KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 557/2007
af 23. maj 2007
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1028/2006 om handelsnormer for æg
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1028/2006 af 19. juni 2006 om handelsnormer for æg, særlig artikel 11 (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1028/2006 fastsættes de grundlæggende krav, som æg, der skal forhandles i EF, skal opfylde. Af klarhedshensyn bør der fastsættes nye gennemførelsesbestemmelser hertil. Kommissionens forordning (EF) nr. 2295/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg (2) bør derfor ophæves og afløses af en ny forordning.
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (3) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (4) gælder for æg. Derfor bør der så vidt muligt henvises til disse horisontale forordninger.
(3)
Der bør fastsættes kvalitetskendetegn for klasse A-æg for at garantere, at de æg, der skal leveres direkte til den endelige forbruger, er af høj kvalitet, og der bør fastsættes kriterier, som kontrolorganerne kan kontrollere. Kvalitetskendetegnene bør baseres på norm nr. 42 udstedt af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om afsætning og kommerciel kvalitetskontrol af æg med skal, der indgår i den internationale handel mellem og leveres til lande, som er medlemmer af UNECE (Standard No 42 of the United Nations Economic Commission for Europe (UN/ECE) concerning the marketing and commercial quality controls of eggs-in-shell moving in international trade between and to UN/ECE member countries).
(4)
Hvis kolde æg får lov til at stå ved omgivelsestemperatur, kan der ske kondensation, som fremmer bakterievækst på skallen og mulig indtrængen af bakterier i ægget. Derfor skal æg helst opbevares og transporteres ved en konstant temperatur og bør normalt ikke køles, før de sælges til den endelige forbruger.
(5)
Normalt bør æg ikke vaskes eller rengøres, fordi dette kan beskadige æggeskallen, som danner en effektiv barriere mod bakterieindtrængen og har yderligere antimikrobielle egenskaber, der beskytter ægget. Nogle metoder, som fx behandling af æggene med UV-stråler, bør dog ikke betragtes som rengøring. Desuden bør klasse A-æg ikke vaskes på grund af faren for at beskadige de fysiske barrierer, herunder kutikula, under eller efter vasken. En beskadigelse kan resultere i, at der trænger bakterier igennem skallen, og i væsketab og dermed øge risikoen for forbrugerne, især hvis de efterfølgende tørrings- og lagringsbetingelser ikke er optimale.
(6)
I nogle medlemsstater har man dog gode resultater med at anvende ægvaskningsanlæg, der skal være godkendt og fungere under omhyggeligt kontrollerede forhold. I henhold til den udtalelse, som Ekspertpanelet for Biologiske Farer under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet efter anmodning fra Kommissionen vedtog den 7. september 2005 (5) vedrørende mikrobiologiske farer ved vask af konsumæg, er den ægvask, der foretages på nogle pakkerier, forsvarlig ud fra et hygiejnesynspunkt forudsat, at der bl.a. udvikles en norm for ægvaskningsanlæg.
(7)
Klasse A-æg bør sorteres efter vægt, og der bør fastsættes et begrænset antal vægtklasser og dertil svarende klare betegnelser som minimumsmærkningskrav, hvilket ikke udelukker supplerende frivillig mærkning, når blot kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (6) overholdes.
(8)
Kun virksomheder, hvis lokaler og tekniske udstyr svarer til omfanget og arten af det arbejde, de udfører, og som derfor kan behandle æggene korrekt, bør autoriseres som pakkerier til at sortere æg i kvalitets- og vægtklasser.
(9)
Der bør fastsættes maksimumsfrister for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger for at lette den kontrol, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006.
(10)
Ud over den generelle forpligtelse til at sikre sporbarheden i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled for fødevarer, foder og dyr, der anvendes i fødevareproduktionen, samt for ethvert andet stof, der er bestemt til, eller som kan forventes at blive tilsat en fødevare eller et foder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (7), bør det fastsættes, hvilke oplysninger der til kontrolformål skal anføres på transportemballage, som indeholder æg, og på ledsagedokumenter.
(11)
Med henblik på en effektiv kontrol, jf. artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bør æggene mærkes med producentkoden på produktionsstedet, hvis æggene leveres til en anden medlemsstat. I henhold til artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1028/2006 skal klasse B-æg mærkes enten med producentkoden og/eller med en anden angivelse, hvis de forhandles i en anden medlemsstat. Det bør præciseres, at klasse B-æg bør mærkes med en anden angivelse, hvis det ikke er muligt at fastslå kvalitetsklassen alene ud fra producentkoden.
(12)
Det bør fastsættes, hvordan producentkoden, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal sammensættes. Desuden bør det præciseres, at kravet om, at æggene skal mærkes med producentkoden, kan fraviges, hvis det tekniske mærkningsudstyr ikke kan bruges til at mærke knækæg eller snavsede æg.
(13)
Kendetegnene for de andre angivelser, som klasse B-æg kan mærkes med, jf. artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bør fastlægges.
(14)
I henhold til artikel 2, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg (8) gjaldt der ingen mærkningsbestemmelser for æg, som leveredes direkte til fødevareindustrien til forarbejdning. For at forbedre kontrollen med leverancerne bør medlemsstaterne kun dispensere fra mærkningskravet, hvis de erhvervsdrivende anmoder herom. For at give medlemsstaterne mulighed for at give sådanne dispensationer bør der dog fastsættes en overgangsperiode på et år.
(15)
Ved direktiv 2000/13/EF fastsættes der generelle regler for alle fødevarer, der markedsføres. Der bør dog fastsættes nogle særlige mærkningskrav for pakninger.
(16)
I artikel 9 i direktiv 2000/13/EF defineres datoen for et levnedsmiddels mindste holdbarhed som den dato, til og med hvilken dette levnedsmiddel bevarer sine specifikke egenskaber under de rette opbevaringsforhold. Af klarhedshensyn bør denne dato fastsættes til højst 28 dage efter lægningen.
(17)
Æg kan sælges med en angivelse af, at de er særligt friske. Med henblik herpå bør der fastsættes en maksimumsfrist for, at sådanne angivelser kan anvendes.
(18)
Æg kan sælges med en angivelse af de æglæggende høners foder. Der bør fastsættes minimumskrav til sådanne angivelser.
(19)
Ved løssalg af æg bør de oplysninger, der normalt står på pakningen, være tilgængelige for forbrugeren.
(20)
Ud over de generelle hygiejnekrav til indpakning og emballering af fødevarer bør der fastsættes nogle supplerende krav for at mindske risikoen for forringelse eller kontaminering af æg under lagring og transport. Normerne bør baseres på UNECE-norm nr. 42.
(21)
Industriæg er uegnet til konsum. Pakninger med sådanne æg bør derfor være forsynet med særlige banderoler eller etiketter, for at de let kan identificeres.
(22)
Det er kun pakkerier, der har lokaler og teknisk udstyr, som er egnet til ompakning af æg. Ompakning bør derfor kun kunne finde sted på pakkerier.
(23)
Fødevarevirksomhedsledere er forpligtet til at sikre sporbarheden i henhold til forordning (EF) nr. 178/2002. Producenter, ægsamlere og pakkerier bør være forpligtet til at føre særlige supplerende fortegnelser, for at kontrolorganerne kan kontrollere, om handelsnormerne er overholdt.
(24)
Kontrolmetoderne og -kriterierne bør fastlægges.
(25)
Det bør kontrolleres, om handelsnormerne er overholdt for et parti som helhed, og det bør forbydes at afsætte partier, som ikke er fundet i overensstemmelse med normerne, medmindre det kan dokumenteres, at de er det.
(26)
Der bør tillades visse tolerancer ved kontrollen af, om handelsnormerne er overholdt. Tolerancerne bør differentieres efter de forskellige krav og afsætningsled.
(27)
Tredjelande kan have andre krav end dem, der er fastsat for afsætning af æg i EF. For at lette eksporten bør æg, der er pakket og beregnet til eksport, kunne overholde disse krav.
(28)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, at Kommissionen efter anmodning fra et tredjeland kan vurdere, om tredjelandets handelsnormer er ligestillet med EF-retsforskrifterne. Der bør fastsættes mærknings- og etiketteringskrav for æg, der importeres fra tredjelande.
(29)
Kommissionen bør have data om antallet af registrerede produktionssteder med æglæggende høner.
(30)
Medlemsstaterne bør give meddelelse om væsentlige overtrædelser af handelsnormerne, således at andre medlemsstater, der kan være berørt heraf, kan blive advaret på behørig måde.
(31)
Detailhandelen i de franske oversøiske departementer er delvis afhængig af ægleverancer fra det europæiske kontinent. På grund af transporttiden og klimaforholdene bør der, for at æg, der transporteres til de franske oversøiske departementer, skal kunne holde sig, indgås særlige leveringsaftaler, som indebærer mulighed for, at æggene kan sendes kølet. Disse særaftaler kan forsvares på grund af den nuværende mangel på tilstrækkelig lokal ægproduktionskapacitet. Indtil der er opbygget tilstrækkelig lokal produktionskapacitet, bør disse særaftaler forlænges for en rimelig periode.
(32)
I henhold til artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006 kan medlemsstaterne undtage visse former for direkte salg af æg fra producenterne til den endelige forbruger fra nævnte forordnings krav. For at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for afsætning af æg i visse områder af Finland, bør producenternes salg til detailhandelen i disse områder undtages fra kravene i forordning (EF) nr. 1028/2006 og nærværende forordning.
(33)
Medlemsstaterne bør sørge for, at opdræt af æglæggende høner i bure, der ikke er stimulusberigede, forbydes fra den 1. januar 2012, jf. artikel 5, stk. 2, i Rådets direktiv 1999/74/EF (9). Kommissionen bør derfor inden da evaluere anvendelsen af de frivillige mærkningsbestemmelser vedrørende stimulusberigede bure for at undersøge, om denne mærkning bør gøres obligatorisk.
(34)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fjerkrækød og Æg -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1028/2006, artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 852/2004 og punkt 5 og 7.3 i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004 finder anvendelse, hvor de er relevante.
I denne forordning forstås endvidere ved:
a)
»pakning«: en indpakning, der indeholder klasse A- eller B-æg, undtagen transportemballage og beholdere med industriæg
b)
»løssalg«: detailsalg af æg, der ikke er i pakninger, til den endelige forbruger
c)
en virksomhed, der i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 852/2004 er registreret til at indsamle æg fra en producent til levering til et pakkeri, til et marked, som udelukkende sælger til grossister, hvis virksomheder er autoriseret som pakkerier, eller til fødevare- eller nonfoodindustrien
d)
den maksimale tidsfrist for levering af æg til den endelige forbruger, jf. afsnit X, kapitel I, punkt 3, i bilag III, til forordning (EF) nr. 853/2004
e)
»fødevareindustri«: virksomheder, der producerer ægprodukter til konsum, undtagen storkøkkener
f)
»nonfoodindustri«: virksomheder, der producerer produkter, som indeholder æg og ikke er til konsum
g)
»storkøkken«: etablissement som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF
h)
»industriæg«: æg, der ikke er til konsum
i)
»parti«: æg i pakninger eller i løs vægt, fra samme produktionssted eller pakkeri, der befinder sig på samme sted, i de samme pakninger eller i løs vægt, med samme læggedato eller mindst holdbar til-dato eller pakkedato, produceret efter samme produktionsmetode, og hvis æggene er sorteret, af samme kvalitets- og vægtklasse
j)
»ompakning«: fysisk overførsel af æg til en anden pakning eller ommærkning af en pakning, som indeholder æg.
Artikel 2
Ægs kvalitetskendetegn
1. Klasse A-æg skal have følgende kvalitetskendetegn:
a)
skal og kutikula: normal form, ren, ubeskadiget
b)
luftblære: højde ikke over 6 mm, ubevægelig; i æg, der skal markedsføres med betegnelsen »Ekstra«, må den dog højst være 4 mm
c)
blomme: ved gennemlysning kun synlig som en skygge uden tydeligt omrids, flytter sig ikke mærkbart fra midten, når ægget drejes, og vender tilbage til det centrale leje
d)
æggehvide: klar, gennemsigtig
e)
kimplet: ikke synligt udviklet
f)
fremmede bestanddele: ikke tilladt
g)
fremmed lugt: ikke tilladt
2. Klasse A-æg må hverken vaskes eller rengøres før eller efter sorteringen undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3.
3. Klasse A-æg må hverken konserveres eller køles i rum eller anlæg med en temperatur, der kunstigt er holdt under +5 °C. Æggene anses dog ikke for at være kølede, hvis de har været opbevaret ved en temperatur på under + 5 °C under transport af højst 24 timers varighed eller i detailsalgslokaler eller sidelokaler hertil i højst 72 timer.
4. Klasse B-æg er æg, der ikke opfylder de kvalitetskendetegn, der er fastsat i stk. 1. Klasse A-æg, der ikke længere har disse kendetegn, kan nedklassificeres til klasse B.
Artikel 3
Vaskede æg
1. Medlemsstater, der den 1. juni 2003 tillod pakkerier at vaske æg, kan fortsat give dem tilladelse til at vaske æg, såfremt pakkerierne drives i overensstemmelse med de nationale retningslinjer for ægvaskningsanlæg. Vaskede æg må kun forhandles i de medlemsstater, hvor der er givet sådanne tilladelser.
2. De medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, tilskynder til, at der udarbejdes nationale retningslinjer for god praksis for fødevarevirksomhedslederes ægvaskningsanlæg, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 852/2004.
Artikel 4
Vægtsortering af klasse A-æg
1. Klasse A æg sorteres i følgende vægtklasser:
a)
XL - meget store: 73 g og derover
b)
L - store: 63 g og derover, men under 73 g
c)
M - mellemstore: 53 g og derover, men under 63 g
d)
S - små: under 53 g.
2. Vægtklassen angives med de respektive bogstaver eller de respektive betegnelser som anført i stk. 1 eller ved en kombination af disse to angivelser, eventuelt suppleret med modsvarende vægtintervaller. Der kan anvendes andre supplerende angivelser, såfremt der ikke er risiko for, at de forveksles med bogstaverne eller betegnelserne i stk. 1, og de er i overensstemmelse med direktiv 2000/13/EF.
3. Hvis klasse A-æg af forskellig størrelse anbringes i samme pakning, anføres æggenes minimumsnettovægt i gram uanset stk. 1 og betegnelsen »Æg af forskellig størrelse« eller et tilsvarende udtryk på pakningens udvendige side.
Artikel 5
Autorisation af pakkerier
1. Kun virksomheder, der opfylder betingelserne i nærværende artikel, autoriseres som pakkerier, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1028/2006.
2. Myndighederne tildeler pakkeriet en pakkerikode, der indledes med følgende karakterer for den pågældende medlemsstat, jf. punkt 2.2 i bilaget til Kommissionens direktiv 2002/4/EF (10).
3. Pakkerier skal have det tekniske udstyr, der er nødvendigt for, at æggene kan blive behandlet korrekt. Det omfatter efter behov:
a)
et passende automatisk eller kontinuerligt bemandet gennemlysningsanlæg, ved hjælp af hvilket hvert enkelt ægs kvalitet kan undersøges særskilt, eller andet passende udstyr
b)
et apparat til måling af luftblærens højde
c)
et anlæg til sortering af æggene i vægtklasser
d)
en eller flere justerede vægte til vejning af æggene
e)
udstyr til mærkning af æggene.
Artikel 6
Frist for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger
1. Æg skal sorteres, mærkes og pakkes senest ti dage efter lægningen.
2. Æg, der forhandles i henhold til artikel 14, skal sorteres, mærkes og pakkes senest fire dage efter lægningen.
3. Mindst holdbar til-datoen, jf. artikel 12, stk. 1, litra d), angives på pakketidspunktet, i henhold til artikel 9, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF.
Artikel 7
Oplysninger på transportemballagen
1. På produktionsstedet identificerer producenten hver transportemballage, der indeholder æg, ved at angive følgende, jf. dog artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002:
a)
producentens navn og adresse
b)
producentkode
c)
antal æg og/eller deres vægt
d)
læggedato eller -periode
e)
afsendelsesdato.
Når pakkerierne får leveret uemballerede æg fra deres egne produktionsenheder, som ligger på samme sted, kan mærkningen af transportemballagen foretages på pakkeriet.
2. Oplysningerne i stk. 1 anføres på transportemballagen og på ledsagedokumenterne. De erhvervsdrivende, der får leveret æg, opbevarer en kopi af disse dokumenter. Det pakkeri, der sorterer æggene, opbevarer originalerne af ledsagedokumenterne.
Hvis de partier, en ægsamler modtager, opdeles med henblik på levering til flere erhvervsdrivende, kan ledsagedokumenterne erstattes af passende etiketter på transportbeholderne, såfremt disse indeholder de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.
3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 1, og som er anbragt på transportemballagen, må ikke ændres og skal forblive på transportemballagen, indtil æggene tages ud for straks at blive sorteret, mærket og pakket.
Artikel 8
Mærkning af æg til levering over landegrænser
1. Æg, der leveres fra et produktionssted til en ægsamler, et pakkeri eller en virksomhed inden for fødevareindustrien i en anden medlemsstat, mærkes med producentkode, før de forlader produktionsstedet.
2. En medlemsstat, på hvis område produktionsstedet er beliggende, kan dispensere fra kravet i stk. 1, hvis en producent har indgået en leveringskontrakt med et pakkeri i en anden medlemsstat, der kræver, at mærkningen er i overensstemmelse med denne forordning. Der kan kun gives dispensation, hvis begge involverede erhvervsdrivende har anmodet herom, og hvis den medlemsstat, hvor pakkeriet er beliggende, på forhånd har givet skriftlig tilladelse hertil. I så fald skal en kopi af leveringskontrakten ledsage sendingen.
3. Leveringskontrakter som nævnt i stk. 2 skal have en minimumsvarighed på en måned.
4. Kontrolorganerne, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, i de pågældende medlemsstater og i eventuelle transitmedlemsstater skal informeres, før der gives dispensation i henhold til nærværende artikels stk. 2.
5. Klasse B-æg, der forhandles i en anden medlemsstat, mærkes i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006 og forsynes eventuelt med en angivelse som nævnt i artikel 10 i nærværende forordning, for at de let kan skelnes fra klasse A-æg.
Artikel 9
Producentkode
1. Producentkoden består af de koder og bogstaver, der er nævnt i punkt 2 i bilaget til direktiv 2002/4/EF. Den skal være klart synlig og letlæselig og være mindst 2 mm høj.
2. Det er ikke obligatorisk at mærke knækæg eller snavsede æg med produktionskoden, hvis det ikke er teknisk muligt at mærke dem, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006.
Artikel 10
Angivelser på klasse B-æg
Den angivelse, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal være et mindst 5 mm højt »B« i en cirkel med en diameter på mindst 12 mm eller en klart synlig farveplet med en diameter på mindst 5 mm.
Artikel 11
Mærkning af æg, der leveres direkte til fødevareindustrien
1. Indtil den 30. juni 2008 gælder de mærkningsforpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, ikke for æg, der er produceret i EF, og som en fødevarevirksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 853/2004, selv afhenter direkte fra sine sædvanlige leverandører. I dette tilfælde bærer fødevirksomheden det fulde ansvar for leveringen og forpligter sig til kun at anvende æggene til forarbejdning.
2. Fra den 1. juli 2008 kan medlemsstaterne efter anmodning dispensere fra de mærkningsforpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, hvis æggene leveres direkte fra produktionsstedet til fødevareindustrien.
Artikel 12
Mærkning af pakninger
1. Udvendigt på pakninger med klasse A-æg anføres følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
pakkerikode
b)
kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse A« eller bogstavet »A« enten alene eller i kombination med ordet »friske«
c)
vægtklasse, jf. artikel 4, stk. 2, i nærværende forordning
d)
mindst holdbar til-dato, jf. artikel 13 i nærværende forordning
e)
»vaskede æg« for æg, der er vasket, jf. artikel 3 i nærværende forordning
f)
som en særlig opbevaringsforskrift, jf. artikel 3, stk. 1, nr. 6), i direktiv 2000/13/EF, et råd til forbrugerne om at opbevare æggene på køl, når de er købt.
2. Ud over de oplysninger, der er fastsat i stk. 1, skal produktionsmetoden anføres udvendigt på pakninger med klasse A-æg med klart synlige og letlæselige karakterer.
Til identifikation af produktionsmetoden anvendes kun følgende udtryk:
a)
for konventionelt landbrug de udtryk, der er fastsat i del A i bilag I, og kun hvis de relevante betingelser i bilag II er opfyldt
b)
for økologisk produktion de udtryk, der er fastsat i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (11).
Uden på eller inden i pakningen forklares det, hvordan producentkoden skal forstås.
Hvis æglæggende høner holdes i produktionssystemer i overensstemmelse med kravene i kapitel III i direktiv 1999/74/EF, kan der ud over produktionsmetoden anføres et af de udtryk, som er nævnt i del B i bilag I til denne forordning.
3. Stk. 2 medfører ikke nogen indskrænkning af nationale tekniske foranstaltninger, der er mere vidtgående end minimumskravene i bilag II, og som kun gælder for producenter i den pågældende medlemsstat, såfremt disse foranstaltninger er forenelige med EF-retten.
4. Udvendigt på pakninger med klasse B-æg anføres følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
pakkerikode
b)
kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse B« eller bogstavet »B«
c)
pakkedato.
5. Medlemsstaterne kan for pakninger med æg, der er produceret på deres område, kræve, at etiketterne fastgøres på en sådan måde, at de går i stykker, når pakningerne åbnes.
Artikel 13
Mindst holdbar til-dato
Datoen for mindste holdbarhed, jf. artikel 3, stk. 1, nr. 5, i direktiv 2000/13/EF, fastsættes til højst 28 dage efter lægningen. Hvis læggeperioden er angivet, fastsættes mindst holdbar til-datoen fra den første dag i den periode.
Artikel 14
Pakninger mærket med betegnelsen »Ekstra«
1. Ordene »Ekstra« eller »Ekstra friske« kan anvendes som en yderligere kvalitetsbetegnelse på pakninger med klasse A-æg indtil niendedagen efter læggedatoen.
2. Anvendes betegnelserne i stk. 1, skal læggedatoen og nidagesfristen være anført klart synligt og letlæseligt på pakningen.
Artikel 15
De æglæggende høners foder
Angives det, hvilken type foder de æglæggende høner har fået, gælder følgende minimumskrav:
a)
Korn må kun nævnes som bestanddel i foderet, hvis der er mindst 60 vægtprocent korn i den pågældende foderblanding, hvoraf højst 15 % må være biprodukter af korn.
b)
Henvises der til en særlig kornart, skal denne udgøre mindst 30 % af foderblandingen, jf. dog det minimumsindhold på 60 vægtprocent, som er nævnt i litra a). Henvises der specielt til flere kornarter, skal foderblandingen indeholde mindst 5 % af hver kornart.
Artikel 16
Oplysninger, der skal gives i forbindelse med løssalg
Ved løssalg skal følgende oplysninger gives på en sådan måde, at de er klart synlige og letlæselige for forbrugerne:
a)
kvalitetsklasse
b)
vægtklasse, jf. artikel 4
c)
angivelse af produktionsmetode, jf. artikel 12, stk. 2
d)
forklaring af, hvordan producentkoden skal forstås
e)
mindst holdbarhed til-dato.
Artikel 17
Pakningernes kvalitet
Pakningerne skal være stødsikre, tørre, rene og i god stand og være fremstillet af materialer, som beskytter æggene mod fremmed lugt og mod faren for kvalitetsforringelse, jf. dog de krav, som er fastsat i kapitel X i bilag II til forordning (EF) nr. 852/2004.
Artikel 18
Industriæg
Industriæg forhandles i pakninger med rød banderole eller etiket.
På banderolerne og etiketterne står følgende:
a)
navn og adresse på den erhvervsdrivende, som æggene er beregnet til
b)
navn og adresse på den erhvervsdrivende, som har afsendt æggene
c)
»industriæg« med mindst 2 cm høje blokbogstaver og »uegnet til konsum« med mindst 8 mm høje bogstaver.
Artikel 19
Ompakning
Pakkede klasse A-æg må kun ompakkes af pakkerier. Hver pakning må kun indeholde æg fra ét parti.
Artikel 20
Fortegnelser, som producenterne skal føre
1. Producenterne skal føre løbende fortegnelser over oplysninger om produktionsmetoder med angivelse for hver produktionsmetode af:
a)
indsættelsesdatoen, alderen ved indsættelse og antallet af æglæggende høner
b)
antallet af udsatte æglæggende høner og datoen herfor
c)
den daglige ægproduktion
d)
det daglige antal æg og/eller deres vægt, som sælges eller leveres på anden måde
e)
navn og adresse på købere.
2. Anføres fodringsmetoden, jf. artikel 15 i nærværende forordning, registrerer producenterne følgende oplysninger opdelt efter fodringsmetode, jf. dog kravene i del A.III i bilag I til forordning (EF) nr. 852/2004:
a)
fodermængde og -type, som leveres eller blandes på stedet
b)
dato for levering af foderet.
3. Anvender en producent forskellige produktionsmetoder på det samme produktionssted, opdeles oplysningerne i stk. 1 og 2 efter hus.
4. Ved anvendelsen af denne artikel kan producenterne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.
Artikel 21
Fortegnelser, som ægsamlerne skal føre
1. Ægsamlerne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:
a)
den mængde æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode
b)
den mængde æg, der er leveret til de relevante pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af navn, adresse og pakkerikode og læggedato eller -periode
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan ægsamlerne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.
Artikel 22
Fortegnelser, som pakkerierne skal føre
1. Pakkerierne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:
a)
de mængder usorterede æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode
b)
de mængder æg, der er sorteret, efter kvalitets- og vægtklasse
c)
de mængder sorterede æg, der er modtaget fra andre pakkerier, herunder disse pakkeriers kode og mindst holdbar til-dato
d)
de mængder usorterede æg, der er leveret til andre pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af disse pakkeriers kodenummer og læggedato eller -periode
e)
antallet og/eller vægten af æg, der er leveret, opdelt efter kvalitets- og vægtklasse, pakkedato for klasse B-æg eller mindst holdbar til-dato for klasse A-æg, og opdelt efter køber med angivelse af dennes navn og adresse.
Pakkerierne ajourfører fortegnelsen over den faktiske beholdning hver uge.
2. Hvis klasse A-æg og pakningerne med dem er mærket med de æglæggende høners foder, jf. artikel 15, fører pakkerier, der anvender sådanne angivelser, separate fortegnelser herover i henhold til stk. 1.
3. Ved anvendelsen af nærværende artikel kan pakkerierne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.
Artikel 23
Frister for at føre fortegnelser
De fortegnelser og dokumenter, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, og artikel 20, 21 og 22, skal opbevares i mindst tolv måneder fra den dato, de blev udfærdiget.
Artikel 24
Kontrol af erhvervsdrivende
1. Foruden stikprøvetagning kontrolleres de erhvervsdrivende med en hyppighed, som kontrolorganerne fastsætter på grundlag af en risikoanalyse, jf. artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1028/2006, idet der mindst tages hensyn til følgende:
a)
resultaterne af tidligere kontrol
b)
den komplekse karakter af de afsætningsstrømme, som æg følger
c)
omfanget af segmentering i produktionsvirksomheden eller pakkeriet
d)
de mængder, der produceres eller pakkes
e)
væsentlige ændringer af arten af de æg, der produceres eller behandles, eller af afsætningsmetoder i forhold til foregående år.
2. Kontrollen skal føres med regelmæssige mellemrum og være uanmeldt. Kontrolorganerne skal på forlangende have adgang til fortegnelserne i artikel 20, 21 og 22.
Artikel 25
Beslutninger ved misligholdelse
1. Hvis det ved kontrollen i henhold til artikel 24 konstateres, at forordningen ikke er overholdt, må kontrolorganerne kun træffe beslutninger for hele det parti, der er kontrolleret.
2. Fastlås det ved kontrollen, at partiet ikke er i overensstemmelse med forordningen, forbyder kontrolorganet forhandlingen af det pågældende parti eller importen, såfremt det hidrører fra et tredjeland, så længe og for så vidt det ikke godtgøres, at partiet er blevet bragt i overensstemmelse med forordningen.
3. Det kontrolorgan, der gennemførte kontrollen, undersøger, om det afviste parti bringes eller er bragt i overensstemmelse med forordningen.
Artikel 26
Kvalitetstolerancer
1. Følgende tolerancer er tilladt ved kontrol af partier af klasse A-æg:
a)
på pakkeriet lige før afsendelsen: 5 % æg med kvalitetsmangler
b)
i andre handelsled: 7 % æg med kvalitetsmangler.
2. For æg, der forhandles med betegnelsen »Ekstra« eller »Ekstra friske«, tillades der dog ingen tolerance med hensyn til luftblærens højde i forbindelse med pakning eller import.
3. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de procentdele, der er nævnt i stk. 1.
Artikel 27
Vægttolerancer
1. Bortset fra det tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, tillades der ved kontrol af et parti klasse A-æg en tolerance med hensyn til æggenes stykvægt. Et sådant parti må højst indeholde 10 % æg i vægtklasser umiddelbart over eller under den, der står på pakningen, men højst 5 % i den nærmeste lavere vægtklasse.
2. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de procentdele, der er nævnt i stk. 1.
Artikel 28
Mærkningstolerancer
Ved kontrol af partier og pakninger tillades der en tolerance på 20 % æg med ulæselig mærkning.
Artikel 29
Æg til eksport til tredjelande
Pakkede æg til eksport kan med hensyn til kvalitet, mærkning og etikettering bringes i overensstemmelse med andre krav end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1028/2006, eller supplerende krav.
Artikel 30
Importerede æg
1. Ved vurdering af, om der er tale om ligestilling, jf. artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1028/2006, bedømmes det, om de erhvervsdrivende i det pågældende tredjeland effektivt overholder kravene i nærværende forordning. Den ajourføres med regelmæssige mellemrum.
Kommissionen offentliggør resultatet af vurderingen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Æg, der importeres fra tredjelande, skal være tydeligt og læseligt mærket i oprindelseslandet i overensstemmelse med ISO 3166-landekoden.
3. På pakninger med æg, der er importeret fra lande, der ikke i tilstrækkelig grad kan garantere, at de har ligestillede regler, jf. artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1028/2006, skal der udvendigt stå følgende med klart synlige og letlæselige karakterer:
a)
oprindelsesland
b)
produktionsmetode »ikke EU-norm«.
Artikel 31
Indberetning
Inden den 1. april hvert år meddeler medlemsstaterne elektronisk Kommissionen antallet af produktionssteder, opdelt efter produktionsmetode, herunder hvert produktionssteds maksimumskapacitet angivet som det antal dyr, der er plads til samtidig.
Artikel 32
Meddelelse om overtrædelser
Medlemsstaterne giver inden for fem arbejdsdage Kommissionen elektronisk meddelelse om de overtrædelser, som kontrolorganerne har fastslået, eller om alvorlig mistanke herom, der vil kunne påvirke medlemsstaternes samhandel med æg. Samhandelen mellem medlemsstaterne anses især for påvirket, hvis erhvervsdrivende, der producerer eller forhandler æg med henblik på salg i en anden medlemsstat, gør sig skyldige i alvorlige overtrædelser.
Artikel 33
Undtagelser for de franske oversøiske departementer
1. Uanset artikel 2, stk. 3, kan æg til detailhandelen i de franske oversøiske departementer sendes kølet til disse departementer. I så fald kan sidste salgsdato forlænges til 33 dage.
2. I det tilfælde, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel, skal der ud over de oplysninger, som er fastsat i artikel 12 og 16, på pakningens udvendige side anføres »kølede æg« samt kølebetingelserne.
Mærket for »kølede æg« er en ligesidet trekant, hvor siden måler mindst 10 mm.
Artikel 34
Undtagelser for visse områder i Finland
Æg, som producenten sælger direkte til detailhandelen i de områder, som er nævnt i bilag III, er undtaget fra kravene i forordning (EF) nr. 1028/2006 og nærværende forordning. Produktionsmetoden skal dog angives i henhold til artikel 12, stk. 2, og artikel 16, litra c), i nærværende forordning.
Artikel 35
Evaluering af anvendelsen af frivillig mærkning
Senest den 31. december 2009 evaluerer Kommissionen anvendelsen af den frivillige mærkning, jf. artikel 12, stk. 2, sidste afsnit, for om nødvendigt at gøre den obligatorisk.
Artikel 36
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 2295/2003 ophæves fra den 1. juli 2007.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 37
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2007.
Artikel 33 anvendes indtil den 30. juni 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
A BIZOTTSÁG 557/2007/EK RENDELETE
(2007. május 23.)
a tojásra vonatkozó forgalmazási előírásokról szóló 1028/2006/EGK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak meghatározásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a tojásra vonatkozó forgalmazási előírásokról szóló, 2006. június 19-i 1028/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1028/2006/EK rendelet meghatározza azokat az alapvető követelményeket, amelyeknek a Közösségen belüli forgalmazás céljából a tojásoknak meg kell felelniük. Az egyértelműség kedvéért meg kell határozni e követelmények új végrehajtási szabályait. A tojásra vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló 1907/90/EGK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 2003. december 23-i 2295/2003/EK bizottsági rendelet (2) ezért hatályát veszti és helyébe új rendelet lép.
(2)
A tojásra az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3), valamint az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) vonatkozik. Ezért a lehető legnagyobb mértékben hivatkozni kell e horizontális rendeletekre.
(3)
Meg kell határozni az A osztályú tojás minőségi jellemzőit a közvetlenül a végső fogyasztókhoz szállítandó tojás kiváló minőségének biztosítása és azon kritériumok felállítása céljából, amelyeket a vizsgálati szervek ellenőrizhetnek. E minőségi jellemzőknek az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (UN/ECE) az UN/ECE tagállamok közötti vagy az e tagállamokba irányuló nemzetközi kereskedelemben lévő héjas tojás forgalmazására és minőségi ellenőrzésére vonatkozó 42. számú előírásán kell alapulniuk.
(4)
Hűtött tojás szobahőmérsékleten való tárolása esetén kondenzáció léphet fel, ami megkönnyíti a baktériumok héjon történő elszaporodását és a tojásba történő esetleges behatolását. Ezért a tojásokat lehetőleg állandó hőmérsékleten kell tárolni és szállítani, és a végső fogyasztónak történő értékesítés előtt általában nem kell lehűteni.
(5)
A tojásokat általában nem szabad lemosni vagy tisztítani, mivel ezek az eljárások károsíthatják a baktériumbehatolást antimikrobás tulajdonságai révén hatékonyan gátoló tojáshéjat. Azonban néhány eljárást, például a tojások ultraibolya sugárzással történő kezelését, nem lehet tisztítási eljárásnak tekinteni. Ezenkívül az A osztályú tojást nem szabad lemosni, mivel a fizikai védőréteg, mint a kutikula, megsérülhet a mosás alatt vagy után. Az ilyen sérülés a baktériumok héjon át történő behatolását és a nedvességtartalom csökkenését okozhatja, növelve ezáltal a fogyasztói kockázatot, különösen ha az azt követő szárítási és tárolási körülmények nem megfelelőek.
(6)
Néhány tagállam azonban sikeresen alkalmaz engedélyezéshez és alaposan ellenőrzött feltételekhez kötött tojásmosási rendszereket. Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság biológiai veszélyekkel foglalkozó tudományos testületének a Bizottság kérésére az étkezési tojás mosásának mikrobiológiai veszélyeivel kapcsolatban adott 2005. szeptember 7-i véleményével (5) összhangban az egyes csomagolóközpontokban alkalmazott tojásmosási eljárások higiéniai szempontból fenntarthatók, feltéve többek között, hogy a tojásmosási rendszerre eljárási kódexet dolgoznak ki.
(7)
Az A osztályú tojást tömeg szerint kell osztályozni, és címkézési minimumkövetelményként korlátozott számú tömegosztályokat és ennek megfelelő egyértelmű jelöléseket kell meghatározni, amelyek nem zárják ki a kiegészítő önkéntes címkézést feltéve, hogy az megfelel az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) követelményeinek.
(8)
A tojás csomagolóközpont által végzett minőség és tömeg szerinti osztályozását kizárólag azon vállalkozások számára engedélyezik, amelyek üzemei és műszaki berendezései összhangban állnak tevékenységük mértékével és jellegével, és ezáltal lehetővé teszik a tojás megfelelő kezelését.
(9)
Az 1028/2006/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében előírt ellenőrzések megkönnyítése céljából meg kell határozni a tojás osztályozására, jelölésére, csomagolására és a csomagok jelölésére rendelkezésre álló maximális időtartamot.
(10)
Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (7) összhangban a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában előírt, az élelmiszerek, a takarmányok, az élelmiszertermelésre szánt állatok, vagy az élelmiszerekbe és takarmányokba bekerülő vagy vélhetően bekerülő egyéb anyagok nyomon követhetőségének általános követelményén túlmenően ellenőrzések elvégzése céljából meg kell határozni a tojást tartalmazó szállítási csomagolásokra és a kísérő dokumentumokra vonatkozó információk bizonyos körét.
(11)
Az 1028/2006/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében említett ellenőrzések hatékony végrehajtása érdekében alapvető fontosságú, hogy a másik tagállamba szállított tojásokat a termelési helyen termelői kóddal megjelöljék. Az 1028/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban a másik tagállamban forgalmazott B osztályú tojást a termelői kóddal kell megjelölni és/vagy más jelöléssel kell ellátni. Egyértelművé kell tenni, hogy amennyiben a termelői kód önmagában nem teszi lehetővé a minőségi osztály egyértelmű meghatározását, akkor a B osztályú tojást további jelöléssel is el kell látni.
(12)
Meg kell határozni az 1028/2006/EK rendelet 4. cikkében előírt termelői kód összetételét. Ezentúl egyértelművé kell tenni, hogy a termelői kóddal való megjelölés követelménye alól kivétel akkor tehető, ha a tojás megjelöléséhez alkalmazott technikai felszerelés nem teszi lehetővé repedt vagy szennyezett tojások megjelölését.
(13)
Meg kell határozni a B osztályú tojás 1028/2006/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett megjelöléséhez használt más lehetséges jelölések jellemzőit.
(14)
A tojásra vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló, 1990. június 26-i 1907/90/EGK tanácsi rendelet (8) 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a forgalmazási előírásokat nem kellett alkalmazni arra a tojásra, amelyet feldolgozás céljára közvetlenül élelmiszer-ipari vállalkozásoknak szállítanak. E szállítások ellenőrzésének javítása érdekében kívánatos, hogy a tagállamok kizárólag az érintett vállalkozások kérésére mentességet adhassanak a jelölési követelmény alól. E mentesítések megadásához a tagállamoknak ésszerűségi megfontolásból egyéves átmeneti időt kell kapniuk.
(15)
A 2000/13/EK irányelv tartalmazza az összes értékesített élelmiszerre alkalmazandó általános szabályokat. A csomagok esetében azonban elő kell írni néhány különös jelölési követelményt.
(16)
A 2000/13/EK irányelv 9. cikke meghatározza, hogy az élelmiszer minőségmegőrzési időtartama az az idő, ameddig az élelmiszer megfelelő tárolás mellett megőrzi sajátos tulajdonságait. Az egyértelműség kedvéért ezt az időtartamot a tojásrakást követő legfeljebb 28 napos időszakként kell meghatározni.
(17)
Tojásokat lehet a különleges frissességükre utaló jelöléssel értékesíteni. E jelölések alkalmazásának egyértelművé tétele céljából meg kell határozni a maximális időkorlátot.
(18)
Tojásokat lehet a tojótyúkok különleges takarmány-összetételére utaló jelöléssel értékesíteni. Ezért szükséges meghatározni az ilyen jelölések minimumkövetelményeit.
(19)
Ha a tojásokat ömlesztve értékesítik, a fogyasztók számára - általában a csomagoláson - fel kell tüntetni bizonyos információkat.
(20)
Az élelmiszerek burkolására és csomagolására előírt általános higiéniai követelmények mellett meg kell határozni néhány további követelményt a tojások tárolása vagy szállítása során fellépő romlási vagy fertőzési kockázatok csökkentése érdekében. Ezen előírásoknak az UN/ECE 42. számú előírásán kell alapulnia.
(21)
Az ipari tojás emberi fogyasztásra nem alkalmas. Ezért az ilyen tojásokat tartalmazó csomagolás könnyű felismerése érdekében különleges szalagot és címkét kell előírni.
(22)
Csak a csomagolóközpontok rendelkeznek a tojások újracsomagolására alkalmas telephellyel és technikai felszereléssel. Ezért helyénvaló bármely újracsomagolási tevékenységet a csomagolóközpontokra korlátozni.
(23)
A 178/2002/EK rendelettel összhangban az élelmiszer-ipari vállalkozások kötelesek gondoskodni a nyomonkövethetőségről. A termelők, a begyűjtők és a csomagolóközpontok kötelesek különleges kiegészítő nyilvántartásokat vezetni, hogy a vizsgálati szervek ellenőrizni tudják a forgalmazási előírásoknak való megfelelést.
(24)
Meg kell határozni az ellenőrzések elvégzéséhez szükséges módszereket és kritériumokat.
(25)
Helyénvaló ellenőrizni a tételnek mint egésznek a forgalmazási előírásoknak való megfelelést, és a nem megfelelőnek talált tétel forgalmazását meg kell tiltani, kivéve ha a megfelelést bizonyítani lehet.
(26)
A forgalmazási előírásoknak való megfelelés ellenőrzése során megengedhető bizonyos eltérés. A tűréshatár eltérő lehet a különböző követelmények és forgalmazási szakaszok szerint.
(27)
Harmadik országok a közösségi tojásforgalmazási követelményektől eltérő követelményeket írhatnak elő. Az export megkönnyítése érdekében a csomagolt és exportra szánt tojás megfelelhet ezeknek a követelményeknek.
(28)
Részletes szabályokat kell meghatározni arra nézve, miként végezze el a Bizottság harmadik ország kérésére azt az értékelést, amely az illető harmadik ország forgalmazási előírásainak közösségi jogszabályokkal való egyenértékűségét vizsgálja. Meg kell határozni a harmadik országból importált tojás egyes jelölési és címkézési követelményeit.
(29)
A Bizottság számára hasznos, ha adatokkal rendelkezik a tojótyúkot tartó, nyilvántartásba vett létesítmények számára vonatkozóan.
(30)
A tagállamoknak értesítést kell küldeniük a forgalmazási előírások jelentős mértékű megsértéséről, hogy az esetlegesen érintett más tagállamokat megfelelő módon tudják figyelmeztetni.
(31)
A francia tengerentúli megyék tojásellátása nagymértékben az európai kontinensről érkező tojásellátástól függ. A szállítás idejére és az éghajlati körülményekre tekintettel a francia tengerentúli megyékbe szállított tojások tartósítása megköveteli az egyedi ellátási megállapodásoknak való megfelelőséget, beleértve a hűtött tojások szállítását. Ezen egyedi megállapodásokat a jelenleg nem elegendő helyi tojástermelési kapacitás indokolja. Az elegendő helyi termelési kapacitás kiépítéséig ezen egyedi megállapodások időbeli hatályát ésszerű ideig meg kell hosszabbítani.
(32)
Az 1028/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdése lehetővé teszi a tagállamoknak, hogy az adott rendelet követelményeitől eltérjenek az olyan tojás tekintetében, amelyet a termelő közvetlenül a végső fogyasztónak ad el. Az egyes finnországi régiók egyedi tojásforgalmazási feltételeinek figyelembevétele céljából a termelők kiskereskedőknek történő tojásértékesítése e régiókban kivételt képez az 1028/2006/EK és e rendelet követelményei alól.
(33)
Az 1999/74/EK tanácsi irányelv (9) 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban a tagállamoknak 2012. január 1-jei hatállyal be kell tiltaniuk a tojótyúkok fel nem javított ketrecrendszerekben történő tartását. Ezzel összefüggésben kívánatos, hogy a Bizottság eddig az időpontig értékelje a feljavított ketrecek önkéntes címkézésére vonatkozó rendelkezések alkalmazását, és megvizsgálja e címkézés kötelezővé tételének szükségességét.
(34)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Baromfihús- és Tojáspiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
Az 1028/2006/EK rendelet 2. cikkében, a 852/2004/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében, valamint a 853/2004/EK rendelet I. mellékletének 5. és 7.3. pontjában található fogalommeghatározások megfelelően alkalmazandók.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
a)
„csomag”: A vagy B osztályú tojást tartalmazó elsődleges csomagolás, kivéve szállítási gyűjtő csomagolást és az ipari tojást tartalmazó tartót;
b)
„ömlesztett értékesítés”: a tojás csomagtól eltérő formában a végső fogyasztónak történő kiskereskedelmi árusítása;
c)
„begyűjtő”: a 852/2004/EK rendelet 6. cikkével összhangban nyilvántartásba vett létesítmény, amely a termelőtől a csomagolóközpontba, a kizárólag a tojáscsomagolóként elfogadott nagykereskedőknek árusító piacra és az ipar számára összegyűjti és elszállítja a tojást;
d)
„értékesítési idő”: a tojás végső fogyasztóhoz történő szállításának végső határideje a 853/2004/EK rendelet III. melléklete X. szakasza I. fejezetének 3. pontjával összhangban;
e)
„élelmiszer-ipari vállalkozás”: emberi fogyasztásra alkalmas tojásterméket termelő bármely létesítmény, a közétkeztetésben működők kivételével;
f)
„nem élelmiszer-ipari vállalkozás”: bármely vállalkozás, amely emberi fogyasztásra nem alkalmas tojástartalmú terméket termel;
g)
„közétkeztetésben működő gazdasági szereplő”: a 2000/13/EK irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében említett létesítmények;
h)
„ipari tojás”: emberi fogyasztásra nem alkalmas tojás;
i)
„tétel”: egy és ugyanazon, egyetlen helyen található termelési helyről vagy csomagolóközpontból származó csomagolt vagy ömlesztett, egy és ugyanazon tojásrakási, minőségmegőrzési vagy csomagolási idővel ellátott, ugyanazon típusú baromfitartásból származó, osztályozott tojások esetén ugyanazon minőségi és tömegosztályba tartozó tojás;
j)
„újracsomagolás”: tojások fizikai áthelyezése másik csomagba vagy a tojást tartalmazó csomagok újrajelölése.
2. cikk
A tojás minőségi jellemzői
(1) Az A osztályú tojás legalább a következő jellemzőkkel rendelkezik:
a)
héj és kutikula: szabályos alakú, tiszta és sértetlen;
b)
légkamra: magassága legfeljebb 6 mm, mozdulatlan; „extra” minősítésűként forgalmazni kívánt tojás esetében azonban legfeljebb 4 mm;
c)
sárgája: lámpázáskor csak árnyék formájában látható, világosan megkülönböztethető határok nélkül, forgatáskor nem távolodik el értékelhetően a tojás középpontjából;
d)
fehérje: tiszta, áttetsző;
e)
csírasejt: nem észlelhető fejlettségű;
f)
idegen anyag: nem megengedhető;
g)
idegen szag: nem megengedhető.
(2) A 3. cikkben előírtakon kívül az A osztályú tojást tilos lemosni vagy más módon tisztítani az osztályozás előtt vagy után.
(3) Az A osztályú tojásokat tilos tárolási vagy hűtési eljárásnak alávetni olyan létesítményben vagy üzemben, ahol a hőmérsékletet mesterségesen 5 °C alatt tartják. Azonban azok a tojások, amelyeket legfeljebb 24 órán keresztül 5 °C alatti hőmérsékleten szállítottak, illetve legfeljebb 72 órán át 5 °C alatti hőmérsékleten kiskereskedelemben vagy annak melléképületeiben tartottak, nem tekintendők hűtöttnek.
(4) A B osztályú tojás az a tojás, amely nem felel meg az (1) bekezdésben előírt minőségi jellemzőknek. Az e jellemzőknek meg nem felelő A osztályú tojás lefokozható B osztályú tojássá.
3. cikk
Mosott tojás
(1) Azon tagállamok, amelyek 2003. június 1-jén engedélyezték a csomagolóközpontoknak a tojásmosást, azt továbbra is engedélyezhetik feltéve, hogy e központok működése összhangban van a tojásmosási rendszerekre vonatkozó nemzeti útmutatókkal. A mosott tojást csak azokban a tagállamokban lehet forgalmazni, amelyekben ilyen engedélyeket kiadnak.
(2) Az (1) bekezdésben említett tagállamoknak bátorítaniuk kell a tojásmosási rendszerekre vonatkozó helyes gyakorlatokat tartalmazó nemzeti útmutatók kidolgozását a 852/2004/EK rendelet 8. cikkével összhangban.
4. cikk
Az A osztályú tojás tömeg szerinti osztályozása
(1) Az A osztályú tojásokat tömeg alapján a következőképpen kell osztályozni:
a)
XL - nagyon nagy: legalább 73 g;
b)
L - nagy: 63 g-tól 73 g-ig;
c)
M - közepes: 53 g-tól 63 g-ig;
d)
S - kicsi: legfeljebb 53 g.
(2) A csomagoláson a tömegosztályt az (1) bekezdésben meghatározott megfelelő betűjellel vagy elnevezéssel, vagy mindkettő kombinációjával tüntetik fel, amelyet kiegészíthetnek a megfelelő tömeghatárokkal. További kiegészítő jelölés is használható feltéve, hogy ezek nem téveszthetők össze az (1) bekezdésben meghatározott betűjellel vagy elnevezéssel, és összhangban vannak a 2000/13/EK irányelvvel.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, ha különböző méretű A osztályú tojásokat csomagoltak ugyanabba a csomagba, a csomag külsején a tojások legkisebb nettó tömegét grammban, valamint a „Különböző méretű tojás” vagy ezzel egyenértékű kifejezést tüntetik fel.
5. cikk
A csomagolóközpontok engedélyezése
(1) Kizárólag az e cikkben maghatározott feltételeknek megfelelő vállalkozásoknak engedélyezik, hogy az 1028/2006/EK rendelet 5. cikkében említett csomagolóközpontként működjenek.
(2) Az illetékes hatóság a csomagolóközponthoz egy csomagolóközpont-kódot rendel az érintett tagállamnak a 2002/4/EK bizottsági irányelv (10) mellékletének 2.2. pontjában említett kódjával együtt.
(3) A csomagolóközpontok rendelkeznek a tojások megfelelő kezelésének biztosításához szükséges technikai felszereléssel. E felszerelések adott esetben:
a)
megfelelő lámpázóberendezés, amelyet automatikusan vagy folyamatosan személyzet felügyel, és amely lehetővé teszi minden egyes tojás minőségének egyedi vizsgálatát, vagy ezzel egyenértékű berendezés;
b)
a légkamra magasságának mérésére alkalmas eszközök;
c)
a tojás tömeg szerinti osztályozására alkalmas berendezés;
d)
egy vagy több hitelesített tojásmérleg;
e)
a tojás jelölésére alkalmas berendezés.
6. cikk
Az osztályozásra, jelölésre, a tojások csomagolására és a csomagok jelölésére rendelkezésre álló idő
(1) A tojásokat a tojásrakást követő tíz napon belül osztályozzák, jelölik és csomagolják.
(2) A 14. cikkel összhangban jelölt tojásokat a tojásrakást követő négy napon belül osztályozzák, jelölik és csomagolják.
(3) A 2000/13/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésével összhangban a 12. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett minőségmegőrzési időt csomagoláskor kell a terméken feltüntetni.
7. cikk
A szállítási csomagoláson feltüntetendő információk
(1) A 178/2002/EK rendelet 18. cikkének sérelme nélkül a termelési helyen a tojást tartalmazó minden egyes szállítási csomagolást a termelő alapján a következőképpen azonosítják:
a)
a termelő neve és címe;
b)
a termelői kód;
c)
a tojások száma és/vagy tömege;
d)
a tojásrakás dátuma vagy időszaka;
e)
az elszállítás dátuma.
Azon csomagolóközpontok esetében, amelyeket az azonos helyszínen lévő saját termelési egységük lát el csomagolatlan tojással, a szállítási csomagolások azonosítását elvégezhetik a csomagolóközpontban.
(2) Az (1) bekezdésben említett információkat a szállítási csomagolásokon és a kísérő dokumentumokon tüntetik fel. E dokumentumok másolatát megőrzi az az értékesítő, akihez a tojást szállítják. A kísérő dokumentumok eredeti példányait a tojásosztályozó csomagolóközpont őrzi meg.
Amennyiben a begyűjtőhöz érkező tételeket több gazdasági szereplőhöz kell szétosztani, a kísérő dokumentumokat helyettesíthetik a tartó megfelelő címkéje feltéve, hogy ez utóbbi tartalmazza az (1) bekezdésben említett információkat.
(3) A szállítási csomagolásokra alkalmazandó, az (1) bekezdésben említett információk nem módosíthatók és a szállítási csomagoláson kell maradniuk a tojások azonnali osztályozás, jelölés és csomagolás céljából történő eltávolításáig.
8. cikk
Tojások határokon keresztüli szállítása
(1) A termelési helyről egy másik tagállamban található begyűjtőhöz, csomagolóközpontba vagy nem élelmiszer-ipari vállalkozáshoz szállított tojásokat megjelölik a termelői kóddal a termelési hely elhagyása előtt.
(2) Azon tagállam, amelynek területén a termelési hely található, eltérhet az (1) bekezdésben említett követelménytől, ha a termelő szállítási szerződést kötött a jelölést e rendelettel összhangban előíró másik tagállamban található csomagolóközponttal. Az ilyen kivétel csak mindkét érintett értékesítő kérésére és azon tagállam előzetes írásbeli jóváhagyásával adható, amelynek a területén a csomagolóközpont található. Ilyen esetben a szállítási szerződés másolata kíséri a szállítmányt.
(3) A (2) bekezdésben említett szállítási szerződések érvényességi ideje nem lehet egy hónapnál kevesebb.
(4) Az e cikk (2) bekezdésében említett kivétel megadása előtt értesíteni kell az érintett tagállamok 1028/2006/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében említett vizsgálati szerveit és minden tranzittagállamot.
(5) A másik tagállamban forgalmazott B osztályú tojásokat az 1028/2006/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésével összhangban kell megjelölni, és szükség szerint az e rendelet 10. cikkében említett jelöléssel is el kell látni, amely biztosítja, hogy könnyen megkülönböztethető legyen az A osztályú tojásoktól.
9. cikk
Termelői kód
(1) A termelői kód a 2002/4/EK irányelv mellékletének 2. pontjában előírt kódokat és betűjeleket tartalmazza. Ezeknek jól láthatónak, könnyen olvashatónak és legalább 2 mm magasnak kell lennie.
(2) Az 1028/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésének sérelme nélkül amennyiben technikai okokból a repedt vagy szennyezett tojás megjelölése nem lehetséges, a termelői kóddal való megjelölés nem kötelező.
10. cikk
A B osztályú tojás megjelölése
Az 1028/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett megjelölés egy 5 mm magasságú „B” betűjel egy legalább 12 mm átmérőjű körben vagy egy legalább 5 mm átmérőjű jól látható színes pont.
11. cikk
A közvetlenül az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak szállított tojások megjelölése
(1) 2008. június 30-ig az 1028/2006/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében előírt jelölési kötelezettségeket nem kell alkalmazni a Közösségben előállított azon tojás esetében, amelyet a 853/2004/EK rendelet 4. cikke értelmében engedélyezett élelmiszer-ipari vállalkozás a szokásos beszállítóitól maga gyűjt be. Ilyenkor a szállítás teljes mértékben az élelmiszer-ipari vállalkozás felelősségi körében történik, amely ennek megfelelően vállalja, hogy a tojást csak feldolgozás céljára használja fel.
(2) 2008. július 1-jétől a tagállamok a vállalkozás kérésére mentességet adhatnak az 1028/2006/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében előírt jelölési kötelezettségek teljesítése alól, amennyiben a tojás szállítása a termelési helyről közvetlenül az élelmiszer-ipari vállalkozáshoz történik.
12. cikk
A csomagok megjelölése
(1) Az A osztályú tojást tartalmazó csomagok külső felületén jól láthatóan és tisztán olvashatóan fel kell tüntetni a következőket:
a)
a csomagolóközpont számát;
b)
a minőségi osztályt; a csomag azonosítására az „A osztály” kifejezés vagy az „A” betűjel szolgál önállóan vagy a „friss” szóval kombinálva;
c)
a tömegosztályt az e rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében;
d)
a minőségmegőrzési időt az e rendelet 13. cikkével összhangban;
e)
a „mosott tojás” kifejezést az e rendelet 3. cikkével összhangban mosott tojások esetében;
f)
a 2000/13/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 6. pontjával összhangban a fogyasztónak szóló, különleges tárolási körülményekre vonatkozó javaslatot, tudniillik hogy a vásárlás után a tojást hűtve tárolja.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott követelmények mellett az A osztályú tojást tartalmazó csomagok külső felületén jól láthatóan és tisztán olvashatóan fel kell tüntetni a baromfitartás módját.
A baromfitartás módjának meghatározására kizárólag a következő kifejezések alkalmazandók:
a)
hagyományos termelési módszer esetében az I. melléklet A. részében meghatározott kifejezések, és csak akkor, ha a II. mellékletben meghatározott feltételek teljesülnek;
b)
biogazdálkodás esetében a 2029/91/EGK tanácsi rendelet (11) 2. cikkében meghatározott kifejezések.
A termelői kód magyarázatát el kell helyezni a csomagoláson vagy a csomagolásban.
Ha a tojótyúkokat az 1999/74/EK tanácsi irányelv III. fejezetében előírt követelményeknek megfelelően tartják, akkor a baromfitartás módjának megjelölése kiegészíthető az e rendelet I. mellékletének B. részében felsorolt jelzések valamelyikével.
(3) A (2) bekezdés a II. mellékletben megállapított minimumkövetelményeken túlmutató, kizárólag az érintett tagállam termelőire vonatkozó nemzeti technikai intézkedések sérelme nélkül alkalmazandó, feltéve, hogy azok összeegyeztethetők a közösségi joggal.
(4) A B osztályú tojást tartalmazó csomagok külső felületén jól láthatóan és tisztán olvashatóan fel kell tüntetni a következőket:
a)
a csomagolóközpont kódját;
b)
minőségi osztályt; a csomagok a „B osztály” kifejezéssel vagy „B” betűvel azonosítandók;
c)
a csomagolás dátumát.
(5) A tagállamok megkövetelhetik, hogy a területükön termelt tojások csomagjain a címkét úgy kell rögzíteni, hogy a csomagok felbontásával azok elszakadjanak.
13. cikk
A minőségmegőrzési idő jelölése
A 2000/13/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 5. pontjában említett minőségmegőrzési időt a tojásrakást követő legfeljebb 28 napban kell meghatározni. Amennyiben a tojásrakás időszakát feltüntetik, a minőségmegőrzési időt ezen időszak első napjától kell meghatározni.
14. cikk
Az „extra” jelölésű csomagok
(1) Az „extra”, vagy „extrafriss” szavak kiegészítő minőségi jelölésként használhatók az A osztályú tojást tartalmazó csomagokon a tojásrakást követő kilencedik napig.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett jelöléseket használják, a tojásrakás időpontját és a kilenc napos időkorlátozást jól láthatóan és tisztán olvashatóan kell feltüntetni a csomagon.
15. cikk
A tojótyúkok takarmányozási módjának jelölése
Ahol használják, a tojótyúkok takarmányozási módjának jelölésére a következő minimumkövetelmények alkalmazandók:
a)
a takarmányban lévő gabonafélékre kizárólag abban az esetben lehet összetevőként hivatkozni, ha azok az adott takarmány összetételének legalább 60 tömegszázalékát alkotják, amely legfeljebb 15 % gabona-mellékterméket tartalmazhat.
b)
az a) pontban említett 60 %-os minimumérték sérelme nélkül ha egy meghatározott gabonafélére hivatkoznak, az a felhasznált takarmány összetételének legalább 30 %-át alkotja. Ha több gabonafélére hivatkoznak, azok egyenként az összetétel legalább 5 %-át alkotják.
16. cikk
Az ömlesztett tojás értékesítése során feltüntetendő információk
Az ömlesztett tojás értékesítése során a következő információkat kell feltüntetni jól láthatóan és tisztán olvashatóan a fogyasztó számára:
a)
a tojás minőségi osztályát;
b)
a 4. cikknek megfelelő tömegosztályt;
c)
a 12. cikk (2) bekezdésében említettel egyenértékű baromfitartási módot;
d)
a termelői kód jelentésének magyarázatát;
e)
a minőségmegőrzési időt.
17. cikk
A csomagok minősége
A 852/2004/EK rendelet II. mellékletének X. fejezetében meghatározott követelmények sérelme nélkül a csomagok ütésállók, szárazak, tiszták és jó állapotban lévők, valamint olyan anyagból készülnek, amely megóvja a tojást az idegen szagoktól és a minőségromlás kockázatától.
18. cikk
Ipari tojás
Az ipari tojást piros szalaggal vagy címkével ellátott csomagolásban forgalmazzák.
E szalagokon és címkéken feltüntetik a következőket:
a)
azon gazdasági szereplő nevét és címét, akinek a tojást szállítják;
b)
azon gazdasági szereplő nevét és címét, amely a tojást szállította;
c)
az „ipari tojás” megjelölést 2 cm magas nagybetűkkel, valamint az „emberi fogyasztásra alkalmatlan” kifejezést legalább 8 mm magas betűkkel.
19. cikk
Újracsomagolás
Az A osztályú tojásokat kizárólag csomagolóközpontok csomagolhatják újra. Minden csomag kizárólag ugyanazon tétel tojásait tartalmazza.
20. cikk
A termelő által vezetett nyilvántartás
(1) A termelő nyilvántartást vezet a baromfitartás módjáról, meghatározva minden egyes alkalmazott módszert:
a)
a tojótyúkok elhelyezésének idejét, életkorát az elhelyezéskor, valamint számát;
b)
az eltávolítás idejét, az eltávolított tyúkok számát;
c)
a napi tojástermelést;
d)
a naponta eladott vagy a naponta egyéb módon szállított tojás darabszámát és/vagy tömegét;
e)
a felvásárlók nevét és címét.
(2) Amennyiben a takarmányozás módját e rendelet 15. cikkével összhangban megjelölik, a 852/2004/EK rendelet I. mellékletének AIII. részében meghatározott követelmények sérelme nélkül a termelők nyilvántartásba veszik az egyes alkalmazott takarmányozási módokra vonatkozó következő információkat:
a)
a beszállított vagy a helyszínen kevert takarmány mennyisége és típusa;
b)
a takarmány szállításának időpontja.
(3) Amennyiben a termelő egyetlen termelési helyen különböző termelési módszereket alkalmaz, az (1) és (2) bekezdésben említett információkat tyúkólankénti bontásban kell megadni.
(4) E cikk alkalmazásában az értékesítési és szállítási nyilvántartások helyett a termelők megőrizhetik az (1) és (2) bekezdésben meghatározott információkat tartalmazó számlákat és szállítóleveleket.
21. cikk
A begyűjtő által vezetett nyilvántartások
(1) A begyűjtő a baromfitartás módszere szerint és naponként nyilvántartást vezet a következőkről:
a)
a begyűjtött tojás mennyisége termelőkre lebontva, a termelő nevének, címének és kódjának, valamint a tojásrakás dátumának vagy időszakának megjelölésével;
b)
az egyes csomagolóközpontba szállított tojások mennyisége termelőkre lebontva, a csomagolóközpont nevének, címének és kódjának, valamint a tojásrakás dátumának vagy időszakának megjelölésével.
(2) E cikk alkalmazásában az értékesítési és szállítási nyilvántartások helyett a begyűjtők megőrizhetik az (1) bekezdésben meghatározott információkat tartalmazó számlákat és szállítóleveleket.
22. cikk
A csomagolóközpont által vezetett nyilvántartások
(1) A csomagolóközpont a baromfitartás módszere szerint és naponként nyilvántartást vezet a következőkről:
a)
a beérkezett osztályozatlan tojás mennyisége termelőkre lebontva, a termelő nevének, címének és kódjának, valamint a tojásrakás dátumának vagy időszakának megjelölésével;
b)
az osztályozás végrehajtása után a tojás minőségi és tömegosztálya;
c)
a más csomagolóközpontokból érkező osztályozott tojás mennyisége, beleértve az adott központ kódját és a minőségmegőrzési időt;
d)
a más csomagolóközpontokba szállított osztályozatlan tojás mennyisége, termelőnkénti bontásban, beleértve az adott központ kódját és a tojásrakás dátumát vagy időszakát;
e)
a szállított tojás darabszáma és/vagy tömege minőségi és tömegosztály szerinti és felvásárlónkénti bontásban az utóbbi nevével és címével, a B osztályú tojás esetében a csomagolás ideje, az A osztályú tojás esetében a minőségmegőrzési idő.
A csomagolóközpontok hetente frissítik a tényleges készletről vezetett nyilvántartásukat.
(2) Amennyiben az A osztályú tojás és csomagolásai a 15. cikkel összhangban tartalmaznak megjelölést a tojótyúkok takarmányozására vonatkozóan, az ilyen jelölést alkalmazó csomagolóközpontoknak külön nyilvántartást kell vezetniük az (1) bekezdéssel összhangban.
(3) E cikk alkalmazásában az értékesítési és szállítási nyilvántartások helyett a csomagolóközpontok megőrizhetik az (1) és (2) bekezdésben meghatározott információkat tartalmazó számlákat és szállítóleveleket.
23. cikk
A nyilvántartások megőrzésének ideje
A 7. cikk (2) bekezdésében, a 20., 21. és 22. cikkben említett nyilvántartásokat és dokumentumokat elkészítésüktől számított legalább 12 hónapig meg kell őrizni.
24. cikk
Az értékesítők ellenőrzése
(1) A szúrópróbaszerű mintavételen túl az értékesítőket az 1028/2006/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében említett kockázatelemzés alapján a vizsgálati szervek által meghatározott gyakorisággal ellenőrzik, figyelembe véve legalább a következőket:
a)
az előző ellenőrzések eredményeit;
b)
a tojás értékesítési csatornáinak összetettségét;
c)
a termelő vagy a csomagoló létesítmény szegmentáltságának mértékét;
d)
a termelt vagy csomagolt tojás mennyiségét;
e)
a termelt vagy feldolgozott tojás tulajdonságaiban vagy forgalmazásának módjában a megelőző évekhez viszonyítva bekövetkezett lényeges változásokat.
(2) A vizsgálatokat rendszeresen és előzetes bejelentés nélkül végzik el. A 20., 21. és 22. cikkben említett nyilvántartásokat a vizsgálati szerv számára kérésre azonnal rendelkezésre kell bocsátani.
25. cikk
A meg nem felelésről szóló határozatok
(1) A 24. cikkben előírt vizsgálatok során e rendeletnek való meg nem felelés megállapításáról szóló határozatot a vizsgálati szervek csak az ellenőrzött egész tétel tekintetében hozhatnak.
(2) Ha úgy ítélik meg, hogy az ellenőrzött tétel nem felel meg e rendeletnek, a vizsgálati szerveknek meg kell tiltaniuk annak piaci értékesítését, vagy ha a tétel harmadik országból érkezik, annak behozatalát, azzal a feltétellel és addig, amíg bizonyítékot nem szolgáltatnak arra vonatkozóan, hogy a tételt e rendelet előírásainak megfelelővé tették.
(3) A vizsgálati szerv meggyőződik arról, hogy a visszautasított tételt a rendelet előírásainak megfelelővé tették vagy teszik.
26. cikk
A minőségi hiányosságok tűréshatára
(1) Az A osztályú tojás tételeinek ellenőrzése során a következő tűréshatárok megengedettek:
a)
csomagolóközpontban közvetlenül az elszállítást megelőzően: a tojások 5 %-a lehet hibás;
b)
a forgalmazás más szakaszaiban a tojások 7 %-a lehet hibás.
(2) Azonban az „extra” vagy „extrafriss” megnevezéssel forgalmazott tojás ellenőrzésekor a légkamra magassága tekintetében sem a csomagolás során, sem a behozatalkor nem engedhető meg eltérés.
(3) Amennyiben az ellenőrzött tétel kevesebb mint 180 tojást tartalmaz, az (1) bekezdésben említett százalékokat meg kell kétszerezni.
27. cikk
A tojás tömegére megengedett tűréshatár
(1) A 4. cikk (3) bekezdésében előírt eset kivételével az A osztályú tojás tételeinek ellenőrzése során az egyes tojások tömegére vonatkozóan tűréshatár megengedett. Az ilyen tételek a csomagoláson feltüntetett tömeg szerinti osztállyal határos osztályba tartozó tojásokból legfeljebb 10 %-nyit, azonban az alacsonyabb tömeg szerinti osztályba tartozó tojásokból legfeljebb csak 5 %-nyit tartalmazhatnak.
(2) Amennyiben az ellenőrzött tétel kevesebb mint 180 tojást tartalmaz, az (1) bekezdésben említett százalékokat meg kell kétszerezni.
28. cikk
A tojás jelölésére megengedett tűréshatár
A tojások jelölésének olvashatatlansága esetén 20 %-os eltérés megengedett a tételek és csomagok ellenőrzése során.
29. cikk
Tojás harmadik országokba történő kivitele
A csomagolt és kivitelre szánt tojások minőség, jelölés és címkézés tekintetében megfelelhetnek az 1028/2006/EK rendelet és e rendelet követelményeitől eltérő követelményeknek vagy további követelményeknek is.
30. cikk
Behozott tojás
(1) Az 1028/2006/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében említett egyenértékűség értékelése magában foglalja annak megítélését, hogy az e rendeletben foglalt követelményeket hatékonyan betartják-e az érintett harmadik országbeli értékesítők. Ezt a megítélést rendszeresen felül kell vizsgálni.
A Bizottság az értékelés eredményét az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi.
(2) A harmadik országokból behozott tojást a származási országban az ISO 3166 szerinti országkódnak megfelelően tisztán és olvashatóan meg kell jelölni.
(3) Az 1028/2006/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése alapján a szabályok egyenértékűsége tekintetében elegendő biztosítékot nem nyújtó harmadik országból behozott tojást tartalmazó csomagok külső felületén jól láthatóan és tisztán olvashatóan feltüntetik a következőket:
a)
a származási országot;
b)
a baromfitartás módját: „nem EK-előírás szerint”.
31. cikk
Jelentéstétel
Minden év április 1-jéig valamennyi tagállam elektronikus úton értesíti a Bizottságot a termelési helyek számáról a baromfitartás módja szerinti lebontásban, beleértve a létesítmény maximális kapacitását az egy időben a létesítményben tartott madarak száma alapján.
32. cikk
Értesítés a jogsértésekről
A tagállam elektronikus úton öt munkanapon belül értesíti a Bizottságot a vizsgálati szervek által feltárt, a Közösségen belüli tojáskereskedelmet esetleg érintő jogsértésekről vagy azok alapos gyanújáról. A Közösségen belüli kereskedelmet akkor tekintik különösen érintettnek, ha a tojást egy másik tagállamba történő eladásra termelő vagy forgalmazó értékesítő súlyos jogsértést követ el.
33. cikk
A francia tengerentúli megyékre vonatkozó kivételek
(1) A 2. cikk (3) bekezdésétől eltérve a francia tengerentúli megyékbe kiskereskedelmi célokra szánt tojást e tengerentúli megyékbe hűtve lehet szállítani. Ebben az esetben az értékesítési idő 33 napra hosszabbítható.
(2) E cikk (1) bekezdésében említett esetben a 12. és 16. cikkben előírt követelményeken kívül a csomagolás külső felületén feltüntetik a „hűtött tojás” szavakat és a hűtésre vonatkozó adatokat.
A „hűtött tojás” megkülönböztető jelölés legalább 10 mm oldalhosszúságú egyenlő oldalú háromszög.
34. cikk
Egyes finnországi régiókra vonatkozó kivételek
A III. mellékletben felsorolt régiókban a termelők által közvetlenül a kiskereskedőknek eladott tojás kivételt képez az 1028/2006/EK és e rendelet követelményei alól. A baromfitartás módját azonban megfelelően jelölni kell az e rendelet 12. cikkének (2) bekezdésével és 16. cikkének c) pontjával összhangban.
35. cikk
Egyes önkéntes címkézési követelmények gyakorlatának értékelése
A Bizottság legkésőbb 2009. december 31-ig értékeli a 12. cikk (2) bekezdésének utolsó albekezdésében előírt önkéntes címkézés alkalmazását azzal a céllal, hogy megállapítható legyen, szükséges-e a szóban forgó jelzést kötelezővé tenni.
36. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2295/2003/EK rendelet 2007. július 1-jén hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő utalásokat úgy kell tekinteni, mintha erre a rendeletre vonatkoznának, és a IV. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban kell alkalmazni.
37. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2007. július 1-jétől kell alkalmazni.
A 33. cikket 2009. június 30-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2007. május 23-án.