produktionskapacitet, skal støttemodtagerens bidrag svare til mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder til mindst 50 % af udgifterne til denne forøgelse. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.
Artikel 7
Investeringer i forarbejdning og afsætning
1. Støtte til investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-7.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i mål 1-regioner
b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.
3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:
a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom
b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter
c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.
Som en undtagelse fra første afsnit, litra b), kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr
b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)
c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold
d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.
4. Støtte må kun ydes til virksomheder, som bevisligt opfylder betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999.
Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.
Vurderingen af, om betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.
5. Der skal forelægge tilstrækkeligt bevis for, at der i fremtiden findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der er uafhængig af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages. Vurderingen skal være baseret på nylige data og være offentligt tilgængelig.
6. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud og restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.
7. Støtte må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, og der må ikke ydes støtte til:
a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter
b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.
Artikel 8
Støtte til unge landbrugeres etablering
Støtte til etablering af unge landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) kriterierne i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt
b) den kombinerede støtte, der ydes i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999 og i form af statsstøtte i medfør af nærværende artikel, må ikke overstige de maksimumsgrænser, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, i nævnte forordning.
Artikel 9
Støtte til førtidspensionering
Støtte til førtidspensionering af landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) kriterierne i artikel 10, 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt
b) der skal være tale om et vedvarende og endeligt ophør med erhvervslandbrug.
Artikel 10
Støtte til producentsammenslutninger
1. Igangsætningsstøtte til oprettelse af producentsammenslutninger eller foreninger af producentsammenslutninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-9.
2. Nedennævnte kan modtage støtte som omhandlet i stk. 1, hvis de har ret til finansiel støtte ifølge national lovgivning:
a) producentsammenslutninger og foreninger af producentsammenslutninger, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, og/eller
b) sammenslutninger af producenter, der er ansvarlige for kontrollen med, at oprindelsesbetegnelser eller kvalitetsmærker anvendes i overensstemmelse med EF-retten.
Producentsammenslutningens eller foreningens vedtægter skal indeholde en forpligtelse for medlemmerne til at afsætte produktionen i overensstemmelse med de leverings- og markedsføringsregler, som er fastlagt af sammenslutningen eller foreningen.
Reglerne kan give producenten mulighed for at afsætte en del af sin produktion direkte. Vedtægterne skal indeholde en bestemmelse om, at producenter eller sammenslutninger, der tilslutter sig, skal forblive medlemmer i mindst tre år, og at de ved udtræden skal underrette producentsammenslutningen eller foreningen herom mindst 12 måneder i forvejen. Der skal desuden være fælles regler for produktion, navnlig vedrørende produkternes kvalitet eller anvendelse af økologiske metoder, fælles regler for markedsføring og regler for information om produktionen, især om høsten og de disponible mængder. Producenterne skal dog fortsat være ansvarlige for forvaltningen af deres bedrifter. De aftaler, der indgås i forbindelse med producentsammenslutninger eller foreninger, skal være i fuld overensstemmelse med alle relevante konkurrenceregler, herunder navnlig traktatens artikel 81 og 82.
3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte husleje, erhvervelse af kontorudstyr, herunder edb-maskinel og -programmel, udgifter til administrativt personale, generalomkostninger, advokatsalærer og administrationsgebyrer. Ved køb af fast ejendom er de støtteberettigede udgifter hertil begrænset til de tilsvarende udgifter til leje på almindelige markedsvilkår.
4. Støtten skal være midlertidig og degressiv og må i det første år ikke overstige 100 % af de påløbne støtteberettigede omkostninger. Støtteniveauet skal nedsættes med mindst 20 procentpoint hvert driftsår, således at støttebeløbet det femte år er begrænset til 20 % af de faktiske støtteberettigede udgifter, der afholdes det pågældende år.
5. Der må ikke ydes støtte til omkostninger, som påløber efter det femte år, eller ydes efter det syvende år efter anerkendelsen af producentorganisationen. Undtaget herfra er den støtte, der ydes til støtteberettigede udgifter, som er begrænset til og skyldes forhøjelsen af en støttemodtagers omsætning mellem to på hinanden følgende år på mindst 30 %, hvis forhøjelsen skyldes nye medlemmers tiltrædelse og/eller dækning af nye produkter.
6. Der må ikke ydes støtte til produktionsorganisationer såsom virksomheder eller kooperativer, der har til formål at forvalte en eller flere landbrugsbedrifter, og som derfor i realiteten er individuelle producenter.
7. Der må ikke ydes støtte til andre landbrugssammenslutninger, der varetager opgaver i forbindelse med landbrugsproduktionen, f.eks. gensidig støtte eller vikar- eller driftskonsulentbistand, på medlemmernes bedrifter uden at være involveret i den fælles tilpasning af udbuddet til markedet.
8. Det samlede støttebeløb, der ydes til en producentsammenslutning eller forening i henhold til denne artikel, må ikke overstige 100000 EUR.
9. Der må ikke ydes støtte til producentsammenslutninger eller foreninger heraf, hvis målsætninger er uforenelige med en rådsforordning om en fælles markedsordning.
Artikel 11
Støtte til betaling af forsikringspræmier
1. Støtte til forsikringspræmier for virksomheder, der beskæftiger sig med primærproduktionen af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 80 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen kun dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer
b) 50 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen dækker tab som nævnt under litra a) og tillige
i) andre tab som følge af vejrforhold og/eller
ii) tab som følge af dyre- eller plantesygdomme.
Tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer, bestemmes på grundlag af bruttoproduktionen af den relevante afgrøde det pågældende år sammenholdt med bruttoproduktionen i et normalt år. Bruttoproduktionen beregnes på grundlag af den gennemsnitlige bruttoproduktion i de foregående tre år, eksklusive ethvert år, hvor der skulle betales kompensation som følge af andre ugunstige vejrforhold. I tilfælde af skader på produktionsmidlerne, hvis virkninger gør sig gældende i flere år, skal det procentvise reelle tab ved den første høst efter, at begivenheden har fundet sted, sammenlignet med et normalt år beregnet efter ovennævnte principper være på over 10 %, og det procentvise reelle tab multipliceret med det antal år, hvor der forekommer produktionstab, skal overstige 20 % i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder.
3. Der kan ydes støtte til udgifter til præmier for forsikringer, der dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer.
4. Støtten må ikke hindre det indre marked for forsikringsydelser i at fungere. Støtten må ikke begrænses til forsikringer fra et enkelt forsikringsselskab eller en enkelt forsikringskoncern og må ikke være betinget af, at forsikringsaftalen er indgået med et selskab, der er etableret i den pågældende medlemsstat.
Artikel 12
Støtte til jordfordeling
1. Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes for og er begrænset til advokatsalærer og administrationsomkostninger ved jordfordeling, herunder opmålingsomkostninger, og højst udgør 100 % af de faktisk påløbne omkostninger.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på investeringsstøtte, herunder støtte til køb af arealer.
Artikel 13
Støtte til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter
1. Støtte til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3-7.
2. Der kan ydes støtte til dækning af udgifterne til nedennævnte aktiviteter, for så vidt disse vedrører udvikling af kvalitetslandbrugsprodukter:
a) op til 100 % af udgifterne til markedsundersøgelser og produktudformning, herunder støtte til udarbejdelse af ansøgninger om anerkendelse af oprindelsesbetegnelser eller specificitetsattester i overensstemmelse med de relevante EF-forordninger
b) op til 100 % af udgifterne til indførelse af kvalitetssikringsordninger, såsom ISO's serie 9000 eller 14000, systemer på basis af risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), sporingssystemer, systemer til sikring af ægthed og overholdelse af markedsnormer eller miljørevisionssystemer
c) op til 100 % af udgifterne til uddannelse af personale i anvendelsen af ordninger og systemer som nævnt under litra b)
d) op til 100 % af udgifterne til afgifter, som opkræves af anerkendte certificeringsorganer for den første certificering af kvalitetssikringssystemer og lignende systemer
e) op til 100 % af udgifterne til obligatoriske kontrolforanstaltninger, som i henhold til EF-bestemmelser eller national lovgivning foretages af eller på vegne af myndighederne, medmindre det i EF-bestemmelserne er fastsat, at virksomhederne skal bære de pågældende udgifter
f) midlertidig og degressiv støtte til udgifter til kontrolforanstaltninger i de første seks år efter indførelsen af kontrolsystemet til sikring af oprindelsesbetegnelsers eller specificitetsattesters ægthed i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92(12) og (EØF) nr. 2082/92(13); degressiviteten skal mindst være på 10 procentpoint om året
g) op til 100 % af de faktisk påløbne udgifter til kontrol med økologiske produktionsmetoder i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91(14).
3. Der kan ydes støtte til kontrol, som gennemføres af eller på vegne af tredjemand såsom myndighederne eller organer, der handler på deres vegne, eller uafhængige instanser, som er ansvarlige for kontrollen med og overvågningen af anvendelsen af oprindelsesbetegnelser, Ø-mærker eller kvalitetsmærker, men kun hvis de pågældende betegnelser og mærker er i overensstemmelse med EF-lovgivningen.
4. Der må ikke ydes støtte til omkostninger ved kontrol, som landbrugeren eller fabrikanten selv foretager, eller for hvilken det i EF-bestemmelserne er fastsat, at omkostningerne ved kontrollen skal bæres af producenterne, uden at de faktiske beløb er nærmere angivet.
5. Det samlede offentlige støttebeløb, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager de i nævnte stykke omhandlede tjenesteydelser.
6. Støtten skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer tjenesteydelser som nævnt i stk. 2, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til den forholdsvise andel af omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.
7. Hvor modtageren af tjenesteydelser som nævnt i stk. 2 ikke frit kan vælge, hvem der skal levere dem, skal leverandøren, medmindre der kun er en mulig leverandør som følge af den pågældende tjenesteydelses karakter eller retsgrundlaget for præstationen heraf, uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.
Artikel 14
Teknisk bistand i landbrugssektoren
1. Støtte er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter til teknisk bistand som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3, 4 og 5.
2. Der kan ydes støtte til dækning af følgende støtteberettigede udgifter:
a) undervisning og uddannelse af landbrugere og landbrugsmedhjælpere:
i) omkostninger ved tilrettelæggelsen af uddannelsesprogrammet
ii) deltagernes rejseudgifter og diæter
iii) udgifter til afløsere under landbrugerens eller landbrugs-medhjælperens fravær
b) vikarordninger: de faktiske udgifter til afløsere for landbrugeren, dennes partner eller en landbrugsmedhjælper under sygdom og ferie
c) konsulenttjenester: gebyrer for tjenesteydelser, der hverken må være varige eller regelmæssige eller vedrøre virksomhedens normale driftsudgifter såsom løbende skatterådgivning, regelmæssig juridisk rådgivning eller reklame
d) tilrettelæggelse af og deltagelse i konkurrencer, udstillinger og messer:
i) deltagergebyr
ii) rejseudgifter
iii) udgifter til publikationer
iv) leje af udstillingslokaler.
3. Det samlede beløb for den offentlige støtte, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager eller 50 % af de støtteberettigede udgifter, alt efter hvilket af disse beløb der er det højeste. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager den tekniske bistand.
4. Enhver sådan støtte skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer den tekniske bistand, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.
5. Hvor modtageren af den tekniske bistand ikke frit kan vælge, hvem der skal levere den, skal leverandøren uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.
Artikel 15
Støtte til husdyrsektoren
Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med husdyrbrug, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) støtte på op til 100 % til dækning af administrationsomkostninger, der direkte vedrører oprettelse og føring af stambøger
b) støtte på op til 70 % til udgifter til undersøgelser, der foretages af eller på vegne af tredjemand, til bestemmelse af husdyrs genetiske kvalitet eller ydelse; støtte til omkostninger ved kontrol foretaget af husdyrenes ejer er ikke fritaget; støtte til dækning af udgifterne til rutinemæssig kontrol af mælkekvaliteten er ikke fritaget
c) støtte på op til 40 % af de støtteberettigede udgifter, der er nævnt i artikel 4, ved investeringer i avlscentre og ved indførelse på bedriftsplan af nyskabende avlsteknikker eller -praksis; støtte til udgifter til indførelse og anvendelse af kunstig inseminering er ikke fritaget
d) støtte på op til 100 % af udgifterne til TSE-tester.
For så vidt angår obligatorisk BSE-prøvning af kvæg, der slagtes til konsum, må den direkte og indirekte støtte (inkl. EU-støtten) dog ikke overstige 40 EUR pr. test. Beløbet omfatter alle undersøgelsesudgifter, herunder: testpakker, udtagning, transport, undersøgelse, opbevaring og destruering af prøver. Forpligtelsen til undersøgelse kan være baseret på EU- eller national lovgivning.
Statsstøtte til dækning af udgifter til TSE-tester skal udbetales til den erhvervsdrivende, hos hvem der skal udtages prøver til brug for test. For at lette forvaltningen af en sådan støtte kan støtten dog i stedet udbetales til laboratorier, hvis det fulde statsstøttebeløb udbetales til den erhvervsdrivende. Statsstøtte, som en erhvervsdrivende modtager direkte eller indirekte, når prøverne til undersøgelserne er blevet udtaget, skal medføre, at den erhvervsdrivende opkræver tilsvarende lavere priser.
Artikel 16
Støtte i henhold til visse rådsforordninger
Støtte til små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2702/1999 af 14. december 1999 om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande(15), særlig artikel 9, stk. 3
b) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked(16), særlig artikel 9, stk. 2, 3 og 4
c) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(17), særlig artikel 13, stk. 4
d) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(18), særlig artikel 14, stk. 2
e) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(19), særlig artikel 6, stk. 5, og artikel 14
f) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2777/2000 af 18. december 2000 om ekstraordinære støtteforanstaltninger for oksekødsmarkedet(20)
g) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder(21)
h) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 6, i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(22).
KAPITEL 3 ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
Inden der ydes støtte
1. Støtte ifølge en støtteordning må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, eller tjenesteydelser, der ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.
Hvis støtteordningen skaber en automatisk ret til at modtage støtte, uden at dette kræver yderligere administrative skridt, kan selve støtten først ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.
Hvis støtteordningen indebærer, at en ansøgning skal indgives til myndighederne, kan selve støtten først ydes, efter at følgende betingelser er opfyldt:
a) støtteordningen skal være indført og offentliggjort i overensstemmelse med denne forordning
b) en støtteansøgning skal være korrekt indgivet til myndighederne
c) ansøgningen skal være godkendt af myndighederne på en sådan måde, at de er forpligtede til at yde støtten, med klar angivelse af støttebeløbet eller hvordan beløbet vil blive beregnet; myndighederne må kun give en sådan godkendelse, hvis de midler, der er til rådighed for støtten eller støtteordningen, ikke er opbrugt.
2. Individuel støtte uden for en støtteordnings rammer må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, og tjenesteydelser, der ydes, efter at kriterierne i stk. 1, tredje afsnit, litra b) og c), er opfyldt.
Artikel 18
Kumulering
1. De i artikel 4-15 fastsatte støttelofter gælder, uanset om støtten til projektet eller aktiviteten udelukkende finansieres over statsmidler eller medfinansieres af Fællesskabet.
2. Støtte, der er fritaget ved denne forordning, må ikke kumuleres med nogen anden form for statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller med finansielle tilskud fra medlemsstaterne eller fra Fællesskabet, der er omfattet af artikel 51, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 og vedrører de samme støtteberettigede udgifter, hvis en sådan kumulering medfører en støtteintensitet, der overstiger det maksimum, der er fastsat i nærværende forordning.
3. Hvis en medlemsstat yder støtte, der omfattet af artikel 8, 10, 13 eller 14, til en virksomhed, meddeler den virksomheden, at støtten ydes i henhold til den pågældende artikel i forordningen. Medlemsstaten modtager fra virksomheden alle oplysninger om anden lignende støtte, der er modtaget. For støtte, der er omfattet af artikel 13 og 14, meddeles alle oplysninger om lignende støtte, der er modtaget i de sidste tre år.
Medlemsstaten må først yde den nye støtte, når den har kontrolleret, at det samlede beløb af den støtte, der er ydet i henhold til disse artikler, ikke vil forhøje det samlede støttebeløb, der blev modtaget i den pågældende periode, til et beløb over det loft, der er fastsat i den relevante artikel.
Artikel 19
Gennemsigtighed og overvågning
1. Senest ti arbejdsdage før ikrafttrædelsen af en ved denne forordning fritaget støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der ikke falder ind under en støtteordning, sender medlemsstaterne Kommissionen kortfattede oplysninger om støtteordningen eller den individuelle støtteforanstaltning i den i bilag I fastlagte form med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Oplysningerne skal sendes i elektronisk form. Inden fem arbejdsdage efter modtagelsen af de kortfattede oplysninger sender Kommissionen en kvittering for modtagelse med et identifikationsnummer, og den offentliggør de kortfattede oplysninger på internettet.
2. Medlemsstaterne fører detaljerede registre over de støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, og den individuelle støtte, der ydes i henhold til sådanne ordninger, samt over individuel støtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende støtteordning. Registrene skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at de i denne forordning fastsatte fritagelsesbetingelser er opfyldt, herunder oplysninger om virksomhedens status som SMV. Medlemsstaterne opbevarer oplysningerne om individuelle støtteforanstaltninger i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten er blevet ydet, og om støtteordninger i ti år fra det tidspunkt, hvor den sidste individuelle støtte i henhold til ordningen er blevet ydet. På Kommissionens skriftlige anmodning skal den pågældende medlemsstat i løbet af 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, som måtte være fastsat i anmodningen, meddele Kommissionen alle de oplysninger, som denne finder nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt.
3. Har en medlemsstat oprettet et centralregister for den støtte, der er ydet særskilt i henhold til artikel 8, 10, 13 eller 14, og som rummer fuldstændige oplysninger om al den pågældende støtte, som medlemsstatens myndigheder har ydet, gælder kravet i artikel 18, stk. 3, første afsnit, ikke mere fra det tidspunkt, hvor registret dækker en periode på tre år.
4. Medlemsstaterne udarbejder i elektronisk form en rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller del af et kalenderår i forordningens anvendelsesperiode i den i bilag II fastlagte form. Rapporten kan indgå i den årlige rapport, som medlemsstaterne skal indsende i henhold til artikel 21, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999(23), og indsendes senest den 30. juni i året efter det kalenderår, som rapporten vedrører.
5. På tidspunktet for ikrafttrædelsen af en støtteordning eller for ydelsen af en individuel støtte, der ikke er omfattet af en støtteordning, fritaget ved denne forordning, offentliggør medlemsstaten på internettet enhver sådan støtteordnings fulde ordlyd eller de kriterier og betingelser, på hvilke den pågældende individuelle støtte ydes. Adressen på sådanne websteder meddeles til Kommissionen sammen med de kortfattede oplysninger om støtten, der skal gives i henhold til stk. 1. Adressen anføres også i den årlige rapport, der indsendes i henhold til stk. 4.
Artikel 20
Ikrafttrædelse og gyldighedsperiode
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes indtil den 31. december 2006.
2. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, vurderes på grundlag af forordningens bestemmelser. Hvis betingelserne i denne forordning ikke er opfyldt, vil Kommissionen undersøge sådanne verserende anmeldelser på grundlag af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.
Individuel støtte og støtteordninger, der er gennemført inden datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, samt støtte, der under sådanne ordninger er ydet uden Kommissionens godkendelse og i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget i medfør af denne forordning, hvis de opfylder betingelserne i artikel 3 bortset fra kravet om en udtrykkelig henvisning til denne forordning i nævnte artikels stk. 1 og stk. 2, litra b) og c), og hvis de i artikel 19, stk. 1, fastsatte kortfattede oplysninger blev fremsendt, inden der blev ydet støtte. Enhver støtte, der ikke opfylder disse betingelser, vurderes af Kommissionen i overensstemmelse med de relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.
3. Ved udløbet af denne forordnings anvendelsesperiode er støtteordninger, der er fritaget i medfør af forordningen, fortsat fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode efter den dato, der er fastsat i stk. 1, andet afsnit.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 2003.
A Bizottság 1/2004/EK rendelete
(2003. december 23.)
az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjára,
e rendelet tervezetének közzétételét követően [2],
az állami támogatásokkal foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1) A 994/98/EK rendelet felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy a Szerződés 87. cikkével összhangban kinyilvánítsa, hogy meghatározott feltételek mellett a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatás a közös piaccal összeegyeztethető, és nem tartozik a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség hatálya alá.
(2) Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet [3] nem alkalmazandó a Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek előállításával, feldolgozásával vagy forgalmazásával kapcsolatos tevékenységekre.
(3) A Bizottság számos határozatában alkalmazta már a Szerződés 87. és 88. cikkét a mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásokra, és legutóbb a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban [4] (a továbbiakban: mezőgazdasági iránymutatás) kifejtette ezzel kapcsolatos álláspontját. A Bizottság által az említett cikkek mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásokra történő alkalmazása során szerzett jelentős tapasztalat fényében indokolt, hogy a Bizottság - azzal a céllal, hogy biztosítsa a hatékony felügyeletet, valamint egyszerűsítse az adminisztrációt anélkül, hogy gyengítené a Bizottság által gyakorolt ellenőrzést - gyakorolja a 994/98/EK rendelettel ráruházott hatáskört a mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozások tekintetében is, amennyiben a Szerződés 89. cikkét az ilyen termékekre alkalmazni kell. Az agrárszektor egyedi jellemzőire figyelemmel indokolt rendeletet alkotni kizárólag az ezen ágazatban működő kis- és középvállalkozásokra vonatkozóan.
(4) E rendelet nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy bejelentsék a mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatásokat. Az ilyen bejelentéseket a Bizottság e rendelet figyelembevételével, a mezőgazdasági iránymutatások alapján értékeli. Az e rendelet hatálybalépésekor folyamatban lévő bejelentések értékelésére először e rendelet figyelembevételével, majd - amennyiben az itt megállapított feltételek nem teljesülnek - a mezőgazdasági iránymutatások alapján kerül sor. Indokolt átmeneti rendelkezéseket megállapítani az e rendelet hatálybalépése előtt nyújtott olyan támogatásokra vonatkozóan, amelyeket a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt kötelezettség megsértésével elmulasztottak bejelenteni.
(5) Az elkövetkezendő évek során a mezőgazdaságnak a piac fejlődésével, a piacpolitikával és a kereskedelmi szabályokkal, a fogyasztói igényekkel és preferenciákkal, valamint a Közösség bővítésével kapcsolatosan felmerülő új körülményekhez és további változásokhoz kell alkalmazkodnia. E változások nemcsak a mezőgazdasági piacokat, hanem általában véve a vidéki térségek helyi gazdaságát is érintik. A vidékfejlesztési politikának törekednie kell a vidéki térségek versenyképességének helyreállítására és fokozására, és ennek érdekében hozzá kell járulnia e térségekben a munkahelyek megőrzéséhez és a munkahelyteremtéshez.
(6) A kis- és középvállalkozások döntő szerepet töltenek be a munkahelyteremtésben és, általánosabban véve, a társadalmi stabilitás és a gazdasági hajtóerő egyik meghatározó tényezőjeként működnek. Mindazonáltal fejlődésüket gátolhatja a piac elégtelen működése. Gyakran nehezen jutnak tőkéhez vagy hitelhez egyes pénzpiacok kockázatkerülő természete folytán, valamint azért, mert esetleg csak korlátozott biztosítékokat tudnak nyújtani. Szűkös forrásaik következtében előfordulhat, hogy e vállalkozások csak korlátozott mértékben juthatnak információhoz, nevezetesen az új technológiát és a lehetséges piacokat illetően. E megfontolásokra tekintettel az e rendelettel mentesített támogatásoknak azt a célt kell szolgálniuk, hogy elősegítsék a kis- és középvállalkozások gazdasági tevékenységeinek fejlesztését, feltéve hogy az ilyen támogatás nem gyakorol a közös érdekkel ellentétes mértékű káros hatást a kereskedelmi feltételekre. E fejlesztéseket ösztönözni és támogatni kell a meglévő szabályok egyszerűsítésével, amennyiben e szabályokat alkalmazni kell a kis- és középvállalkozásokra.
(7) A mezőgazdasági termékek Közösségen belül történő előállítását, feldolgozását és forgalmazását elsősorban a kis- és középvállalkozások végzik.
(8) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet [5] egyedi állami támogatási szabályokat vezetett be egyes, közösségi finanszírozás nélkül nyújtott tagállami támogatásban részesülő vidékfejlesztési intézkedésekre vonatkozóan.
(9) E rendelettel mentesíteni kell minden olyan támogatást, amely megfelel az itt megállapított követelményeknek, továbbá valamennyi támogatási programot, feltéve hogy az azok keretében nyújtható támogatások megfelelnek e rendelet valamennyi vonatkozó követelményének. A hatékony felügyelet biztosítása és az adminisztráció egyszerűsítése érdekében - a Bizottság által gyakorolt ellenőrzés gyengítése nélkül - a támogatási programoknak és a támogatási programokon kívül nyújtott egyedi támogatásoknak tartalmazniuk kell az e rendeletre való kifejezett hivatkozást.
(10) Az EK-Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek, valamint az I. mellékletben nem szereplő egyes termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban [6] meghatározott reklámtevékenységekkel kapcsolatosan felmerülő költségekre nyújtott támogatásokat ki kell zárni e rendelet alkalmazási köréből, és azokra továbbra is csak az említett iránymutatás vonatkozik.
(11) Annak érdekében, hogy megfelelő egyensúly jöjjön létre a támogatott ágazatban fellépő versenytorzító hatások lehető legkisebbre csökkentése és e rendelet célkitűzései között, nem mentesíthetők azon egyedi támogatások, amelyek meghaladnak egy meghatározott legnagyobb összeget, függetlenül attól, hogy az e rendelettel mentesített támogatási program keretében ítélik-e oda azokat.
(12) E rendelet nem mentesítheti az exporttámogatásokat, illetve az importtermékekkel szemben hazai termékek felhasználásához kötött támogatásokat. Előfordulhat, hogy az ilyen támogatások összeegyeztethetetlenek a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében a szubvenciókról és a kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás, illetve a mezőgazdaságról szóló WTO-megállapodás alapján a Közösség által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel. A kereskedelmi vásárokon való részvétel, vagy új, illetve meglévő termékek új piacra való bevezetéséhez szükséges tanulmányok vagy tanácsadói szolgáltatások költségeire nyújtott támogatás általában véve nem minősül exporttámogatásnak.
(13) Az esetlegesen versenytorzító hatással járó különbségek megszüntetése, a kis- és középvállalkozásokat érintő különböző közösségi és nemzeti szintű kezdeményezések összehangolásának elősegítése, valamint az eljárási kérdések átláthatósága és a jogbiztonság érdekében a "kis- és középvállalkozások" e rendeletben használt fogalmának meg kell egyeznie a 70/2001/EK rendeletben megállapítottal.
(14) A Bizottság kialakult gyakorlatával összhangban, és annak biztosítására, hogy a támogatások arányosak legyenek, és a szükséges összegre korlátozódjanak, a küszöbértékeket általános szabályként az elszámolható költségek köréhez viszonyított támogatási intenzitásban, és nem a legnagyobb támogatási összegben kell kifejezni.
(15) Annak meghatározása érdekében, hogy egy adott támogatás e rendelet szerint összeegyeztethető-e a közös piaccal vagy sem, a támogatási intenzitást és így a támogatás támogatástartalom formájában kifejezett összegét kell figyelembe venni. A több részletben kifizetendő támogatás és a kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott támogatás támogatástartalmának kiszámításához a támogatás nyújtásának időpontjában érvényes piaci kamatlábakat kell használni. Az állami támogatásra vonatkozó szabályok egységes, átlátható és egyszerű alkalmazása érdekében e rendelet alkalmazásában a piaci kamatlábak tekintendők referencia-kamatlábnak, feltéve hogy kedvezményes kamatozású kölcsön esetén a kölcsönt a szokásos biztosítékok támasztják alá, és az nem jár rendkívüli kockázattal. A referencia-kamatlábakat a Bizottság időről időre objektív kritériumok alapján határozza meg, és közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában, valamint az interneten.
(16) A Bizottságnak az agrárszektorban nyújtott állami támogatások értékelésével kapcsolatosan kialakult gyakorlatával összhangban nem szükséges különbséget tenni a kisvállalkozások és a középvállalkozások között. Egyes támogatási típusok esetén indokolt meghatározni az egy kedvezményezettnek nyújtható támogatás legnagyobb összegét.
(17) A Bizottság tapasztalatának fényében a támogatások felső határát olyan szinten kell rögzíteni, amely megfelelő egyensúlyt teremt a támogatott ágazatban fellépő versenytorzító hatások lehető legkisebbre csökkentése, valamint az agrárszektorban működő kis- és középvállalkozások által folytatott gazdasági tevékenységek fejlesztésének előmozdítására irányuló célkitűzések között. A Közösség által finanszírozott támogatási intézkedésekkel fennálló koherencia érdekében a felső határokat össze kell hangolni a mezőgazdasági iránymutatásokban és az 1257/1999/EK rendeletben rögzített értékekkel.
(18) Indokolt olyan további feltételeket megállapítani, amelyeknek az e rendelettel mentesített támogatási programoknak, illetve egyedi támogatásoknak eleget kell tenniük. A beruházási támogatásban részesülő társaságoknak meg kell felelniük az életképesség követelményének, valamint az 1257/1999/EK rendelet 5. cikkében és 26. cikkének (1) bekezdésében előírt minimumszabályoknak. Számításba kell venni a közös piacszervezések alapján fennálló valamennyi termelési, illetve közösségi támogatási korlátozást. Tekintettel a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontjára, a támogatásnak általános szabályként nem lehet kizárólag az a hatása, hogy folyamatosan vagy időről időre csökkenti a kedvezményezettet szokásosan terhelő működési költségeket, és arányosnak kell lennie azokkal a hátrányokkal, amelyeket a Közösség érdekében állónak ítélt társadalmi és gazdasági előnyök biztosítása érdekében fel kellene számolni. Az olyan egyoldalú állami támogatási intézkedések, amelyek célja egyszerűen a termelők pénzügyi helyzetének javítása, de amelyek semmilyen módon nem járulnak hozzá az ágazat fejlődéséhez, és különösen az olyan támogatás, amelynek odaítélésére kizárólag az ár, mennyiség vagy termelési egység, illetve egységnyi termelőeszköz alapján kerül sor, működési támogatásnak minősül, amely összeegyeztethetetlen a közös piaccal. Továbbá az ilyen támogatás valószínűleg zavarólag hat a közös piacszervezések mechanizmusainak működésére is. Ezért indokolt egyes támogatási típusokra korlátozni e rendelet alkalmazási körét.
(19) E rendeletnek az elhelyezkedésre való tekintet nélkül mentesítenie kell a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatásokat. A beruházás és a munkahelyteremtés hozzájárulhat a kedvezőtlen helyzetű, valamint az 1. célkitűzés alá tartozó régiók gazdasági fejlődéséhez a Közösségen belül. Az ilyen régiókban működő kis- és középvállalkozásoknak az elhelyezkedésükből fakadó strukturális hátrányokkal és a méretükből eredő nehézségekkel egyaránt meg kell küzdeniük. Ezért indokolt, hogy a kedvezőtlen helyzetű, valamint az 1. célkitűzés alá tartozó régiókban működő kis- és középvállalkozások javára magasabb felső határokat állapítsanak meg.
(20) A célirányos beruházási támogatásokból eredő torzulások kockázatának következtében, továbbá annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelők szabadon dönthessenek arról, hogy milyen termékekbe fektetnek be, az e rendelettel mentesített beruházási támogatások nem korlátozódhatnak meghatározott mezőgazdasági termékekre. Ez a feltétel nem gátolhatja az egyes tagállamokat abban, hogy kizárjanak egyes mezőgazdasági termékeket az ilyen támogatások vagy támogatási programok köréből, nevezetesen olyan esetben, ha nincsenek szokásos piaci értékesítési lehetőségek. Továbbá egyes beruházástípusokat természetükből eredően ki kell zárni e rendelet hatálya alól. Egyes ágazatok esetében indokoltak lehetnek a célirányos beruházási támogatások, és ezért e támogatások mentesíthetők, amennyiben a környezet védelmével és minőségének javításával, illetve az állattartás higiéniai körülményeinek vagy az állatok jólétének javításával kapcsolatos egyedi szabályok végrehajtásának költségeire korlátozódnak. A mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatban a mezőgazdasági üzem szintjén végrehajtott olyan beruházásokat, amelyek nem járnak kapacitásnövekedéssel, és amelyek elszámolható kiadásainak összege nem éri el az 1257/1999/EK rendelet 7. cikke alapján megállapított határértéket, a mezőgazdasági termékek előállításával kapcsolatos beruházásokra vonatkozó szabályok szerint kell vizsgálni. A mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatban a mezőgazdasági üzem szintjén végrehajtott olyan beruházásokat, amelyek a termelési kapacitás növekedésével járnak, és/vagy amelyek elszámolható kiadásainak összege meghaladja az 1257/1999/EK rendelet 7. cikke alapján megállapított határértéket, a mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatos beruházásokra vonatkozó szabályok szerint kell vizsgálni.
(21) Amennyiben a támogatás odaítélésére a Közösség szintjén újonnan bevezetett előírásokhoz való alkalmazkodás céljából kerül sor, a tagállamok nem hosszabbíthatják meg a mezőgazdasági termelők részére biztosított adaptációs időszakot az ilyen szabályok végrehajtásának elhalasztásával. Ezért egyértelműen meg kell állapítani azt az időpontot, amelytől az új jogszabályok már nem tekinthetők újonnan bevezetettnek.
(22) A mezőgazdasági termelőknek gyakran kínálnak kedvezményes díjszabású szolgáltatásokat a mezőgazdasági termelők által nem szabadon választható társaságok. Annak megakadályozására, hogy ilyen esetben a szolgáltató - és ne a mezőgazdasági termelő - részesüljön támogatásban, továbbá annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági termelő a versenyképes áron elérhető legjobb szolgáltatást kapja, általában gondoskodni kell arról, hogy az ilyen szolgáltatók kiválasztására és díjazására piaci elvek szerint kerüljön sor. Mindazonáltal egyes szolgáltatások - nevezetesen az ellenőrzések - esetében, továbbá a szolgáltatás jellegéből vagy a szolgáltatásnyújtás jogalapjából eredően előfordulhat olyan helyzet, hogy csak egyetlen szolgáltató áll rendelkezésre.
(23) A mezőgazdasággal kapcsolatos egyes tanácsi rendeletek meghatározott engedélyezési eljárást írnak elő a tagállamok által - gyakran közösségi finanszírozással egybekötve vagy annak kiegészítéseként - nyújtott támogatások kifizetésére vonatkozóan. Mindazonáltal az ilyen rendelkezések általában nem mentesítenek a Szerződés 88. cikke szerinti bejelentési kötelezettség alól, amennyiben az adott támogatás megfelel a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében megállapított feltételeknek. Mivel az említett rendeletek egyértelműen meghatározzák az ilyen támogatásokra vonatkozó feltételeket, és/vagy ezeket az intézkedéseket e rendeletek meghatározott rendelkezései szerint kell közölni a Bizottsággal, nincs szükség a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésén alapuló további külön bejelentésre annak érdekében, hogy a Bizottság elvégezhesse az ilyen jellegű intézkedések értékelését. A jogbiztonság céljából e rendeletben hivatkozni kell az említett rendelkezésekre, és ezért nem szükséges a Szerződés 88. cikke alapján bejelenteni az ilyen jellegű intézkedéseket, amennyiben előzetesen biztosítható, hogy kizárólag kis- és középvállalkozások részesülnek ilyen támogatásban.
(24) Annak biztosítása érdekében, hogy a támogatás minden esetben szükséges legyen és ösztönzőleg hasson egyes tevékenységek fejlesztésére, e rendelet nem mentesítheti az olyan tevékenységhez nyújtott támogatást, amelyre a kedvezményezett kizárólag piaci feltételek mellett is vállalkozna. Nem nyújtható visszamenőleges támogatás olyan tevékenységhez, amelyet a kedvezményezett már elvégzett.
(25) E rendelet nem mentesítheti az ugyanazon elszámolható költségek tekintetében más állami támogatással - a nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok által odaítélt támogatásokat is ideértve - vagy az 1257/1999/EK rendelet keretében odaítélt állami támogatással vagy közösségi támogatással halmozott támogatásokat, amennyiben az így halmozott összeg meghaladja az e rendeletben meghatározott egyes küszöbértékeket.
(26) Az átláthatóság és a hatékony ellenőrzés biztosítása érdekében a 994/98/EK rendelet 3. cikkével összhangban indokolt olyan szabványos formátum létrehozása, amelyben a tagállamok összefoglaló információt közölnek a Bizottsággal az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététel céljából minden olyan esetben, amikor támogatási program megvalósítására vagy ilyen programon kívüli egyedi támogatás nyújtására kerül sor e rendelet végrehajtása során. Ugyanezen okokból indokolt szabályokat létrehozni a tagállamok által az e rendelet alapján mentesített támogatásokról vezetendő nyilvántartást illetően. A tagállamok által a Bizottságnak benyújtandó éves jelentés céljából szükséges, hogy a Bizottság kialakítsa ennek egyedi követelményeit. Tekintettel a szükséges technológia széles körű rendelkezésre állására, az összefoglaló információt és az éves jelentést számítógépes formában kell elkészíteni.
(27) Egy tagállam e rendeletben megállapított jelentéstételi kötelezettségének elmulasztása lehetetlenné teheti a Bizottság számára, hogy elvégezhesse a Szerződés 88. cikkének (1) bekezdésén alapuló ellenőrzési feladatát, és különösen annak felmérését, hogy az e rendelettel mentesített támogatások kumulatív gazdasági hatása a közös érdekkel ellentétes mértékű káros hatást gyakorol-e a kereskedelem feltételeire. Az állami támogatások kumulatív hatásának értékelése különösen szükséges abban az esetben, ha ugyanaz a kedvezményezett több forrásból is részesülhet támogatásban, ami egyre gyakrabban fordul elő a mezőgazdaságban. Ezért rendkívül fontos, hogy az e rendelet szerinti támogatások nyújtása előtt az egyes tagállamok mielőbb megfelelő információt bocsássanak a Bizottság rendelkezésére.
(28) Tekintettel a Bizottság e téren szerzett tapasztalataira és különösen az állami támogatási politika felülvizsgálatának általában szükséges gyakoriságára, indokolt korlátozni e rendelet alkalmazásának időtartamát. Amennyiben e rendelet anélkül jár le, hogy hatályát meghosszabbítanák, az e rendelettel már mentesített támogatási programok további hat hónapig mentesek maradnak,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS FELTÉTELEK
1. cikk
Alkalmazási kör
(1) Ezt a rendeletet a mezőgazdasági termékek előállításával, feldolgozásával vagy forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatásokra kell alkalmazni.
(2) Ez a rendelet nem alkalmazható:
a) az EK-Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek, valamint az I. mellékletben nem szereplő egyes termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban meghatározott reklámtevékenységekkel kapcsolatosan felmerülő költségekre nyújtott támogatásokra;
b) az I. mellékletben felsorolt mezőgazdasági termékeknek az I. mellékletben nem szereplő termékké való feldolgozásához nyújtott támogatásokra.
(3) E rendelet nem alkalmazható az olyan egyedi beruházások támogatására, amelyek elszámolható kiadásai meghaladják a 12,5 millió EUR-t, vagy amelyek esetében a támogatás tényleges összege több mint 6 millió EUR. Az ilyen támogatásokat külön kell bejelenteni a Bizottságnak a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésével összhangban.
(4) E rendelet 16. cikke a) pontjának sérelme nélkül, e rendelet nem alkalmazható:
a) exporttal kapcsolatos tevékenységhez nyújtott támogatásra, nevezetesen az exportált mennyiségekhez, értékesítési hálózat létrehozásához és működtetéséhez vagy az exporttevékenységgel összefüggésben felmerülő egyéb folyó kiadásokkal közvetlenül kapcsolatos támogatásra;
b) importárukkal szemben hazai termékek használatától függő támogatásra.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. "támogatás": a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében megállapított valamennyi kritériumnak megfelelő intézkedés;
2. "mezőgazdasági termék":
a) a Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek, a 104/2000/EK tanácsi rendelet [7] alkalmazási körébe tartozó halászati és akvakultúra-termékek kivételével;
b) a 4502, a 4503 és a 4504 KN-kód alá tartozó termékek (parafatermékek);
c) tejet és tejtermékeket utánzó vagy helyettesítő termékek, az 1898/87/EGK tanácsi rendelet [8] 3. cikkének (2) bekezdésében említettek szerint;
3. "mezőgazdasági termék feldolgozása": mezőgazdasági terméken végrehajtott olyan művelet, ahol a művelet eredményeként keletkező termék szintén mezőgazdasági terméknek minősül;
4. "kis- és középvállalkozások" (KKV): a 70/2001/EK rendelet I. mellékletében meghatározottak szerinti vállalkozások;
5. "bruttó támogatási intenzitás": a projekt elszámolható költségeinek százalékában kifejezett támogatási összeg. Valamennyi felhasznált számadatot a közvetlen adók levonása előtt kell figyelembe venni. Amennyiben a támogatást nem vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtják, a támogatás összege a támogatás támogatástartalmának felel meg. A több részletben folyósított támogatást a támogatás nyújtásának időpontjában fennálló értékre kell diszkontálni. A diszkontáláshoz és a kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott támogatás összegének kiszámításához használt kamatláb a támogatás nyújtásának időpontjában alkalmazandó referencia-kamatláb;
6. "minőségi termék": az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1257/1999/EK rendelet módosításáról szóló, 1783/2003/EK tanácsi rendelet [9] 24b. cikkének (2), illetve (3) bekezdésében megállapított kritériumoknak megfelelő termék;
7. "természeti csapáshoz hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek": olyan időjárási viszonyok - így például fagy, jégeső, jég, eső vagy aszály -, amelyek kedvezőtlen helyzetű térségekben a szokásos termés 20 %-át, egyéb térségekben pedig 30 %-át elpusztítják;
8. "kedvezőtlen helyzetű térségek": a tagállamok által az 1257/1999/EK rendelet 17. cikke alapján meghatározott térségek;
9. "az 1. célkitűzés alá tartozó régiók": az 1260/1999/EK tanácsi rendelet [10] 3. cikkében említett régiók;
10. "a környezettel, a higiéniával és az állatjóléttel kapcsolatban újonnan bevezetett minimumszabályok":
a) olyan szabályok esetén, amelyek nem írnak elő átmeneti időszakot, azok a szabályok, amelyeket a beruházás tényleges megkezdése előtt legfeljebb két évvel kötelezővé kell tenni a gazdasági szereplők számára; vagy
b) olyan szabályok esetén, amelyek átmeneti időszakot írnak elő, azok a szabályok, amelyeket a beruházás tényleges megkezdését követően kötelezővé kell tenni a gazdasági szereplők számára;
11. "fiatal mezőgazdasági termelők": az 1257/1999/EK rendelet 8. cikkében meghatározottak szerinti, mezőgazdasági terméket előállító termelők;
12. "termelői csoport": olyan csoport, amelyet azzal a céllal hoznak létre, hogy tagjai termelését és kibocsátását a közös piacszervezések célkitűzéseinek keretein belül - különösen a kínálat koncentrációja révén - közösen a piac követelményeihez igazítsa;
13. "termelői szövetség": olyan elismert termelői csoportokból álló szövetség, amely nagyobb léptékben ugyanazokat a célkitűzéseket követi;
14. "a TSE- és BSE-vizsgálatok költségei": minden költség, beleértve az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [11] X. mellékletének C. fejezetével összhangban végzett vizsgálatokhoz szükséges mintákhoz való vizsgálati készletnek, valamint a minták levételének, szállításának, vizsgálatának, tárolásának és megsemmisítésének költségeit.
3. cikk
A mentesítés feltételei
(1) Az a támogatási programon kívüli egyedi támogatás, amely megfelel e rendelet valamennyi feltételének, a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy a 19. cikk (1) bekezdésében előírt összefoglaló információt benyújtották, és a támogatás kifejezetten utal e rendeletre, hivatkozva annak címére és az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésére.
(2) Az e rendeletben meghatározott valamennyi feltételnek megfelelő támogatási program a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy:
a) az ilyen program keretében odaítélhető támogatások megfelelnek az e rendeletben meghatározott valamennyi feltételnek;
b) a program kifejezetten utal e rendeletre, hivatkozva annak címére, és az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésére;
c) a 19. cikk (1) bekezdésében előírt összefoglaló információt benyújtották.
(3) A (2) bekezdésben említett program alapján nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy a közvetlenül nyújtott támogatás megfelel e rendelet valamennyi feltételének.
2. FEJEZET
TÁMOGATÁSI KATEGÓRIÁK
4. cikk
Gazdaságokban végrehajtott beruházás
(1) A Közösségen belüli gazdaságokban mezőgazdasági termékek előállítása, feldolgozása és forgalmazása céljából végrehajtott beruházáshoz nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy megfelel a (2)-(10) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) A bruttó támogatási intenzitás nem haladhatja meg:
a) kedvezőtlen helyzetű térségekben a támogatható beruházás 50 %-át;
b) egyéb régiókban a támogatható beruházás 40 %-át.
Fiatal mezőgazdasági termelő által a tevékenységének megkezdését követő öt éven belül végrehajtott beruházás esetén a támogatás megengedett legnagyobb mértéke 60 %-ra nő kedvezőtlen helyzetű térségekben, és 50 %-ra egyéb régiókban.
Amennyiben a beruházás a környezet védelmével és minőségének javításával, illetve az állattartás higiéniai körülményeinek vagy az állatok jólétének javításával kapcsolatos többletköltségeket eredményez, az első albekezdés a) és b) pontjában említett 50 %-os és 40 %-os legnagyobb megengedett támogatási mérték 25, illetve 20 százalékponttal növelhető. E többlettámogatás csak olyan beruházásra nyújtható, amely meghaladja a hatályos közösségi minimumkövetelményeket, vagy amelynek célja újonnan bevezetett minimumszabályok betartásának biztosítása. A többlettámogatás a szükséges elszámolható többletköltségekre korlátozódik, és nem alkalmazható olyan beruházásra, amely a termelési kapacitás növekedését eredményezi.
(3) A beruházásnak a következő célkitűzések legalább egyikére kell irányulnia:
a) a termelési költségek csökkentése;
b) a termelés hatékonyságának javítása és a termelés átcsoportosítása;
c) minőségjavítás;
d) a természeti környezet, valamint a higiéniai körülmények és az állatjólét megóvása és minőségének javítása;
e) a mezőgazdasági üzemben folyó tevékenységek diverzifikációjának előmozdítása.
(4) Az elszámolható kiadások közé tartoznak az alábbiak:
a) ingatlan építése, megszerzése vagy fejlesztése;
b) új gépek és berendezések - ideértve a számítógépes szoftvereket is - vásárlása vagy lízingelése, az adott eszköz piaci értékének erejéig; a bérleti szerződéssel kapcsolatos egyéb költségek (adó, a bérbeadó haszonkulcsa, refinanszírozási költségek, általános költségek, biztosítási díjak stb.) nem minősülnek elszámolható kiadásnak;
c) az olyan általános költségek, mint az építészek, mérnökök és tanácsadók díjai, a megvalósíthatósági tanulmányok, valamint a szabadalmak és használati engedélyek megszerzése, az a) és a b) pontban említett kiadások 12 %-áig.
Az első albekezdés b) pontjától eltérve, kellően indokolt esetben a használt berendezés vásárlása is elszámolható kiadásnak minősül, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:
a) a berendezés eladója nyilatkozat formájában megerősíti a berendezés pontos eredetét, valamint azt, hogy még nem nyújtottak arra sem nemzeti, sem közösségi támogatást;
b) a berendezés megvásárlása különösen előnyös a beruházási program, illetve a projekt szempontjából, vagy rendkívüli körülmények teszik szükségessé (például nem áll rendelkezésre új berendezés kellő időben, és ezáltal veszélybe kerül a projekt tervezett megvalósítása);
c) a beruházással járó költségek, és ezáltal a támogatás összegének csökkentése azonos berendezés újonnan történő megvásárlásának költségéhez képest, megfelelő költség-haszon arány fenntartása mellett;
d) a megszerzett használt berendezés rendelkezik a projekt követelményeinek megvalósításához szükséges műszaki és/vagy technológiai jellemzőkkel.
(5) Támogatás csak olyan, gazdaságilag életképes gazdaságoknak nyújtható, amelyek megfelelnek az 1257/1999/EK rendelet 5. cikkében megállapított kritériumoknak.
Támogatás nyújtható abból a célból, hogy a kedvezményezett képes legyen eleget tenni a környezettel, a higiéniával és az állatjóléttel kapcsolatosan újonnan bevezetett minimumszabályoknak.
Az 1257/1999/EK rendelet 5. cikkében megállapított kritériumoknak való megfelelés értékelését az ilyen értékelésre képesítéssel rendelkező közigazgatási szervnek vagy független harmadik személynek kell az egyes vállalkozások szintjén elvégeznie. A támogatási program létrehozására vonatkozó szabályoknak, illetve az ilyen programon kívüli egyedi támogatás odaítéléséről szóló határozatnak kell megállapítania ezen értékelés elvégzésének módját.
(6) Kellő bizonyítéknak kell rendelkezésre állnia arra vonatkozóan, hogy a jövőben fennállnak szokásos piaci értékesítési lehetőségek az adott termékek számára. Ennek értékelését az egyes tagállamok által meghatározott megfelelő szinten kell elvégezni az érintett termékek, a beruházás típusa, valamint a meglévő és a tervezett kapacitások tekintetében. A szokásos piaci értékesítési lehetőségeket ilyen értékelésre képesítéssel rendelkező közigazgatási szervnek vagy a támogatás kedvezményezettjétől független harmadik személynek kell elvégeznie. A támogatási program létrehozására vonatkozó szabályoknak kell megállapítaniuk ezen értékelés elvégzésének módját. Az értékelést friss adatok alapján kell végezni, és közzé kell tenni.
(7) Nem nyújtható támogatás a közös piacszervezések létrehozásáról szóló tanácsi rendeletekben megállapított tiltások vagy korlátozások megszegésével még akkor sem, ha az ilyen tiltások és korlátozások csak a közösségi támogatásokra vonatkoznak.
(8) A környezet védelmével és minőségének javításával, illetve az állattartás higiéniai körülményeinek vagy az állatok jólétének javításával kapcsolatos meghatározott szabályok végrehajtásának költségeire korlátozott támogatás kivételével a támogatás nem korlátozódhat meghatározott mezőgazdasági termékekre. Nem nyújtható támogatás az alábbiakra:
a) a termelési kapacitás növekedését eredményező beruházás, amennyiben a mezőgazdasági üzem kapacitásának növekedése eléri állattenyésztés esetén a számosállat-egységben, növénytermesztés esetében pedig a megművelt terület nagyságában mért 20 %-ot;
b) termelési jogok, állatok, földterület - az építési célra szánt terület kivételével -, valamint növények, illetve növénytelepítési jog megvásárlása;
c) egyszerű állománypótló beruházások.
(9) Az elszámolható kiadások legnagyobb megengedett összege nem haladhatja meg az érintett tagállam által az 1257/1999/EK rendelet 7. cikkével összhangban a teljes támogatható beruházásra megállapított határt. Minden egyes támogatási program esetében közölni kell ezt a határt.
(10) Nem nyújtható támogatás az alábbiakra:
a) tejet és tejtermékeket utánzó vagy helyettesítő termékek előállítása és forgalmazása;
b) a cukorágazatban végzett feldolgozó és forgalmazási tevékenységek.
5. cikk
A hagyományos tájkép és épületek megőrzése
(1) A hagyományos tájkép és épületek megőrzéséhez nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy megfelel a (2) és (3) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) A gazdaságok területén található, nem termelési célt szolgáló kulturális örökségek, így például a régészeti vagy történelmi jellegzetességek megőrzésére irányuló beruházások vagy jelentős munkálatok tekintetében felmerülő költségek tényleges összege 100 %-ának erejéig nyújtható támogatás. Az ilyen költségek évi 10000 EUR összeghatárig magukban foglalhatják a mezőgazdasági termelő vagy alkalmazottai által végzett munkáért járó méltányos ellentételezést is.
(3) A mezőgazdasági üzemek területén található termelőeszköz - így például gazdasági épület - kulturális örökség jellegének megőrzésére irányuló beruházások vagy jelentős munkálatok tekintetében felmerülő költségek tényleges összege 60 %-áig, illetve kedvezőtlen helyzetű térségekben azok 75 %-áig nyújtható támogatás, feltéve hogy a beruházás nem eredményezi a mezőgazdasági üzem termelési kapacitásának növekedését.
A termelési kapacitás növekedése esetén a 4. cikk (2) bekezdésében megállapított beruházási támogatási mértékek alkalmazandók a szokásos korszerű anyagok felhasználásával végzett megfelelő munkálatokból eredő elszámolható kiadások tekintetében. További támogatás nyújtható az épület kulturális örökség jellegének megőrzéséhez szükséges hagyományos anyagok felhasználásával járó többletköltségek 100 %-áig.
6. cikk
Gazdasági épületek közérdekből történő áthelyezése
(1) A gazdasági épületek áthelyezéséhez nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy közérdekből történik, és megfelel a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
Az e cikk alapján nyújtott támogatás indokául felhozott közérdek fogalmát az egyes tagállamok vonatkozó rendelkezései határozzák meg.
(2) Amennyiben a közérdekből történő áthelyezés pusztán meglévő létesítmények lebontásából, elszállításából és újbóli felépítéséből áll, a támogatás a ténylegesen felmerülő költségek 100 %-áig terjedhet.
(3) Amennyiben a közérdekből történő áthelyezés eredményeként a mezőgazdasági termelő korszerűbb létesítményekhez jut, legalább 60 %-kal, illetve kedvezőtlen helyzetű térségekben legalább 50 %-kal hozzá kell járulnia az áthelyezés nyomán az adott létesítmények értékében bekövetkező növekedéshez. Amennyiben a kedvezményezett fiatal mezőgazdasági termelő, e hozzájárulás mértéke legalább 55 %, illetve 45 %.
(4) Amennyiben a közérdekből történő áthelyezés a termelési kapacitás növekedését eredményezi, a kedvezményezett részéről a kapacitásnövekedéssel kapcsolatos kiadásokhoz teljesítendő hozzájárulás mértéke legalább 60 %, illetve kedvezőtlen helyzetű térségekben 50 %. Amennyiben a kedvezményezett fiatal mezőgazdasági termelő, e hozzájárulás mértéke legalább 55 %, illetve 45 %.
7. cikk
Feldolgozási és forgalmazási beruházás
(1) A mezőgazdasági termékek feldolgozására és forgalmazására irányuló beruházáshoz nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy megfelel a (2)-(7) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) A bruttó támogatási intenzitás nem haladhatja meg:
a) az 1. célkitűzés alá tartozó régiókban a támogatható beruházás 50 %-át;
b) egyéb régiókban a támogatható beruházás 40 %-át.
(3) Az elszámolható kiadások közé tartoznak az alábbiak:
a) ingatlan építése, megszerzése vagy fejlesztése;
b) új gépek és berendezések - ideértve a számítógépes szoftvereket is - vásárlása vagy lízingelése, az adott eszköz piaci értékének erejéig; a bérleti szerződéssel kapcsolatos egyéb költségek (adó, a bérbeadó haszonkulcsa, refinanszírozási költségek, általános költségek, biztosítási díjak stb.) nem minősülnek elszámolható kiadásnak;
c) az olyan általános költségek, mint az építészek, mérnökök és tanácsadók díjai, a megvalósíthatósági tanulmányok, valamint a szabadalmak és használati engedélyek megszerzése, az a) és a b) pontban említett kiadások 12 %-áig.
Az első albekezdés b) pontjától eltérve, kellően indokolt esetben a használt berendezés vásárlása is elszámolható kiadásnak minősül, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:
a) a berendezés eladója nyilatkozat formájában megerősíti a berendezés pontos eredetét, valamint azt, hogy még nem nyújtottak arra sem nemzeti, sem közösségi támogatást;
b) a berendezés megvásárlása különösen előnyös a beruházási program, illetve a projekt szempontjából, vagy rendkívüli körülmények teszik szükségessé (például nem áll rendelkezésre új berendezés kellő időben, és ezáltal veszélybe kerül a projekt tervezett megvalósítása);
c) a beruházással járó költségek, és ezáltal a támogatás összegének csökkentése azonos berendezés újonnan történő megvásárlásának költségéhez képest, megfelelő költség-haszon arány fenntartása mellett;
d) a megszerzett használt berendezés rendelkezik a projekt követelményeinek megvalósításához szükséges műszaki és/vagy technológiai jellemzőkkel.
(4) Támogatás csak olyan vállalkozásoknak nyújtható, amelyek bizonyíthatóan megfelelnek az 1257/1999/EK rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében megállapított kritériumoknak.
Támogatás nyújtható abból a célból, hogy a kedvezményezett képes legyen eleget tenni a környezettel, a higiéniával és az állatjóléttel kapcsolatosan újonnan bevezetett minimumszabályoknak.
Az 1257/199/EK rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében megállapított kritériumoknak való megfelelés értékelését az ilyen értékelésre képesítéssel rendelkező közigazgatási szervnek vagy független harmadik személynek kell az egyes vállalkozások szintjén elvégeznie. A támogatási program létrehozására vonatkozó szabályoknak kell megállapítaniuk ezen értékelés elvégzésének módját.
(5) Kellő bizonyítéknak kell rendelkezésre állnia arra vonatkozóan, hogy a jövőben fennállnak szokásos piaci értékesítési lehetőségek az adott termékek számára. Ennek értékelését az egyes tagállamok által meghatározott megfelelő szinten kell elvégezni az érintett termékek, a beruházás típusa, valamint a meglévő és a tervezett kapacitások tekintetében. A szokásos piaci értékesítési lehetőségeket ilyen értékelésre képesítéssel rendelkező közigazgatási szervnek vagy a támogatás kedvezményezettjétől független harmadik személynek kell elvégeznie. A támogatási program létrehozására vonatkozó szabályoknak kell megállapítaniuk ezen értékelés elvégzésének módját. Az értékelést friss adatok alapján kell végezni, és közzé kell tenni.
(6) Nem nyújtható támogatás a közös piacszervezések létrehozásáról szóló tanácsi rendeletekben megállapított tiltások vagy korlátozások megszegésével még akkor sem, ha az ilyen tiltások és korlátozások csak a közösségi támogatásokra vonatkoznak.
(7) A támogatás nem korlátozódhat meghatározott mezőgazdasági termékekre, mindazonáltal nem nyújtható támogatás az alábbiakra:
a) tejet és tejtermékeket utánzó vagy helyettesítő termékek előállítása és forgalmazása;
b) a cukorágazatban végzett feldolgozó és forgalmazási tevékenységek.
8. cikk
Fiatal mezőgazdasági termelők tevékenységének megkezdéséhez nyújtott támogatás
A fiatal gazdálkodók tevékenységének megkezdéséhez nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, az alábbi feltételek alapján:
a) teljesülnek az 1257/1999/EK rendelet 7. és 8. cikkében megállapított kritériumok;
b) az 1257/1999/EK rendelet szerint és az e cikken alapuló állami támogatás formájában nyújtott kombinált támogatás nem haladja meg az említett rendelet 8. cikkének (2) bekezdésében előírt felső határt.
9. cikk
Korengedményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás
A korengedményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, az alábbi feltételek alapján:
a) teljesülnek az 1257/1999/EK rendelet 10., 11. és 12. cikkében megállapított kritériumok;
b) a kereskedelmi jellegű mezőgazdasági tevékenység állandó jelleggel és véglegesen megszűnik.
10. cikk
Termelői csoportoknak nyújtott támogatás
(1) A termelői csoportok vagy termelői szövetségek tevékenységének megkezdéséhez nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy megfelel a (2)-(9) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) Az alábbiak részesülhetnek az (1) bekezdésben említett támogatásban, feltéve hogy az érintett tagállam jogszabályai alapján pénzügyi támogatásra jogosultak:
a) mezőgazdasági termékek előállításában részt vevő termelői csoportok és termelői szövetségek; és/vagy
b) eredet- és minőségmegjelölések közösségi joggal összhangban történő használatának felügyeletéért felelős termelői szövetségek.
A termelői csoport vagy szövetség belső szabályaiban kötelezni kell a tagokat arra, hogy termékeik forgalmazását az adott csoport, illetve szövetség által a kínálatra és a forgalomba hozatalra vonatkozóan megállapított szabályokkal összhangban végezzék.
Ezek a szabályok megengedhetik, hogy termékeik valamely hányadát közvetlenül maguk a termelők forgalmazhassák. A csoportba vagy szövetségbe belépő termelők részére elő kell írni, hogy legalább három évig fenntartsák tagságukat, és legalább 12 hónappal előre jelezzék kilépési szándékukat. Továbbá közös termelési szabályokat kell előírniuk, különösen a termékminőséget és a biogazdálkodást illetően, valamint közös szabályokat a termékek forgalomba hozatalára és a termékinformációra vonatkozóan, különös tekintettel a betakarításra és a rendelkezésre álló készletekre. Mindazonáltal továbbra is a termelők felelnek gazdaságuk irányításáért. A termelői csoport vagy szövetség keretében kötött megállapodásoknak mindenben meg kell felelniük a versenyjog vonatkozó rendelkezéseinek, különösen a Szerződés 81. és 82. cikkének.
(3) Az elszámolható kiadások közé tartozhat a megfelelő helyiségek bérlése, irodai berendezések beszerzése - ideértve a számítógépes hardvert és szoftvereket is -, az igazgatási személyzet költségei, valamint az általános, jogi és igazgatási költségek. Amennyiben helyiségek vásárlására kerül sor, a helyiségekkel kapcsolatos elszámolható kiadások a piaci áron számított bérleti költségek mértékére korlátozódnak.
(4) A támogatásnak átmenetinek és degresszívnek kell lennie, és nem haladhatja meg az első évben felmerült elszámolható költségek 100 %-át. A támogatás szintjét működési évenként legalább 20 százalékponttal kell csökkenteni úgy, hogy az ötödik évben a támogatás összege az abban az évben ténylegesen felmerült elszámolható kiadások 20 %-ára korlátozódjon.
(5) Nem nyújtható támogatás az ötödik évet követően felmerülő költségekre, illetve a termelői szervezet elismerése utáni hetedik évet követően. Ez a rendelkezés nem érinti az olyan elszámolható kiadásokra nyújtott támogatást, amelyek a kedvezményezett forgalmában évről évre bekövetkező, legalább 30 %-os növekedésre korlátozódnak és abból erednek, amennyiben az ilyen növekedés új tagok csatlakozásának és/vagy a termékskála bővítésének eredménye.
(6) Nem nyújtható támogatás olyan termelői szervezeteknek, mint például a társaságok vagy a szövetkezetek, amelyek célja egy vagy több gazdaság vezetése, és amelyek ennek következtében valójában egyedi termelőnek minősülnek.
(7) Nem nyújtható támogatás egyéb olyan mezőgazdasági szövetségeknek, amelyek a mezőgazdasági termelés szintjén látnak el különböző feladatokat - mint például a kölcsönös segítségnyújtás, a gazdaságok tehermentesítése és a gazdaságok irányításával kapcsolatos szolgáltatások - az egyes tagjaik gazdaságában anélkül, hogy közösen részt vennének a kínálat piaci igényekhez történő igazításában.
(8) Az egyes termelői csoportoknak vagy szövetségeknek e cikk alapján nyújtott támogatás teljes összege nem haladhatja meg a 100000 EUR-t.
(9) Nem nyújtható támogatás olyan termelői csoport vagy szövetség részére, amelynek célkitűzései összeegyeztethetetlenek az egyes közös piacszervezések létrehozásáról szóló tanácsi rendeletek bármelyikével.
11. cikk
Biztosítási díj fizetéséhez nyújtott támogatás
(1) A mezőgazdasági termékek elsődleges előállításával foglalkozó vállalkozások által fizetendő biztosítási díjhoz nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, feltéve hogy megfelel a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) A bruttó támogatási intenzitás nem haladhatja meg:
a) a biztosítási díj 80 %-át, amennyiben a kötvény csak a természeti csapáshoz hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek által okozott károk ellen nyújt fedezetet;
b) a biztosítási díj 50 %-át, amennyiben a kötvény az a) pontban említett károk, valamint a következők ellen nyújt fedezetet:
i. éghajlati jelenségek által okozott egyéb károk; és/vagy
ii. állat-, illetve növénybetegségek által okozott károk.
A természeti csapáshoz hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek által okozott károkat az érintett növényi termék adott évi bruttó termésmennyiségének egy szokásos évi bruttó termésmennyiségével való összehasonlítása alapján kell meghatározni. A bruttó termésmennyiséget az előző három évi bruttó termésmennyiség átlagának alapján kell kiszámítani, kizárva minden olyan évet, amelynek során egyéb kedvezőtlen időjárási viszonyok eredményeképpen kompenzáció fizetésére került sor. Termelőeszközben keletkező olyan kár esetén, amelynek hatásai több éven át érezhetők, a kedvezőtlen jelenség előfordulását követő első betakarításnál mért tényleges veszteség ezen albekezdésben megállapított elvekkel összhangban meghatározandó, szokásos évi termésmennyiséghez viszonyított százalékos mértékének meg kell haladnia a 10 %-ot, és a tényleges kár százalékos mértéke, valamint a terméskiesés által sújtott évek száma szorzatának meg kell haladnia kedvezőtlen helyzetű térségekben a 20 %-ot, illetve egyéb térségekben a 30 %-ot.
(3) Támogatás olyan biztosítási díjakhoz nyújtandó, amelyek fedezetet tartalmaznak a természeti csapáshoz hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek által okozott károkra.
(4) A támogatás nem képezhet akadályt a biztosítási szolgáltatások belső piacának működésében. A támogatás nem korlátozódhat egyetlen biztosítótársaság vagy biztosítótársaságok csoportja által nyújtott biztosításra, vagy köthető olyan feltételhez, hogy a biztosítási szerződést az érintett tagállamban székhellyel rendelkező társaságnál kell megkötni.
12. cikk
Birtokrendezéshez nyújtott támogatás
(1) A mezőgazdasági termékek előállításában részt vevő vállalkozásoknak nyújtott támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, amennyiben e támogatás a birtokrendezés jogi és ügyintézési költségeire - a felmérés költségeit is beleértve - irányul és korlátozódik, a ténylegesen felmerült költségek 100 %-áig.
(2) Az (1) bekezdés nem vonatkozik a beruházási támogatásra, a földvásárláshoz nyújtott támogatást is ideértve.
13. cikk
Minőségi mezőgazdasági termékek előállítását és forgalmazását ösztönző támogatás
(1) A minőségi mezőgazdasági termékek előállítását és forgalmazását ösztönző támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, amennyiben e támogatás a (2) bekezdésben felsorolt elszámolható költségekre irányul, és megfelel a (3)-(7) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) Az alábbi tevékenységek költségeinek fedezésére nyújtható támogatás, amennyiben e tevékenységek minőségi mezőgazdasági termékek fejlesztésével kapcsolatosak:
a) piackutatási tevékenységekkel, valamint terméktervezéssel és -kialakítással kapcsolatos költségek 100 %-áig, ideértve az eredetmegjelölések elismerése vagy a különleges tulajdonság tanúsítványa iránt a megfelelő közösségi rendeletekkel összhangban benyújtott kérelem elkészítéséhez nyújtott támogatást;
b) a minőségbiztosítási rendszerek, mint például az ISO 9000 vagy az ISO 14000, veszélyelemzésen és kritikus ellenőrzési pontokon (HACCP) alapuló rendszerek, követőrendszerek, az eredetiséggel és a forgalmazással kapcsolatos szabályok betartásának biztosítását szolgáló rendszerek, illetve környezetvédelmi ellenőrzési rendszerek bevezetésével kapcsolatos költségek 100 %-áig;
c) a b) pontban említett rendszerek alkalmazása tekintetében végzett személyzeti képzéssel kapcsolatos költségek 100 %-áig;
d) elismert tanúsító szervek által minőségbiztosítási és más hasonló rendszerek keretében végzett előzetes tanúsításáért kivetett díjakkal kapcsolatos költségek 100 %-áig;
e) közösségi vagy nemzeti jogszabályok alapján az illetékes hatóságok által vagy nevében végzett kötelező ellenőrző intézkedésekkel kapcsolatos költségek 100 %-áig, kivéve ha a közösségi jogszabályok értelmében az érintett vállalkozásoknak kell viselniük az ilyen költségeket;
f) a 2081/92/EGK [12] és a 2082/92/EGK [13] tanácsi rendelet szerinti eredetmegjelölések, illetve a különleges tulajdonság tanúsítványa hitelességét biztosító ellenőrző rendszerek létrehozását követő első hat év során megtett ellenőrző intézkedésekkel kapcsolatos költségekre nyújtott átmeneti és degresszív támogatás; a degresszivitás mértéke legalább 10 százalékpont évente;
g) a 2092/91/EGK tanácsi rendelet [14] keretében alkalmazott biogazdálkodási módszerek ellenőrzésével kapcsolatosan felmerülő tényleges költségek 100 %-áig.
(3) Támogatást kell nyújtani harmadik személyek, így például az illetékes szabályozó hatóságok vagy az azok nevében eljáró szervek által vagy nevében, vagy az eredetmegjelölések, biogazdálkodásra utaló címkék, illetve minőségmegjelölések ellenőrzéséért és felügyeletéért felelős független szervezetek által végrehajtott ellenőrzés tekintetében, feltéve hogy az ilyen megjelölések és címkék összhangban vannak a közösségi jogszabályokkal.
(4) Nem nyújtható támogatás a mezőgazdasági termelő vagy a gyártó által végzett ellenőrzés költségeire, vagy amennyiben a közösségi jogszabályok szerint az ellenőrzéssel kapcsolatos költségeket magának a termelőnek kell viselnie, a díjak tényleges mértékének meghatározása nélkül.
(5) A (2) bekezdés alapján nyújtott állami támogatás teljes összege egy hároméves időszak során nem haladhatja meg a 100000 EUR-t kedvezményezettenként. A támogatás összegének kiszámítása céljából az említett bekezdésben felsorolt szolgáltatásokat igénybe vevő személy minősül a kedvezményezettnek.
(6) A támogatásnak objektív módon meghatározott feltételek mellett elérhetőnek kell lennie az érintett területen valamennyi jogosult számára. Amennyiben a (2) bekezdésben felsorolt szolgáltatások nyújtását termelői csoport vagy a mezőgazdaságban működő más, kölcsönös segítségnyújtási szervezet végzi, az ilyen csoportban vagy szervezetben való tagság nem lehet feltétele a szolgáltatáshoz való hozzáférésnek. A tagsággal nem rendelkező személyek által az érintett csoport vagy szervezet igazgatási költségeihez történő hozzájárulás mértékének a szolgáltatásnyújtás arányos költségeire kell korlátozódnia.
(7) Amennyiben a szolgáltatás kedvezményezettje nem választhatja meg szabadon a (2) bekezdésben felsorolt szolgáltatást nyújtó felet, - kivéve ha a szolgáltatás jellegére, illetve az adott szolgáltatás nyújtásának jogalapjára tekintettel csak egyetlen szolgáltató áll rendelkezésre - a szolgáltatót piaci elvek alapján, megkülönbözetéstől mentes módon, és szükség esetén a közösségi jogszabályokkal összhangban lévő pályázati eljárás, és mindenképpen olyan mértékű nyilvánosság útján kell kiválasztani és díjazni, amely biztosítja, hogy kellő versenyhelyzet alakuljon ki a szolgáltatás piacán, és amely lehetővé teszi a közbeszerzési szabályok pártatlanságának felülvizsgálatát.
14. cikk
Technikai segítségnyújtás az agrárszektorban
(1) A támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól, amennyiben e támogatás a technikai segítségnyújtás (2) bekezdésben felsorolt elszámolható költségeire irányul, és megfelel a (3), (4) és (5) bekezdésben meghatározott feltételeknek.
(2) Az alábbi elszámolható költségekre nyújtható támogatás:
a) mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági dolgozók oktatása és szakképzése tekintetében:
i. a szakképzési program szervezésének költségei;
ii. a résztvevők utazási és ellátási költségei;
iii. a mezőgazdasági termelő, illetve a mezőgazdasági dolgozó távolléte során szükséges helyettesítéssel kapcsolatos költségek;
b) a mezőgazdasági üzemben szükséges személyi helyettesítés tekintetében, a mezőgazdasági termelő, annak társa, illetve valamely mezőgazdasági dolgozó betegsége vagy szabadsága következtében szükséges helyettesítéssel kapcsolatban felmerülő tényleges költségek;
c) tanácsadási szolgáltatások tekintetében az olyan szolgáltatások díjai, amelyek nem minősülnek folyamatos vagy időről időre ismétlődő tevékenységnek, és nem kapcsolódnak a vállalkozás olyan szokásos működési kiadásaihoz, mint a rendszeres adó-tanácsadási és jogi szolgáltatások vagy a reklámtevékenység;
d) versenyek, kiállítások és vásárok szervezése és az azokon való részvétel tekintetében:
i. részvételi díjak;
ii. utazási költségek;
iii. kiadványokkal kapcsolatos költségek;
iv. kiállítási helyiségek bérleti díja.
(3) A (2) bekezdés alapján nyújtott állami támogatás teljes összege egy hároméves időszak során nem haladhatja meg a 100000 EUR-t kedvezményezettenként, vagy az elszámolható költségek 50 %-át, attól függően, hogy melyik a nagyobb. A támogatás összegének kiszámítása céljából a technikai segítségnyújtást igénybe vevő személy minősül a kedvezményezettnek.
(4) A támogatásnak objektív módon meghatározott feltételek mellett elérhetőnek kell lennie az érintett területen működő valamennyi jogosult számára. Amennyiben a technikai segítségnyújtást termelői csoport vagy a mezőgazdaságban működő más kölcsönös segítségnyújtási szervezet végzi, az ilyen csoportban vagy szervezetben való tagság nem lehet feltétele a szolgáltatáshoz való hozzáférésnek. A tagsággal nem rendelkező személyek által az érintett csoport vagy szervezet igazgatási költségeihez történő hozzájárulás mértékének a szolgáltatásnyújtás költségeire kell korlátozódnia.
(5) Amennyiben a szolgáltatás kedvezményezettje nem választhatja meg szabadon a technikai segítséget nyújtó felet, az ilyen szolgáltatót piaci elvek alapján, megkülönböztetéstől mentes módon, és szükség esetén a közösségi jogszabályokkal összhangban lévő pályázati eljárás, és mindenképpen olyan mértékű nyilvánosság útján kell kiválasztani és díjazni, amely biztosítja, hogy kellő versenyhelyzet alakuljon ki a szolgáltatás piacán, és amely lehetővé teszi a közbeszerzési szabályok pártatlanságának felülvizsgálatát.
15. cikk
Az állattenyésztési ágazatnak nyújtott támogatás
Az állattenyésztési ágazatban működő vállalkozásoknak nyújtott alábbi támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól.
a) törzskönyv létrehozásával és vezetésével közvetlenül kapcsolatos igazgatási költségek 100 %-áig nyújtott támogatás;
b) állatállomány genetikai minőségének vagy termelékenységének meghatározása céljából harmadik személyek által vagy nevében végzett vizsgálatokkal kapcsolatos költségek 70 %-áig nyújtott támogatás, az állatállomány tulajdonosa által végzett ellenőrzések és a rendszeres tejminőség-vizsgálatok kivételével;
c) állattenyésztési központokban végrehajtott beruházások és az egyes mezőgazdasági üzemek szintjén bevezetett innovatív állattenyésztési technikák és eljárások tekintetében a 4. cikkben felsorolt elszámolható költségek 40 %-áig nyújtott támogatás, a mesterséges termékenyítés bevezetésével, illetve végrehajtásával kapcsolatos költségek kivételével;
d) a TSE-vizsgálatokkal kapcsolatos költségek 100 %-áig nyújtott támogatás.
Mindazonáltal az emberi fogyasztás céljából levágott szarvasmarhafélék kötelező BSE-vizsgálata tekintetében a közösségi támogatásokat is magukban foglaló közvetlen és közvetett támogatások teljes összege nem haladhatja meg a 40 EUR-t vizsgálatonként. Ez az összeg a vizsgálat teljes költségére vonatkozik, amely magában foglalja: a vizsgálat elvégzéséhez szükséges készletet, a minta vételét, szállítását, vizsgálatát, tárolását és megsemmisítését. A vizsgálat elvégzésének kötelezettsége közösségi vagy nemzeti jogszabályokon egyaránt alapulhat.
A TSE-próbával kapcsolatos költségekre nyújtandó állami támogatás azon gazdasági szereplőnek jár, amelynek létesítményében a vizsgálati mintát le kell venni. Mindazonáltal az ilyen állami támogatással kapcsolatos ügyvitel megkönnyítése érdekében a támogatás a laboratóriumnak is folyósítható, feltéve hogy az állami támogatás teljes összegét átadják az érintett gazdasági szereplőnek. A közvetlenül vagy közvetve azon gazdasági szereplőnek nyújtott állami támogatásnak, amelynek létesítményében a vizsgálati minta levételére sor kerül, tükröződnie kell az e gazdasági szereplő által megfelelően alacsonyabb szinten megállapított árban.
16. cikk
Egyes tanácsi rendeletekben előírt támogatások
A kis- és középvállalkozásoknak nyújtott alábbi támogatás a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól:
a) a mezőgazdasági termékek harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 1999. december 14-i 2702/1999/EK tanácsi rendeletben [15] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésében megállapított valamennyi feltételnek megfelelő tagállami hozzájárulások;
b) a mezőgazdasági termékek belső piacon történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 2000. december 19-i 2826/2000/EK tanácsi rendeletben [16] és különösen annak 9. cikke (2), (3) és (4) bekezdésében megállapított valamennyi feltételnek megfelelő tagállami hozzájárulások;
c) a tagállamok által az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben [17] és különösen annak 13. cikke (4) bekezdésében megállapított valamennyi feltételnek megfelelően nyújtott támogatások;
d) a tagállamok által a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendeletben [18] és különösen annak 14. cikke (2) bekezdésében megállapított valamennyi feltételnek megfelelően nyújtott támogatások;
e) a tagállamok által a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendeletben [19] és különösen annak 6. cikke (5) bekezdésében és 14. cikkében megállapított valamennyi feltételnek megfelelően nyújtott támogatások;
f) a tagállamok által a marhahúspiacra alkalmazandó kivételes támogatási intézkedések elfogadásáról szóló, 2000. december 18-i 2777/2000/EK bizottsági rendelet [20] 3. és 4. cikkével összhangban nyújtott támogatások;
g) a tagállamok által az egyes szántóföldi növények termelői számára támogatási rendszer létrehozásáról szóló, 1999. május 17-i 1251/1999/EK tanácsi rendelet [21] 6. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével összhangban nyújtott támogatások;
h) a tagállamok által a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2200/96/EK tanácsi rendelet [22] 15. cikkének (6) bekezdésével összhangban nyújtott támogatások.
3. FEJEZET
KÖZÖS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
A támogatás nyújtását megelőző lépések
(1) Támogatás támogatási program keretében csak a megfelelő támogatási program e rendelettel összhangban való létrehozását és közzétételét követően végrehajtott tevékenység, illetve szolgáltatás tekintetében nyújtható ahhoz, hogy e rendelet alapján mentesíthető legyen.
Amennyiben a támogatási program automatikus jogot teremt a támogatásra anélkül, hogy további intézkedésre lenne szükség a közigazgatás szintjén, maga a támogatás csak a támogatási program e rendelettel összhangban való létrehozását és közzétételét követően folyósítható.
Amennyiben a támogatási program előírása szerint kérelmet kell benyújtani az érintett illetékes hatósághoz, maga a támogatás csak az alábbi feltételek teljesülését követően folyósítható:
a) a támogatási programot e rendelettel összhangban létrehozták és közzétették;
b) megfelelő támogatási kérelmet nyújtottak be az érintett illetékes hatósághoz;
c) az érintett illetékes hatóság elfogadta a kérelmet olyan formában, amely kötelezi a hatóságot a támogatás folyósítására, egyértelműen feltüntetve a folyósítandó támogatás összegét vagy ezen összeg kiszámításának módját; az illetékes hatóság csak akkor fogadhatja el a kérelmet, ha a támogatáshoz, illetve a támogatási programhoz rendelkezésre álló költségvetés nem merült ki.
(2) Támogatási programon kívüli egyedi támogatás csak az (1) bekezdés harmadik albekezdésének b) és c) pontjában foglalt kritériumok teljesülését követően végrehajtott tevékenység, illetve szolgáltatás tekintetében nyújtható ahhoz, hogy e rendelet alapján mentesíthető legyen.
18. cikk
Támogatáshalmozódás
(1) A támogatások 4-15. cikkben meghatározott felső határait attól függetlenül alkalmazni kell, hogy a támogatott projekthez vagy tevékenységhez nyújtott támogatást teljes mértékben állami forrásokból finanszírozzák vagy részben a Közösség finanszírozza azt.
(2) Az e rendelettel mentesített támogatás nem halmozódhat ugyanazon elszámolható költségek tekintetében a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett más állami támogatással, vagy az 1257/1999/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdése második albekezdésének hatálya alá tartozó, tagállami vagy közösségi pénzügyi hozzájárulással, amennyiben az ilyen halmozódás eredményeként a támogatási intenzitás meghaladná az e rendeletben megállapított felső határt.
(3) Amennyiben egy tagállam e rendelet 8., 10., 13. vagy 14. cikke bármelyikének alkalmazási körébe tartozó támogatást nyújt egy adott vállalkozás részére, tájékoztatja a vállalkozást arról, hogy a támogatás nyújtására e rendelet megfelelő cikke alapján kerül sor. A tagállam teljes körű tájékoztatást szerez be az érintett vállalkozástól a vállalkozás részére folyósított egyéb hasonló támogatásokról. A 13. és a 14. cikk alkalmazási körébe tartozó támogatás esetében a tájékoztatásnak a megelőző három év során a vállalkozás részére folyósított hasonló támogatásokra kell kiterjednie.
A tagállam csak annak ellenőrzését követően nyújthat új támogatást, hogy az nem növeli a tárgyidőszakban e cikkek alapján nyújtott támogatások teljes összegét a megfelelő cikkben megállapított felső határt meghaladó szintre.
19. cikk
Átláthatóság és ellenőrzés
(1) A tagállamok az e rendelettel mentesített támogatási program hatálybalépése, illetve támogatási programon kívüli támogatás esetében az e rendelettel mentesített támogatás nyújtása előtt legalább 10 munkanappal eljuttatják a Bizottsághoz az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététel céljából az ilyen támogatási programról, illetve egyedi támogatásról szóló összefoglaló információt az I. mellékletben megállapítottak szerint. Ezt számítógépes formában nyújtják be. A Bizottság ezen összefoglaló kézhezvételét követő öt munkanapon belül megküldi azonosító számmal ellátott átvételi elismervényét, és az összefoglalót közzéteszi az interneten.
(2) A tagállamok részletes nyilvántartást vezetnek az e rendelettel mentesített támogatási programokról, az ilyen programok alapján nyújtott egyedi támogatásokról, és az e rendelettel mentesített, semmilyen létező támogatási programhoz nem tartozó egyedi támogatásokról. E nyilvántartás tartalmazza az e rendeletben a mentesítésre vonatkozóan rögzített feltételek teljesülésének megállapításához szükséges valamennyi információt, ideértve az egyes vállalkozások KKV-státusára vonatkozó információt is. A tagállamok egyedi támogatás esetén a támogatás nyújtásától, támogatási program esetén pedig az adott program alapján folyósított legutolsó egyedi támogatás nyújtásától számított 10 évig őrzik meg a nyilvántartást. Írásbeli kérelemre az érintett tagállam 20 munkanapon vagy a kérelemben megállapított esetleges hosszabb időn belül a Bizottság rendelkezésére bocsátanak minden olyan információt, amelyet a Bizottság szükségesnek ítél az e rendeletben rögzített feltételek teljesülésének megállapításához.
(3) Amennyiben egy tagállam olyan központi nyilvántartást vezet a 8., a 10., a 13., illetve a 14. cikk alapján külön-külön nyújtott támogatásokról, amely teljes körű tájékoztatást tartalmaz az adott tagállam valamennyi hatósága által nyújtott minden ilyen támogatásról, a 18. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében foglalt követelmény nem alkalmazandó attól az időponttól kezdve, hogy a nyilvántartás három évre kiterjed.
(4) A tagállamok jelentést készítenek e rendelet alkalmazásáról e rendelet alkalmazásának minden egyes teljes, illetve tört naptári évére vonatkozóan, a II. mellékletben meghatározott formátumban, számítógépes formában. Ez a jelentés beilleszthető a tagállamok által a 659/1999/EK tanácsi rendelet [23] 21. cikkének (1) bekezdése szerint benyújtandó éves jelentésbe, és azt a jelentés tárgyát képező naptári évet követő év június 30-áig kell benyújtani.
(5) Egy adott támogatási program hatálybalépésekor, illetve az e rendelettel mentesített támogatási programon kívüli egyedi támogatás nyújtásakor a tagállamok közzéteszik az interneten az ilyen támogatási program teljes szövegét, illetve azokat a kritériumokat és feltételeket, amelyek alapján sor kerül ilyen egyedi támogatás nyújtására. A weboldalak címét a támogatásra vonatkozóan az (1) bekezdésben előírt összefoglaló információval együtt meg kell küldeni a Bizottságnak. A (4) bekezdés szerint benyújtott éves jelentésben is fel kell tüntetni azt.
20. cikk
Hatálybalépés és alkalmazhatóság
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2006. december 31-ig kell alkalmazni.
(2) Az e rendelet hatálybalépésekor függőben lévő bejelentéseket a rendelet rendelkezéseivel összhangban értékelik. Amennyiben e rendelet feltételei nem teljesülnek, a Bizottság az agrárszektorban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás alapján végzi el az ilyen bejelentések értékelését.
Az e rendelet hatálybalépésének napját megelőzően a Bizottság engedélye nélkül, a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség megszegésével végrehajtott egyedi támogatások és támogatási programok, valamint az ilyen program alapján nyújtott támogatások a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethetők a közös piaccal, és mentesülnek a bejelentési kötelezettség alól, amennyiben eleget tesznek az e rendelet 3. cikkében megállapított feltételeknek, az említett cikk (1) bekezdésében, valamint (2) bekezdésének b) és c) pontjában előírt azon követelmény kivételével, hogy kifejezetten hivatkozni kell erre a rendeletre, és hogy a támogatás folyósítása előtt be kell nyújtani a 19. cikk (1) bekezdésében előírt összefoglaló információt. A Bizottság az e feltételeknek eleget nem tevő támogatásokat a vonatkozó keretszabályokkal, iránymutatásokkal és közleményekkel összhangban értékeli.
(3) Az e rendelet alapján mentesített támogatási programok az (1) bekezdés második albekezdésében előírt napot követő hathónapos adaptációs időszakban továbbra is mentességet élveznek.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2003. december 23-án.