KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1069/2007
af 17. september 2007
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Indledning
(1)
I henhold til grundforordningens artikel 5 offentliggjorde Kommissionen den 19. december 2006 en meddelelse (indledningsmeddelelsen) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (Kina) og Taiwan (de berørte lande).
(2)
Proceduren blev indledt, efter at Kuraray Specialties Europe GmbH (klageren), siden januar 2007 benævnt Kuraray Europe GmbH, som repræsenterer et større antal producenter og tegner sig for over 25 % af den samlede EF-produktion af polyvinylalkohol, den 6. november 2006 havde indgivet en klage. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumpingimport af PVA med oprindelse i de berørte lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
1.2. Parter berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt den klagende producent og andre kendte EF-producenter, eksporterende producenter i de berørte lande, importører/forhandlere og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, og repræsentanter for de pågældende eksporterende lande om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle berørte parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(4)
For at give de kinesiske eksporterende producenter, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de eksporterende producenter, som den vidste, var berørt af sagen, samt til de kinesiske myndigheder. En eksporterende producent i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), eller om individuel behandling, hvis det af undersøgelsen fremgik, at den pågældende ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling.
(5)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Kina og importører til Fællesskabet, blev stikprøver for disse parters vedkommende nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens og skadens omfang jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
For så vidt angår de eksporterende producenter i Kina, blev det imidlertid efterfølgende besluttet, at det ikke var nødvendigt at anvende stikprøver, da kun tre eksporterende producenter deltog i samarbejdet.
(7)
For så vidt angår importørerne af PVA, anmodede Kommissionen alle kendte importører om at afgive oplysninger om import og salg af den pågældende vare. På grundlag af oplysninger fra 14 samarbejdende importører udvalgte Kommissionen fem importører (to i Tyskland, en i Italien, en i Nederlandene og en i USA) til stikprøven. Disse importører tegnede sig for den største repræsentative salgsmængde for samarbejdende importører i Fællesskabet (omkring 80 %), som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
(8)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre virksomheder, som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der indkom besvarede spørgeskemaer fra to EF-producenter, tre eksporterende producenter i Kina, en eksporterende producent i Taiwan, de fem importører i stikprøven og syv brugere i Fællesskabet.
(9)
For så vidt angår spørgeskemaerne fra brugerne, var to af dem ikke fuldt besvarede og blev derfor ikke taget i betragtning. Desuden fremsatte en række brugere bemærkninger uden at besvare spørgeskemaet.
(10)
En af importørerne i stikprøven aflyste to gange meget sent et aftalt kontrolbesøg. Som følge heraf kunne oplysningerne fra denne virksomhed ikke kontrolleres og måtte midlertidigt lades ude af betragtning.
(11)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en markedsøkonomisk/individuel behandling i Kinas tilfælde og en foreløbig fastlæggelse af dumpingen, den opståede skade og de berørte fællesskabsinteresser for begge berørte landes vedkommende. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EF-producenter:
-
Kuraray Europe GmbH, Frankfurt, Tyskland
-
Celanese Chemical Ibérica S.L., Tarragona, Spanien
b)
Eksporterende producent i Taiwan:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, Taipei
c)
Eksporterende producent i Kina:
-
Shanxi Sanwei Group Co. Ltd, Hongdong
d)
Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nederlandene
-
Menssing Chemiehandel & Consultants GmbH, Hamburg, Tyskland
-
Omya Peralta GmbH, Hamburg, Tyskland
e)
Brugere i Fællesskabet:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nederlandene
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Tyskland.
(12)
I betragtning af behovet for at fastsætte en normal værdi for eksporterende producenter i Kina, der ikke anmodede om markedsøkonomisk behandling, eller som eventuelt ikke ville blive indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev der aflagt kontrolbesøg hos følgende producent med henblik på at fastsætte den normale værdi på grundlag af oplysninger fra det i indledningsmeddelelsen påtænkte referenceland, Japan:
-
Kuraray Japan, Tokyo.
1.3. Undersøgelsesperiode
(13)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2005 til 30. september 2006 (undersøgelsesperioden eller UP). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er visse polyvinylalkoholer (PVA) i form af homo-polymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan (den pågældende vare), som normalt tariferes under KN-kode ex 3905 30 00.
(15)
PVA fremstilles ved hydrolyse af polyvinylacetat, som fremstilles ved polymerisering af vinylacetatmonomer (sidstnævnte fremstilles hovedsagelig af ethylen og eddikesyre). PVA har mange anvendelsesmuligheder. I Fællesskabet bruges PVA navnlig til fremstilling af polyvinylbutyral (PVB) (25-29 % af forbruget), polymeriseringshjælpestoffer (21-25 %), overfladebelægning til papir (17-21 %), klæbestoffer (13-17 %) og til overfladebehandling af tekstiler (8-12 %).
(16)
En bruger i Fællesskabet hævdede, at en bestemt vare, som vedkommende indkøbte i Kina, ikke skulle betragtes som den pågældende vare, eftersom i) det ikke er en standard-PVA-model, og den har forskellige og meget specifikke kemiske og fysiske egenskaber, og ii) den har anvendelser, der er forskellige fra PVA-varers.
(17)
For så vidt angår det første argument, blev det fastslået, at denne model falder ind under varebeskrivelsen i betragtning 14 ovenfor, og at den har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som de andre modeller, der falder ind under varedefinitionen. For så vidt angår det andet argument, blev denne særlige PVA-model anvendt til produktion af PVB, der ikke alene er den vigtigste anvendelse, jf. betragtning 15, men også det hurtigst voksende marked for PVA i Fællesskabet. Det ville være urealistisk at betegne et sådant marked som værende et ikke-standardmarked. Endvidere fremgik det, at gennemsnitspriserne for PVA til de forskellige anvendelser var på samme niveau. Ud fra ovenstående betragtninger konkluderedes det, at der ikke var nogen grund til ikke at lade denne model falde ind under varedefinitionen, og derfor blev påstanden afvist.
2.2. Samme vare
(18)
Undersøgelsen viste, at PVA, som fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet, PVA, der fremstilles og sælges på hjemmemarkederne i Taiwan og Kina, og PVA, som fremstilles i Kina og Taiwan og eksporteres til Fællesskabet, samt PVA, der fremstilles og sælges i Japan, i alt væsentligt har de samme grundlæggende kemiske og fysiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål. De anses derfor for at være mage til den omhandlede vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
3. DUMPING
3.1. Taiwan
3.1.1. Den normale værdi
(19)
Med henblik på at fastsætte den normale værdi blev det først fastslået, om hjemmemarkedssalget af samme vare til Taiwans eneste eksporterende producents uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg samlet udgjorde mindst 5 % af producentens samlede eksportsalg til Fællesskabet af den pågældende vare, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen.
(20)
For hver varetype, der solgtes af den eksporterende producent på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastslået, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(21)
Kommissionen undersøgte dernæst, om hjemmemarkedssalget for hver varetype, der var solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.
(22)
For de varetyper, hvor mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedspriserne for den pågældende type.
(23)
I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg af den pågældende type, forudsat at dette udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde af den pågældende type.
(24)
I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst varetype udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg af den pågældende type, fandt Kommissionen, at denne bestemte type solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne udgøre et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(25)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af den eksporterende producent ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte den beregnes, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(26)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs-, general- og administrationsomkostninger og fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber hos den eksporterende producent, som undersøgelsen vedrører, i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare, jf. artikel 2, stk. 6.
3.1.2. Eksportpris
(27)
Den eneste eksporterende producent eksporterede den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales af disse uafhængige kunder for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.1.3. Sammenligning
(28)
Den normale værdi og eksportprisen for den eneste eksporterende producent blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter, omkostninger ved kundeservice (garantier og kautioner) og andre faktorer (bankgebyrer) i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
3.1.4. Dumpingmargen
(29)
Sammenligningen af de normale værdier med eksportpriserne viste en dumpingmargen på - 2,30 % for den eneste eksporterende producent fra Taiwan, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. i undersøgelsesprioden.
(30)
I betragtning af, at den eneste samarbejdende virksomhed er den eneste eksporterende producent af den pågældende vare i Taiwan, og at den står for 100 % af eksporten fra Taiwan til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, konstateredes der ikke dumping for Taiwans vedkommende.
3.2. Folkerepublikken Kina (Kina)
3.2.1. Markedsøkonomisk behandling
(31)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til 6, for de producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. hvor de eksporterende producenter godtgør, at fremstilling og salg af samme vare finder sted på markedsøkonomiske vilkår. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
-
Virksomhedernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen omfattende statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne.
-
Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder, og som anvendes til alle formål.
-
Der må ikke være videreført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
-
Lovene om konkurs og ejerforhold skal give stabilitet og retssikkerhed.
-
Valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
(32)
En kinesisk eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og besvarede rettidigt ansøgningsformularen herom for eksporterende producenter. Producenten fremstiller den pågældende vare, og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed er involveret i eksportsalg af den pågældende vare. Det er Kommissionens sædvanlige praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder samlet opfylder betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(33)
For den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed indhentede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og kontrollerede ved et besøg hos de pågældende virksomheder alle de oplysninger, som var afgivet i anmodningen om markedsøkonomisk behandling.
(34)
Undersøgelsen viste, at den kinesiske eksporterende producent ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, da denne ikke opfyldte det første kriterium i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.
(35)
Det konstateredes, at den eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed kontrolleredes af statsejede virksomheder, som var repræsenteret ved et afgørende flertal af bestyrelsesmedlemmerne i et omfang, som ikke stod i forhold til deres aktieposter. Desuden havde staten aktiemajoriteten i undersøgelsesperioden. Da de berørte virksomheder ikke var i stand til at fremlægge tilstrækkelig dokumentation til at fjerne tvivlen om betydelig statslig indgriben i ledelsesbeslutninger, blev det fastslået, at denne gruppe virksomheder var underlagt betydelig statskontrol og -indgriben. De berørte parter fik lejlighed til at kommentere ovennævnte resultater. De modtagne bemærkninger var ikke af en sådan art, at de kunne ændre ved ovennævnte konklusioner.
(36)
På grundlag af ovenstående har den kinesiske eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed ikke godtgjort, at de opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen, og de kunne derfor ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling.
3.2.2. Individuel behandling
(37)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastsættes der eventuelt en landsdækkende told for lande henhørende under nævnte artikel undtagen i tilfælde, hvor virksomheder kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(38)
For så vidt angår Kina anmodede den eneste eksporterende producent og dennes forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomhed, der ønskede markedsøkonomisk behandling, også om individuel behandling i det tilfælde, at de ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(39)
Det blev på grundlag af de foreliggende oplysninger konstateret, at den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed ikke kunne påvise, at de tilsammen opfyldte alle kriterierne for at opnå individuel behandling, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 5. Det blev nemlig fastslået, at den eksporterende producent og dennes handelsvirksomhed ikke kunne opfylde kriteriet i grundforordningens artikel 9, stk. 5, litra c), om, at størstedelen af aktierne tilhører private, og at statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende managementstillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben, af de i betragtning 35 ovenfor anførte grunde.
3.2.3. Referenceland
(40)
I henhold til artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen skal den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
(41)
I indledningsmeddelelsen oplyste Kommissionen, at den påtænkte at benytte Japan som egnet referenceland til at fastsætte den normale værdi for Kina, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil. En række af de interesserede parter modsatte sig dette forslag og foreslog i stedet at bruge Indien eller Taiwan.
(42)
Der var ingen betydelig fremstilling af samme vare i Indien. Taiwan var genstand for undersøgelsen, og derfor kunne oplysninger i det land være fordrejet på grund af dumping. Så parterne blev orienteret om, at Japan var blevet udvalgt som referenceland, fordi det ikke var genstand for undersøgelsen, der var repræsentativ produktion af samme vare, og konkurrencebetingelserne forekom at være hensigtsmæssige.
(43)
Kommissionen anmodede om samarbejde fra fire kendte producenter i Japan og sendte dem i den forbindelse et spørgeskema. To af de fire japanske producenter besvarede spørgeskemaet. Den ene af dem besvarede dog ikke spørgeskemaet fuldt ud og accepterede ikke et kontrolbesøg. De oplysninger, som den eneste japanske producent, der samarbejdede fuldt ud, havde afgivet, blev kontrolleret på stedet.
(44)
Efter kontrolbesøget hos den eksporterende producent i Taiwan blev det imidlertid konstateret, at Taiwan ikke eksporterede varer til dumpingpriser i undersøgelsesperioden. Spørgsmålet om valg af referenceland blev derfor taget op til fornyet overvejelse.
(45)
I den forbindelse fremgik det, at produktionsmængden i Taiwan udgør over 100 % af den mængde, der eksporteres af den pågældende vare fra Kina til Fællesskabet. Endvidere kan markedet i Taiwan karakteriseres som åbent, eftersom importtoldniveauet er lavt (MFN-toldsats på 5 %). Undersøgelsen viste også, at der var et betydeligt hjemmemarkedssalg af samme vare i Taiwan, og at der var tilstrækkelig import til markedet i Taiwan. Derfor blev Taiwan anset for at være et konkurrencedygtigt marked og tilstrækkeligt repræsentativt med henblik på fastlæggelsen af den normale værdi for Kina.
(46)
Endvidere udgør importen af PVA til Taiwan omkring 15 % af det indenlandske forbrug sammenlignet med omkring 3 % for Japans vedkommende, hvilket viser, at det japanske marked er mindre hensigtsmæssigt end Taiwan, for så vidt angår konkurrence i forbindelse med import. I lyset af ovenstående blev det foreløbigt besluttet, at Taiwan skulle benyttes som referenceland, eftersom det udgør det mest egnede referenceland, jf. artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen.
3.2.4. Normal værdi
(47)
Efter valget af Taiwan som referenceland, jf. betragtning (46) ovenfor, og i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi, som var blevet fastsat for Taiwan i betragtning 19 til 26 ovenfor benyttet i dumpingberegningen for Kina.
3.2.5. Eksportpris
(48)
Eftersom de tre kinesiske samarbejdende eksporterende producenter tilsammen tegnede sig for næsten hele eksporten af den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev deres egne eksportoplysninger benyttet til at fastsætte eksportprisen. For at kontrollere troværdigheden af de afgivne oplysninger blev de imidlertid sammenlignet med Eurostats importoplysninger, og der viste sig at være rimelig overensstemmelse.
(49)
De tre samarbejdende eksporterende producenter i Kina solgte ved eksport til Fællesskabet enten direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet eller gennem deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder beliggende i det eksporterende land.
(50)
For alle eksportsalg blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.2.6. Sammenligning
(51)
Den normale værdi for den eneste producent i referencelandet Taiwan og eksportprisen for de tre samarbejdende kinesiske eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter og provisioner i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
3.2.7. Dumpingmargen
(52)
Da ingen af de samarbejdende kinesiske eksporterende producenter blev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling, blev der fastsat en dumpingmargen for hele Kina ved anvendelse af det vejede gennemsnit af eksportpriser ab fabrik for de tre samarbejdende eksporterende producenter.
(53)
Sammenligningen af den vejede gennemsnitlige kinesiske eksportpris og den vejede gennemsnitlige normalværdi for referencelandet viste en dumpingmargen på 10,06 %.
4. SKADE
4.1. EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen
(54)
Inden for Fællesskabet fremstilles samme vare med henblik på salg af tre virksomheder: Kuraray Europe GmbH (KEG) i Tyskland, Celanese Ibérica Chemicals (Celanese) i Spanien og en tredje producent, som fremstiller meget begrænsede mængder, men som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. KEG og Celanese samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(55)
Ud over ovennævnte produktion er der tre producenter i Fællesskabet, som fremstiller samme vare udelukkende til bunden anvendelse. To af disse virksomheder samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen som brugere, da de også købte betydelige mængder af den pågældende vare til fremstilling af deres yderligt forarbejdede varer.
(56)
Da de to i betragtning 54 ovenfor nævnte samarbejdende producenter tegnede sig for 80 % af den samlede fællesskabsproduktion (til eget forbrug og til salg) i undersøgelsesperioden, anses de for at tegne sig for en betydelig del af den samlede fællesskabsproduktion af samme vare. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (EF-erhvervsgrenen), jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(57)
I betragtning af at EF-erhvervsgrenen kun består af to producenter, måtte oplysninger vedrørende EF-erhvervsgrenen indekseres af fortrolighedshensyn, jf. artikel 19 i grundforordningen.
(58)
For at afgøre, om EF-erhvervsgrenen led skade, og bestemme forbruget og de forskellige økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenens situation blev det undersøgt, hvorvidt og i hvilket omfang der i analysen var taget hensyn til den efterfølgende anvendelse af EF-erhvervsgrenens produktion af samme vare.
(59)
PVA anvendes som et mellemmateriale i en vifte af andre produkter. I Fællesskabet anvendes det ofte i fremstillingen af polyvinylbutyral (PVB), som klæbestof, overfladebelægning til papir, polymeriseringshjælpestoffer og til overfladebehandling af tekstiler. Det konstateredes i løbet af undersøgelsen, at en af fællesskabsproducenterne, der solgte størstedelen af sin egenproduktion af PVA på det åbne marked, også anvendte en betydelig del af sin PVA-produktion til videreforarbejdning inden for den samme virksomhed. Dette kaldes bunden anvendelse. Som det fremgik af betragtning 55 ovenfor, var der tre andre virksomheder i Fællesskabet, som fremstillede PVA udelukkende til bunden anvendelse, og oven i denne produktion til bunden anvendelse købte mindst to af dem også betydelige mængder af PVA på markedet som brugere til videreforarbejdning.
(60)
Det konstateredes, at de mængder, de pågældende virksomheder i Fællesskabet havde bundne anvendelser for, i princippet kunne erstattes af indkøbt PVA, f.eks. hvis markedsforhold og/eller finansielle betragtninger udløste et sådant skift. De blev derfor inddraget i fællesskabsmarkedsanalysen.
4.2. EF-forbrug
(61)
EF-forbruget blev fastsat på grundlag af det frie markedssalg af EF-erhvervsgrenens egenproduktion på EF-markedet, EF-erhvervsgrenens bundne anvendelse, produktionsmængder hos de øvrige (mindre) EF-producenter hidrørende fra den mest anvendte database inden for denne særlige erhvervsgren, den bundne anvendelse hos de to i betragtning 55 ovenfor nævnte brugere, den eneste taiwanesiske producents kontrollerede importmængde og oplysninger om EF-importmængder vedrørende alle andre lande fra Eurostat.
(62)
For så vidt angår oplysninger om EF-importmængder fra Eurostat, jf. betragtning 14, tariferes den pågældende vare på indeværende tidspunkt under KN-kode ex 3905 30 00. Eurostats oplysninger vedrørende denne ex-KN-kode indeholder også visse nichevarer, der ikke er omfattet af varedækningen. Da det ikke var muligt at udskille oplysningerne om den pågældende vare fra den bredere varekategori, blev de derfor tilpasset på grundlag af oplysninger om import af disse nichevarer i klagen.
(63)
Endvidere bør man i forbindelse med Eurostats oplysninger bemærke, at en del af importen af den pågældende vare var opført under »secret extra«, og derfor var der ingen tilgængelige oplysninger om oprindelse i den offentlige database. Oplysninger om oprindelseslandene til den således angivne import har man fået fra relevante toldmyndigheder, og de er derfor blevet medtaget i alle relevante tabeller og analyser.
(64)
På grundlag af ovenstående fremgik det, at forbruget af PVA er vokset betydeligt i den betragtede periode, og navnlig mellem 2004 og 2005. I den betragtede periode voksede forbruget med 14 %, hvilket især skyldtes en hurtigt voksende efterspørgsel efter PVA som råmateriale til produktion af polyvinylbutyral (PVB), som anvendes til fremstilling af PVB-folie og -ark. PVB-folie anvendes som mellemlæg i fremstillingen af lamineret sikkerhedsglas og i bil- og bygningsindustrien, som er stærkt voksende markeder i Fællesskabet.
2003
2004
2005
UP
Forbrug i ton
142 894
148 807
163 851
163 096
Indeks (2003 = 100)
100
104
115
114
4.3. Import fra de pågældende lande
(65)
Eftersom dumpingmargenen for Taiwan ligger under bagatelgrænsen, bør import fra dette land midlertidigt holdes uden for skadesvurderingen.
a) Importens omfang og markedsandel
(66)
Den importerede mængde af den pågældende vare faldt med 39 procentpoint mellem 2003 og 2004, derefter voksede den med 29 procentpoint i 2005 for igen at falde lidt, så resultatet er et fald på 11 % i undersøgelsesperioden sammenlignet med 2003.
Import
2003
2004
2005
UP
Fra Kina i ton
24 067
14 710
21 561
21 513
Indeks (2003 = 100)
100
61
90
89
(67)
Markedsandelen for importen fra Kina faldt også først brat og voksede siden. I 2005 og i undersøgelsesperioden tegnede importen fra Kina sig for 13 % af det samlede fællesskabsmarked.
Kinas markedsandel
2003
2004
2005
UP
Fællesskabsmarkedet
17 %
10 %
13 %
13 %
Indeks (2003 = 100)
100
59
78
78
b) Priser
(68)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden faldt gennemsnitsprisen for import af den pågældende vare med oprindelse i Kina med 2 procentpoint.
Enhedspriser
2003
2004
2005
UP
Kina (EUR/ton)
1 150
1 115
1 164
1 132
Indeks (2003 = 100)
100
97
101
98
c) Prisunderbud
(69)
Med henblik på at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen prisoplysningerne for undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens relevante salgspriser var nettopriser efter fradrag for rabatter og afslag. Disse priser justeredes om nødvendigt til ab fabrik, dvs. med fradrag af fragtomkostninger i Fællesskabet. Kinas importpriser var også nettopriser med fradrag for rabatter og afslag, og de blev om nødvendigt justeret til cif-priser, Fællesskabets grænse, med en passende justering for told (6,5 %) og importørens omkostninger efter import til Fællesskabet.
(70)
EF-erhvervsgrenens salgspriser og Kinas importpriser blev sammenlignet i samme handelsled, nemlig salg til uafhængige kunder på Fællesskabets marked. Da man var af den opfattelse, at sammenligningen pr. model skulle være meningsfyldt og rimelig, og at man derfor ikke burde tillade sammenligning mellem en standardmodel og en specialmodel, der falder ind under varedefinitionen, fandt man det hensigtsmæssigt at udelade et begrænset antal modeller fra sammenligningen. Disse modeller udgjorde 35 % af importen fra Kina, men kun en meget lille del af EF-erhvervsgrenens salg på Fællesskabets marked.
(71)
I undersøgelsesperioden lå den således beregnede vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens salgspriser, på 3,3 % for Kina.
4.4. EF-erhvervsgrenens situation
(72)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den pågældende periode. De fleste indikatorer er af fortrolighedshensyn angivet i indeks- eller intervalform, fordi analysen kun vedrører to virksomheder.
a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse
2003
2004
2005
UP
Produktion i ton (intervaller)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Produktion (indeks)
100
103
119
126
Produktionskapacitet i ton
(intervaller)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Produktionskapacitet (indeks)
100
107
129
133
Kapacitetsudnyttelse (indeks)
100
97
92
94
(73)
EF-erhvervsgrenens produktion voksede med 26 % i den betragtede periode. Den betydeligt øgede produktionskapacitet, især i 2005, blev udløst af den voksende efterspørgsel på Fællesskabets marked.
(74)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden skabte EF-erhvervsgrenen yderligere produktionskapacitet. I den samme periode faldt kapacitetsudnyttelsen med 6 %.
b) Salgsmængde og markedsandele i Fællesskabet
(75)
Nedenstående tabel viser EF-erhvervsgrenens resultater i forhold til salget til uafhængige kunder i Fællesskabet.
EF-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
UP
Salgsmængder (indeks)
100
110
112
122
Markedsandel (indeks)
100
104
97
104
(76)
EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder i Fællesskabet voksede med 22 % fra 2003 til undersøgelsesperioden. Dette skal ses i lyset af et voksende forbrug i Fællesskabet.
(77)
EF-erhvervsgrenens markedsandel voksede i 2004, faldt drastisk i 2005, og i undersøgelsesperioden var den 4 % højere end i 2003.
c) Priser i Fællesskabet
(78)
Hovedråmaterialet til fremstilling af PVA er vinylacetatmonomer (VAM). VAM er en råvare, og priserne på VAM fastsættes derfor ud fra balancen på markedet mellem udbud og efterspørgsel. Endvidere er markedsprisen på VAM i høj grad påvirket af udviklingen i olie- og gaspriserne, eftersom de væsentligste input i fremstillingen af VAM er eddikesyre (hvis fremstilling er naturgasintensiv) og ethylen (der fremstilles ved destillation af carbonhydrider). Desuden er energi også en større omkostning i fremstillingen af PVA på basis af VAM. Energiomkostningernes samlede vægt i fremstillingen af PVA er derfor på 50-60 %, hvorfor en væsentlig ændring i olie- og gaspriserne under normale omstændigheder kan forventes at have en direkte indvirkning på PVA-salgspriserne.
(79)
Det konstateredes, at verdensmarkedspriserne på disse råmaterialer steg væsentligt mellem 2003 og undersøgelsesperioden. I løbet af denne periode voksede VAM-priserne med 20-30 %, og stigningen i energipriserne var endnu større. Denne drastiske udvikling i de vigtigste råmaterialeomkostninger afspejlede sig imidlertid ikke i højere salgspriser i EF-erhvervsgrenen: EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt i samme periode med 5 %, og 2004 var et særlig dårligt år (- 7 %). EF-erhvervsgrenen overførte altså ikke de stigende omkostninger til sine kunder, men var nødt til at sænke sine priser for ikke at miste kunder.
2003
2004
2005
UP
Enhedspriser i EUR (intervaller)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Enhedspriser (indeks)
100
93
95
95
d) Lagerbeholdninger
(80)
Nedenstående tal viser lagerbeholdningernes størrelse ved udgangen af hver periode.
2003
2004
2005
UP
Lagerbeholdninger i ton
(intervaller)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Lagerbeholdninger (indeks)
100
87
96
87
(81)
Lagerbeholdningerne var overordnet set relativt stabile. De faldt med 13 % mellem 2003 og 2004, voksede derefter med 9 procentpoint indtil udgangen af 2005 og faldt derefter med 9 procentpoint igen.
e) Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital
2003
2004
2005
UP
Investeringer (indeks)
100
369
177
62
(82)
Investeringerne toppede i 2004 og 2005, da produktionskapaciteten i EF-erhvervsgrenen voksede som følge af den voksende efterspørgsel på markedet. I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at investeringerne i bygninger, fabrikker og maskineri i 2003 og i undersøgelsesperioden hovedsagelig havde til formål at opretholde produktionskapaciteten.
(83)
Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens økonomiske resultater blev forringet, men det fremgik ikke, at dens evne til at rejse kapital blev påvirket i alvorlig grad i den betragtede periode.
f) Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet
(84)
I betragtning af den vigtigste EF-producents meget høje og forvridende ekstraordinære omkostninger i den betragtede periode fandtes det ikke hensigtsmæssigt at fastsætte rentabiliteten på grundlag af nettofortjenesten før skat. Disse ekstraordinære omkostninger hang sammen med ejerskifte hos den vigtigste EF-producent i 2001. Derfor blev EF-erhvervsgrenens rentabilitet beregnet som driftsoverskuddet ved salg af samme vare til uafhængige kunder udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
2003
2004
2005
UP
EF-salgets rentabilitet (interval)
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
EF-salgets rentabilitet (indeks)
100
38
29
8
Afkast af de samlede investeringer
(interval)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Afkast af de samlede investeringer
(indeks)
100
17
12
4
Likviditet (indeks)
100
55
26
-7
(85)
Faldet i salgspriserne mellem 2003 og undersøgelsesperioden havde en betydelig indvirkning på EF-erhvervsgrenens rentabilitet. Rentabiliteten faldt med over 10 procentpoint i den betragtede periode. Afkastet af de samlede investeringer blev beregnet som driftsoverskuddet ved salg af samme vare udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af de anlægsaktiver, der er afsat til samme vare. Denne indikator udviste en tendens, der lignede rentabilitetens, og den faldt drastisk i løbet af den betragtede periode. For EF-erhvervsgrenens likviditet konstateredes en lignende negativ tendens, idet EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i høj grad forværredes generelt i undersøgelsesperioden.
g) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
2003
2004
2005
UP
Antal ansatte (indeks)
100
100
97
96
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (indeks)
100
105
97
95
Produktivitet (indeks)
100
103
123
132
(86)
Som følge af de alvorlige bestræbelser på at nedbringe omkostningerne er antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen faldet med 4 % siden 2004. Fra 2003 til undersøgelsesperioden formåede EF-erhvervsgrenen at øge produktiviteten pr. ansat med 32 %. I samme periode faldt de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat med 5 %. Det kan derfor konkluderes, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode gjorde meget betydelige fremskridt med hensyn til omkostningseffektivitet.
h) Dumpingmargenens størrelse
(87)
I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener ikke anses for at være ubetydelige.
i) Genrejsning fra tidligere dumping
(88)
Da der ikke foreligger nogen oplysninger om dumping forud for den situation, der er vurderet i den aktuelle procedure, anses dette spørgsmål for irrelevant.
j) Vækst
(89)
Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode øgede sin markedsandel i Fællesskabet med 1-2 %.
4.5. Konklusion om skade
(90)
Mellem 2003 og undersøgelsesperioden udviklede en række skadesindikatorer sig i positiv retning: EF-erhvervsgrenen formåede at øge sit salg og sin markedsandel, og den investerede betydeligt i yderligere produktionskapacitet.
(91)
Dens finansielle indikatorer udviklede sig imidlertid dramatisk: den fornuftige fortjenstmargen, den havde opnået i 2003, faldt drastisk og støt fra 2004 til undersøgelsesperiodens udløb. Situationen vedrørende afkast af investeringer og likviditet udviklede sig eksponentielt negativt. Grunden til denne udvikling er, at den bratte stigning i priserne på råmaterialer ikke kunne afspejles i salgspriserne på samme vare. I betragtning af prisstigningen på råmaterialer ville man i en almindelig markedssituation have forventet en stigning i salgspriserne på PVA på 10-20 %, hvorimod salgspriserne på samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen faldt med 5 % til skade for rentabiliteten. Ikke desto mindre lå priserne på importerede varer fra Kina som et vejet gennemsnit 3,3 % under EF-erhvervsgrenens.
(92)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(93)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen har Kommissionen undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina har påført EF-erhvervsgrenen en sådan skade, at den må betragtes som væsentlig. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
5.2. Virkningerne af dumpingimporten
(94)
Importen fra Kina var betydelig i den betragtede periode og havde konstant en markedsandel på 10 % eller mere. I samme tidsrum faldt gennemsnitspriserne for alle eksporterende producenter i Kina med 2 %, og de lå 3,3 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen følte sig forpligtet til at sænke sine salgspriser med 5 % i den betragtede periode for at sikre sin tilstedeværelse på hjemmemarkedet og på grund af de meget lave markedspriser på importerede varer fra Kina.
(95)
Som følge af denne illoyale prispolitik i forbindelse med dumpingimporten fra Kina blev EF-erhvervsgrenens priser trykket og kunne ikke dække den væsentlige stigning i omkostningerne til råmaterialer. Det blev bekræftet af EF-erhvervsgrenens betydeligt forringede rentabilitet.
(96)
Ovenstående viser, at de billige importvarer fra Kina, som sælges til priser, der ligger langt under EF-erhvervsgrenens priser, har spillet en afgørende rolle for forværringen af den situation, EF-erhvervsgrenen befinder sig i, og som afspejles i den markant forringede rentabilitet og de stærkt forværrede øvrige finansielle indikatorer.
5.3. Virkningerne af andre faktorer
a) Import med oprindelse i andre tredjelande end Kina
(97)
Ifølge Eurostat og de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, er de vigtigste tredjelande, hvorfra der importeres PVA, USA, Japan og Taiwan.
Import med oprindelse i andre tredjelande (mængder)
Import (ton)
2003
2004
2005
UP
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Indeks (2003 = 100)
100
187
203
200
Japan
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeks (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (intervaller)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeks (2003 = 100)
100
118
88
83
Import med oprindelse i andre tredjelande (gennemsnitspris)
Gennemsnitspriser (EUR)
2003
2004
2005
UP
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Indeks (2003 = 100)
100
96
97
102
Japan
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeks (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeks (2003 = 100)
100
100
108
108
Markedsandele
Markedsandel (%)
2003
2004
2005
UP
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Japan
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Taiwan (indeks)
100
113
77
73
(98)
Importen fra USA voksede støt fra 2003 og var i løbet af undersøgelsesperioden nået op på over 22 000 ton, så den tegnede sig for næsten 14 % af det samlede fællesskabsmarked (til eget forbrug og til salg). Undersøgelsen viste, at størstedelen af dette salg var salg mellem forretningsmæssigt forbundne parter, og at gennemsnitsenhedspriserne på salget i den betragtede periode lå mellem 15 og 20 % over de gennemsnitlige cif-priser på importerede varer fra Kina. Endvidere konstateredes det, at varerne blev videresolgt til uafhængige kunder til priser, der lå 10-20 % højere end førnævnte importpriser. Eftersom markedspriserne på PVA med oprindelse i USA konsekvent lå på samme niveau som salgspriserne på PVA fremstillet af EF-erhvervsgrenen, spillede de ingen rolle i forbindelse med det prisdyk, man kunne observere i løbet af den betragtede periode. Derfor konkluderes det, at importen ikke har haft væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.
(99)
I løbet af den betragtede periode fandt der også betydelig import sted fra Japan, som tegnede sig for næsten 9 % af fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden. Importen fra Japan dalede i 2004 for igen at vokse fra 2005, og den var 3 % højere i undersøgelsesperioden end i 2003. En analyse af salgspriserne på denne import viste, at gennemsnitsimportpriserne på denne import lå over de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå, og de har derfor ikke bidraget til den negative pristendens, som førte til den væsentlige forværring af EF-erhvervsgrenens situation.
(100)
Importen fra Taiwan hidrører kun fra en producent, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. Man fandt disse tal mere pålidelige end Eurostats tal, eftersom KN-koderne dækker andre varer end den pågældende vare. Af fortrolighedshensyn opstilles de i indeks eller intervaller. Importen fra Taiwan faldt gradvis efter en kraftig vækst i 2004 og tegnede sig for 6-7 % af det samlede fællesskabsmarked i undersøgelsesperioden (omkring halvdelen af markedsandelen for import fra Kina). I den samme periode steg gennemsnitspriserne på denne import i modsætning til pristendensen for import fra Kina med 8 %. Prisforskellen mellem PVA fra Kina og PVA fra Taiwan voksede derfor til 12-18 % i løbet af undersøgelsesperioden. I lyset af disse resultater konkluderes det foreløbigt, at denne import ikke havde en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.
(101)
Ud over import fra USA, Japan og Taiwan er der ingen betydelig import fra andre lande. På grundlag af resultaterne vedrørende denne import, jf. betragtning 97 til 100 kan det derfor foreløbigt konkluderes, at importen fra andre tredjelande end Kina ikke bidrog til den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.
b) Andre fællesskabsproducenters eventuelle fællesskabssalg
(102)
Bortset fra de to producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, jf. betragtning 54-55 ovenfor, findes der i Fællesskabet fire virksomheder til, som fremstiller den pågældende vare. Tre af dem, hvoraf to samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen som brugere, anvender hele deres egenproduktion af PVA i fremstillingen af yderligt forarbejdede varer. Den fjerde fremstiller kun meget begrænsede mængder. I lyset af ovenstående anses de andre fællesskabsproducenter ikke for at have spillet en rolle i prisdykket på markedet og den efterfølgende skade, som EF-erhvervsgrenen led.
c) Selvforskyldt skade som følge af manglende omkostningseffektivitet
(103)
En række berørte parter hævdede, at den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, hang sammen med, at det ikke var lykkedes EF-erhvervsgrenen at forblive omkostningseffektiv, og at den havde foretaget ufornuftige investeringer. I den forbindelse viste undersøgelsen, jf. betragtning 86, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode øgede sin produktivitet væsentligt grundet voksende produktion og faldende arbejdsstyrke. Det blev desuden slået fast, at de investeringer, der var forbundet med den øgede produktionskapacitet, jf. betragtning 73 ovenfor, ikke i væsentlig grad indvirkede på den drastiske negative tendens, man havde iagttaget i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation.
(104)
Den eneste faktor, der havde en betydelig negativ indvirkning på produktionsomkostningerne for samme vare i den betragtede periode, var derfor den bratte stigning i priserne på de vigtigste råmaterialer til fremstilling af samme vare, jf. betragtning 78-79. Undersøgelsen viste, at udviklingen i EF-erhvervsgrenens indkøbspriser på VAM og energi stod i et rimeligt forhold til udviklingen i priserne på disse råmaterialer på det globale marked, og at de derfor ikke kan skyldes den måde, EF-erhvervsgrenen erhvervede dem på. Dette argument afvises derfor.
d) Tidsforskydning i forbindelse med prisjustering
(105)
En vigtig bruger af PVA hævdede, at det ville være normalt i denne særlige sektor, at stigningen i VAM-indkøbspriser endnu ikke havde ført til en justering i opadgående retning af PVA-salgspriserne. Dette ville kunne forklares ved, at langfristede kontrakter er standard i sektoren, og at en betydelig tidsforskydning derfor ville være et normalt fænomen. I den forbindelse erkendes det, at visse af EF-erhvervsgrenens salg sker via langfristede aftaler, men at det ikke er almindeligt, at sådanne aftaler indeholder en fast pris for en periode på over et år. I forbindelse med disse aftaler genforhandles priserne derfor efter en vis periode, eller hvis råmaterialepriserne har ændret sig væsentligt. Dette argument afvises derfor.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(106)
Det konkluderes, at ovennævnte analyse har vist, at import fra Kina i den betragtede periode forårsagede et betydeligt prisdyk på fællesskabsmarkedet i hele den periode. I undersøgelsesperioden lå priserne på import fra Kina væsentlig under EF-erhvervsgrenens priser.
(107)
Dette prisdyk førte til et betydeligt fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser, som igen faldt sammen med et brat fald i EF-erhvervsgrenens rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet som følge af driftsaktiviteter.
(108)
På den anden side har undersøgelsen af andre faktorer, som kunne have påført EF-erhvervsgrenen skade, vist, at ingen af disse faktorer kunne have haft en væsentlig negativ indflydelse.
(109)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra det pågældende land har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
6. FÆLLESSKABETS INTERESSE
(110)
Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen i henhold til artikel 21 i grundforordningen, hvilke virkninger indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ville få for alle berørte parter.
6.1. EF-erhvervsgrenens interesser
(111)
Som angivet i betragtning 56 består EF-erhvervsgrenen af to virksomheder med produktionsanlæg i Tyskland og Spanien, som beskæftiger 200-300 personer, der er direkte involveret i produktion, salg og administration af samme vare. Hvis der indføres foranstaltninger, forventes prisdykket på fællesskabsmarkedet at ophøre og EF-erhvervsgrenens salgspriser at begynde at rette sig op, hvilket vil bevirke, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation forbedres.
(112)
Hvis der derimod ikke bliver truffet nogen antidumpingforanstaltninger, kan der forventes en negativ tendens i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle indikatorer, og ikke mindst rentabiliteten. EF-erhvervsgrenen vil så miste en betydelig markedsandel, da den ikke længere vil være i stand til at følge markedspriserne for varer importeret fra Kina. I værste fald ville EF-erhvervsgrenen blive tvunget til at forlade det frie marked og kun fortsætte fremstillingen af PVA til bunden anvendelse. I begge tilfælde bliver nedskæringer i produktion og investeringer, lukning af visse produktionsanlæg og nedlæggelse af arbejdspladser i Fællesskabet et sandsynligt resultat.
(113)
Det konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at overvinde virkningerne af den konstaterede skadevoldende dumping.
6.2. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(114)
Som det fremgik af betragtning 8, indkom der besvarede spørgeskemaer fra de fem importører i stikprøven, og de tegnede sig for omkring 80 % af Fællesskabets import af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Man blev nødt til at se bort fra oplysningerne fra den ene af importørerne i stikprøven, fordi den pågældende to gange annullerede et aftalt kontrolbesøg. Indholdet af tre af de udfyldte spørgeskemaer blev kontrolleret på stedet.
(115)
PVA’s andel i disse importørers aktiviteters samlede omsætning var meget lille. Gennemsnitligt 3-4 % af disse importørers aktiviteter kunne forbindes med import af PVA fra Kina. Importørerne har et meget bredere aktivitetsfelt, som også kan omfatte almindelig handel og distribution. En række importører køber ikke kun den af undersøgelsen omfattede vare i Kina, men også af andre kilder inden for og uden for Fællesskabet, herunder af EF-erhvervsgrenen. Den gennemsnitlige fortjenstmargen hos importørerne i stikprøven i deres handel med PVA er på omkring 5 %.
(116)
Importørerne i Fællesskabet går ikke ind for, at der indføres foranstaltninger. De samarbejdende importører fremførte det argument, at indførelse af foranstaltninger alvorligt ville skade deres aktiviteter, da de ikke ville kunne vælte prisstigningen over på brugerne. I den forbindelse vil indførelsen af antidumpingtold på import fra Kina, jf. betragtning 111 ovenfor, højst sandsynligt føre til en justering af markedspriserne i en let opadgående retning. Derfor kan importører, som køber den pågældende vare i Kina, forventes at kunne vælte disse toldomkostninger over på den endelige kunde. Det betydelige prisunderbud, som stadig konstateres efter justering af cif-priser, Fællesskabets grænse, for omkostninger efter import, antyder også, at der er mulighed for en prisstigning. I betragtning af hvor lidt salget af denne vare betyder i importørernes aktiviteter og deres fortjenstmargen både samlet set og alene ud fra deres salg af PVA, forventes den foreløbigt fastsatte told under alle omstændigheder ikke i væsentlig grad at påvirke disse erhvervsdrivendes finansielle situation.
(117)
Selv om importørerne/distributørerne ikke går ind for foranstaltninger, kan det på baggrund af de foreliggende oplysninger konkluderes, at de fordele, de kan opnå ved, at der ikke indføres foranstaltninger, opvejes af EF-erhvervsgrenens interesse i, at virkningen af Kinas illoyale og skadelige handelspraksis neutraliseres.
6.3. Brugernes interesser
(118)
Syv brugere udfyldte et spørgeskema. To af disse virksomheder besvarede spørgeskemaet ufuldstændigt, og de kunne derfor ikke medtages i undersøgelsen. De resterende fem virksomheder brugte PVA til en række formål: til fremstilling af klæbestoffer, til fremstilling af industripulver, til fremstilling af PVB, til overfladebehandling og afsluttende behandling af tekstiler og fremstilling af harpiks.
(119)
For så vidt angår oplysninger om indkøb i deres besvarelser af spørgeskemaerne, udgjorde de fem samarbejdende brugeres indkøb i undersøgelsesperioden omkring 19 % af det samlede fællesskabsforbrug af PVA, og deres import fra Kina udgjorde omkring 22 % af den samlede import fra Kina. Det er vigtigt at bemærke, at import fra Kina samlet set udgør den mindste del af deres indkøb, nemlig 15 %. Dette billede er imidlertid temmelig sammensat: en af de samarbejdende brugere havde slet ingen import fra Kina i undersøgelsesperioden, mens en anden samarbejdende bruger udelukkende indkøbte sit PVA i Kina.
(120)
De samarbejdende brugere har fremsat en række argumenter imod indførelsen af told.
(121)
To virksomheder anvendte PVA til fremstilling af klæbestoffer. Det blev fastslået, at PVA til fremstilling af sådanne klæbestoffer udgjorde en stor omkostning, som afhængigt af blandingens sammensætning kunne tegne sig for op til 80 % af produktionsomkostningerne. Virksomhederne hævdede, at i betragtning af hvor stor en del af produktionsomkostningerne PVA udgjorde og fortjenstmargenerne på salget af klæbestoffer, kunne en antidumpingtold føre til konkurs eller tvinge dem til at placere fremstillingen uden for Fællesskabet. Disse virksomheder udtrykte meget stærk tvivl om, hvorvidt deres kunder ville være villige til at betale en eventuel prisforhøjelse som følge af tolden. I den forbindelse erkendes det, at fortjenstmargenerne i denne særlige sektor er beskedne, men det bør også bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger har en direkte indvirkning på priserne på indkøb af PVA udelukkende med oprindelse i Kina, som er én forsyningskilde, og disse priser lå langt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden. Derfor er indvirkningen af tolden på disse virksomheders produktionsomkostninger i forbindelse med fremstilling af klæbestoffer ikke ubetydelig, men også i betragtning af det foreslåede toldniveau synes der ikke at være nogen grund til, at deres kunder ikke skulle være villige til at påtage sig i det mindste en pæn del af omkostningsforøgelsen.
(122)
To andre virksomheder anvendte PVA til fremstilling af PVB. Også i forbindelse med fremstilling af PVB er PVA et vigtigt omkostningselement. En af disse virksomheder, som efterfølgende ville benytte PVB til fremstilling af PVB-folie, fremførte, at eventuelle foranstaltninger kunne bevirke, at virksomheden flyttede sin produktion af PVB uden for Fællesskabet. Denne virksomhed gjorde også opmærksom på, at i betragtning af den tid, det ville tage at få anerkendt PVA til denne anvendelse, var det kompliceret og byrdefuldt for dem at skifte leverandør. Den anden PVB-producent, der samarbejdede som bruger, og som ikke alene anvendte PVA til fremstilling af PVB, men især til fremstilling af industripulver, påpegede også, at det er en vanskelig og langsommelig proces at skifte leverandør, og udtrykte endvidere bekymring over, at foranstaltningerne kunne føre til øgede omkostninger.
(123)
Det erkendes, at øgede købsomkostninger på PVA afspejles i en højere produktionsomkostning på PVB. Samtidig vil disse foranstaltninger ikke have nogen direkte indvirkning på 87 % af den PVA, der forbruges i Fællesskabet, da importen fra Kina kun tegner sig for 13 % af Fællesskabets marked. Endvidere er den foreslåede toldsats beskeden. I lyset af ovenstående og i betragtning af de gode markedsvilkår for PVB betragtes virkningen af en sådan told som acceptabel.
(124)
For så vidt angår kvalifikationsproceduren, erkendes det, at PVA’s egenskaber i forbindelse med bestemte anvendelser virkelig kan være meget krævende og skræddersyede, hvilket fører til en længere kvalifikationsproces, som omfatter grundig testning. Man bør imidlertid minde om, at antidumpingforanstaltninger ikke har til formål at nægte visse leverandører adgang til Fællesskabets marked. Hensigten med de foreslåede foranstaltninger er kun at genskabe redelige handelsvilkår og rette op på en forvredet markedssituation. Derfor og i endnu højere grad i betragtning af niveauet for den foreslåede toldsats er der ingen grund til, at visse brugere skulle blive tvunget til at skifte leverandør, når foranstaltningerne indføres.
(125)
En samarbejdende bruger, en producent af polyester/bomuld og bomuldsstoffer, som anvendte PVA til overfladebehandling og afsluttende behandling af ublegede og ufarvede stoffer, anførte, at foranstaltningerne kunne tvinge virksomheden til at flytte sine spinnings- og vævningsaktiviteter uden for Fællesskabet. I den forbindelse blev det fastslået, at PVA’s omkostningsandel i denne virksomheds varers produktionsomkostninger var temmelig begrænset, nemlig mellem 0,2 og 0,8 %. I lyset af den foreslåede toldsats anses virkningen af en sådan told ikke for væsentlig.
(126)
Endelig anførte klageren, KEG, at manglende indførelse af foranstaltninger ville være i strid med brugernes interesser, da KEG's dårlige finansielle resultater i forbindelse med PVA-aktiviteterne ville kunne få virksomheden til at forlade handelsmarkedet og satse på videreforarbejdning. Virksomheden anførte, at hvis det skete, ville brugervirksomheder komme til at mangle leverancer, da KEG er en stor og pålidelig leverandør. Selvom dette argument ikke udtrykkeligt støttes af de pågældende brugere, bekræftes det, at tre af de fem brugere faktisk køber betydelige mængder PVA hos KEG, og at denne virksomhed må betragtes som den vigtigste leverandør på Fællesskabets marked. Hvis KEG derfor af en eller anden grund skulle forlade markedet, kan det ikke udelukkes, at brugerindustrien ville få alvorlige forsyningsproblemer.
6.4. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse
(127)
Virkningerne af, at der indføres foranstaltninger, kan forventes at blive, at EF-erhvervsgrenen bliver i stand til at forbedre sin fortjeneste. Derimod er der i betragtning af EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle situation en reel risiko for, at den vil lukke produktionsanlæg og afskedige ansatte, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Brugerne i Fællesskabet i almindelighed ville også nyde godt af, at der indføres foranstaltninger, da leveringen af tilstrækkelige mængder af PVA således ikke vil blive bragt i fare, og den samlede stigning i indkøbsprisen på PVA vil blive moderat. I lyset af ovenstående har Kommissionen foreløbig konkluderet, at der ikke er nogen tvingende grunde, som taler imod indførelsen af foranstaltninger i det foreliggende tilfælde som følge af Fællesskabets interesse.
7. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(128)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og EF's interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger i forbindelse med import af den pågældende vare med oprindelse i Kina for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen.
(129)
For så vidt angår import af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan, konstateredes der ikke dumping, jf. betragtning 30 ovenfor. Derfor burde der ikke indføres nogen midlertidige foranstaltninger. I betragtning af tidspunktet for denne bestemmelse fandt man det nødvendigt at give interesserede parter en måned til at fremsætte bemærkninger til disse foreløbige konklusioner med henblik på muligvis at fastsætte proceduren for så vidt angår import af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan derefter.
7.1. Skadestærskel
(130)
De midlertidige foranstaltninger i forbindelse med import med oprindelse i Kina bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe de skadelige virkninger, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige den konstaterede dumpingmargin. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at dække sine omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(131)
Kommissionen er af den opfattelse, at der i 2003 fandtes en normal konkurrencesituation på Fællesskabets marked, hvor EF-erhvervsgrenen - i en situation uden skadevoldende dumping - havde en normal fortjeneste inden for intervallet, jf. betragtning 84 ovenfor. På grundlag af de foreliggende oplysninger blev det derfor foreløbigt konstateret, at en fortjenstmargen svarende til det niveau kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forventes at opnå i en situation uden skadevoldende dumping.
(132)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning i samme handelsled mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen på EF-markedet. Den ikke-skadevoldende pris blev beregnet ved at justere salgspriserne for hver EF-producent til nulpunktsrentabilitet og dertil lægge den ovennævnte fortjenstmargen. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, udtryktes derefter i procent af den samlede cif-importværdi. I betragtning af, at ingen af de samarbejdende kinesiske producenter blev indrømmet hverken markedsøkonomisk eller individuel behandling, og af det høje samarbejdsniveau, blev den midlertidige enkelte landsdækkende skadesafhjælpningsmargen beregnet som et vejet gennemsnit af de skadesmargener, der var fastsat for alle de tre samarbejdende kinesiske eksporterende producenter.
(133)
Skadesmargenen for Kina var derfor betydeligt større end de konstaterede dumpingmargener.
7.2. Midlertidige foranstaltninger
(134)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af det pågældende produkt med oprindelse i Kina svarende til den lavest fundne dumpingmargen og skadesmargen i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(135)
På grundlag af ovenstående er den foreslåede toldsats for den pågældende vare med oprindelse i Kina 10,0 %.
7.3. Afsluttende bestemmelse
(136)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige undersøgelsesresultater, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på visse polyvinylalkoholer i form af homo-polymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 (Taric-kode 3905300020) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til 10 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer.
3. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 2
Berørte parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2007.
A BIZOTTSÁG 1069/2007/EK RENDELETE
(2007. szeptember 17.)
a Kínai Népköztársaságból származó polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám elrendeléséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
Az alaprendelet 5. cikke alapján 2006. december 19-án a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésében (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) és Tajvanról (a továbbiakban: érintett országok) származó polivinil-alkohol Közösségbe történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
Az eljárást azt követően indították, hogy 2006. november 6-án a Kuraray Specialties Europe GmbH - 2007 januárja óta: Kuraray Europe GmbH - (a továbbiakban: panaszos), amelynek termelése a polivinil-alkohol teljes közösségi gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 25 %-át teszi ki, panaszt nyújtott be. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az érintett országokból származó polivinil-alkohol dömpingelt behozatalára és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, amit elégséges bizonyítéknak tekintettek az eljárás megindításához.
1.2. Az eljárásban érintett felek
(3)
A Bizottság hivatalosan tájékoztatta az eljárás megindításáról a panaszos gyártót és más ismert közösségi gyártókat, az érintett országok exportáló gyártóit, a tudomása szerint érintett importőröket/kereskedőket és felhasználókat, valamint az érintett exportáló országok képviselőit. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az értesítésben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek. Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérelmezte, illetve aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(4)
Annak érdekében, hogy a kínai exportáló gyártók számára lehetővé tegyék a piacgazdasági elbánás vagy egyéni elbánás iránti kérelmet, a Bizottság formanyomtatványokat küldött a tudomása szerint érintett exportáló gyártóknak és Kína hatóságainak. Egy kínai exportáló gyártó kért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján piacgazdasági elbánást, illetve, amennyiben a vizsgálat megállapítaná, hogy nem felel meg a piacgazdasági elbánás követelményeinek, egyéni elbánást.
(5)
Tekintettel a kínai exportáló gyártók és a Közösségbe importáló importőrök nyilvánvalóan nagy számára, az alaprendelet 17. cikkével összhangban az eljárás megindításáról szóló értesítésben mintavételt irányoztak elő a dömping meghatározására.
(6)
A kínai exportáló gyártók tekintetében azonban - mivel mindössze három exportáló gyártó tanúsított együttműködést - végül úgy döntöttek, hogy nem szükséges mintavétel.
(7)
A polivinil-alkohol importőrei vonatkozásában a Bizottság felkérte az ismert importőröket, hogy szolgáltassanak információt az érintett termék behozatala és értékesítése tekintetében. A 14 együttműködő importőrtől kapott információk alapján a Bizottság öt importőrt választott be a mintába, amelyek közül kettőnek Németországban, egynek Olaszországban, egynek Hollandiában és egynek az Amerikai Egyesült Államokban található a székhelye. Ezek az importőrök képviselték a Közösségben az ismert importőrök azon legnagyobb reprezentatív értékesítési mennyiségét (mintegy 80 %), amely a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható volt.
(8)
A Bizottság kérdőíveket küldött minden ismert érintett félnek, és minden más vállalatnak, amely az eljárás megindításáról szóló értesítésekben meghatározott határidőn belül jelentkezett. Két közösségi gyártó, három kínai exportáló gyártó, egy tajvani exportáló gyártó, a mintában szereplő öt importőr és hét közösségi felhasználó küldte vissza a kitöltött kérdőívet.
(9)
A felhasználóktól visszaérkezett kérdőívek közül kettő hiányosan volt kitöltve, ezért figyelmen kívül kellett hagyni. Emellett számos felhasználó juttatta el észrevételeit a Bizottsághoz, a kérdőívet azonban nem töltötte ki.
(10)
A mintában szereplő egyik importőr a vizsgálat végső szakaszában kétszer is elhalasztott egy jóváhagyott ellenőrző látogatást. Ennek következtében az e vállalat által szolgáltatott adatokat nem ellenőrizhették, ezért azokat ideiglenesen figyelmen kívül kellett hagyni.
(11)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a piacgazdasági elbánás/egyéni elbánás, valamint a dömping, az abból eredő kár és a közösségi érdek előzetes meghatározásához mindkét ország esetében szükségesnek ítélt. Ellenőrző látogatásokat tettek a következő vállalatok telephelyein:
a)
Közösségi gyártók:
-
Kuraray Europe GmbH, Frankfurt, Németország
-
Celanese Chemicals Ibérica S.L., Tarragona, Spanyolország
b)
Tajvani exportáló gyártó:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd., Tajpej
c)
Kínai exportáló gyártó:
-
Shanxi Sanwei Group Co., Ltd., Hongdong
d)
Független közösségi importőrök:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Hollandia
-
Menssing Chemiehandel & Consultants Gmbh, Hamburg, Németország
-
Omya Peralta GmbH, Hamburg, Németország
e)
Közösségi felhasználók:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Hollandia
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Németország.
(12)
Mivel olyan kínai exportáló gyártók tekintetében is meg kellett állapítani a rendes értéket, amelyek nem igényeltek piacgazdasági elbánást, illetve amelyek esetleg nem részesülhetnek abban, azzal a céllal, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben kijelölt analóg országból - Japánból - származó adatok alapján állapítsák meg a rendes értéket, ellenőrző látogatást tettek a következő gyártó üzemében:
-
Kuraray Japan, Tokió.
1.3. Vizsgálati időszak
(13)
A dömping és a kár kivizsgálása a 2005. október 1. és 2006. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak vagy VI) terjedt ki. Az okozott kár értékelése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2003. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra terjedt ki (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(14)
Az állítások szerint dömpingelt terméket a rendszerint ex 3905 30 00 KN-kóddal bejelentett, a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó, legalább 3 mPas, de legfeljebb 61 mPas viszkozitású (4 %-os oldatban mérve), illetve legalább 84,0 mol %, de legfeljebb 99,9 mol % hidrolízisfokú polivinil-alkohol homopolimer gyanta (a továbbiakban: érintett termék) alkotja.
(15)
A polivinil-alkoholt a polivinil-acetát hidrolízisével állítják elő, amelyet a vinilacetát-monomer polimerizációjával gyártanak (az utóbbit elsősorban etilénből és ecetsavból állítják elő). A polivinil-alkohol felhasználási köre sokrétű. A Közösségben elsősorban polivinil-butirál (a felhasználás 25-29 %-a), polimerizációs segédanyag (21-25 %), papírbevonat (17-21 %), ragasztóanyagok (13-17 %) előállítására, valamint textilírezésre (8-12 %) használják.
(16)
Az egyik közösségi felhasználó azt állította, hogy az általa a Kínai Népköztársaságban vett specifikus termék nem tekinthető az érintett terméknek, mivel az i. nem szabványos polivinilalkohol-modell, és eltérő, rendkívül sajátos kémiai és fizikai jellemzőkkel rendelkezik; emellett pedig ii. a nyersanyagként forgalmazott polivinil-alkohol felhasználásától különbözik felhasználása.
(17)
Az első érvelés vonatkozásában megállapították, hogy ez a modell megfelel a (2) preambulumbekezdés 1. pontjában ismertetett termékleírásnak, és alapvető fizikai és műszaki jellemzői megegyeznek a termékleírásnak megfelelő más modellekével. A második érvelést tekintve ezt a polivinil-alkohol modellt polivinil-butirát előállítására használták, ami nem csupán a legfontosabb felhasználási mód - amint azt a fenti (14) preambulumbekezdés is jelzi -, hanem a Közösségben a polivinil-alkohol leggyorsabban növekedő piaca is. Nem lenne reális ezt a piacot a szabványtól eltérőnek nevezni. Emellett megállapították, hogy a polivinil-alkohol átlagos ára a különböző felhasználások tekintetében ugyanazon a határértéken belül található. Tekintettel e megállapításokra, a Bizottság véleménye szerint semmi nem indokolja e modell kizárását a termékmeghatározásból, ezért az állítást elutasították.
2.2. Hasonló termék
(18)
A vizsgálat feltárta, hogy a közösségi gazdasági ágazat által gyártott és a Közösségben általa értékesített polivinil-alkohol, Tajvan és a Kínai Népköztársaság belföldi piacán előállított és értékesített polivinil-alkohol, a Kínában és Tajvanon gyártott, a Közösségbe exportált polivinil-alkohol, valamint a Japánban előállított és értékesített polivinil-alkohol alapvető kémiai és fizikai jellemzői és alapvető felhasználási módjai megegyeznek. Ennélfogva ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek kell tekinteni.
3. DÖMPING
3.1. Tajvan
3.1.1. Rendes érték
(19)
A rendes érték meghatározásához először azt állapították meg, hogy az egyetlen tajvani exportáló gyártó hasonló terméke független vevőknek történő belföldi értékesítései reprezentatívak-e, vagyis az ilyen értékesítések összmennyisége, az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően, az érintett termék Közösségbe irányuló exportértékesítési mennyisége legalább 5 %-át jelenti-e.
(20)
Minden egyes, az exportáló gyártó által a belföldi piacon eladott és a Közösségbe szánt exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethető terméktípus esetében megvizsgálták, hogy a hazai eladások megfelelően reprezentatívak voltak-e. Az adott terméktípus belföldi értékesítését megfelelően reprezentatívnak tekintették, ha az említett terméktípus vizsgálati időszak alatti, független fogyasztóknak történő teljes belföldi értékesítési mennyisége a Közösségbe exportált hasonló terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki.
(21)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a termék egyes típusainak belföldi értékesítése, amelyeket belföldön reprezentatív mennyiségben értékesítettek, az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint a rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek tekinthető-e. Ezt úgy állapították meg, hogy az egyes exportált terméktípusok esetében meghatározták a vizsgálati időszak folyamán független vásárlóknak értékesített nyereséges belföldi értékesítések arányát.
(22)
Azon terméktípusok esetében, ahol a belföldi piacon az értékesítések mennyiségének több mint 80 %-a nem az egységár alatt történt, és ahol az eladási ár súlyozott átlaga nem volt kevesebb, mint a termelési költség súlyozott átlaga, a rendes értéket terméktípusonként az adott típus valamennyi belföldi eladási árának súlyozott átlagaként állapították meg.
(23)
Ha egy terméktípus nyereséges értékesítése a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy az alatt maradt, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az előállítási költséget, a rendes értéket a tényleges belföldi árra alapozták, amelyet kizárólag e típus nyereséges értékesítésének súlyozott átlagaként számítottak ki, feltéve, hogy ezen értékesítések elérték vagy meghaladták e típus teljes értékesítési mennyiségének a 10 %-át.
(24)
Amennyiben bármelyik terméktípus nyereséges eladásainak mennyisége a típus teljes értékesítési mennyiségének kevesebb mint 10 %-át tette ki, úgy ítélték meg, hogy a szóban forgó típus értékesített mennyisége nem elegendő ahhoz, hogy a belföldi ár megfelelő alapként szolgáljon a rendes érték meghatározásához.
(25)
Ha az exportáló gyártó által értékesített érintett termék belföldi árait nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapítására, az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésével összhangban kellett a rendes értéket kiszámítani.
(26)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az értékesítési, általános és igazgatási költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdésével összhangban a vizsgált exportáló gyártó hasonló termékének termelésére és a rendes kereskedelmi forgalom során történő értékesítésre vonatkozó tényleges adatokon alapult.
3.1.2. Exportár
(27)
Az egyetlen exportáló gyártó az érintett terméket közvetlenül közösségbeli független vevőknek exportálta. Az exportárakat ezért az említett független vevők által az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján határozták meg, az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban.
3.1.3. Összehasonlítás
(28)
Az egyetlen exportáló gyártó esetében a rendes értéket és az exportárakat gyártelepi alapon hasonlították össze. A rendes érték és az exportár méltányos összehasonlításának biztosítása céljából szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és járulékos költségek, a csomagolás, hitel, az értékesítés utáni (jótállási és garanciális) költségek és más tényezők (banki jutalékok) közötti különbségeket, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően.
3.1.4. Dömpingkülönbözet
(29)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása alapján a vizsgálati időszak folyamán a dömpingkülönbözet - 2,30 % volt az egyetlen tajvani exportáló gyártó, a Chang Chun Petrochemical Co. Ltd esetében.
(30)
Mivel az egyetlen együttműködő exportáló vállalat egyben az érintett termék egyetlen exportáló gyártója Tajvanon, és termelése tette ki a vizsgálati időszak folyamán a Közösségbe irányuló tajvani kivitel 100 %-át, megállapították, hogy Tajvan esetében nem történt dömping.
3.2. Kínai Népköztársaság (KNK)
3.2.1. Piacgazdasági elbánás
(31)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a Kínából származó behozatalt érintő dömpingellenes vizsgálatok során a rendes értéket a 2. cikk (1)-(6) bekezdésével összhangban kell meghatározni azon gyártók vonatkozásában, amelyekről megállapították, hogy eleget tesznek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek, azaz ahol az exportáló gyártók igazolni tudják, hogy piacgazdasági feltételek érvényesülnek a hasonló termékek gyártása és értékesítése tekintetében. Az egyszerűbb hivatkozás céljából e kritériumok röviden, összefoglalt formában a következők:
-
az üzleti döntések a piac jelzéseihez igazodnak, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értékeket tükrözik,
-
a vállalat egyetlen átlátható számviteli nyilvántartást vezet, amelyet a nemzetközi számviteli standardoknak megfelelően független pénzügyi ellenőrzés alá vetnek, és amelyet minden területen alkalmaznak,
-
a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős zavarok nem jelennek meg,
-
a csődre és tulajdonra vonatkozó jogszabályok stabilitást és jogbiztonságot garantálnak,
-
a valutaátváltás piaci árfolyamon történik.
(32)
Egy kínai exportáló gyártó és kapcsolódó vállalata piacgazdasági elbánást kért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerint, és az exportáló gyártókra meghatározott határidőn belül válaszolt a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre szolgáló nyomtatványra. A gyártó állítja elő az érintett terméket, kapcsolódó vállalata pedig az érintett termék exportértékesítésével foglalkozik. A Közösség következetes gyakorlata annak ellenőrzése, hogy a kapcsolódó vállalatok csoportja mint egész megfelel-e a piacgazdasági elbánás feltételeinek.
(33)
A piacgazdasági elbánást kérő exportáló gyártó és kereskedelmi vállalata tekintetében a Bizottság felkutatott minden szükségesnek ítélt információt, és a piacgazdasági elbánás iránti kérelmükben benyújtott valamennyi információt ellenőrizte a szóban forgó vállalatok telephelyein.
(34)
A vizsgálat során kiderült, hogy a kínai exportáló gyártó nem részesülhet piacgazdasági elbánásban, mert nem teljesíti az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott feltételeket.
(35)
A vizsgálat megállapította, hogy az exportáló gyártó és kapcsolt kereskedelmi vállalata teljes mértékben állami tulajdonú vállalatok irányítása alatt áll, amelyeket az igazgatótanács tagjai döntő többsége képviselt, részvénytulajdonosi arányukhoz viszonyítva túlzott mértékben. Emellett a részvények többségét végső soron az állam birtokolta a vizsgálati időszak során. Mivel az érintett vállalatok nem tudták elegendő bizonyítékkal alátámasztani, hogy az irányítással kapcsolatos döntéseket nem befolyásolja túlzott mértékben az állami beavatkozás, úgy határoztak, hogy a vállalatok ezen csoportja jelentős állami irányítás és befolyás alatt áll. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy kifejtsék a fenti megállapításokkal kapcsolatos észrevételeiket. A beérkezett észrevételek nem voltak olyan természetűek, hogy módosították volna a következtetéseket.
(36)
A fentiek alapján a kínai exportáló gyártó és kapcsolt kereskedelmi vállalata nem tudta bebizonyítani, hogy teljesíti az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeket, ezért nem részesülhet piacgazdasági elbánásban.
3.2.2. Egyéni elbánás
(37)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint vám megállapítása esetén az említett cikk hatálya alá tartozó országok vonatkozásában az egész országra kiterjedő vámot vetnek ki, kivéve azokat az eseteket, amikor a vállalatok képesek bizonyítani, hogy az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott valamennyi követelménynek megfelelnek.
(38)
Kína tekintetében a piacgazdasági elbánást kérő exportáló gyártók az egyéni elbánást megállapítását is kérelmezték arra az esetre, ha nem biztosítják számukra a piacgazdasági elbánást.
(39)
A rendelkezésre álló információk alapján megállapítást nyert, hogy az exportáló gyártó és kereskedelmi vállalata nem felel meg az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott, az egyéni elbánásra vonatkozó valamennyi követelménynek. Megállapították ugyanis, hogy az exportáló gyártó és kereskedelmi vállalata nem teljesíti az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésének c) pontjában meghatározott feltételt, amely szerint a részvények többsége magánszemélyek tulajdonában van, azok az állami tisztviselők pedig, akik az igazgatótanácsban foglalnak helyet, vagy kulcsfontosságú vezető pozíciót töltenek be, kisebbségben vannak, illetve bizonyítani kell, hogy a vállalat kellőképpen független az állami befolyástól, a (35) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt.
3.2.3. Analóg ország
(40)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontjának megfelelően azon exportáló gyártók esetében, amelyek nem részesültek piacgazdasági elbánásban, a rendes értéket az analóg országban alkalmazott árak vagy számtanilag képzett érték alapján kell meghatározni.
(41)
A vizsgálat megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy Japánt kívánja kijelölni megfelelő analóg országként a Kínai Népköztársaságra érvényes rendes érték meghatározásához, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg ezzel kapcsolatos észrevételeiket. Az érdekelt felek némelyike kifogásolta a javaslatot és Indiát vagy Tajvant javasolta helyette.
(42)
Indiában nem állították elő a hasonló terméket jelentős mennyiségben. Tajvan szintén vizsgálat tárgya, ezért az országra vonatkozó adatokat a dömping torzíthatja. Az érdekelt feleket ezért tájékoztatták, hogy Japánt választották ki analóg országként, mivel nem vonatkozik rá a vizsgálat, a hasonló terméket jelentős mennyiségben állítják elő, és a verseny feltételei megfelelőnek tűnnek.
(43)
A Bizottság négy ismert japán gyártóval vette fel a kapcsolatot együttműködés céljából, megküldve számukra a vonatkozó kérdőíveket. A négy japán gyártó közül kettő válaszolt a kérdőívre. Egyikük azonban hiányosan töltötte ki a kérdőívet, és nem járult hozzá ellenőrző látogatáshoz. Az egyetlen együttműködő japán gyártó által benyújtott adatokat helyszíni ellenőrzésen vizsgálták meg.
(44)
A tajvani exportáló gyártónál tett ellenőrző látogatás során azonban bebizonyosodott, hogy Tajvan a vizsgálati időszak folyamán nem alkalmazott dömpinget. Az analóg ország kiválasztásának kérdését ezért újra mérlegelni kellett.
(45)
E tekintetben megállapították, hogy az érintett termék tajvani termelési mennyisége meghaladja a Kínából származó, a Közösségbe irányuló exportmennyiség 100 %-át. Emellett a tajvani piac nyitottnak nevezhető, mivel az importvám szintje alacsony (a legnagyobb kedvezményes vámtétel 5 %). A vizsgálat arra is rávilágított, hogy Tajvanon a hasonló termék jelentős mértékű belföldi értékesítése valósult meg, és elegendő mennyiségű behozatal érkezett a tajvani piacra. A tajvani piac így kellően versenyképesnek és reprezentatívnak minősül a rendes érték megállapításához Kína számára.
(46)
Emellett a polivinil-alkohol Tajvanra irányuló behozatala a belföldi felhasználás mintegy 15 %-át képviseli, míg Japánban ez az arány mindössze 3 % körüli, vagyis a japán piac a tajvaninál kevésbé felel meg a behozatalból származó verseny tekintetében. A fentiekre tekintettel a Bizottság ideiglenesen úgy döntött, hogy Tajvan felhasználható analóg országként, mivel az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében a leginkább megfelelő analóg országnak minősül.
3.2.4. Rendes érték
(47)
Miután - a (46) preambulumbekezdésben jelzettek szerint és az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontjával összhangban - Tajvant választották analóg országnak, a Tajvan vonatkozásában a fenti (19)-(26) preambulumbekezdésben meghatározott módon megállapított rendes értéket alkalmazták a Kínára vonatkozó dömpinggel kapcsolatos számítások során.
3.2.5. Exportár
(48)
Mivel a három exportáló kínai együttműködő gyártó termelése képviselte az érintett terméknek a vizsgálati időszak során a Közösségbe irányuló behozatala csaknem egészét, saját exportadataikat használták fel az exportár megállapítása érdekében. A szolgáltatott információ megbízhatóságát mindazonáltal összevetették az Eurostat behozatali adataival, amelyek alapján megfelelő egyezést mutattak ki.
(49)
A három kínai együttműködő exportáló gyártó Közösségbe történő exportértékesítései vagy közvetlenül, a közösségbeli független vevőkön számára, vagy az exportáló országban székhellyel rendelkező kapcsolt kereskedelmi vállalataikon keresztül történtek.
(50)
Az exportárak megállapítása valamennyi exportértékesítés esetében a Közösségben ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján történt, az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban.
3.2.6. Összehasonlítás
(51)
Tajvan, az analóg ország egyetlen gyártójának, valamint a három együttműködő kínai exportáló gyártónak gyártelepi alapon hasonlították össze rendes értékeit. A rendes érték és az exportár méltányos összehasonlításának biztosítása céljából szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és járulékos költségek, a csomagolás, hitel, az értékesítés utáni (jótállási és garanciális) költségek és más tényezők (banki jutalékok) közötti különbségeket, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően.
3.2.7. Dömpingkülönbözet
(52)
Mivel egyik együttműködő kínai exportáló gyártó sem részesült piacgazdasági vagy egyéni elbánásban, Kína egészére országos dömpingkülönbözetet számoltak ki, a három együttműködő exportáló gyártó gyártelepi alapú exportárai súlyozott átlagának felhasználásával.
(53)
A kínai exportár súlyozott átlagának és az analóg ország rendes értéke súlyozott átlagának összehasonlítása alapján 10,06 % dömpingkülönbözetet mutattak ki.
4. A KÁR
4.1. A közösségi termelés és a közösségi gazdasági ágazat
(54)
A Közösségen belül a hasonló terméket három vállalat gyártja: Németországban a Kuraray Europe GmbH (a továbbiakban: KEG), Spanyolországban a Celanese Ibérica Chemicals (a továbbiakban: Celanese), valamint egy harmadik, a vizsgálatban együttműködést nem tanúsító gyártó, amelynek termelése korlátozott mennyiségű. A KEG és a Celanese teljeskörűen együttműködött a vizsgálatban.
(55)
A fent említett termelés mellett három közösségi gyártó állítja elő a hasonló terméket kötött felhasználás céljából. E vállalatok közül kettő felhasználóként együttműködött a vizsgálatban, mivel az érintett terméket továbbfeldolgozott termékeik előállítása céljából jelentős mennyiségben szerezték be.
(56)
Mivel a fenti (54) preambulumbekezdésben említett két együttműködő gyártó tette ki a teljes (kötött és nem kötött felhasználású) közösségi termelés 80 %-át a vizsgálati időszak alatt, a Bizottság úgy véli, hogy gyártásuk a hasonló termék közösségi termelésének jelentős részét teszi ki. Az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikkének (4) bekezdése értelmében ők alkotják a közösségi gazdasági ágazatot, és a továbbiakban közösségi gazdasági ágazatként történik rájuk hivatkozás.
(57)
Mivel a közösségi gazdasági ágazat csak két gyártóból áll, a közösségi gazdasági ágazatra vonatkozó adatokat indexálni kellett a titoktartás megőrzése érdekében, az alaprendelet 19. cikkének megfelelően.
(58)
Annak megállapítása céljából, hogy a közösségi gazdasági ágazatot érte-e kár, valamint a fogyasztás és a közösségi gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó különféle gazdasági mutatók meghatározása céljából megvizsgálták, hogy a közösségi gazdasági ágazat hasonló termékének termelését figyelembe kell-e venni az elemzés során, és ha igen, akkor milyen mértékben.
(59)
A polivinil-alkohol számos más termék segédanyaga. A Közösségben gyakran használják a polivinil-butirál gyártása során, illetve ragasztóanyagként, papírbevonatként, polimerizációs segédanyaként és textilírezésre. A vizsgálat során megállapították, hogy az egyik közösségi gyártó, amely a saját gyártású polivinil-alkohol döntő mennyiségét a szabadpiacon értékesítette, ugyanazon vállalaton belül az előállított polivinil-alkohol jelentős mennyiségét további feldolgozás céljára használta. E helyzetet kötött felhasználásnak nevezik. A fenti (55) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően három másik vállalat állított elő polivinil-alkoholt kizárólag kötött felhasználás céljára, és e kötött felhasználású gyártás mellett legalább kettő közülük jelentős mennyiségű polivinil-alkoholt is vásárolt a piacon a további feldolgozási folyamatok felhasználójaként.
(60)
Megállapították, hogy a kötött felhasználásra az érintett közösségi gyártók által alkalmazott mennyiségek elvileg helyettesíthetők a vásárolt polivinil-alkohollal, ha például a piaci körülmények és/vagy pénzügyi megfontolások ilyen változást eredményeznének. Ezért ezek szerepelnek a közösségi piaci elemzésben.
4.2. Közösségi felhasználás
(61)
A közösségi felhasználást az alábbiak alapján állapították meg: a közösségi gazdasági ágazat saját termelésének a közösségi piacon történő, szabadpiaci értékesítési mennyiségű eladásai, a közösségi gazdasági ágazat által alkalmazott kötött felhasználás, más (kisebb) közösségi gyártók termelési mennyisége - amelyre vonatkozó adatok ezen üzletág leggyakrabban használt adatbázisából származnak -, a fenti (55) preambulumbekezdésben említett két felhasználó kötött felhasználása, az egyetlen tajvani gyártó ellenőrzött importmennyisége, valamint az Eurostattól származó, minden más országra vonatkozó közösségi behozatali mennyiségre vonatkozó adatok.
(62)
Az Eurostattól származó közösségi behozatali mennyiségekre vonatkozó adatok tekintetében, a (14) preambulumbekezdésben említettek szerint, az érintett terméket jelenleg az ex 3905 30 00 KN-kóddal jelentik be. Az erre az ex KN-kódra vonatkozó Eurostat-adatok a termékkörbe nem tartozó bizonyos piaci rést kitöltő termékekre is vonatkoznak. Mivel nem volt lehetséges a termékek szélesebb kategóriájából kiemelni a csak az érintett termékre vonatkozó adatokat, ezért azokat kiigazították a panaszban szereplő piaci rést kitöltő termékek behozatalára vonatkozó információk alapján.
(63)
Az Eurostat adataival kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az érintett termék egyes behozatalai „titkos többletként” (secret extra) szerepeltek, ezért a nyilvános adatbázisban nem állt rendelkezésre információ származásukra nézve. Az így bejelentett behozatal származási országára vonatkozó adatokat az adott vámhatóságoktól szerezték be, így azok szerepelhettek a vonatkozó táblázatokban és elemzésekben.
(64)
A fentiek alapján megállapították, hogy a polivinil-alkohol felhasználása a figyelembe vett időszak során jelentősen emelkedett, különösen 2004 és 2005 között. A figyelembe vett időszak során a felhasználás 14 %-kal nőtt, ami elsősorban a polivinil-alkohol - a polivinil-fóliák vagy -lemezek gyártásához alkalmazott polivinil-butirál előállítása során használt nyersanyag - iránti gyorsan növekvő keresletnek tudható be. A polivinilbutirál-fóliát rétegelt biztonsági üveg gyártásában közbenső rétegként használják a Közösségben gyorsan növekvő piacot jelentő gépjármű- és építőipari piacon.
2003
2004
2005
VI
Felhasználás tonnában
142 894
148 807
163 851
163 096
Index (2003 = 100)
100
104
115
114
4.3. Behozatal az érintett országokból
(65)
Mivel a Tajvan esetében megállapított dömpingkülönbözet a de minimis érték alatti, az ebből az országból származó behozatalt ideiglenesen ki kell vonni a kárra vonatkozó értékelésből.
a) Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
(66)
Az érintett termék behozatali mennyisége 2003 és 2004 között 39 százalékponttal csökkent, 2005-ben 29 százalékponttal nőtt, majd kismértékben ismét csökkent, így 2003-hoz viszonyítva a vizsgálati időszak folyamán 11 % volt a csökkenés.
Behozatal
2003
2004
2005
VI
Kína tonnában
24 067
14 710
21 561
21 513
Index (2003 = 100)
100
61
90
89
(67)
A Kínából származó behozatal piaci részesedése kezdetben szintén csökkent, majd megnövekedett. 2005 és a vizsgálati időszak alatt a Kínából származó behozatal a teljes közösségi piac 13 %-át tette ki.
Piaci részesedés Kína
2003
2004
2005
VI
Közösségi piac
17 %
10 %
13 %
13 %
Index (2003 = 100)
100
59
78
78
b) Árak
(68)
2003 és a vizsgálati időszak között a Kínából származó érintett termék behozatalának átlagos ára 2 százalékponttal esett.
Egységárak
2003
2004
2005
VI
Kína (EUR/tonna)
1 150
1 115
1 164
1 132
Index (2003 = 100)
100
97
101
98
c) Áralákínálás
(69)
Az áralákínálás meghatározása céljából a Bizottság elemezte a vizsgálati időszakra vonatkozó adatokat. A közösségi gazdasági ágazat vonatkozó eladási árai az engedmények és a visszatérítések levonása utáni nettó árak voltak. Ahol szükséges volt, a Bizottság ezeket az árakat gyártelepi szintre igazította, vagyis nem számította bele a Közösségen belüli fuvardíjakat. A kínai behozatali árak szintén az engedmények és a visszatérítések levonása utáni nettó árak voltak, szükség esetén CIF közösségi határparitásra kiigazítva, a közösségi importőrök részéről felmerült vámok és behozatali költségek után költségek megfelelő kiigazításával.
(70)
A közösségi gazdasági ágazat eladási árait és Kína behozatali árait ugyanazon a kereskedelmi szinten, nevezetesen a közösségi piacon belüli független vevők szintjén hasonlították össze. Mivel úgy gondolták, hogy a modellenkénti összehasonlítás a megfelelő és méltányos, ezért nem tehető a szabvány minőségű és a termékleírásba beletartozó speciális minőségű termék közötti összehasonlítás, megfelelőnek ítélték, hogy egyes modellek ne szerepeljenek az összehasonlításban. Ezek a modellek a Kínából származó behozatal 35 %-át tették ki, de a közösségi piacon történő közösségi értékesítéseknek csak kis arányát képviselték.
(71)
A vizsgálati időszak alatt az így kiszámított alákínálási különbözetek súlyozott átlaga a közösségi gazdasági ágazat eladási árának százalékában kifejezve Kína vonatkozásában 3,3 % volt.
4.4. A közösségi gazdasági ágazat helyzete
(72)
Az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően a figyelembe vett időszak folyamán a dömpingelt behozatal közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata a gazdasági ágazat helyzete szempontjából valamennyi jelentős gazdasági tényező és mutató értékelését magában foglalta. A bizalmas információk védelme érdekében, és mivel az elemzés mindössze két vállalatra vonatkozik, a Bizottság a legtöbb mutatót indexált formában vagy tartományok megadásával közli.
a) Gyártás, kapacitás és kapacitáskihasználás
2003
2004
2005
VI
Termelés tonnában
(tartományok)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Termelés (index)
100
103
119
126
Termelési kapacitás tonnában
(tartományok)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Termelési kapacitás (index)
100
107
129
133
Kapacitáskihasználás (index)
100
97
92
94
(73)
A közösségi gazdasági ágazat termelése 26 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban. A termelési kapacitásban végbement erőteljes növekedést - elsősorban 2005-ben - a közösségi piacon jelentkező élénk kereslet idézte elő.
(74)
2003 és a vizsgálat időszak között a közösségi gazdasági ágazatban további termelési kapacitást indítottak be. Ugyanezen időszakban a kapacitáskihasználás 6 %-kal csökkent.
b) Az értékesítések volumene és a piaci részesedés a Közösségben
(75)
Az alábbi táblázat a közösségi gazdasági ágazat teljesítményét mutatja a közösségi független vevőknek történő értékesítéseik vonatkozásában:
Közösségi gazdasági ágazat
2003
2004
2005
VI
Értékesítési mennyiség (index)
100
110
112
122
Piaci részesedés (index)
100
104
97
104
(76)
A közösségi gazdasági ágazat a Közösségben független vevőknek történő értékesítései mennyisége 2003 és a vizsgálati időszak között 22 %-kal nőtt. Ennek értékelésekor figyelembe kell venni, hogy ezzel párhuzamosan a közösségi felhasználás folyamatosan nőtt.
(77)
A közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése 2004-ben nőtt, 2005-ben drámaian csökkent, a vizsgálati időszak folyamán pedig 4 százalékponttal volt magasabb, mint 2003-ban.
c) Közösségi árak
(78)
A polivinil-alkohol előállításához használt fő nyersanyag a vinilacetát-monomer. A vinilacetát-monomer nyersanyag, ezért árait a kereslet és kínálat piaci egyensúlya határozza meg. Emellett a vinilacetát-monomer piaci árát erőteljesen befolyásolja az olaj- és gázárak alakulása, mivel a vinilacetát-monomer előállításához használt legfontosabb összetevő az ecetsav (melynek előállítása földgázt igényel) és az etilén (amelyet szénhidrogének desztillációjával nyernek). Emellett az energia szintén fontos költségtényező abban a folyamatban, amely során a vinilacetát-monomerből polivinil-alkohol képződik. Az energiával kapcsolatos költségek a polivinil-alkohol előállításában 50-60 %-ot tesznek ki, ezért rendes körülmények között az olaj- és gázárak jelentős változása várhatóan közvetlenül befolyásolja a polivinil-alkohol eladási árait.
(79)
Megállapították, hogy e nyersanyagok világpiaci ára 2003 és a vizsgálati időszak között jelentősen nőtt. Ezen időszak folyamán a vinilacetát-monomer árai 20-30 %-kal nőttek, az energiaárak pedig még ennél is nagyobb mértékben emelkedtek. A fő nyersanyagok árainak drámai változása azonban nem tükröződött a közösségi gazdasági ágazat magasabb eladási áraiban: a közösségi gazdasági ágazat eladási árai ugyanezen időszak során 5 %-kal csökkentek, 2004 során pedig különösen kedvezőtlenül alakultak (- 7 %). Így - a vevők megtartása érdekében - a közösségi gazdasági ágazat nem hárította át vevőire az általános áremelkedést, hanem árai csökkentésére kényszerült.
2003
2004
2005
VI
Egységár euróban (tartományok)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Egységár (index)
100
93
95
95
d) Készletek
(80)
Az alábbi számadatok az egyes időszakok végén rendelkezésre álló árukészletek mennyiségét mutatják.
2003
2004
2005
VI
Készletek tonnában
(tartományok)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Készletek (index)
100
87
96
87
(81)
A készletek mennyisége összességében viszonylag stabil maradt. 2003 és 2004 között 13 %-kal csökkent, majd 9 százalékponttal nőtt 2005 végéig, végül újra csökkent 9 százalékponttal.
e) Beruházások és a tőkebevonási képesség
2003
2004
2005
VI
Beruházások (index)
100
369
177
62
(82)
A beruházások mértéke 2004-ben és 2005-ben érte el a legmagasabb szintet, amikor a közösségi gazdasági ágazat termelési kapacitása a piaci kereslet növekedése hatására megnőtt. A vizsgálat során megállapították, hogy az épületekbe, növényekbe és gépekbe 2003-ban, valamint a vizsgálati időszak során történt beruházás célja elsősorban a gyártási kapacitás fenntartása volt.
(83)
A vizsgálat azt mutatta, hogy a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi teljesítménye romlott, azt azonban nem, hogy a közösségi ágazat tőkebevonási képessége a figyelembe vett időszakban komolyabb mértékben változott volna.
f) Jövedelmezőség, a beruházások megtérülése és pénzforgalom
(84)
A figyelembe vett időszak során a fő közösségi gyártó részéről felmerülő igen magas és torzító rendkívüli költségekre tekintettel a Bizottság nem tekinti ésszerűnek, hogy adózás előtti nettó haszon alapján állapítsa meg a jövedelmezőséget. A rendkívüli költségek oka az volt, hogy 2001-ben a fő közösségi gyártó tulajdonlása megváltozott. A közösségi gazdasági ágazat jövedelmezőségét ezért a hasonló termék független vevőknek történő értékesítése működési nyereségének ezen értékesítések forgalma százalékában kifejezett értéke alapján állapították meg.
2003
2004
2005
VI
EK-eladások jövedelmezősége (tartomány)
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
EK-eladások jövedelmezősége (index)
100
38
29
8
Beruházások megtérülése összesen
(tartomány)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Beruházások megtérülése összesen (index)
100
17
12
4
Pénzforgalom (index)
100
55
26
-7
(85)
A 2003 és a vizsgálati időszak között bekövetkezett visszaesés az eladási árakban jelentős hatással volt a közösségi gazdasági ágazat jövedelmezőségére. Ez a jövedelmezőség több mint 10 százalékponttal esett vissza a figyelembe vett időszak során. A teljes befektetések megtérülésének számítása során a hasonló termék működési nyereségét az állóeszközök nettó könyvelésben szereplő értékének arányában fejezték ki, a hasonló termékekre elosztva. Ez a mutató a jövedelmezőséghez hasonlóan alakult, és a figyelembe vett időszak során jelentős mértékben csökkent. A közösségi gazdasági ágazat pénzforgalmában is hasonló negatív változások mutatkoztak, melynek révén a vizsgálati időszakban a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetében összességében drámai hanyatlás következett be.
g) Foglalkoztatás, termelékenység és bérek
2003
2004
2005
VI
Foglalkoztatottak száma (index)
100
100
97
96
Alkalmazottankénti átlagos bérköltségek
(index)
100
105
97
95
Termelékenység (index)
100
103
123
132
(86)
A költségek visszafogásának súlyos következményeként a közösségi gazdasági ágazat által foglalkoztatottak száma 2004 óta 4 %-kal csökkent. 2003 és a vizsgálati időszak között a közösségi gazdasági ágazat az alkalmazottankénti termelékenységet 32 %-kal tudta növelni. Ugyanezen időszak során az alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség 5 %-kal csökkent. Ezért azt a következtetést lehet levonni, hogy a figyelembe vett időszak során a közösségi gazdasági ágazat jelentős haladást ért el a költséghatékonyság tekintetében.
h) A dömpingkülönbözet nagysága
(87)
A dömpingelt behozatalok mennyisége és ára figyelembevételével a tényleges dömpingkülönbözet hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
i) A korábbi dömping utáni helyreállás
(88)
Mivel hiányoznak az ebben az eljárásban értékelt helyzetet megelőző dömping létezésére vonatkozó információk, ennek a kérdésnek nincs jelentősége.
j) Növekedés
(89)
A vizsgálatból kiderült, hogy a figyelembe vett időszak során a közösségi gazdasági ágazat közösségi piaci részesedését 1-2 %-kal növelte.
4.5. A kárra vonatkozó következtetés
(90)
2003 és a vizsgálati időszak között számos mutató kedvezően alakult: a közösségi gazdasági ágazat növelni tudta az értékesítések mennyiségét és piaci részesedését, és jelentős mértékű beruházást hajtott végre további termelési kapacitás kiépítésébe.
(91)
Pénzügyi mutatói azonban drámaian alakultak: a 2003-ban elért ésszerű haszonkulcs gyorsan és folyamatosan csökkent 2004-től a vizsgálati időszak végéig. A beruházások megtérülése és a pénzforgalom helyzete szintén kedvezőtlenül alakult. Ennek az az oka, hogy a nyersanyagárak gyors emelkedése nem tükröződhetett a hasonló termék értékesítési áraiban. Habár a nyersanyagárak emelkedésére tekintettel rendes piaci helyzetben a polivinil-alkohol eladási árainak 10-20 %-os emelkedése lett volna várható, a közösségi gazdasági ágazat hasonló termékének eladási árai 5 %-kal csökkentek, jövedelmezőségének rovására. Ennek ellenére a vizsgálati időszak során a Kínából származó behozatal ára a közösségi gazdasági ágazat árainak súlyozott átlag alapján 3,3 %-kal kínált alá.
(92)
Az eddigiek alapján ideiglenesen megállapították, hogy a közösségi gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉSEK
5.1. Bevezetés
(93)
Az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdése értelmében a Bizottság megvizsgálta, hogy a Kínából származó dömpingelt behozatal okozott-e olyan mértékű kárt a közösségi gazdasági ágazatnak, amely jelentős kárnak tekinthető. Ezenfelül a dömpingelt behozatalon kívüli más olyan ismert tényezőket is megvizsgáltak, amelyek egyidejűleg károsíthatták a közösségi gazdasági ágazatot, annak biztosítása érdekében, hogy az e tényezők által okozott károkat ne tulajdonítsák a dömpingelt behozatalnak.
5.2. A dömpingelt behozatal hatásai
(94)
A Kínából származó behozatal mennyisége a figyelembe vett időszak során jelentős volt, a piaci részesedés legalább 10 %-át tette ki. Ugyanakkor az összes kínai exportáló gyártó átlagos árai 2 %-kal csökkentek, és 3,3 %-kal kínáltak alá a közösségi gazdasági ágazat átlagos árainak a vizsgálati időszakban. Annak érdekében, hogy megerősíthesse jelenlétét a belföldi piacon, illetve a Kínából származó behozatal által beállított alacsony piaci árak hatására a közösségi gazdasági ágazat arra kényszerült, hogy eladási árait 5 %-kal csökkentse a figyelembe vett időszak során.
(95)
A Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatal e tisztességtelen árazási magatartása leszorította a közösségi gazdasági ágazat árait, így azok még a nyersanyagárak jelentékeny mértékű emelkedését sem tudták fedezni. Ezt a közösségi gazdasági ágazat jövedelmezőségének jelentős csökkenése is megerősítette.
(96)
A fenti megfontolások alapján nyilvánvaló, hogy a Kínai Népköztársaságból érkező alacsony árú, a közösségi gazdasági ágazat árainak jelentős mértékben alákínáló behozatalnak meghatározó szerepe volt a közösségi gazdasági ágazat helyzetének hanyatlásában, ami különösen a jövedelmezőség határozott visszaesésében és más pénzügyi mutatók súlyos romlásában tükröződik.
5.3. Más tényezők hatásai
a) A Kínán kívüli harmadik országokból származó behozatal
(97)
Az Eurostat és a vizsgálat folyamán összegyűjtött információk szerint a legfontosabb harmadik országok, melyekből a polivinil-alkoholt importálják, a következők: az Amerikai Egyesült Államok, Japán és Tajvan.
Más harmadik országokból származó behozatal (mennyiség)
Behozatal (tonnában)
2003
2004
2005
VI
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Index (2003 = 100)
100
187
203
200
Japán
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003 = 100)
100
86
93
103
Tajvan (tartományok)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003 = 100)
100
118
88
83
Más harmadik országokból származó behozatal (átlagár)
Átlagár (EUR)
2003
2004
2005
VI
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Index (2003 = 100)
100
96
97
102
Japán
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003 = 100)
100
80
96
101
Tajvan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003 = 100)
100
100
108
108
Piaci részesedés
Piaci részesedés (%)
2003
2004
2005
VI
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Japán
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Tajvan
100
113
77
73
(98)
Az Egyesült Államokból érkező behozatal 2003 óta erőteljes növekedésnek indult, és a vizsgálati időszak során több mint 22 000 tonnát tett ki, ami a teljes (kötött és nem kötött felhasználású) közösségi piac csaknem 14 %-a. A vizsgálat feltárta, hogy az értékesítések nagy része kapcsolt felek között zajlott, és ezen átruházási értékesítések átlagos egységárai a figyelembe vett időszak egésze során 15, illetve 20 %-kal meghaladták a kínai behozatal átlagos CIF-árát. Emellett megállapították, hogy a mennyiségeket az említett átruházási áraknál 10-20 %-kal magasabb áron viszontértékesítették független vevőknek. Mivel az Egyesült Államokból származó polivinil-alkohol piaci árai többé-kevésbé ugyanazon a szinten voltak, mint a közösségi gazdasági ágazat által előállított polivinil-alkohol árai, nem játszottak szerepet a figyelembe vett időszak során megfigyelt árleszorításban. Így az a következtetés vonható le, hogy e behozatal nem gyakorolt jelentős hatást a közösségi gazdasági ágazat helyzetére.
(99)
A figyelembe vett időszak során jelentős mennyiségű behozatal érkezett Japánból, ami a vizsgálati időszak idején csaknem 9 %-át tette ki a közösségi piacnak. A japán behozatal mennyisége 2004-ben csökkent, majd 2005-től ismét nőni kezdett, és a vizsgálati időszak alatt 3 %-kal volt nagyobb, mint 2003-ban. A behozatal eladási árainak elemzése azonban azt mutatja, hogy e behozatal átlagos importárai meghaladták a közösségi gazdasági ágazat árait, ezért nem befolyásolták a kedvezőtlen áralakulást, amely hozzájárult a közösségi gazdasági ágazat helyzetének romlásához.
(100)
A tajvani behozatal egy gyártótól származik, amely teljes mértékben együttműködött a vizsgálatban. Ezeket az adatokat az Eurostat adatainál megbízhatóbbnak találták, mivel a KN-kód az érintett terméken kívül más termékekre is vonatkozik. A bizalmas információk védelme érdekében ezeket indexált formában vagy tartományok megadásával közlik. A tajvani behozatal a 2004-es erőteljes növekedés után a vizsgálati időszak alatt fokozatosan csökkent, és a közösségi piac 6-7 %-át tette ki (ez mintegy fele a Kínából származó behozatal piaci részesedésének). Ugyanabban az időszakban a behozatal átlagára 8 %-kal nőtt, ami ellentétes a kínai behozatal árával kapcsolatban megfigyelt tendenciáknak. Ennek következtében a Kínából, illetve Tajvanról importált polivinil-alkohol közötti árkülönbség a vizsgálati időszak alatt 12-18 %-ra nőtt. A megállapításokra tekintettel az az ideiglenes következtetés vonható le, hogy e behozatal nem gyakorolt jelentős hatást a közösségi gazdasági ágazat helyzetére.
(101)
Az Egyesült Államokból, Japánból és Tajvanról származó behozatal mellett más országokból nem érkezett jelentős mennyiségű behozatal. A behozatallal kapcsolatos, a (97)-(100) preambulumbekezdésben szereplő megállapítások alapján ideiglenesen az a következetés vonható le, hogy a Kínából származó behozatal kivételével ezek a behozatalok nem járultak hozzá a közösségi gazdasági ágazatot ért kárhoz.
b) Más közösségi gyártók közösségi értékesítései
(102)
A fenti (54)-(55) preambulumbekezdésben megfogalmazottak szerint a közösségi gazdasági ágazatot alkotó két gyártó mellett a Közösségben a Bizottság ismeretei szerint négy másik vállalat is foglalkozik az érintett termék előállításával. A vállalatok közül három - ketten közülük felhasználóként együttműködtek a vizsgálatban - továbbfeldolgozott termékek előállításához felhasználják az összes, általuk előállított polivinil-alkoholt. A negyedik vállalat csak korlátozott mennyiségben állítja elő a terméket. A fentiekre tekintettel e többi közösségi gyártó nem játszott szerepet a piaci árleszorításban, valamint a közösségi gazdasági ágazatot ezt követően ért kárban.
c) Önmagának okozott kár a költséghatékonyság hiánya miatt
(103)
Számos érdekelt fél állította azt, hogy a közösségi gazdasági ágazatot ért kár összefügg azzal a ténnyel, hogy a közösségi gazdasági ágazat nem tudott a költségek szempontjából versenyképes maradni, és ésszerűtlen beruházási döntéseket hozott. E tekintetben, a (86) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően, a vizsgálat kimutatta, hogy a közösségi gazdasági ágazat a figyelembe vett időszak alatt jelentősen növelte termelékenységét a termelési kibocsátás növelése és a foglalkoztatottak számának csökkentése révén. Emellett azt is megállapították, hogy a termelési kapacitás növelésével összefüggő beruházások (lásd a fenti (73) preambulumbekezdést) nem befolyásolták jelentősen a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetében megfigyelt drámaian kedvezőtlen tendenciákat.
(104)
Az egyetlen tényező, amely jelentős mértékben és kedvezőtlenül hatott a hasonló termék előállítási költségeire a figyelembe vett időszak során, a hasonló termék előállításához használt fő nyersanyagok árának meredek emelkedése volt, a (78)-(79) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően. A vizsgálat során bebizonyosodott, hogy a közösségi gazdasági ágazat vinilacetát-monomerre és energiára vonatkozó beszerzési árainak alakulása arányban volt e nyersanyagok árának világpiaci alakulásával, ezért a beszerzési árak szintje nem tulajdonítható annak a módnak, ahogyan a közösségi gazdasági ágazat ezeket a nyersanyagokat beszerezte. Ezt az érvelést ezért elutasították.
d) Az árkiigazítás időbeli eltolódása
(105)
A polivinil-alkohol egy fontos gyártója azt állította, hogy ebben az ágazatban természetes, hogy a vinilacetát-monomer beszerzési árának emelkedése nem jár a polivinil-alkohol eladási árának emelkedésével. Ezt az a tény magyarázza, hogy az ágazatban hosszú távú szerződések a jellemzők, ezért a jelentős időbeli eltolódás természetes jelenség. E tekintetben, bár elismert tény, hogy a közösségi gazdasági ágazat egyes értékesítéseit hosszú távú szerződéseken keresztül végzi, nem gyakori, hogy ezek a megállapodások egy évnél hosszabb időre rögzítenék az árakat. A megállapodások keretében ezért az árak tekintetében új tárgyalásokat folytatnak bizonyos idő után, illetve akkor, ha a nyersanyagárak jelentősen megváltoztak. Ezt az érvet ezért el kell utasítani.
5.4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(106)
Összefoglalva, a fenti elemzés bemutatta, hogy a Kínából a figyelembe vett időszakban érkező behozatal jelentős mértékű árleszorítást idézett elő a közösségi piacon a figyelembe vett időszak egészében. A vizsgálati időszak során a kínai importárak jelentősen alákínáltak a közösségi gazdasági ágazat árainak.
(107)
Ez az árleszorítás ahhoz vezetett, hogy a közösségi gazdasági ágazat eladási árai jelentősen csökkentek, ami egybeesett a közösségi gazdasági ágazat jövedelmezőségének, a beruházások megtérülésének és a működési tevékenységből eredő pénzforgalmának jelentékeny csökkenésével.
(108)
Másrészről azoknak az egyéb tényezőknek a vizsgálatából, amelyek kárt okozhattak volna a közösségi gazdasági ágazatnak, az derült ki, hogy ezek egyike sem gyakorolhatott jelentős negatív hatást.
(109)
A fenti elemzés alapján, amely megfelelően megkülönböztette és elkülönítette az összes ismert tényező közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt hatását a dömpingelt behozatal káros hatásától, ideiglenesen megállapítható, hogy az érintett országból származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott a közösségi gazdasági ágazatnak.
6. KÖZÖSSÉGI ÉRDEK
(110)
A Bizottság megvizsgálta, hogy a dömpingre, a kárra és az okozati összefüggésre vonatkozó következtetések ellenére fennállnak-e olyan kényszerítő indokok, amelyek ahhoz a következtetéshez vezetnének, hogy ebben a konkrét esetben nem áll a Közösség érdekében intézkedések elfogadása. E célból és az alaprendelet 21. cikkének megfelelően a Bizottság megvizsgálta az intézkedések várható hatását az összes érdekelt félre.
6.1. A közösségi gazdasági ágazat érdeke
(111)
Mint ahogy a fenti (56) preambulumbekezdésből kiderült, a közösségi gazdasági ágazatot két vállalat alkotja, amelyek egy németországi és egy spanyolországi gyártóüzemmel rendelkeznek, és 200-300 fő azoknak a foglalkoztatottaknak a száma, akik közvetlenül részt vesznek a hasonló termék előállításában, értékesítésében és az ehhez kapcsolódó adminisztratív tevékenységben. Az intézkedések elrendelése esetén várható, hogy a közösségi piacon tapasztalható árleszorítás megszűnik, és a közösségi gazdasági ágazat eladási árai emelkedni fognak, melynek következtében a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzete is javul majd.
(112)
Másrészről, ha a dömpingellenes intézkedések bevezetésére nem kerül sor, valószínű, hogy a közösségi piac pénzügyi mutatóinak, elsősorban jövedelmezőségének kedvezőtlen alakulása folytatódik. A közösségi gazdasági ágazat jelentős piaci részesedést veszít el, mivel nem lesz képes a kínai behozatal által kialakított piaci árakat követni. A legrosszabb esetben a közösségi gazdasági ágazat arra kényszerülne, hogy kivonuljon a szabad piacról, és kizárólag kötött felhasználásra állítson elő polivinil-alkoholt. Mindkét esetben várható, hogy ez a termelés és beruházások visszaeséséhez, egyes termelési egységek leállításához és a foglalkoztattak számának csökkentéséhez vezet.
(113)
Összegzésként megállapítható, hogy dömpingellenes intézkedések elrendelése lehetővé tenné a Közösség gazdasági ágazata számára, hogy felépüljön a kárt okozó dömping hatásaiból.
6.2. A nem kapcsolt importőrök érdeke
(114)
A (8) preambulumbekezdésben leírtak szerint öt, a mintában szereplő importőr küldte vissza a kitöltött kérdőívet; ezek az importőrök a vizsgálati időszak során az érintett termék Közösségbe irányuló behozatalának mintegy 80 %-át képviselték. A mintában szereplő egyik importőr által szolgáltatott információkat figyelmen kívül kellett hagyni ebben a szakaszban, mert az ellenőrző látogatást két alkalommal is elhalasztotta. Három kérdőív válaszait ellenőrizték a helyszínen.
(115)
A polivinil-alkohol teljes súlya az importőrök forgalmának elenyésző hányadát alkotja. Az importőrök tevékenységének mindössze 3-4 %-át érinti a Kínából származó polivinil-alkohol behozatala. Az importőrök tevékenysége ennél jóval szélesebb területet ölel fel, és beletartozik az általános kereskedelem és forgalmazás. Egyes importőrök a vizsgált terméket nem csupán Kínából, hanem más - közösségi vagy azon kívüli - forrásokból is beszerzik, a közösségi gazdasági ágazatot is beleértve. A mintában szereplő importőrök polivinil-alkohollal összefüggő átlagos haszonkulcsa 5 % körüli.
(116)
A közösségi importőrök nem támogatják az intézkedések elrendelését. Az együttműködő importőrök az állították, hogy az intézkedések elrendelése súlyos károkat okozna működésükben, mivel az áremelkedést nem tudnák felhasználóikra hárítani. E tekintetben a Kínából származó behozatalra kivetendő dömpingellenes vám a fenti (111) premabulumbekezdésben elmagyarázottak szerint valószínűleg a piaci árak csekély mértékű felfelé irányuló korrekciójához vezetne. Ezért várható, hogy az érintett terméket Kínából megvásároló importőrök képesek lesznek továbbadni a vámköltségeket a végső fogyasztónak. A behozatalt követő költségek tekintetében a CIF közösségi határparitáson számolt árak kiigazítását követően továbbra is jelentős mértékűnek talált alákínálás szintén arra enged következtetni, hogy van lehetőség áremelkedésre. Végezetül tekintettel arra, hogy ez a termék kevésbé jelentős súllyal képviselteti magát az importőrök tevékenységében, és figyelembe véve jelenlegi - általános, illetve a polivinil-alkohol értékesítésével kapcsolatos - haszonkulcsukat, várható, hogy az ideiglenesen megállapított vám nem befolyásolja majd jelentősen e gazdasági szereplők pénzügyi helyzetét.
(117)
Habár az importőrök/forgalmazók nem támogatják az intézkedéseket, a rendelkezésre álló információk alapján le lehet vonni azt a következtetést, hogy bármely előnyt, amelyet abból nyerhetnek, hogy a dömpingellenes intézkedéseket nem vezetik be, ellensúlyoz a közösségi gazdasági ágazat azon érdeke, amely a kínai behozatal tisztességtelen és káros kereskedelmi gyakorlatának kiküszöböléséhez fűződik.
6.3. A felhasználók érdeke
(118)
Hét felhasználó töltötte ki a felhasználóknak szóló kérdőívet. Két vállalat hiányosan töltötte ki a kérdőívet, ezért válaszaikat nem lehetett figyelembe venni az elemzésben. Az öt fennmaradó vállalat számos alkalmazásban használta a polivinil-alkoholt: ragasztóanyagok, ipari porok, polivinil-butirát gyártására, valamint textilírezés, textilkikészítés és gyantagyártás céljából.
(119)
A beszerzésekre vonatkozó, a kérdőívben feltüntetett válaszok információi alapján az öt együttműködő felhasználó beszerzései a polivinil-alkohol teljes közösségi felhasználásának 19 %-át tették ki, kínai behozataluk pedig a Kínából származó összes behozatal 22 %-ának felelt meg. Fontos megjegyezni, hogy a Kínából származó behozatal ugyanakkor összességében beszerzésük kis részét, 15 %-át tette ki. Ez a helyzet azonban meglehetősen vegyes képet mutat: az egyik együttműködő felhasználó egyáltalán nem importált Kínából a vizsgálati időszak alatt, míg egy másik együttműködő felhasználó kizárólag Kínából importált.
(120)
Az együttműködő felhasználók számos érvet felhoztak a vámok kivetésével szemben.
(121)
Két vállalat ragasztóanyagok gyártásához használt fel polivinil-alkoholt. Megállapították, hogy az ilyen ragasztóanyagok gyártásához a polivinil-alkohol jelentős költségbeli ráfordítást jelent, amely az összetételtől függően a gyártási költségek 80 %-át is kiteheti. A vállalatok érvelése szerint, tekintettel a polivinil-alkohol jelentős szerepére a gyártási költségek és a ragasztóanyagok értékesítésében elért haszonkulcs területén, a dömpingellenes vám csődhöz vezethet, vagy arra kényszerítheti őket, hogy a Közösség területén kívülre helyezzék át termelésüket. E vállalatok erőteljesen kétségbe vonták, hogy vevőik hajlandók lennének kifizetni a vámok által okozott áremelkedést. E tekintetben, habár elismerhető, hogy az ebben az ágazatban elérhető haszonkulcs szerény, azt is meg kell jegyezni, hogy a javasolt intézkedések kizárólag a kínai származású polivinil-alkohol beszerzési árait befolyásolnák közvetlenül, ami csak egy beszerzési forrást jelent, amelynek árai a vizsgálati időszak során jelentősen alákínáltak a közösségi gazdasági ágazat árainak. Így a vám hatása e vállalatok ragasztógyártás során felmerülő költségeire nem elhanyagolható, ugyanakkor, tekintettel a javasolt vám szintjére, nem jelzi semmi, hogy a vevők nem lennének hajlandók a költségemelkedés legalább egy jelentősebb részét átvállalni.
(122)
Két másik vállalat polivinil-butirál gyártásához használt fel polivinil-alkoholt. A polivinil-butirát gyártásában szintén jelentős költségtényező a polivinil-alkohol. E vállalatok egyike - amely a polivinil-butirált polivinilbutirál-fólia előállításához használja -, felvetette, hogy az intézkedések arra kényszerítenék a vállalatot, hogy polivinilbutirál-termelésüket a Közösségen kívülre helyezzék át. E vállalat azt is közölte, hogy tekintettel arra, hogy milyen hosszú időt venne igénybe a polivinil-alkohol minősítése az említett felhasználás céljából, bonyolult és nehéz számukra beszállítót váltani. A polivinil-butirál másik, felhasználóként együttműködő gyártója, amely a polivinil-alkoholt nem csupán polivinil-butirál előállítására, hanem ipari porok gyártására is használta, szintén rámutatott a beszállítóváltás nehéz és hosszú folyamatára, továbbá kifejezte aggályait az intézkedések hatására esetlegesen növekvő költségek miatt.
(123)
Elismert tény, hogy a polivinil-alkohol beszerzési költségének változása tükröződni fog a polivinil-butirál megnövekedett előállítási költségében. Ugyanakkor - mivel a Kínából származó behozatal a közösségi piac 13 %-át teszi ki, a polivinil-alkohol közösségi felhasználásának 87 %-át nem befolyásolják közvetlenül az intézkedések. Emellett a javasolt vámtétel csekély mértékű. A fentiekre tekintettel és figyelembe véve a polivinil-butirál kedvező piaci feltételeit, az ilyen vám hatása elviselhetőnek tekinthető.
(124)
A minősítő eljárással kapcsolatban elismerik, hogy egyes alkalmazások esetében a polivinil-alkohol jellemzőire vonatkozó feltételek igen szigorúak és pontosan körülhatárolhatók, ezért fokozott teszteléssel járó, hosszadalmas minősítő eljárást eredményeznek. Emlékeztetni kell azonban arra, hogy a dömpingellenes intézkedések célja nem az, hogy egyes szállítók ne jussanak be a közösségi piacra. A javasolt intézkedések célja az, hogy visszaállítsa a tisztességes kereskedelmet és kiigazítsa a torz piaci helyzetet. Ezért, elsősorban a javasolt vámtétel szintjére tekintettel, semmi nem indokolja, hogy egyes felhasználók beszállítóváltásra kényszerülnének az intézkedések bevezetésével.
(125)
Az egyik együttműködő felhasználó, amely poliésztert/pamutot és pamutszöveteket állít elő, és polivinil-alkoholt használ sodratlan selyemszálak írezése és kikészítése során, jelezte, hogy az intézkedések arra kényszeríthetik a vállalatot, hogy fonással és szövéssel kapcsolatos tevékenységeit a Közösségen kívülre helyezze át. E tekintetben megállapították, hogy a vállalat termékeinek előállítási költségeiben a polivinil-alkohol költséghányada meglehetősen korlátozott, 0,2 % és 0,8 % közötti volt. A javasolt vámtételre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy az ilyen vám hatása elhanyagolható.
(126)
Végezetül a panaszos, a KEG azt állította, hogy az intézkedések bevezetésének elmaradása a felhasználók érdekeit sértené, mivel a KEG kedvezőtlen pénzügyi eredményei a polivinil-alkohollal kapcsolatos tevékenységei terén arra kényszerítheti a vállalatot, hogy kivonuljon a kereskedelmi piacról, és az értéklánc következő szintjein lévő piacokra koncentráljon. Állítása szerint ennek bekövetkezése esetén a felhasználói ágazatban készlethiány keletkezne, mivel a KEG nagy és megbízható szállító. Habár ezt az állítást az érintett felhasználók nem támogatták kifejezetten, azt meg lehetett erősíteni, hogy az öt érintett felhasználó közül három valóban a KEG-től vásárol jelentős mennyiségű polivinil-alkoholt, és ez a vállalat tekinthető a közösségi piac legfontosabb szállítójának. Ezért, ha a KEG bármilyen oknál fogva elhagyná a piacot, nem zárható ki, hogy az ágazat komoly készlethiánnyal nézne szembe.
6.4. Következtetés a közösségi érdekről
(127)
Az intézkedések elrendelése hatására várató, hogy a közösségi gazdasági ágazat javít jövedelmezőségén. Tekintettel a közösségi gazdasági ágazat kedvezőtlen pénzügyi helyzetére, fennáll annak a tényleges kockázata, hogy intézkedések hiányában a közösségi gazdasági ágazat gyártóüzemeket zár be és munkavállalókat bocsát el. Általánosságban a közösségi felhasználók számára szintén előnyös lenne az intézkedések elrendelése, mivel a polivinil-alkohol jelentős mennyiségű készletei nem kerülnének veszélybe, ugyanakkor pedig a polivinil-alkohol beszerzési árának átlagos változása mérsékelt lenne. A fentiekre tekintettel ideiglenesen levonható az a következtetés, hogy nem létezik olyan kényszerítő ok, amely közösségi érdek alapján ebben az esetben az intézkedések elrendelésének elmaradását igazolná.
7. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEKRE IRÁNYULÓ JAVASLAT
(128)
A dömpingre, a kárra, az okozati összefüggésre és a közösségi érdekre figyelemmel levont következtetésekre tekintettel ideiglenes intézkedést kell hozni annak megelőzése érdekében, hogy a közösségi gazdasági ágazatnak a Kínából származó érintett termék dömpingelt behozatala további károkat okozzon.
(129)
A Tajvanból származó érintett termék behozatala tekintetében ideiglenesen nem állapítottak meg dömpinget, a (30) preambulumbekezdésben jelzettek szerint. Ennek következtében nem kell ideiglenes intézkedéseket bevezetni. A megállapítás időzítésére tekintettel helyénvalónak tekintették, hogy az érdekelt felek számára egy hónapos határidőt biztosítanak, melynek során közölhetik észrevételeiket az ideiglenes megállapításokkal kapcsolatban, abból a célból, hogy ezt követően a Tajvanról származó behozatalra vonatkozó eljárást lezárják.
7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(130)
A Kínából származó behozatalra vonatkozó ideiglenes intézkedéseknek olyan mértékűeknek kell lenniük, hogy a megállapított dömpingkülönbözet túllépése nélkül kiküszöbölhessék a dömpingelt behozatal által a közösségi gazdasági ágazatnak okozott kárt. A kárt okozó dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe vették, hogy bármely intézkedésnek lehetőséget kell adnia a Közösség gazdasági ágazatának arra, hogy költségeit úgy tudja fedezni és olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal hiányában ért volna el.
(131)
A megállapítások szerint 2003-ban a közösségi piacon rendes versenyfeltételek uralkodtak, így, mivel nem fordult elő káros dömping, a közösségi gazdasági ágazat rendes nyereséget ért el a fenti (84) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelő tartományokon belül. Ennek következtében a rendelkezésre álló információk alapján ideiglenesen megállapították, hogy az ennek a szintnek megfelelő haszonkulcs megfelelő szintnek tekinthető, melyet a közösségi gazdasági ágazat elérhet, amennyiben nem áll fenn káros dömping.
(132)
A szükséges áremelést ezután az azonos kereskedelmi szinten az áralákínálási számításokra meghatározott súlyozott átlagos importárnak a közösségi gazdasági ágazat által a közösségi piacon értékesített termékek kárt nem okozó árával történt összehasonlítása alapján határozták meg. A kárt nem okozó ár kiszámításához a profitküszöbhöz igazították a Közösség gazdasági ágazatát alkotó egyes vállalatok által alkalmazott összes eladási árat, és hozzáadták a fent említett nyereségkülönbözetet. Az összehasonlításból származó bármely különbség ezt követően a teljes CIF-import értékének százalékában került kifejezésre. Mivel egyetlen együttműködő kínai gyártó sem részesült piacgazdasági vagy egyéni elbánásban, illetve tekintettel a nagyarányú együttműködésre, az ideiglenes, a kár megszüntetéséhez szükséges egységes országos különbözetet a három együttműködő kínai exportáló gyártó kárkülönbözetének súlyozott átlagaként számították ki.
(133)
A Kína tekintetében így kiszámított kárkülönbözet jelentősen nagyobb volt, mint a megállapított dömpingkülönbözet.
7.2. Ideiglenes intézkedések
(134)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerint elmondható, hogy a megállapított dömping- és kárkülönbözetek közül a legalacsonyabbal azonos szintű ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínából származó érintett termék behozatalára, a legkisebb vám szabályával összhangban.
(135)
A fentiek alapján a Kínából származó érintett termékre javasolt vámtétel 10,0 %.
7.3. Záró rendelkezés
(136)
Az átlátható ügyvitel érdekében meg kell határozni egy időszakot, amelyen belül az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkező érdekelt felek írásban ismertethetik véleményüket és meghallgatást kérhetnek. Emellett hangsúlyozni kell, hogy a vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából újra meg kell vizsgálni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni a rendszerint ex 3905 30 00 KN-kóddal bejelentett (TARIC-kód 3905300020), a Kínai Népköztársaságból származó, legalább 3 mPas, de legfeljebb 61 mPas viszkozitású (4 %-os oldatban mérve), illetve legalább 84,0 mol %, de legfeljebb 99,9 mol % hidrolízisfokú polivinil-alkohol homopolimer gyantára.
(2) Az (1) bekezdésben ismertetett termékek vámkezelés előtti, közösségi határparitáson számított nettó árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vám mértéke 10 %.
(3) Az (1) bekezdésben említett termék közösségi szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
A 384/96/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek kérhetik azoknak az alapvető tényeknek és szempontoknak a nyilvánosságra hozatalát, amelyek alapján e rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, vagy kérhetnek szóbeli meghallgatást a Bizottságtól e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül.
A 384/96/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét egy hat hónapos időszak során kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2007. szeptember 17-én.