KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 555/2008
af 27. juni 2008
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår støtteprogrammer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 af 29. april 2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) Nr. 1290/2005 og (EF) nr. 3/2008 og ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999 (1), særlig artikel 22, 84, 89, 97, 107, 117 og 121, litra b) og c), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 479/2008 har ændret den tidligere markedsordning for vin som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (2) og ophævet forordningen med virkning fra 1. august 2008.
(2)
De nuværende gennemførelsesbestemmelser for vinsektoren er indeholdt i flere forordninger, der er ændret hyppigt. Som følge af de ændringer af markedsordningen, der er gennemført ved forordning (EF) nr. 479/2008, og i lyset af erfaringerne er det nødvendigt at ændre gennemførelsesbestemmelserne vedrørende markedsmekanismer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren. Der bør vedtages gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 479/2008.
(3)
Følgende kommissionsforordninger bør derfor ophæves og erstattes af en ny forordning:
-
(EF) nr. 1227/2000 af 31. maj 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår produktionskapacitet (3)
-
(EF) nr. 1623/2000 af 25. juli 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår markedsmekanismer (4)
-
(EF) nr. 2729/2000 af 14. december 2000 om gennemførelsesbestemmelser for kontrol i vinsektoren (5)
-
(EF) nr. 883/2001 af 24. april 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår samhandelen med vin med tredjelande (6).
(4)
Afsnit II i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelser om et nyt støtteprogram, der skal udarbejdes i de enkelte medlemsstater med henblik på finansiering af særlige støtteforanstaltninger i vinsektoren. Denne ramme bør udfyldes med dispositive gennemførelsesbestemmelser.
(5)
Der bør fastsættes en procedure for den første forelæggelse af støtteprogrammet. Der bør ligeledes fastsættes en procedure for en årlig ændring af støtteprogrammer for det følgende år, således at de kan tilpasses for at tage hensyn til eventuelle nye forhold, der ikke kunne forudses, da de blev forelagt første gang. Alle sådanne ændringer bør være undergivet visse begrænsninger og betingelser for at sikre, at de godkendte støtteprogrammer fortsat er i overensstemmelse med de overordnede målsætninger.
(6)
Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 vælge at udarbejde støtteprogrammerne på det geografiske niveau, de finder mest hensigtsmæssigt. Eftersom medlemsstaterne er ansvarlige for godkendelsen af planer, bør de i dette tilfælde fastsætte regler for forelæggelse og godkendelse af planer og minimumskrav til indholdet af de pågældende planer.
(7)
Artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en støtteforanstaltning for salgsfremstød på tredjelandsmarkeder. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for gennemførelsen af denne nye foranstaltning.
(8)
For at forebygge enhver risiko for konkurrencefordrejning bør der fastsættes regler for, hvordan der skal henvises til de af oplysnings- og promoveringskampagner omfattede produkters specifikke oprindelse.
(9)
Af hensyn til den juridiske sikkerhed bør budskaber, der formidles i forbindelse med promoveringskampagner, overholde lovgivningen i de tredjelande, kampagnerne er rettet imod.
(10)
Der bør fastsættes kriterier for medlemsstaternes udvælgelse og bedømmelse af ansøgninger for at sikre, at EF-reglerne overholdes, og at de støtteforanstaltninger, der skal gennemføres, er effektive.
(11)
For at sikre, at EF-foranstaltningerne er effektive, må medlemsstaterne sørge for, at en godkendt promoveringskampagne er i overensstemmelse med og supplerer deres nationale og regionale promoveringsprogrammer. For at opnå synergieffekt kan medlemsstaterne udvikle fælles promoveringskampagner, og der bør skabes mulighed for et samarbejde mellem de berørte medlemsstater. Mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, som har mere behov for EF-støtte end større virksomheder, bør have fortrinsstilling.
(12)
For at undgå dobbeltbetaling i forbindelse med salgsfremmende foranstaltninger, der finansieres under Rådets forordning (EF) nr. 3/2008 af 17. december 2007 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked og i tredjelande (7) eller Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikter fra Den Europæiske Fond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (8), bør der fastsættes en regel om gensidig udelukkelse.
(13)
Artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en støtteforanstaltning vedrørende omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer. I artikel 11, stk. 3, andet afsnit, står der udtrykkeligt, at der ikke ydes støtte til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer.
(14)
Medlemsstaterne kan desuden vedtage regler om mindstestørrelsen på den pågældende parcel for at sikre, at ordningen har reel indvirkning på produktionskapaciteten.
(15)
Medlemsstaterne har ved anvendelsen af artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 omfattende skønsbeføjelser vedrørende støttens dækning og størrelse, herunder især betaling af faste beløb, fastsættelse af maksimale niveauer for støtten pr. hektar og graduering af støtten på grundlag af objektive kriterier inden for de begrænsninger, der er fastsat i forordningens afsnit II, kapitel I, og de bestemmelser, der vedtages i medfør heraf. Der bør alligevel fastsættes fælles regler. Foranstaltningerne bør defineres nærmere med tilhørende tidsfrister for gennemførelsen og den fornødne overvågning. Reglerne bør også dække udnyttelsen af genplantningsrettigheder efter rydning, hvis dette indgår i projektet, så der kan ydes højere støtte begrundet i de højere omkostninger.
(16)
Af hensyn til kontrollen bør støtten normalt først udbetales, efter at en bestemt foranstaltning eller et samlet sæt af foranstaltninger er fuldt gennemført. Støtten kan dog udbetales, før en foranstaltning eller et samlet sæt af foranstaltninger er fuldt gennemført, hvis der stilles sikkerhed som garanti for, at det vil ske.
(17)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser om deltagelse i finansieringen af ordningen for omstrukturering og omstilling. Det bør sikres, at de midler, der er afsat til ordningen, anvendes effektivt, og der bør bl.a. være mulighed for at udbetale forskud.
(18)
Artikel 12 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende grøn høst. Af hensyn til subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne have ansvaret for de administrative ordninger vedrørende ansøgningsproceduren for grøn høst. De bør selv kunne fastsætte fristen for, hvornår producenterne skal have afsluttet arbejdet, så de under hensyn til tidspresset og den forestående høstperiode har tilstrækkelig tid til at foretage den nødvendige kontrol, før støtten udbetales.
(19)
I betragtning af de midler, der er afsat til ordningen for grøn høst, bør der forlanges efterfølgende systematisk kontrol på stedet af de pågældende arealer. Denne kontrol skal sikre, at druerne er fuldstændigt destrueret. Den skal også sikre, at de fytosanitære og miljømæssige krav er behørigt overholdt. Af hensyn til kontrollen bør præmien først udbetales efter, at det er kontrolleret, at der er foretaget grøn høst.
(20)
Der bør desuden fastsættes lofter for støtten for at sikre, at støtten ikke bliver en permanent mulighed for at bortskaffe produkter som alternativ til at bringe dem i omsætning.
(21)
Artikel 13 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende oprettelse af gensidige fonde. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet og hurtig indgriben i krisesituationer og bør derfor give medlemsstaterne og producentorganisationerne mulighed for selv at træffe de relevante beslutninger. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser, herunder på det finansielle område. Eftersom producenterne i de nye medlemsstater generelt har en lavere organisationsgrad end producenterne i de øvrige medlemsstater, bør der fastsættes et højere loft for støtten til de førstnævnte.
(22)
Artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende høstforsikring. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser, herunder på det finansielle område.
(23)
Artikel 15 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende materielle og immaterielle investeringer i virksomheder i vinsektoren. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning på linje med reglerne for den tilsvarende foranstaltning, der findes til udvikling af landdistrikterne. De forskellige typer støtteberettigede investeringer bør specificeres, herunder investeringer i udvikling af nye produkter, processer og teknologier, og de vejledende støtteberettigede omkostninger bør defineres nærmere.
(24)
Artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en foranstaltning vedrørende destillation af biprodukter. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig betingelserne for bortskaffelse af biprodukter samt formålet med og niveauet for det maksimale støttebeløb til destillation af presserester af vindruer, vin og vinbærme.
(25)
Artikel 17 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende destillation til konsumalkohol. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig formålet med og eventuelle justeringer af støtten.
(26)
Artikel 18 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende krisedestillation. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig proceduren og de nærmere vilkår for støtten, og hvilke kriterier der skal lægges til grund ved fastsættelsen af støttebeløbet.
(27)
Artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende brug af druemost til tilsætning. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig proceduren og de nærmere vilkår for støtten og krav om specifik kontrol af det produkt, der anvendes til at øge alkoholindholdet.
(28)
Af hensyn til overvågningen af gennemførelsen af bestemmelserne i afsnit II i forordning (EF) nr. 479/2008 og en hensigtsmæssig forvaltning af markedet er det nødvendigt, at Kommissionen råder over de fornødne data om støtteprogrammernes gennemførelse. I denne forbindelse er det nødvendigt at definere nærmere, hvilke oplysninger der skal meddeles i rapporter og evalueringer af støtteprogrammer, for at der kan foretages en vurdering af deres virkninger og effektivitet.
(29)
De generelle bestemmelser om budgetdisciplin, særlig bestemmelserne om ufyldestgørende eller ukorrekte anmeldelser fra medlemsstaterne, bør finde anvendelse på de specifikke regler, der fastsættes ved denne forordning.
(30)
De nærmere enkeltheder i ordningens finansielle forvaltning bør være omfattet af gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (9).
(31)
I henhold til artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 verificeres den faktiske importpris for druesaft og druemost, for hvilke toldsatserne afhænger af produktets importpris, enten ved kontrol af de enkelte partier eller ved anvendelse af en fast importværdi. De nuværende karakteristika ved ordningen for import af druesaft i Fællesskabet, særlig uregelmæssigheden i denne import med hensyn til både mængde, hyppighed, indførselssteder og produkternes oprindelse, gør det ikke muligt at beregne en repræsentativ fast importværdi, der afspejler den faktiske importpris. Under disse omstændigheder bør den faktiske importpris efterprøves ved kontrol af de enkelte partier.
(32)
Den importpris, der danner grundlag for klassifikationen af importerede produkter i Den Fælles Toldtarif, bør svare til produkternes fob-pris plus udgifter til forsikring og transport til indgangsstedet til Fællesskabets toldområde.
(33)
I henhold til artikel 82, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 skal der for importerede produkter, der er omfattet af den pågældende artikel, fremlægges en attest og en analyseerklæring udstedt af et organ eller en myndighed, som er udpeget af det tredjeland, hvorfra produkterne er udført. Det bør fastsættes, hvilke krav analyseerklæringen skal opfylde.
(34)
For at forenkle kontrollen bør der fastsættes bestemmelse om fritagelse for fremlæggelse af attest og analyseerklæring, hvor det drejer sig om produkter, der indføres fra tredjelande i begrænsede mængder og emballeret i små beholdere.
(35)
Af hensyn til harmoniseringen bør fritagelsen for fremlæggelse af attest og analyseerklæring for vinprodukter, der indføres i Fællesskabet, være i overensstemmelse med toldreglerne om fritagelse og de ordninger, der gælder for ledsagedokumenter for partier af vinprodukter inden for Fællesskabet.
(36)
Anvendelse af edb-baserede procedurer erstatter gradvis manuel indlæsning af data på de forskellige områder inden for administrative funktioner. Det bør derfor også være muligt at benytte edb-baserede og elektroniske procedurer ved udstedelse og anvendelse af V I 1- og V I 2-dokumenter.
(37)
Visse tredjelande, der har indført en effektiv ordning for inspektion af deres vinproducenter, som implementeres af de i artikel 82, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 nævnte organer eller myndigheder, har udtrykt interesse for at kunne tillade producenterne selv at udstede attester og analyseerklæringer. For at lette samhandelen med disse tredjelande er det rimeligt, forudsat at de har indgået ordninger med Fællesskabet, som omfatter bestemmelser om tættere samarbejde om forebyggelse af svig, og at de opretholder gode samhandelsforbindelser med Fællesskabet, at tillade de berørte parter at anse dokumenter udstedt af producenterne selv for værende udstedt af de nævnte organer eller myndigheder i tredjelandene på samme måde, som det i forvejen er tilladt i relation til vin med oprindelse i Fællesskabet. I disse tilfælde bør der gives de fornødne forsikringer, og der bør foretages den fornødne kontrol af udstedelsen af sådanne dokumenter.
(38)
Lister med navne og adresser på de organer og laboratorier, der i tredjelande er bemyndiget til at udstede attester og analyseerklæringer, bør offentliggøres, således at de myndigheder i Fællesskabet, der fører tilsyn med importen af vinprodukter kan foretage den fornødne kontrol.
(39)
For at lette kontrollen for de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne bør der fastsættes regler for formatet for og i givet fald indholdet af attesten og analyseerklæringen, og der bør fastsættes krav vedrørende deres anvendelse.
(40)
Attesten og i givet fald analyseerklæringen for hvert parti af et importeret produkt bør kontrolleres for at forhindre svig. Derfor skal dokumentet/dokumenterne ledsage hvert parti, indtil det er ekspederet til EF-kontrol.
(41)
Af hensyn til forretningsmæssig praksis bør de ansvarlige myndigheder i de tilfælde, hvor et parti vin opdeles, have bemyndigelse til under deres tilsyn at lade udfærdige uddrag af attesten og analyseerklæringen, som skal ledsage hvert nyt parti, der følger af opdelingen.
(42)
For at sikre hurtig og effektiv beskyttelse af forbrugerne er det vigtigt at give mulighed for at suspendere de nye ordninger i tilfælde af svig eller sundhedsfare for forbrugerne.
(43)
Der bør også fastsættes enkle regler for, hvilke dokumenter der skal fremlægges ved import fra et andet tredjeland end vinproduktets oprindelsesland, hvis produktet ikke har undergået nogen forarbejdning af betydning.
(44)
Eksportørernes og myndighedernes opgave bør forenkles ved et krav om, at V I 1-dokumentet skal indeholde en erklæring om, at den alkohol, der er tilsat til hedvin og vin bestemt til destillation, er fremstillet af vin, uden at der forlanges et særskilt dokument med denne erklæring. Af samme grund bør V I 1-dokumentet kunne anvendes som attest for den oprindelsesbetegnelse, som kræves ved import af vin, der er berettiget til toldnedsættelse. Der kræves dog ingen attest eller analyseerklæring for visse vine, såfremt der fremlægges et oprindelsescertifikat. Det bør være tilladt at anvende V I 1-dokumentet til at attestere oprindelsesbetegnelsen på de pågældende hedvine, og rubrikken om analyseerklæringen kræves i så fald ikke udfyldt.
(45)
For vin, der importeres i henhold til indrømmelser fastsat i aftaler med tredjelande, skal der fremlægges attester, der er udstedt af officielle organer eller organer, som er officielt anerkendt af begge kontraherende parter og figurerer på lister udarbejdet i fællesskab, som dokumentation for, at den pågældende vin opfylder betingelser for at være omfattet af indrømmelserne.
(46)
Medlemsstaterne sender Kommissionen listerne over de officielle eller officielt anerkendte organer, de foreslår til at udstede sådanne attester, således at Kommissionen kan udarbejde og udveksle de pågældende lister med de berørte tredjelande. For at lette disse organers opgave bør listerne fremsendes i et passende format og på et egnet medium.
(47)
Artikel 85 og 86 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelser om behandlingen af ulovlige beplantninger. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for de sanktioner, som skal pålægges producenter, der ikke overholder den nye forpligtelse til legalisering eller rydning af vinmarker, der er beplantet uden plantningsrettigheder før 1. september 1998, og om de meddelelser, medlemsstaterne skal fremsende til Kommissionen desangående. Uanset tidligere sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne, bør sanktionen for manglende overholdelse af forpligtelsen til at rydde det ulovligt beplantede areal være tilstrækkeligt streng til at tilskynde producenter til at overholde reglerne. Bøden bør derfor være mindst det dobbelte af den gennemsnitlige værdi af rydningspræmien.
(48)
I henhold til artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 skal der i de tilfælde, hvor produkter fra ulovligt beplantede arealer udelukkende kan afsættes til destillation, fremlægges bevis for, at de ikke er bragt i omsætning. For at effektivisere kontrollen begrænses de mulige måder, hvorpå en producent kan undlade at bringe de pågældende produkter i omsætning, til tre, nemlig levering til destillation, grøn høst for den pågældende producents egen regning eller anvendelse til eget forbrug, hvis producentens samlede vindyrkningsareal ikke overstiger 0,1 hektar. Der bør fastsættes en frist for fremlæggelse af de i artiklen foreskrevne destillationskontrakter. Af hensyn til en effektiv tilrettelæggelse af kontrollen bør producenter, der foretager grøn høst, i god tid underrette de ansvarlige myndigheder om deres planer desangående. Af hensyn til kontrollen bør medlemsstaterne kunne forlange forhåndsunderretning fra producenterne om, hvilke at de tre muligheder for at undlade at bringe de pågældende produkter i omsætning, de har til hensigt at benytte sig af, og kunne begrænse producenternes valgmuligheder yderligere.
(49)
For at sikre retfærdig og kontrollerbar anvendelse af Fællesskabets budgetmidler bør der fastsættes sanktioner med finansielle konsekvenser i tilfælde af, at medlemsstater ikke opfylder forpligtelsen til at give meddelelse om ulovlige beplantninger.
(50)
I henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation. Sådanne nyplantningsrettigheder bør ikke overstige, hvad der er nødvendigt for at beplante et areal svarende til 105 % af det areal, producenter mister som følge af de pågældende foranstaltninger, for at undgå underminering af det i samme forordnings artikel 90, stk. 1, fastsatte forbud mod plantning.
(51)
Ligeledes i henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder med henblik på forsøg og podningsgartnerier. De arealer, der beplantes i henhold til sådanne nyplantningsrettigheder, må kun anvendes til de angivne formål, og vinprodukter fremstillet af druer fra sådanne arealer må ikke bringes i omsætning. Igangværende vindyrkningsforsøg og eksisterende podningsgartnerier bør kunne fortsætte efter de nuværende regler.
(52)
Ligeledes i henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder for arealer, hvorfra vinen eller vinprodukterne udelukkende er beregnet til eget forbrug. Det kan imidlertid i visse tilfælde medføre en urimeligt stor administrativ byrde, fordi det i mange medlemsstater er en hyppigt forekommende situation. Medlemsstaterne bør derfor kunne tillade, at der består sådanne arealer, også selv om der ikke er tildelt plantningsrettigheder for dem, forudsat at de pågældende arealer er små, og at vinavleren ikke beskæftiger sig med kommerciel vinproduktion, således at man undgår forstyrrelse af markedsbalancen. De pågældende arealer og producenter bør undergives det fornødne tilsyn og sanktioner, herunder rydning af arealerne, hvis reglerne ikke overholdes.
(53)
Der bør ikke tildeles genplantningsrettigheder for arealer, der er forlangt ryddet som følge af manglende overholdelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 479/2008. Ligeledes bør der ikke tildeles genplantningsrettigheder for rydning af arealer, for hvilke der er tildelt nyplantningsrettigheder til andre formål end kommerciel vinproduktion.
(54)
I henhold til artikel 92, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et areal for vinstokke på et senere tidspunkt. Det bør kun ske, hvis den pågældende producent ikke har tilstrækkelige plantningsrettigheder til at beplante et areal svarende til det areal, han har til hensigt at rydde. Enhver tildeling af genplantningsrettigheder på grundlag af et sådant tilsagn bør være ledsaget af sikkerhedsstillelse som garanti for, at forpligtelsen overholdes. I den periode, hvor det nyplantede areal eksisterer samtidig med det areal, der skal ryddes, bør det for at undgå forstyrrelse af markedsbalancen kun være tilladt at dyrke vin til afsætning på markedet på det ene af arealerne.
(55)
I henhold til artikel 93 i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne oprette eller bevare nationale og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder for at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten. For at undgå forstyrrelse af markedsbalancen bør overførsel af rettigheder via en ordning med reserver ikke medføre en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på medlemsstaternes område. Artikel 92, stk. 5, i samme forordning indeholder i forvejen et tilsvarende forbud mod at forøge produktionskapaciteten i tilfælde af overførsel af rettigheder mellem bedrifter. I disse situationer kan medlemsstaterne anvende en reduktionskoefficient på overførsler.
(56)
I henhold til artikel 93, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008 behøver medlemsstaterne ikke at indføre en ordning med reserver, hvis de kan godtgøre, at der findes en anden effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele deres område. I så fald kan en medlemsstat indføre ordningen med reserver på dele af sit område og en anden effektiv ordning på andre dele af sit område. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den i nævnte artikel omhandlede mulighed, bør kunne bevise, at der er indført en sådan ordning, og at der i givet fald er behov for en undtagelse fra bestemmelserne i afsnit V, kapitel I, i samme forordning.
(57)
I henhold til artikel 90, stk. 6, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne beslutte at opretholde forbuddet mod plantning af bestemte druesorter frem til 31. december 2018. Det bør forlanges, at medlemsstater, der ønsker at udnytte denne mulighed, meddeler det i god tid til Kommissionen.
(58)
I henhold til artikel 100 i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der kun ydes rydningspræmie for passede arealer. For at myndighederne kan kontrollere, om et areal er passe, bør der ud over den obligatoriske kontrol på stedet forlanges bevis for produktionen på en given vinmark. Det bør gøres ved fremlæggelse af høsterklæringer for de foregående år, eller, hvis der af velbegrundede årsager ikke foreligger høsterklæringer, ved andre midler, som medlemsstaterne fastlægger til dette formål, og hvis pålidelighed kontrolleres grundigt af medlemsstaterne.
(59)
I henhold til artikel 104, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne undtage vinarealer i bjergområder og på stejle skråninger fra rydningsordningen. Der bør fastsættes kriterier for, hvilke arealer der kan omfattes af en sådan undtagelse, baseret på almindeligt anerkendte faglige normer. Desuden kan medlemsstaterne i henhold til artikel 104, stk. 5 og 6, i samme forordning undtage arealer begrundet i miljøhensyn, og Grækenland kan undtage vinarealer på De Ægæiske Øer og de græske Joniske Øer med undtagelse af Kreta og Evia. Disse undtagelser skal være velbegrundede og regelmæssigt meddeles Kommissionen.
(60)
Ud fra erfaringerne med anvendelsen af den tidligere ordning for endelig nedlæggelse af vinarealer bør ordningen med graduerede præmier bibeholdes. De nye satser fastsættes efter de satser, der var gældende, før forordning (EF) nr. 479/2008 trådte i kraft, forhøjet med 20 % i 2009, 10 % i 2010 og 0 % i 2011.
(61)
Af hensyn til subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne have ansvaret for de administrative ordninger vedrørende ansøgningsproceduren for rydningspræmien. De bør selv kunne fastsætte fristen for, hvornår producenterne skal have afsluttet rydningen, så de har tilstrækkelig tid til at gennemføre den nødvendige kontrol før betalingerne, der skal være foretaget inden den 15. oktober.
(62)
Af hensyn til effektiv anvendelse af de midler, der er afsat til rydningsordningen, bør medlemsstaterne indføre en ordning, der gør det muligt at kontrollere, hvorvidt ansøgningerne om præmien er velbegrundede, herunder eventuelt krav om et skriftligt tilsagn fra producenten og pligten til at bære omkostningerne ved sagsbehandlingen, hvis ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund.
(63)
Af hensyn til kontrollen bør præmien først udbetales efter, at rydningen er foretaget.
(64)
I henhold til artikel 104, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne afvise yderligere anvendelse af rydningsordningen på deres område eller i en bestemt region, hvis det samlede ryddede areal når op på henholdsvis 8 % og 10 % af deres vindyrkningsarealer. Medlemsstaterne bør meddele en sådan beslutning til Kommissionen.
(65)
Det er meget vigtigt af hensyn til overvågningen af gennemførelsen af bestemmelserne i afsnit II og V i forordning (EF) nr. 479/2008 og til en hensigtsmæssig forvaltning af markedet, at Kommissionen modtager de fornødne data vedrørende produktionskapaciteten. I denne forbindelse er det nødvendigt at definere nærmere, hvilke oplysninger der skal gives i den i nævnte forordnings artikel 109 omhandlede opgørelse.
(66)
For at skabe et mere ensartet grundlag for betalingerne af støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, grøn høst og rydning bør der på EF-plan fastsættes regler for opmålingen af arealer, så størrelsen af de pågældende vindyrkningsarealer kan fastlægges nøjagtigt.
(67)
Der bør fastsættes foranstaltninger vedrørende den nødvendige kontrol for at sikre, at forordning (EF) nr. 479/2008 og denne forordning anvendes korrekt, og vedtages hensigtsmæssige sanktioner over for uregelmæssigheder. Disse foranstaltninger bør omfatte både specifik kontrol og sanktioner fastsat på EF-plan samt yderligere nationale kontrolforanstaltninger og sanktioner. Kontrollen og sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
(68)
Enhver kontrol af produktionskapaciteten bør primært bygge på fortegnelsen over vindyrkningsarealer.
(69)
I betragtning af, hvor vigtigt det er at kontrollere produktionskapaciteten og de midler, der anvendes til rydningsordningen, bør der forlanges systematisk kontrol på stedet af de berørte arealer både før og efter rydningen. De medlemsstater, der råder over et pålideligt geografisk værktøj og ajourførte oplysninger om det pågældende areal, bør kunne foretage kontrollen før rydning administrativt. Hvad angår kontrollen efter rydning, kan det ved telemåling kontrolleres, at vinstokkene rent faktisk er fjernet, og derfor bør denne metode være tilladt til denne (efterfølgende) kontrol. På grund af vanskelighederne ved at beregne areal med telemåling, bør denne metode kun tillades, hvis billedopløsningen ved telemåling er mindst 1 m2. Under alle omstændigheder bør mindst enten kontrollen før rydning eller kontrollen efter rydning gennemføres som kontrol på stedet.
(70)
Med henblik på ensartet anvendelse af reglerne for vin bør der vedtages regler, der dels tydeliggør de gældende kontrolprocedurer på nationalt plan og EF-plan, dels sikrer direkte samarbejde mellem de instanser, der er ansvarlige for kontrollen i vinsektoren.
(71)
Der bør fastsættes regler for, hvordan de nationale instanser og Kommissionen bistår hinanden med at sikre, at reglerne for vin anvendes korrekt. De pågældende bestemmelser bør ikke være til hinder for anvendelsen af særlige bestemmelser om Fællesskabets udgifter, strafferetlige anliggender eller nationale administrative sanktioner.
(72)
Medlemsstaterne sikrer, at de instanser, der er ansvarlige for kontrolforanstaltningerne i vinsektoren, fungerer effektivt. Til dette formål udpeger de en instans med ansvar for kontakten mellem de pågældende instanser indbyrdes og mellem dem og Kommissionen. Det er desuden yderst vigtigt, at kontrollen koordineres mellem de ansvarlige instanser i alle medlemsstater, hvor kontrolforanstaltningerne i vinsektoren er fordelt på flere ansvarlige instanser.
(73)
Med henblik på ensartet anvendelse af bestemmelserne i hele Fællesskabet bør medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de ansatte i de ansvarlige instanser har de fornødne undersøgelsesbeføjelser til at skabe sikkerhed for, at reglerne overholdes.
(74)
Den indbyrdes afhængighed mellem markederne i vinsektoren afspejles i samhandelen mellem medlemsstater, særlig den fortsatte stigning i antallet af internationale virksomheder, der er aktive i sektoren, og de muligheder, som forvaltningsreglerne i sektoren giver for at lade operationer, uanset om de modtager støtte eller ej, udføre eller overføre til et andet sted end det, hvor produktet har sin oprindelse. En sådan situation kræver mere omfattende harmonisering af kontrolmetoder og tættere samarbejde mellem de forskellige instanser med ansvar for kontrollen.
(75)
Med henblik på et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne om anvendelsen af reglerne for vin bør medlemsstaternes ansvarlige instanser på anmodning kunne få kontakt med de ansvarlige instanser i en anden medlemsstat. Der bør udarbejdes regler for sådanne kontakter og bistand.
(76)
I betragtning af visse spørgsmåls komplekse og hastende karakter er det meget vigtigt, at en ansvarlig instans, der anmoder om bistand, efter aftale med den anden ansvarlige instans selv kan udpege godkendte personer blandt sit personale til at være til stede ved undersøgelserne.
(77)
I tilfælde af alvorlig risiko for svig eller konstateret svig, der berører en eller flere medlemsstater, skal de forskellige relevante instanser på eget initiativ automatisk kunne iværksætte en procedure for uopfordret bistand.
(78)
I betragtning af karakteren af de oplysninger, der udveksles i medfør af denne forordning, bør de pågældende oplysninger være omfattet af tavshedspligt.
(79)
Forordning (EF) nr. 2729/2000 indeholder bestemmelse om oprettelse af en analysedatabank på Det Fælles Forskningscenter (FFC), der skal bidrage til harmoniseringen af analysekontrollen i hele Fællesskabet og modtage analyseprøver og -rapporter fra medlemsstaterne.
(80)
Anvendelsen af isotopreferenceanalysemetoder kan sikre mere effektiv kontrol med alkohol- eller vandtilsætning til vinprodukter eller i forbindelse med resultaterne af analyse af andre isotopkendetegn hos disse produkter bidrage til at efterprøve, om produkterne er i overensstemmelse med den oprindelse, der er angivet i deres betegnelse. For at lette fortolkningen af de resultater, der opnås ved disse analysemetoder, bør de opnåede resultater kunne sammenlignes med de resultater, der tidligere er opnået ved de samme metoder under analyse af produkter, hvis kendetegn er af lignende art, og hvis oprindelse og fremstilling er attesteret.
(81)
Isotopanalyse af vin og vinprodukter foretages med brug af de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
(82)
For at lette fortolkningen af resultaterne af sådanne analyser i EF-laboratorier, der er udstyret til at foretage dem, og sikre, at analyseresultaterne fra disse laboratorier kan sammenlignes, bør der fastsættes ensartede regler for udtagning af drueprøver samt for fremstilling af vin og opbevaring af sådanne prøver.
(83)
For at garantere analysedataenes kvalitet og sammenlignelighed er det nødvendigt at anvende en ordning med anerkendte kvalitetsnormer i de laboratorier, som medlemsstaterne har overdraget isotopanalysen af prøverne til databanken.
(84)
Isotopanalyse er en analysemetode, der benyttes til kontrol og bekæmpelse af svig i vinsektoren, og som kræver meget specialiseret videnskabelig ekspertise og teknisk udstyr. De færreste af de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007, har udstyr til at anvende denne metode. For at sikre ensartet anvendelse af kontrolprocedurerne bør FFC udføre analysen for de pågældende medlemsstater i en periode, indtil de råder over det fulde udstyr og kompetencer til at varetage opgaven.
(85)
Isotopanalyse af vinprodukter og dens fortolkning er hårfine procedurer, og for at harmonisere fortolkningen af analyseresultaterne bør det fastsættes, at FFC's databank er tilgængelig for de officielle laboratorier, der praktiserer denne analysemetode, og på anmodning også for andre officielle instanser i medlemsstaterne under overholdelse af principperne for beskyttelse af private data.
(86)
Forordning (EF) nr. 2729/2000 indeholder regler for udtagning af prøver, der skal sendes til et officielt laboratorium i en anden medlemsstat, samt fælles regler for udtagning af prøver, der skal analyseres ved isotopmetoder. Disse regler bør bibeholdes, idet udtagning af prøver til Fællesskabets databank anses for et tilfælde af udtagning af prøver af et vinprodukt i forbindelse med instansernes direkte samarbejde.
(87)
For at sikre en objektiv kontrol bør de ansatte i en medlemsstats ansvarlige instans kunne anmode en anden medlemsstats ansvarlige instans om at foretage en prøveudtagning. Den anmodende instans bør kunne få stillet de udtagne prøver til rådighed og bestemme, hvilket laboratorium der skal analysere dem.
(88)
Der bør fastsættes nærmere regler for officiel udtagning af prøver som led i samarbejdet mellem medlemsstaternes ansvarlige instanser og for anvendelsen af disse prøver. Disse regler skal sikre repræsentativitet og mulighed for at efterprøve resultaterne af officielle analyser i hele Fællesskabet.
(89)
For administrativt at forenkle afregningen af udgifter til udtagning og forsendelse af prøver, analyser og organoleptiske undersøgelser og ekspertbistand bør princippet om, at disse udgifter finansieres af den instans, der har beordret prøveudtagningen, eller som har anmodet om ekspertbistand, følges.
(90)
Beviskraften af de forhold, der konstateres ved den kontrol, der foretages i henhold til denne forordning, bør tydeliggøres.
(91)
For at sikre en normal afvikling af kontrollen og udtagning af drueprøver på vinmarkerne bør der vedtages bestemmelser om, at de berørte parter ikke må hindre den kontrol, der vedrører dem, og at de er forpligtet til at lette udtagningerne af prøver og give de oplysninger, der kræves i medfør af denne forordning.
(92)
Der bør fastsættes bestemmelser om karakteren af og formatet for de meddelelser, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, og om, hvordan disse meddelelser skal fremsendes. Bestemmelserne bør også omfatte meddelelser fra medlemsstaterne til Kommissionen.
(93)
For at sikre retfærdig og kontrollerbar anvendelse af Fællesskabets budgetmidler bør der fastsættes sanktioner med finansielle konsekvenser i tilfælde af, at medlemsstater ikke opfylder deres meddelelsespligt.
(94)
De oplysninger, der er nødvendige for at efterprøve og kontrollere, at bestemmelserne i denne forordning gennemføres, gør opbevares af medlemsstaterne i et passende tidsrum med henblik på inspektion.
(95)
De beløb, der skal udbetales i medfør af afsnit II og V i forordning (EF) nr. 479/2008, bør udbetales i deres helhed til de pågældende modtagere. For at undgå overflødige administrative byrder bør det på visse betingelser være tilladt medlemsstaterne at betale forsikringsstøtte til producenter gennem forsikringsselskaber.
(96)
Der bør fastsættes regler for afgørelse af sager i tilfælde af indlysende fejl, force majeure og andre ekstraordinære omstændigheder for at sikre retfærdig behandling af producenter. Der bør fastsættes regler vedrørende kunstigt skabte situationer for at undgå, at der kan drages fordel af sådanne situationer.
(97)
Der bør fastsættes regler med henblik på en smidig overgang fra den tidligere ordning til den nye ordning, der indføres ved denne forordning, og på anvendelsen af overgangsbestemmelserne i artikel 128 i forordning (EF) nr. 479/2008.
(98)
Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af komitéens formand fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde og terminologi
1. I denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne for anvendelsen af følgende foranstaltninger i forordning (EF) nr. 479/2008:
a)
støtteforanstaltninger (afsnit II)
b)
samhandel med tredjelande (afsnit IV)
c)
produktionskapacitet (afsnit V)
d)
den i artikel 109 omhandlede opgørelse
e)
kontrol i vinsektoren (artikel 117) og
f)
opmåling af arealer (artikel 121, litra c)).
Denne forordning berører ikke anvendelsen af:
a)
særlige bestemmelser om forbindelserne mellem medlemsstaterne med henblik på bekæmpelse af svig i vinsektoren, såfremt de kan lette anvendelsen af denne forordning
b)
bestemmelser om:
i)
retsforfølgning eller gensidig retlig bistand mellem medlemsstater i straffesager
ii)
proceduren for administrative sanktioner.
2. Udtryk anvendt i forordning (EF) nr. 479/2008 har samme betydning i denne forordning.
AFSNIT II
STØTTEPROGRAMMER
KAPITEL I
Procedure for forelæggelse af støtteprogrammer
Artikel 2
Første forelæggelse af støtteprogrammer
1. Forelæggelsen af det i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtteprogram dækker de fem regnskabsår fra og med 2009 til og med 2013.
Medlemsstaterne fremsender deres udkast til støtteprogram til Kommissionen ad elektronisk vej med brug af opstillingen i bilag I til denne forordning.
Medlemsstaterne forelægger ligeledes deres finansieringsplan for det i første afsnit nævnte udkast til støtteprogram for Kommissionen med brug af tabellen i bilag II.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres lovgivning vedrørende det i stykke 1 nævnte udkast til støtteprogram, når det er vedtaget eller ændret.
3. Medlemsstater, der beslutter at overføre hele deres nationale rammebeløb til enkeltbetalingsordningen fra og med regnskabsåret 2010 og for hele perioden som omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008, forelægger én gang for alle inden den 30. juni 2008 formularen i bilag II til denne forordning med de relevante rubrikker behørigt udfyldt.
4. Medlemsstater, der beslutter at indarbejde særlige regionale forhold i deres støtteprogram, kan også give nærmere oplysninger om de enkelte regioner i tabellen i bilag III til denne forordning.
5. Medlemsstaterne er ansvarlige for udgifterne til støtteprogrammet fra den dato, Kommissionen modtager det, og til den dato, det kan iværksættes i henhold til artikel 5, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 3
Ændring af støtteprogrammer
1. De i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede ændrede støtteprogrammer forelægges for Kommissionen med brug af opstillingen i bilag I til denne forordning, inklusive den eventuelt ændrede finansieringsplan med brug af tabellen i bilag IV.
De i artikel 5, stk.4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede medlemsstater behøver ikke fremsende tabellen i bilag IV.
Medlemsstaterne er ansvarlige for udgifterne til det ændrede støtteprogram fra den dato, Kommissionen modtager det, og til den dato, det kan iværksættes i henhold til artikel 5, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
2. Med undtagelse af hasteforanstaltninger som følge af naturkatastrofer kan ændringer i støtteprogrammer kun forelægges to gange inden for et regnskabsår. Hvis en medlemsstat finder det nødvendigt at ændre sit støtteprogram, forelægger den det senest inden henholdsvis den 1. marts og den 1. juni hvert år, i givet fald sammen med:
a)
ajourførte udgaver af støtteprogrammet med brug af opstillingen i bilag I og tabellen med den finansielle oversigt i bilag IV
b)
begrundelsen for de foreslåede ændringer.
Alle overførsler vedrørende den i artikel 9 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning meddeles inden den 1. december forud for det kalenderår, i hvilket enkeltbetalingsordningen vil finde anvendelse.
KAPITEL II
Støtteberettigede foranstaltninger
Afdeling 1
Salgsfremstød på tredjelandsmarkeder
Artikel 4
Støtteberettigede foranstaltninger og markeder
Der kan ydes støtte til salgsfremstød på tredjelandsmarkeder for de i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede vine, forudsat at:
a)
produkterne er beregnet til direkte forbrug, der findes eksportmuligheder eller potentielle nye markeder for deres afsætning i de pågældende tredjelande, og de udviser høj værditilvækst
b)
produktets oprindelse er angivet som led i en oplysningskampagne eller et salgsfremstød, hvor det drejer sig om vin med geografisk betegnelse
c)
den foranstaltning, hvortil der ydes støtte, er tydeligt beskrevet, herunder med angivelse af, hvilke produkter der kan blive tale om, markedsføringsindsatsen og de anslåede omkostninger
d)
støtten til salgsfremstød og oplysningsforanstaltninger ydes i højst tre år til en given modtager i et givet tredjeland
e)
budskaberne i oplysningskampagner og/eller salgsfremstød baseres på vinens iboende egenskaber og overholder gældende lovgivning i de tredjelande, de er rettet mod
f)
modtagerne har den fornødne kapacitet til at håndtere specifikke problemer i relation til samhandelen med tredjelande og ressourcer til at sikre, at foranstaltningen gennemføres så effektivt som muligt. Medlemsstaterne kontrollerer især, at der er nok produkter til rådighed med hensyn til kvalitet og kvantitet til at imødekomme efterspørgslen på markedet på længere sigt efter salgsfremstødet.
Modtagerne kan være private virksomheder eller erhvervs-, producent- eller brancheorganisationer eller, hvis en medlemsstat ønsker det, offentlige organer. Medlemsstaterne må under ingen omstændigheder lade et offentligt organ være den eneste modtager af støtte til salgsfremstød.
Mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (10) samt fælles handelsnavne har fortrinsstilling.
For at forebygge misbrug af ordningen må de i litra a) og b) nævnte elementer normalt ikke ændres under gennemførelsen af de støttede foranstaltninger, medmindre det kan påvises, at der med sådanne ændringer kan opnås bedre resultater.
Artikel 5
Udvælgelsesprocedure
1. Medlemsstaterne fastsætter ansøgningsproceduren, som især skal omfatte detaljerede regler for:
a)
kontrol af, om kravene og kriterierne i artikel 4 er opfyldt
b)
frister for indgivelse af ansøgninger og for undersøgelse af, hvorvidt den enkelte foreslåede foranstaltning er velegnet til formålet
c)
de pågældende produkter og deres markedsføring i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, de nationale bestemmelser og den relevante specifikation
d)
indgåelse af kontrakter, herunder eventuelle standardformularer, sikkerhedsstillelse og bestemmelser om udbetaling af forskud
e)
evaluering af alle foranstaltninger, hvortil der ydes støtte.
2. Medlemsstaterne udvælger ansøgninger efter især følgende kriterier:
a)
sammenhængen mellem de foreslåede strategier og de opstillede mål
b)
kvaliteten af de foreslåede foranstaltninger
c)
deres forventede virkning og succes med hensyn til at øge efterspørgslen efter de pågældende produkter
d)
garantier for, at de involverede aktører er effektive og har den nødvendige tekniske kapacitet, og at omkostningerne ved den foreslåede foranstaltning ikke overstiger de normale markedspriser.
3. Når medlemsstaterne har gennemgået ansøgningerne, udvælger de de økonomisk mest fordelagtige, opstiller dem på en liste inden for de til rådighed værende midler, og fremsender denne til Kommissionen med brug af tabellen i bilag VIII, for at den kan underrette de øvrige medlemsstater og dermed gøre indsatsen mere sammenhængende.
4. To eller flere medlemsstater kan beslutte at udvælge en fælles salgsfremmende foranstaltning. De forpligter sig til at bidrage til finansieringen og vedtager sammen procedurer for det administrative samarbejde for at lette tilsynet, gennemførelsen og kontrollen.
5. Medlemsstaterne sikrer, at alle nationale eller regionale kampagner, hvortil der ydes støtte, er i overensstemmelse med foranstaltninger, der finansieres under forordning (EF) nr. 3/2008 eller forordning (EF) nr. 1698/2005, og foranstaltninger, der finansieres under nationale og regionale kampagner.
6. Der ydes ikke støtte i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008 til en given foranstaltning, der modtager støtte i henhold til artikel 20, litra c), nr. iii), i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3/2008.
7. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten ydes, før en foranstaltning gennemføres, forudsat at modtageren har stillet sikkerhed.
8. Hvis medlemsstaterne yder national støtte til salgsfremmende foranstaltninger, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabeller i formularerne i bilag I, V, VII og VIII.
Afdeling 2
Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer
Artikel 6
Definition
Ved udtrykket »den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer« i artikel 11, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 forstås genplantning af samme vinstoksort på samme parcel i henhold til samme vindyrkningssystem. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere krav, bl.a. vedrørende de genplantede vinmarkers alder.
Artikel 7
Procedure og ansøgninger
1. Medlemsstaterne fastsætter:
a)
frister på højst fem år for gennemførelsen af omstruktureringsforanstaltninger,
b)
hvilke organer og enkeltpersoner der kan indgive foreløbige ansøgninger
c)
objektive kriterier for prioriteringen af ansøgninger, særlig i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, i forordning (EF) nr. 479/2008
d)
hvad ansøgningen skal indeholde, herunder detaljerede beskrivelser af de foreslåede foranstaltninger og foreslåede frister for deres gennemførelse
e)
proceduren for indgivelse og godkendelse af ansøgninger, som især skal omfatte frister for indgivelse af ansøgninger og objektive kriterier for, hvordan de prioriteres
f)
krav om, at det i alle ansøgninger for hvert regnskabsår oplyses, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres det pågældende regnskabsår, og hvilket areal hver enkelt foranstaltning dækker, og hvilke procedurer der er fastsat for tilsynet med gennemførelsen.
2. Medlemsstaterne fastsætter en mindstestørrelse for det areal, hvortil der kan ydes støtte til omstrukturering og omstilling, og en mindstestørrelse for det areal, der bliver resultatet af omstruktureringen og omstillingen, samt alle afvigelser fra dette krav, som skal være behørigt begrundede og baseret på objektive kriterier.
Artikel 8
Støttebeløb
Medlemsstaterne fastsætter regler for støttens nærmere dækning og størrelse, jf. dog bestemmelserne i artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 og i dette kapitel. Reglerne kan bl.a. vedrøre betaling af faste beløb, den maksimale støtte pr. hektar og justering af støtten på grundlag af objektive kriterier. Såfremt anvendte plantningsrettigheder ikke hidrører fra omstruktureringsoperationen og for at undgå konkurrencefordrejning, nedsættes støtten tilsvarende for at tage hensyn til det forhold, at de anvendte plantningsrettigheder ikke har medført udgifter til rydning.
Støtten ydes for det beplantede areal, som fastlagt i henhold til artikel 75, stk. 1.
Reglerne udformes, så de sikrer, at formålet med ordningen opfyldes.
Artikel 9
Finansiel forvaltning
1. Støtten kommer til udbetaling, når det er fastslået, at enten en enkeltoperation eller alle de operationer, der er omfattet af støtteansøgningen, alt efter hvordan medlemsstaten har valgt at forvalte støtteforanstaltningen, er gennemført og kontrolleret på stedet.
Hvis støtten normalt først kommer til udbetaling, når samtlige operationer er gennemført, udbetales støtten dog til gennemførte enkeltoperationer, såfremt de tilbageværende operationer ikke kunne gennemføres på grund af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 (11) fastsatte betydning.
Hvis kontrollen viser, at en samlet operation, der er omfattet af støtteansøgningen, ikke er fuldt gennemført af andre grunde end force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning, og der er udbetalt støtte efter gennemførelsen af enkeltoperationer, der indgår som led i den samlede operation, der er omfattet af støtteansøgningen, træffer medlemsstaten beslutning om tilbagesøgning af den udbetalte støtte.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne bestemme, at støtten til en given operation eller alle de operationer, der er omfattet af støtteansøgningen, udbetales til producenterne, før en operation er fuldt gennemført, forudsat at den er påbegyndt, og at modtageren har stillet sikkerhed. Med henblik på forordning (EØF) nr. 2220/85 (12) er modtagerne forpligtet til at gennemføre de pågældende operationer inden udgangen af det andet produktionsår, efter at forskuddet er udbetalt.
Denne periode kan justeres af medlemsstaten i følgende tilfælde:
a)
de pågældende arealer er del af et areal, som har været udsat for en naturkatastrofe, der af medlemsstatens ansvarlige myndigheder anerkendes som sådan
b)
planlagte operationer kan ikke gennemføres, fordi plantematerialet er præget af sundhedsproblemer, der er attesteret af en af medlemsstaten anerkendt instans.
For at støtten kan udbetales som forskud, skal alle tidligere operationer på samme areal, for hvilket producenten har modtaget støtte, være fuldt gennemført.
Hvis kontrollen viser, at den af støtteansøgningen omfattede operation, for hvilken der er udbetalt et forskud, ikke er fuldt gennemført, kan medlemsstaten beslutte at pålægge en sanktion.
Artikel 10
Overgangsforanstaltninger
Medlemsstaterne kan tillade, at igangværende omstruktureringsoperationer, som er planlagt i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1493/1999, transformeres til en ny ansøgning i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008, forudsat at:
a)
en sådan transformering finansieres med de midler, der i støtteprogrammet er til rådighed for den i artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning
b)
den fortsatte gennemførelse af operationen efter eventuelle nødvendige tilpasninger opfylder betingelserne i denne artikel.
Afdeling 3
Grøn høst
Artikel 11
Definition af grøn høst
Med henblik på artikel 12 i forordning (EF) nr. 479/2008 og bestemmelserne i denne afdeling betragtes det forhold, at der efter den normale produktionscyklus (ikke høst) er efterladt salgbare druer på planterne, ikke som grøn høst.
Arealet for en parcel, for hvilken der ydes støtte til grøn høst, tælles ikke med ved beregningen af udbyttegrænserne i de tekniske specifikationer for vine med geografisk betegnelse.
Artikel 12
Betingelser for anvendelse af grøn høst
1. Med hensyn til foranstaltningen vedrørende grøn høst foretager medlemsstaterne følgende:
a)
vedtager bestemmelser om foranstaltningens gennemførelse, herunder:
i)
forudgående meddelelse om grøn høst
ii)
størrelsen af den godtgørelse, der skal udbetales
iii)
regler, der sikrer, at de pågældende arealer holdes i god vegetativ stand, og at anvendelsen af foranstaltningen ikke får negativ indvirkning på miljøet eller negative fytosanitære konsekvenser, og at det kan kontrolleres, at foranstaltningen gennemføres korrekt; med hensyn til disse mål kan medlemsstaterne fastsætte restriktioner for foranstaltningen baseret på objektive og ikke-diskriminerende kriterier, herunder synkronisering af forskellige sorter, miljømæssige eller fytosanitære risici eller metoden
b)
fastsætter hvert år mellem den 15. april og den 31. maj fristen for indgivelse af ansøgninger vedrørende grøn høst
c)
fastslår inden den 31. maj en forventet markedssituation, der berettiger til at anvende grøn høst for at genskabe balancen på markedet og forebygge kriser
d)
sikrer, at foranstaltningen gennemføres korrekt ved at kontrollere, at en grøn høst er gennemført med det ønskede resultat; arealer, for hvilke der ydes støtte til grøn høst, kontrolleres systematisk på stedet efter gennemførelsen; de parceller, der skal kontrolleres, er dem, der er omfattet af en støtteansøgning.
Den i litra d) omhandlede kontrol omfatter:
i)
kontrol af den pågældende vinmarks eksistens, og af, at arealet er passet
ii)
at alle drueklaser er fuldstændigt fjernet og destrueret
iii)
den anvendte metode; alle vinavlere, der søger om støtte til grøn høst, skal kunne dokumentere omkostningerne ved foranstaltningen.
For at sikre, at der ikke er flere salgbare druer tilbage på den parcel, for hvilken der ydes støtte, foretages al kontrol mellem den 15. juni og den 31. juli hvert år, og vil under alle omstændigheder være afsluttet inden den normale modning (Baggiolini stadie M, BBCH stadie 83) i alle berørte områder.
2. Grøn høst kan ikke anvendes på samme parcel to år i træk.
3. I tilfælde af hel eller delvis ødelæggelse af afgrøden før datoen for den grønne høst, særlig som følge af naturkatastrofer i den i artikel 2, stk. 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 (13) fastsatte betydning, ydes der ingen støtte.
4. Hvis der sker hel eller delvis ødelæggelse af afgrøden mellem tidspunktet for udbetalingen af støtten til grøn høst og høstperioden, ydes der ikke finansiel høstforsikringsgodtgørelse for indkomsttab for det areal, for hvilket der er ydet støtte.
Artikel 13
Ansøgningsprocedure
1. Medlemsstaterne fastsætter ansøgningsproceduren, hvoraf det bl.a. skal fremgå, hvor stor en godtgørelse den pågældende producent kan få, og hvilke oplysninger der skal ledsage ansøgningen. Ansøgningen skal indeholde detaljerede oplysninger om arealet, det gennemsnitlige udbytte, den anvendte metode samt druesorten og den type vin, der fremstilles af den.
2. Medlemsstaterne kontrollerer, om ansøgningerne er velbegrundede. Til dette formål kan de forlange, at producenten sammen med ansøgningen afgiver et skriftligt tilsagn. Såfremt ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund, kan de bestemme, at den pågældende producent skal bære omkostningerne ved behandlingen af ansøgningen.
Artikel 14
Godtgørelse
1. Hvert år beregner medlemsstaterne de direkte omkostninger ved grøn høst med de forskellige metoder (manuelt, mekanisk eller kemisk), de tillader med henblik på artikel 12, stk. 1, litra a), nr. iii). Såfremt der anvendes mere end én metode på samme areal, beregnes godtgørelsen på grundlag af den billigste metode.
2. Medlemsstaterne fastlægger indkomsttabet ved grøn høst på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af den i artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte på grundlag af standardomkostninger og standardoverslag over indkomsttab, jf. dog artikel 12, stk. 4, i samme forordning. Medlemsstaterne sørger for, at beregningerne:
a)
kun omfatter kontrollerbare elementer
b)
er baseret på tal, der er fastlagt med den fornødne ekspertise
c)
tydeligt angiver kilden til tallene
d)
er differentierede for at tage hensyn til regionale eller lokale forhold i fornødent omfang.
Godtgørelsen udbetales for det beplantede areal som fastlagt i henhold til artikel 75, stk. 1, i denne forordning.
Afdeling 4
Gensidige fonde
Artikel 15
Støttebeløb
Den i artikel 13 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning kan indføres af medlemsstaterne i deres støtteprogram efter følgende regler:
a)
støtteperioden kan ikke overstige tre år
b)
støtte til de administrative omkostninger ved oprettelse af gensidige fonde er i henholdsvis det første, det andet og det tredje år, den gensidige fond opererer, begrænset til følgende andel af producenternes bidrag til den gensidige fond i henholdsvis det første, det andet og det tredje år, den opererer:
i)
10 %, 8 % og 4 % i de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet den 1. maj 2004 eller senere
ii)
5 %, 4 % og 2 % i andre medlemsstater
c)
medlemsstaterne kan fastsætte lofter for de administrative omkostninger, hvortil der kan ydes støtte i forbindelse med oprettelse af gensidige fonde
d)
medlemsstaterne vedtager nærmere bestemmelser om gennemførelsen af denne foranstaltning.
Afdeling 5
Høstforsikring
Artikel 16
Betingelser for støtte
Den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning kan indføres af medlemsstaterne i deres støtteprogram efter følgende regler:
a)
medlemsstaterne vedtager nærmere bestemmelser om gennemførelsen af høstforsikringsforanstaltninger, herunder de nødvendige bestemmelser til at sikre, at de ikke forvrider konkurrencen på forsikringsmarkedet
b)
producenter, der søger om støtte under ordningen, forelægger deres forsikringspolice for de nationale myndigheder, for at medlemsstaterne kan opfylde den i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelse
c)
medlemsstaterne fastsætter lofter for, hvor meget der kan modtages i støtte under overholdelse af de i artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelser. Om nødvendigt kan medlemsstaterne fastsætte niveauet på grundlag af standardomkostninger og standardoverslag over indkomsttab. Medlemsstaterne sørger for, at beregningerne:
i)
kun omfatter kontrollerbare elementer
ii)
er baseret på tal, der er fastlagt med den fornødne ekspertise
iii)
tydeligt angiver kilden til tallene
iv)
er differentierede for at tage hensyn til regionale eller lokale forhold i fornødent omfang.
Med henblik på artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 har udtrykket »vejrforhold, der kan henregnes under naturkatastrofer« samme betydning som i artikel 2, stk. 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006.
Hvis medlemsstaterne yder national støtte til høstforsikring, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII til denne forordning.
Afdeling 6
Investeringer
Artikel 17
Støtteberettigede foranstaltninger
De investeringer, hvortil der ydes støtte, skal overholde Fællesskabets gældende normer for den pågældende investering.
Følgende udgifter er støtteberettigede:
a)
opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller forbedring af fast ejendom
b)
køb eller leasing med købsret af nye maskiner, herunder computersoftware op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i tilknytning til leasingkontrakten, såsom leasinggivers fortjeneste, rentefinansieringsomkostninger, indirekte omkostninger og forsikringsudgifter er ikke støtteberettigede
c)
generalomkostninger i tilknytning til de i litra a) og b) nævnte udgifter, såsom arkitekt-, ingeniør- og konsulenthonorarer, forundersøgelser, erhvervelse af patentrettigheder og licenser.
Som en undtagelse fra litra b), kun gældende for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i den i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (14) fastsatte betydning kan medlemsstaterne i behørigt underbyggede tilfælde fastsætte betingelser, i henhold til hvilke udgifter til køb af brugt udstyr kan betragtes som støtteberettigede.
Simple investeringer til udskiftning af udstyr er ikke støtteberettigede for at sikre, at disse investeringer i forarbejdningskæden opfylder formålet med foranstaltningen, dvs. bedre tilpasning til efterspørgslen på markedet og øget konkurrenceevne.
Artikel 18
Støtteberettigede foranstaltninger til udvikling af nye produkter
Omkostninger ved udvikling af nye produkter, processer og teknologier som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 479/2008 skal vedrøre forberedende operationer, såsom design-, produkt-, proces- eller teknologiudvikling og -afprøvning og dermed forbundne materielle og immaterielle investeringer inden anvendelsen af de nyudviklede produkter, processer og teknologier til kommercielle formål.
Simple investeringer til udskiftning af udstyr er ikke støtteberettigede for at sikre, at denne støtte opfylder formålet med foranstaltningen, dvs. bedre tilpasning til efterspørgslen på markedet og øget konkurrenceevne.
Artikel 19
Finansiel forvaltning
Medmindre der er tale om force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning, der opstår i den periode, i hvilken investeringerne skal foretages, udbetales støtten først, når det er fastslået, at alle de investeringer, der er omfattet af støtteansøgningen, er foretaget og kontrolleret på stedet.
Modtagere af investeringsstøtte kan anmode om at få udbetalt et forskud fra de ansvarlige udbetalende organer, hvis denne mulighed indgår i det nationale støtteprogram.
Forskudsbeløb kan ikke overstige 20 % af den offentlige støtte til investeringen, og betalingen er betinget af, at der er stillet bankgaranti eller tilsvarende sikkerhed for 110 % af forskudsbeløbet.
Garantien frigives, når det ansvarlige udbetalende organ har fastslået, at beløbet for de faktiske udgifter, der svarer til den offentlige støtte til investeringen, overstiger forskudsbeløbet.
Artikel 20
Overensstemmelse og sammenhæng
Der ydes ikke støtte til markedsføringsforanstaltninger, hvortil der er ydet støtte i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008.
Når medlemsstaterne yder national støtte til investeringer, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII til denne forordning.
Afdeling 7
Bortskaffelse af biprodukter
Artikel 21
Fastsættelse af et minimumsalkoholindhold
1. Medlemsstaterne fastsætter minimumsalkoholindholdet i biprodukterne i forhold til alkoholindholdet i den fremstillede vin, jf. dog litra D, stk. 1, i bilag VI til forordning (EF) nr. 479/2008. Medlemsstaterne graduerer minimumsalkoholindholdet på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
2. Hvis den relevante procent, som er fastsat af medlemsstaterne i henhold til stykke 1, ikke nås, leverer de pågældende en mængde vin fra deres egen produktion for at sikre, at den krævede procent nås.
3. Med henblik på fastlæggelsen af alkoholindholdet i biprodukter i forhold til indholdet i den fremstillede vin anvendes det naturlige alkoholindhold for standardvine i de forskellige vindyrkningszoner:
a)
8,0 % for zone A
b)
8,5 % for zone B
c)
9,0 % for zone C I
d)
9,5 % for zone C II
e)
10,0 % for zone C III.
Artikel 22
Bortskaffelse af biprodukter
Producenter skal under tilsyn og på følgende betingelser trække biprodukter fra vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer tilbage:
a)
biprodukter trækkes omgående tilbage og senest ved udgangen af det produktionsår, hvor de er udvundet; medlemsstaterne kan fastsætte en tidligere frist; tilbagetrækningen tillige med angivelse af de anslåede mængder indføres i de bøger, der føres i henhold til artikel 112, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008, eller attesteres af den ansvarlige myndighed
b)
tilbagetrækningen skal overholde gældende EF-lovgivning, særlig hvad angår miljøet.
Tilbagetrækningen af den pågældende vinbærme anses for have fundet sted, når bærmen er denatureret for at umuliggøre dens anvendelse i vinfremstilling, og når leveringen af den denaturerede bærme til tredjeparter er indført i de bøger, der føres i henhold til artikel 112, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne transaktioner kontrolleres. De kan operere med en ordning med forhåndsgodkendelse af de pågældende tredjeparter.
Medlemsstaterne kan bestemme, at producenter, som i det pågældende produktionsår selv højst fremstiller 25 hl vin eller druemost i egne lokaler, ikke behøver at trække deres biprodukter tilbage.
Artikel 23
Bortskaffelse ved destillation af biprodukter
1. Producenter kan opfylde forpligtelsen til bortskaffelse for en del af eller alle biprodukterne ved vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer ved at levere biprodukterne til destillation.
2. Medlemsstaterne kan forlange, at leveringen til destillation af en del af eller alle biprodukterne ved vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer gøres obligatorisk for en del af eller alle deres producenter på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Denne forpligtelse kan også opfyldes ved levering af vin til eddikeindustrien.
3. De pågældende medlemsstater kan indføre en ordning med certificering af destillerier efter en procedure, de selv fastsætter.
Artikel 24
Formålet med støtten
1. Den i artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte udbetales på den i stk. 3 i samme artikel anførte betingelse og inden for det loft, der er anført i stk. 1, andet afsnit i samme artikel, til destillerier, der forarbejder produkter leveret til destillation til råalkohol med et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
2. Den pågældende støtte omfatter et fast beløb, der er en godtgørelse for omkostninger ved indsamling af disse produkter, og som overføres fra destilleriet til producenten, hvis de pågældende omkostninger bæres af denne.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
4. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 25
Støttebeløb
1. Det i artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede maksimale støttebeløb, der kan udbetales til destillerier, fastsættes efter alkoholindholdet udtrykt i volumen (% vol.) pr. hektoliter på følgende måde:
a)
for råalkohol udvundet af presserester af vindruer: 1,1 EUR/% vol./hl
b)
for råalkohol udvundet af vin og vinbærme: 0,5 EUR/% vol./hl
2. Medlemsstaterne fastsætter inden for de i stk. 1 anførte grænser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier støttebeløbet og det faste beløb som godtgørelse for de i artikel 24, stk. 2, omhandlede indsamlingsomkostninger og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres efter forskellige produktionstypologier på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Afdeling 8
Destillation til konsumalkohol
Artikel 26
Formålet med støtten
1. Den i artikel 17 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte ydes på de i samme artikel anførte betingelser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier til producenter, hvis produktion som endelig anvendelse har fremstilling af vindestillater til sektoren for konsumalkohol.
2. Støtten kan udbetales til vinproducenter, der ikke selv avler druer.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
4. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 27
Støttebeløb
Medlemsstaterne fastlægger støttebeløbene pr. hektar og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres, særlig efter produktionsregion og produktionsvilkår, på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Afdeling 9
Krisedestillation
Artikel 28
Definition af foranstaltningen
1. På den i artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 anførte betingelse og inden for det i stk. 4 og 5 i samme artikel omhandlede disponible budget underretter medlemsstaterne Kommissionen ved en ændring af deres støtteprogram, hvis de på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier åbner for krisedestillation på en del af eller hele deres område for en eller flere vinkategorier.
2. Medlemsstaterne kan forlange, at denne destillation gøres obligatorisk for en del eller alle deres producenter på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
3. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 29
Nærmere vilkår for støtten
1. Den i artikel 18 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte udbetales på den i stk. 3 i samme artikel anførte betingelse til destillerier, der forarbejder vin til råalkohol med et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
2. Støtten kan omfatte en mindstepris, som af destillerierne overføres til vinproducenterne.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
Artikel 30
Støttebeløb
1. Medlemsstaterne fastlægger støttebeløbet og i givet fald den i artikel 29 omhandlede mindstepris til vinproducenterne og oplyser beløbene til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres, særlig efter produktionsregion og vinkategori, på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Under alle omstændigheder fastsættes støtten på en sådan måde, at den pris, der betales til vinproducenter, ikke overstiger markedsprisen for den pågældende region og vinkategori.
2. I givet fald nedsætter medlemsstaterne mindsteprisen til producenterne tilsvarende for vin, hvis alkoholindhold er forøget ved tilsætning af saccharose eller druemost, hvortil der er ydet støtte i henhold til artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 31
National støtte
Hvis medlemsstaterne yder national støtte til krisedestillation, registrerer de oplysningerne fra hver enkelt ansøgning, og hvorvidt den er efterkommet. De meddeler disse oplysninger i de relevante rubrikker i tabellerne i bilag II, III og IV.
Afdeling 10
Brug af koncentreret druemost
Artikel 32
Formålet med støtten
1. Den i artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte ydes til vinproducenter, der anvender koncentreret druemost og koncentreret rektificeret druemost, der er fremstillet i Fællesskabet, til at forøge det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de i litra A i bilag V til forordning (EF) nr. 479/2008 anførte produkter.
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
3. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 33
Støttebeløb
1. Det i artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede maksimale støttebeløb fastsættes efter alkoholindholdet udtrykt i volumen (% vol.) pr. hektoliter for følgende kategorier af produkter:
a)
koncentreret druemost: 1,699 EUR/% vol./hl
b)
koncentreret rektificeret druemost: 2,206 EUR/% vol./hl.
2. Medlemsstaterne fastsætter inden for de i stk. 1 anførte grænser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier støttebeløbet for hver produktkategori og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres efter region eller vindyrkningsområde på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
3. Det potentielle alkoholindhold i de i stk. 1 omhandlede produkter bestemmes ved at anvende tallene i sammenligningstabellen i bilag I til forordning (EF) nr. 1623/2000 på de værdier, der fremkommer ved 20° C ved refraktometermetoden som fastsat i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 558/93 (15). Der tillades en tolerance på 0,2 % vol. ved de ansvarlige myndigheders kontrol.
Artikel 34
Kontrol
Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder træffer foranstaltninger til at sikre den kontrol, der er nødvendig for at efterprøve bl.a. identiteten og mængden af det produkt, der er anvendt til at forøge alkoholindholdet, samt overensstemmelsen med litra A og B i bilag V til forordning (EF) nr. 479/2008.
KAPITEL III
Indberetning, evaluering og almindelige bestemmelser
Artikel 35
Indberetning og evaluering
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen den i artikel 21, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede rapport med brug af opstillingen i bilag V og tabellen i bilag VI i denne forordning. Der skal gives følgende oplysninger for hvert år, foranstaltningerne i støtteprogrammet gennemføres:
a)
for hvert regnskabsår en opgørelse over de allerede afholdte udgifter i programmeringsperioden, som under ingen omstændigheder kan overstige loftet for den samlede finansielle bevilling til medlemsstaten i henhold til bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008
b)
overslag over støtten de følgende regnskabsår indtil udgangen af støtteprogrammets forventede gennemførelsesperiode op til loftet for den samlede finansielle bevilling til medlemsstaten i henhold til bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008 og i overensstemmelse med det seneste ajourførte støtteprogram, der er forelagt i henhold til artikel 3 i denne forordning.
2. I samme meddelelse forelægger medlemsstaterne de tekniske data vedrørende gennemførelsen af foranstaltningerne i støtteprogrammet med brug af tabellen i bilag VII. Medlemsstaterne forelægger oplysningerne om gennemførelsen af foranstaltningen vedrørende salgsfremstød med brug af tabellen i bilag VIII.
3. Oplysningerne vedrørende et givet regnskabsår skal referere til de af medlemsstaterne faktisk foretagne betalinger i perioden fra den 16. oktober til den 15. oktober det følgende år.
4. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen den i artikel 21, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede evaluering med brug af henholdsvis opstilling og tabel i bilag V og VI til denne forordning. Følgende oplysninger medtages i konklusionerne:
-
C1: evaluering af omkostningerne ved og de positive virkninger af støtteprogrammet
-
C2: metoder til at gøre støtteprogrammet mere effektivt.
5. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, litra d). Meddelelsen gives med brug af tabellerne i bilag VIIIa og VIIIb.
6. De i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede medlemsstater er ikke forpligtet til at forelægge henholdsvis opstillingen og tabellerne i bilag V, VI, VII, VIII, VIIIa og VIIIb til denne forordning.
7. Medlemsstaterne registrerer alle data om alle støtteprogrammer, uanset om de er ændrede eller ej, og om alle foranstaltninger, der gennemføres i henhold til programmerne.
Artikel 36
Udelukkelse
Der må ikke ydes nogen form for finansiel støtte fra de nationale støtteprogrammer til producenter, der råder over arealer med ulovlige beplantninger som omhandlet i artikel 85 og 86 i forordning (EF) nr. 479/2008, eller til podningsgartnerier som omhandlet i artikel 60, stk. 3, i denne forordning.
Artikel 37
Frist for betaling til modtagerne
For hver foranstaltning, med undtagelse af den i artikel 9 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede, foretager medlemsstaterne følgende:
a)
fastsætter ansøgningsfristen
b)
betaler modtagerne, efter at disse har indgivet en gyldig og komplet ansøgning, inden for:
i)
syv måneder, hvor det drejer sig om foranstaltninger, der kan gennemføres og kontrolleres inden for ét år
ii)
en rimelig periode, der fastsættes af medlemsstaten og oplyses til Kommissionen de relevante steder i opstillingen i bilag I, hvor det drejer sig om foranstaltninger, der ikke kan gennemføres og kontrolleres inden for ét år.
AFSNIT III
SAMHANDEL MED TREDJELANDE
KAPITEL I
Ordninger vedrørende indgangspriser for druesaft og druemost
Artikel 38
Definition
Med henblik på dette afsnit forstås ved »parti« den mængde af et produkt, der af én afsender er forsendt til én modtager og frembudt under én enkelt toldangivelse med henblik på overgang til fri omsætning. Hver toldangivelse kan kun omfatte varer af én og samme oprindelse som fastsat i artikel 23 og 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (16) og henhørende under én og samme kode i den kombinerede nomenklatur.
Artikel 39
Kontrol af partier
1. For produkter, der er omfattet af KN-koderne 2009 61, 2009 69 og 2204 30 som anført i bilag I, del 3, afdeling 1, bilag 2 til den fælles toldtarif og undergivet ordninger vedrørende indgangspriser, efterprøves den faktiske toldværdi ved kontrol af de enkelte partier.
2. Indgangsprisen i bilag 2 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (17) for de i stk. 1 omhandlede produkter fastsættes på grundlag af toldværdien.
KAPITEL II
Attester og analyseerklæringer for vin, druesaft og druemost ved import
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 40
Krævede dokumenter
Den attest og den analyseerklæring, der er omhandlet i henholdsvis artikel 82, stk. 3, henholdsvis litra a) og b), i forordning (EF) nr. 479/2008, udgør ét dokument, hvis:
a)
»attestdel« udstedes af et organ i det tredjeland, hvorfra produkterne kommer
b)
»analyseerklæringsdel« udfærdiges af et laboratorium, der er officielt anerkendt af det tredjeland, hvorfra produkterne kommer.
Artikel 41
Indholdet af analyseerklæringen
Analyseerklæringen indeholder følgende oplysninger:
a)
for vin og druemost i gæring:
i)
totalt alkoholindhold udtrykt i volumen
ii)
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
b)
for druemost og druesaft: vægtfylde
c)
for vin, druemost og druesaft:
i)
totalt tørstofindhold
ii)
totalt syreindhold
iii)
flygtigt syreindhold
iv)
citronsyreindhold
v)
totalt svovldioxidindhold
vi)
forekomst af sorter fremkommet ved artskrydsning (direkte producerende hybrider eller andre sorter, som ikke tilhører arten Vitis Vinifera).
Artikel 42
Undtagelser
1. Der skal ikke fremlægges attest og analyseerklæring for produkter med oprindelse i og eksporteret fra tredjelande i beholdere, som rummer højst 5 liter og er forsynet med etiket og engangslukkeanordning, hvis den samlede transporterede mængde ikke overstiger 100 liter, også selv om den består af flere særskilte partier.
2. Hvis produkterne ikke opfylder betingelserne i stk. 1, skal der ikke fremlægges attest eller analyseerklæring for:
a)
vin, druemost og druesaft i mængder på højst 30 liter pr. rejsende indført i rejsendes personlige bagage, jf. artikel 45 i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (18)
b)
vinmængder på højst 30 liter indført i forsendelser fra en privatperson til en anden privatperson, jf. artikel 29 i forordning (EØF) nr. 918/83
c)
vin og druesaft, der indgår i privatpersoners personlige ejendele, når de pågældende flytter deres normale bopæl fra et tredjeland til Fællesskabet, jf. artikel 2 i forordning (EØF) nr. 918/83
d)
vin og druesaft til varemesser, jf. artikel 95 i forordning (EØF) nr. 918/83, når de pågældende produkter er aftappet i beholdere, som rummer højst 2 liter og er forsynet med etiket samt engangslukkeanordning
e)
vin, druemost og druesaft i andre beholdere, der importeres til videnskabelige og tekniske forsøg, og hvis mængde ikke overstiger 100 liter
f)
vin og druesaft, der importeres i henhold til Wien-konventionen af 18. april 1961 om diplomatiske forbindelser, Wien-konventionen af 24. april 1963 om konsulære forbindelser, andre konsulære konventioner eller New York-konventionen af 16. december 1969 om særlige missioner
g)
vin og druesaft til brug om bord på fartøjer og fly i international trafik
h)
vin og druesaft med oprindelse i og aftappet i Det Europæiske Fællesskab, eksporteret til et tredjeland og returneret til Fællesskabets toldområde og overgået til fri omsætning.
Afdeling 2
Betingelser, der skal opfyldes, og regler for udfærdigelse og anvendelse af attesten og analyseerklæringen ved import af vin, druesaft og druemost
Artikel 43
V I 1-dokument
1. Attest og analyseerklæring udfærdiges på ét og samme V I 1-dokument for hvert parti, der skal importeres til Fællesskabet.
Det i første afsnit omhandlede dokument udfærdiges på en V I 1-blanket som vist i bilag IX. Det underskrives af en ansat ved et officielt organ og af en ansat ved et anerkendt laboratorium som nævnt i artikel 48.
2. Er det pågældende produkt ikke til direkte konsum, kan det undlades at udfylde analyserklæringen på V I 1-blanketten.
Når det drejer sig om vin i etiketterede beholdere med et indhold på højst 60 liter forsynet med engangslukkeanordning, og vinen har oprindelse i et af de lande, der er anført i bilag XII, der har givet særlige garantier, som Fællesskabet har godkendt, er det kun nødvendigt at anføre følgende i analyseerklæringen på V I 1-blanketten:
a)
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
b)
totalt syreindhold
c)
totalt svovldioxidindhold.
Artikel 44
Beskrivelse af dokumenter
1. V I 1-blanketterne består af en original, udfyldt på maskine eller i hånden, og en kopi fremkommet ved gennemslag eller gennemskrivning, i nævnte rækkefølge.
2. V I 2-blanketten er et uddrag, der udfærdiges som vist i bilag X, og som indeholder oplysningerne fra et V I 1-dokument eller et andet V I 2-dokument, og som er stemplet af et toldsted i Fællesskabet. V I 2-blanketter omfatter en original og to kopier i nævnte rækkefølge.
3. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag skal være i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag XI.
4. Både originalen og kopien ledsager produktet. V I 1- og V I 2-blanketter skal udfyldes på maskine eller i hånden eller ved hjælp af tilsvarende tekniske hjælpemidler, som et officielt organ har anerkendt. Hvis de udfyldes i hånden, skal det gøres med blæk og blokbogstaver. Der må ikke forekomme raderinger eller overskrivninger. Alle ændringer skal foretages ved hjælp af overstregning af fejl og i givet fald tilføjelse af de ønskede oplysninger. Enhver rettelse af denne art skal godkendes af ophavsmanden hertil og påtegnes enten af det officielle organ, laboratoriet eller toldmyndighederne.
5. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag forsynes med et løbenummer, der for V I 1-dokumenternes vedkommende tildeles af det officielle organ, for hvilket en ansat underskriver attesten, og for V I 2-uddragenes vedkommende tildeles af det toldsted, der påtegner dem i overensstemmelse med artikel 47, stk. 2 og 3.
6. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag kan udstedes og anvendes med brug af edb-systemer i henhold til nærmere regler, der fastsættes af de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne, jf. dog stk. 2-5. Indholdet af et elektronisk V I 1-dokument og et V I 2-uddrag skal være det samme som i en papirudgave.
Artikel 45
Forenklet procedure
1. V I 1-dokumenter, der er udfærdiget af vinproducenter i de i bilag XII anførte tredjelande, hvis særlige garantier er godkendt af Fællesskabet, betragtes som attester eller analyseerklæringer udfærdiget af organer eller laboratorier på den i artikel 48 omhandlede liste, hvis disse producenter hver for sig er godkendt af de ansvarlige myndigheder i de nævnte tredjelande og undergivet disse myndigheders kontrol.
2. De i stk. 1 omhandlede producenter anvender V I 1-blanketter, hvorpå der i rubrik 9 er anført navn og adresse på det officielle organ i tredjelandet, der har givet godkendelse. De udfylder blanketten og anfører endvidere:
a)
i rubrik 1 deres navn, adresse og registreringsnummer i de i bilag XII anførte tredjelande
b)
i rubrik 10 mindst de oplysninger, der er nævnt i artikel 43, stk. 2.
De underskriver på den dertil afsatte plads i rubrik 9 og 10 efter at have overstreget »Den ansvarliges navn og stilling«.
Der kræves hverken stempler eller angivelse af laboratoriets navn og adresse.
Artikel 46
Undtagelser
Anvendelsen af artikel 43, stk. 2, og artikel 45 i denne forordning kan suspenderes, hvis det konstateres, at de produkter, som er omfattet af nævnte foranstaltninger, har været genstand for forfalskning, der vil kunne bringe forbrugernes sundhed i fare, eller for andre ønologiske fremgangsmåder end de i artikel 82, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede.
Artikel 47
Anvendelsesforskrifter
1. Når den toldbehandling, der skal finde sted, for at et parti kan overgå til fri omsætning, er afsluttet, overdrages originalen og kopien af V I 1-dokumenter eller V I 2-uddrag til de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, på hvis toldområde toldbehandlingen finder sted.
Myndighederne udfylder om fornødent bagsiden af V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget. De tilbageleverer originalen og opbevarer kopien i mindst fem år.
2. Videreforsendes et parti i sin helhed, før det overgår til fri omsætning, overdrager den nye afsender V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget samt i givet fald en senere udfyldt V I 2-blanket til de toldmyndigheder, under hvis opsyn partiet befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, der er anført på V I 1-dokumentet, og oplysningerne på V I 2-blanketten eller eventuelt mellem de på V I 2-uddraget anførte oplysninger og oplysningerne på en senere udfærdiget V I 2-blanket, stempler de pågældende myndigheder sidstnævnte blanket, der så gælder som V I 2-uddrag, og påtegner dokumentet eller det forudgående uddrag i overensstemmelse hermed. Myndighederne tilbageleverer uddraget samt originalen af V I 1-dokumentet eller det forudgående V I 2-uddrag til den nye afsender og opbevarer kopien af dokumentet eller det forudgående uddrag i mindst fem år.
Der er dog ikke nødvendigt at udfylde en V I 2-blanket, når et vareparti reeksporteres til et tredjeland.
3. Opdeles et vareparti, inden det overgår til fri omsætning, overdrages originalen og kopien af V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget for partiet tillige med originalen og to kopier af en for hvert nyt parti senere udfærdiget V I 2-blanket til de toldmyndigheder, under hvis opsyn partiet befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, der er anført på V I 1-dokumentet, og oplysningerne på den for hvert nyt parti senere udfærdigede V I 2-blanket, stempler de pågældende myndigheder sidstnævnte blanket, der så gælder som V I 2-uddrag, og påtegner bagsiden af V I 1-dokumentet eller det V I 2-uddrag, på basis af hvilket det er udfærdiget. Myndighederne tilbageleverer V I 2-uddraget samt V I 1-dokumentet eller det tidligere udfærdigede V I 2-uddrag og opbevarer en kopi af hvert af disse dokumenter i mindst fem år.
Artikel 48
Liste over ansvarlige organer
1. Kommissionen opstiller og ajourfører på grundlag af meddelelser fra de ansvarlige myndigheder i tredjelande lister med navne og adresser på de organer, laboratorier og vinproducenter, der er bemyndiget til at udfærdige V I 1-dokumenter. Kommissionen offentliggør navnene og adresserne på disse organer og laboratorier på internettet.
2. Meddelelser fra de i stk. 1 omhandlede ansvarlige myndigheder i tredjelande skal indeholde:
a)
navn og adresse på de officielle organer og laboratorier, der er godkendt eller udpeget til at udfærdige V I 1-dokumenter
b)
navn, adresse og registreringsnummer på de vinproducenter, der er bemyndiget til selv at udfærdige V I 1-dokumenter.
De i stk. 1 omhandlede lister omfatter kun de i litra a) omhandlede organer og laboratorier, som af de ansvarlige myndigheder i det pågældende tredjeland er bemyndiget til på anmodning at give Kommissionen og medlemsstaterne oplysninger, der kan være til hjælp ved vurdering af oplysningerne på dokumentet.
3. Listerne ajourføres, særlig med henblik på de organer og laboratorier, der har ændret adresse og/eller navn.
Artikel 49
Indirekte import
Hvis en vin eksporteres fra et tredjeland, på hvis område den er fremstillet (herefter benævnt »oprindelseslandet«), til et andet tredjeland (herefter benævnt »eksportlandet«), hvorfra den derefter eksporteres til Fællesskabet, kan de ansvarlige myndigheder i eksportlandet udfærdige V I-dokumentet for den pågældende vin på grundlag af et V I 1-dokument eller et tilsvarende dokument udfærdiget af de ansvarlige myndigheder i oprindelseslandet, uden at der kræves yderligere analyser af vinen, hvis den pågældende vin:
a)
er aftappet og etiketteret i oprindelseslandet og fortsat er i den stand eller
b)
er eksporteret uaftappet fra oprindelseslandet og aftappes og etiketteres i eksportlandet uden yderligere forarbejdning.
Den ansvarlige myndighed i eksportlandet bekræfter på V I 1-dokumentet, at betingelserne i første afsnit er opfyldt for den pågældende vin.
Originalen eller en bekræftet kopi af oprindelseslandets V I 1-dokument eller tilsvarende vedlægges eksportlandets V I 1-dokument.
De eneste oprindelseslande, der accepteres i henhold til denne artikel, er dem, der figurerer på den i henhold til artikel 48, stk. 1, omhandlede liste over organer og laboratorier, der af tredjelande er udpeget til at udfærdige de dokumenter, der skal ledsage hvert parti importeret vin.
Artikel 50
Særlige regler for bestemte vine
1. For hedvin og vin tilsat alkohol og bestemt til destillation anerkendes V I 1-dokumenter kun som gyldige, hvis det i artikel 48 omhandlede officielle organ i rubrik 14 har anført følgende:
»Det bekræftes, at den alkohol, der er tilsat denne vin, er fremstillet af vin«.
Denne angivelse suppleres med følgende:
a)
det udstedende organs fulde navn og adresse
b)
en for organet ansvarligs underskrift
c)
organets stempel.
2. V I 1-dokumentet kan anvendes som bekræftelse af, at en importeret vin har en geografisk betegnelse i overensstemmelse med enten Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), Fællesskabets lovgivning om geografiske betegnelser eller en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og oprindelseslandet om anerkendelse og beskyttelse af geografiske betegnelser.
I så fald anføres følgende i rubrik 14:
»Det bekræftes, at den vin, for hvilken dette dokument er udstedt, er produceret i vindyrkningsområdet …, og at den har fået tildelt den geografiske betegnelse i rubrik 6 i overensstemmelse med oprindelseslandets lovgivning.«
Denne angivelse suppleres med de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede oplysninger.
Artikel 51
Importerede vines overensstemmelse med gældende bestemmelser
Har en medlemsstats ansvarlige myndigheder mistanke om, at et produkt med oprindelse i et tredjeland ikke overholder bestemmelserne i artikel 82, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 479/2008, underretter de omgående Kommissionen herom.
KAPITEL III
Særlige bestemmelser om eksport
Artikel 52
Underretning om officielle organer
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen listerne over de officielle eller officielt anerkendte organer, som de ønsker bemyndiget til at udstede attester til bekræftelse af, at den pågældende vin opfylder betingelserne for at være omfattet af indrømmelser, der er fastsat i aftaler med tredjelande.
2. Kommissionen handler på Fællesskabets vegne, når den sammen med det pågældende tredjeland opstiller og udveksler listen over officielle organer, der er bemyndiget til at udstede de i stk. 1 omhandlede attester og det tilsvarende certifikat udstedt af tredjelandet.
3. Kommissionen offentliggør den i stk. 2 omhandlede liste og ajourfører den med jævne mellemrum.
KAPITEL IV
Overgangsbestemmelser
Artikel 53
V I 1- og V I 2-dokumenters overensstemmelse med gældende bestemmelser
V I 1- og V I 2-dokumenter, der var i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende, da de blev bragt i omløb, men som ikke længere opfylder bestemmelserne fra datoen for anvendelsen af denne forordning, kan fortsat anvendes frem til den 31. december 2008.
Artikel 54
Frigivelse af sikkerhed
På anmodning fra de berørte parter frigives den sikkerhed, der er stillet for udstedelse af import- og eksportlicenser, fra den 1. august 2008, hvis licensernes gyldighedsperiode ikke er udløbet inden den dato.
AFSNIT IV
PRODUKTIONSKAPACITET
KAPITEL I
Ulovlige beplantninger
Artikel 55
Sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse af rydningsforpligtelsen
1. De i artikel 85, stk. 3, og artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder fastlægges som en passende sanktion over for personer, der ikke overholder de pågældende bestemmelser.
Uden at det i givet fald berører tidligere sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne, fastlægger medlemsstaterne de i artikel 85, stk. 3, og artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede sanktioner efter følgende principper:
a)
den mindste finansielle sanktion, der kan pålægges, er 12 000 EUR/ha
b)
medlemsstaterne kan forhøje bøden efter den kommercielle værdi af den vin, der produceres på de pågældende vinmarker.
2. Medlemsstaterne pålægger de i artikel 85, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder:
a)
fra den 1. januar 2009, hvor det drejer sig om ulovlige beplantninger, der eksisterer på datoen for denne forordnings ikrafttræden
b)
fra datoen for plantningen, hvor det drejer sig om ulovlige beplantninger, der er etableret efter denne forordnings ikrafttræden.
Bøden opkræves igen hver tolvte måned, regnet fra de nævnte datoer og i henhold til kriterierne i stk. 1 i denne artikel, indtil rydningsforpligtelsen er overholdt.
3. De i artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder opkræves første gang den 1. juli 2010 for manglende overholdelse af rydningsforpligtelsen og derefter hver tolvte måned i henhold til kriterierne i stk. 1 i denne artikel, indtil rydningsforpligtelsen er overholdt.
4. Bøder, der opkræves i medfør af denne artikel, tilfalder den pågældende medlemsstat.
Artikel 56
Sanktioner for overtrædelse af forbuddet mod at bringe produktion i omsætning
1. De i artikel 87, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder fastlægges som en passende sanktion over for personer, der ikke overholder de pågældende bestemmelser.
2. De i stk. 1 omhandlede bøder pålægges, såfremt en producent, hvis vinmarker dækker mere end 0,1 hektar:
a)
undlader at forelægge destillationskontrakten inden for den i artikel 57, stk. 1, andet afsnit, fastsatte frist, eller hvis destillationskontrakt ikke omfatter hele den pågældende produktion som angivet i høst- eller produktionsanmeldelsen, eller
b)
undlader at underrette den ansvarlige myndighed om påtænkt grøn høst inden den i artikel 57, stk. 1, tredje afsnit, anførte frist eller at gennemføre grøn høst på en tilfredsstillende måde.
3. Medlemsstaterne pålægger de i stk. 1 omhandlede bøder:
a)
en måned efter udløbet af den i artikel 57, stk. 1, andet afsnit, fastsatte frist, såfremt producenten undlader at fremlægge destillationskontrakten
b)
den 1. september i det kalenderår, hvori en producent overtræder bestemmelserne om grøn høst.
4. Bøder, der opkræves i medfør af denne artikel, tilfalder den pågældende medlemsstat.
Artikel 57
Forpligtelse til ikke at bringe produktion i omsætning eller til at lade den gå til destillation
1. Med henblik på artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan druerne eller produkterne fremstillet af druer kun have én af følgende bestemmelser:
a)
destillation for producentens egen regning
b)
grøn høst i henhold til definitionen i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 for producentens egen regning
c)
eget forbrug; denne mulighed accepteres kun, hvis producentens vindyrkningsareal ikke overstiger 0,1 ha.
I tilfælde af destillation som omhandlet i første afsnit, litra a):
-
producenterne fremlægger den i artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede destillationskontrakt inden udgangen af det produktionsår, hvori produkterne blev fremstillet
-
produkter fremstillet før legalisering af vindyrkningsarealet i henhold til artikel 86, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 er omfattet af kravet om destillation.
I tilfælde af grøn høst som omhandlet i første afsnit, litra b), underretter producenterne den ansvarlige myndighed på forhånd herom inden en dato, medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b). Medlemsstaterne kontrollerer grøn høst i henhold til artikel 12, stk. 1, litra d), i denne forordning.
2. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne for at lette kontrollen bestemme, at producenterne er forpligtet til inden en dato, medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b), at meddele medlemsstatens ansvarlige myndighed, hvilken af de i stk. 1, første afsnit, litra a), b) og c) nævnte muligheder de vælger.
Medlemsstaterne kan desuden begrænse producenternes valgmuligheder til kun at omfatte en eller to af de i stk. 1, første afsnit, i litra a), b) og c), nævnte muligheder.
3. Hvis den pågældende producent også har vinmarker, fra hvilke produkterne kan bringes i omsætning, sørger de ansvarlige myndigheder for, at produkterne fra de ulovlige beplantninger ikke føjes til de produkter fra disse andre marker, der bringes i omsætning.
Artikel 58
Meddelelser
1. Inden den 1. marts hvert år meddeler medlemsstaterne med brug af tabel 1 i bilag XIII Kommissionen, for hvilke arealer der er betalt bøder, og størrelsen af den faktisk pålagte bøde. De underretter desuden Kommissionen om deres lovgivning vedrørende disse bøder.
2. Medmindre andet er anført i de relevante tabeller i bilag XIII til denne forordning, vedrører de i artikel 85, stk. 4, artikel 86, stk. 5, og artikel 87, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser det forudgående produktionsår.
Når de i artikel 85, stk. 4, og artikel 86, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser gives første gang inden den 1. marts 2009, skal oplysningerne i de relevante tabeller vedrøre følgende:
a)
alle ulovlige beplantninger, der er plantet efter den 31. august 1998 og konstateret efter den dato og frem til udgangen af produktionsåret 2007/2008 og endnu ikke ryddet den 31. juli 2008, hvis sådanne data foreligger
b)
alle ulovlige beplantninger, der er plantet før den 1. september 1998, og for hvilke ansøgningen om legalisering i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er godkendt eller afvist af medlemsstaten mellem den 1. august 2007 og den 31. juli 2008.
Tabel 2 i bilag XIII til denne forordning benyttes til den i litra a) omhandlede meddelelse.
Tabel 4 i bilag XIII til denne forordning benyttes til den i litra b) omhandlede meddelelse.
Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode om oplysninger om de pågældende ulovlige beplantninger på grundlag af en tidligere gældende, men ikke overholdt meddelelsespligt i henhold til artikel 2, stk. 7, i forordning (EF), nr. 1227/2000.
Til de efterfølgende årlige meddelelser benyttes tabel 3, 5, 6 og 7 i bilag XIII til denne forordning.
3. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt oplysninger om regioner skal medtages i de stk. 1 og 2 omhandlede meddelelser.
Artikel 59
Nedsættelse af tildelingerne til medlemsstater
Hvis medlemsstaterne undlader at fremsende tabellerne i den i bilag XIII til denne forordning fastsatte form og korrekt udfyldt med de i artikel 85, stk. 4, artikel 86, stk. 5, og artikel 87, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 anførte oplysninger, med undtagelse af den i artikel 58 omhandlede tabel 2, inden de respektive frister, kan deres tildeling til de i artikel 7 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtteforanstaltninger nedsættes i henhold til artikel 89, litra a), i samme forordning. Kommissionen kan træffe bestemmelse om, at et beløb på op til 1 % af tildelingen til en given medlemsstats støtteforanstaltninger, afhængigt af omfanget af undladelsen, fortabes for hver måneds forsinkelse, begyndende ved starten af det produktionsår, der følger efter det år, hvori meddelelsen skulle være fremsendt.
KAPITEL II
Overgangsordning for plantningsrettigheder
Artikel 60
Nyplantningsrettigheder
1. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til nyplantning i medfør af foranstaltninger i national lovgivning vedrørende jordfordeling eller ekspropriation, sørger de for, at disse rettigheder kun tildeles for et areal, der i renkultur svarer til højst 105 % af det areal med vinstokke, der var omfattet af foranstaltningerne vedrørende jordfordeling eller ekspropriation
2. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til forsøg, må produkter fremstillet af druer fra sådanne arealer ikke bringes i omsætning i forsøgsperioden.
3. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til podningsgartnerier, må druer fra de pågældende vinstokke ikke høstes, eller hvis de høstes, skal de destrueres i hele podningsgartneriernes produktionsperiode.
4. Nyplantningsrettigheder, der tildeles i medfør af stk. 2 og 3, gælder kun i henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode.
Efter den i første afsnit nævnte periode:
a)
skal producenten anvende genplantningsrettigheder eller plantningsrettigheder tildelt fra reserven, således at der på det pågældende areal kan dyrkes vin, som kan bringes i omsætning, eller
b)
skal de vinstokke, der er plantet på sådanne områder, ryddes; rydningen sker for producentens egen regning; indtil arealet er ryddet, kan produkter fremstillet af druer fra de pågældende arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning; disse produkter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
5. Nyplantningsrettigheder og betingelserne for anvendelsen af disse rettigheder eller arealer beplantet i henhold til sådanne rettigheder, der er tildelt før den 1. august 2000 for arealer bestemt til forsøg eller podningsgartnerier, gælder fortsat i henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode. Bestemmelserne i stk. 4, andet afsnit, finder anvendelse på sådanne arealer efter afslutningen på henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode.
6. Med henblik på artikel 91, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 479/2008 kan en medlemsstat, for at undgå en urimeligt stor administrativ byrde, i stedet for at tildele nyplantningsrettigheder bestemme, at arealer, hvorfra vinen eller vinprodukterne udelukkende er bestemt til eget forbrug, ikke er omfattet af det i artikel 85, stk. 1, i nævnte forordning fastsatte krav om rydning. Medlemsstaterne kan kun gøre det på følgende betingelser:
a)
arealet for en given vinavler må ikke overstige det maksimale areal, medlemsstaten fastsætter, og som under ingen omstændigheder kan overstige 0,1 ha, og
b)
den pågældende vinavler må ikke beskæftige sig med kommerciel vinfremstilling.
7. Det er forbudt at bringe vin eller vinprodukter hidrørende fra de i stk. 6 omhandlede arealer i omsætning. Medlemsstaterne indfører et egnet system til overvågning af overholdelsen af dette forbud. Konstateres det, at forbuddet er overtrådt, finder bestemmelsen i stk. 4, andet afsnit, litra b), anvendelse ud over de sanktioner, medlemsstaten pålægger. Medlemsstaten registrerer alle tilfælde, der behandles i henhold til dette stykke.
Artikel 61
Medlemsstaternes registrerings- og meddelelsespligt vedrørende nyplantningsrettigheder
Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, hvor der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 60.
Medlemsstaterne giver Kommissionen følgende oplysninger for hvert produktionsår:
a)
det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 60, henholdsvis stk. 1, 2 og 3, og
b)
det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 91, stk.1, i forordning (EF) nr. 479/2008; hvis en medlemsstat gør brug af undtagelsen i artikel 60, stk. 6, i denne forordning, meddeler den i stedet et skøn over det samlede berørte areal baseret på resultaterne af den udførte overvågning.
Oplysningerne meddeles med brug af tabel 8 i bilag XIII. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i tabellen skal medtages oplysninger vedrørende regioner. Oplysningerne fremsendes til Kommissionen hvert år inden den 1. marts for det foregående produktionsår.
Artikel 62
Rydning uden medfølgende genplantningsrettigheder
Hvis et areal ryddes i henhold til artikel 24, stk. 4, artikel 85, stk. 1, eller artikel 86, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 eller i henhold til artikel 60, stk. 4, andet afsnit, litra b), i denne forordning, tildeles der ikke genplantningsrettigheder. Der tildeles heller ikke genplantningsrettigheder ved rydning af:
a)
ethvert areal med vinstokke i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, hvis der er tildelt nyplantningsrettigheder for de pågældende arealer i henhold til artikel 60, stk. 1, i denne forordning
b)
arealer bestemt til vindyrkningsforsøg i forsøgsperioden
c)
arealer bestemt til podningsgartnerier i podningsgartneriernes produktionsperiode
d)
arealer bestemt udelukkende til vindyrkning til eget forbrug
e)
arealer, for hvilke der er ydet rydningspræmie i henhold til artikel 92, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 63
Forhåndstildeling af genplantningsrettigheder
1. Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 92, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 tildele genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal inden udgangen af det tredje produktionsår efter, at arealet blev beplantet. Det forudsætter, at producenten kan godtgøre, at han ikke råder over nogen eller tilstrækkelige plantningsrettigheder, der kan anvendes til at beplante hele det pågældende areal med vinstokke. En medlemsstat tildeler kun producenten de rettigheder, der er nødvendige for at beplante det pågældende areal under hensyntagen til de plantningsrettigheder, som producenten i forvejen råder over. Producenten skal angive nøjagtigt, hvilket areal der skal ryddes.
2. Producenten stiller sikkerhed ved afgivelsen af det i stk. 1 omhandlede tilsagn. Forpligtelsen til at rydde det pågældende areal udgør et »primært krav« i den i artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 fastsatte betydning. Sikkerhedens størrelse fastsættes af medlemsstaten på grundlag af objektive kriterier. Sikkerheden fastsættes på et rimeligt niveau, der dog er tilstrækkeligt til at afskrække producenter fra at undlade at opfylde forpligtelsen.
3. Indtil rydningsforpligtelsen er opfyldt, sørger medlemsstaten for, at der ikke i noget produktionsår forekommer kommerciel fremstilling af vin hverken fra det areal, der skal ryddes, eller fra det nyplantede areal, ved at sikre, at produkter fremstillet af druer hidrørende fra de to arealer kun kan bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Disse produkter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
4. Hvis rydningsforpligtelsen ikke er opfyldt inden den fastsatte frist, behandles det areal, der ikke er ryddet, som værende beplantet i strid med det i artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede forbud mod plantning.
5. Medlemsstaterne overvåger plantningen og rydningen af de pågældende arealer.
6. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, der er behandlet i henhold til stk. 1-5.
Artikel 64
Overførsel af genplantningsrettigheder
1. I henhold til artikel 92, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne anvende en tilsvarende reduktionskoefficient på overførsler af genplantningsrettigheder mellem bedrifter.
2. Medlemsstaterne registrerer alle overførsler af genplantningsrettigheder mellem bedrifter.
Artikel 65
Reserver af plantningsrettigheder
1. Medlemsstaterne sørger for, at overførsel af rettigheder via en national reserve og/eller regionale reserver ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område. Om nødvendigt anvender de en reduktionskoefficient.
2. Medlemsstater, der opretter nationale og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder eller vælger ikke længere at anvende ordningen med reserver, underretter Kommissionen herom.
3. Hvis en medlemsstat vælger ikke længere at anvende ordningen med reserver, forelægger den Kommissionen dokumentation for, at der på hele dens område findes en effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder.
4. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde af tildeling af plantningsrettigheder fra reserver, alle tilfælde af overførsel af plantningsrettigheder mellem reserver og alle tilfælde af overførsel af plantningsrettigheder til reserver. Alle betalinger for overførsel af rettigheder til en reserve eller for tildeling af rettigheder fra en reserve registreres ligeledes.
5. Medlemsstaterne meddeler med brug af tabel 9 i bilag XIII Kommissionen følgende oplysninger for hvert produktionsår:
a)
plantningsrettigheder overført til reserverne
b)
plantningsrettigheder tildelt fra reserven mod eller uden betaling.
Artikel 66
Opretholdelse af ordningen med plantningsrettigheder
Medlemsstater, der ønsker at opretholde forbuddet mod plantning på deres område eller dele af deres område som omhandlet i artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 efter den 31. december 2015 i henhold til den i artikel 90, stk. 6, i samme forordning fastsatte mulighed, meddeler Kommissionen dette inden den 1. marts 2015.
KAPITEL III
Rydningsordning
Artikel 67
Betingelser for støtteberettigelse
1. Der ydes kun rydningspræmie, hvis det kan dokumenteres, at det pågældende vindyrkningsareal er passet. Med forbehold af de i artikel 83, stk. 3, i denne forordning fastsatte bestemmelser om kontrol, skal den i artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1282/2001 (19) omhandlede høstanmeldelse foreligge for mindst de to seneste produktionsår, før forordning (EF) nr. 479/2008 trådte i kraft, og de tre seneste produktionsår forud for rydningen.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne bestemme, at producenter, der i henhold til artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1282/2001 er fritaget for forpligtelsen til at indgive høstanmeldelse, kan dokumentere deres drueproduktion med den i artikel 2, stk. 2, litra c), omhandlede anmeldelse eller den i artikel 4, stk. 1, i samme forordning omhandlede produktionsanmeldelse.
Hvis hverken høstanmeldelsen eller den i artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1282/2001 omhandlede anmeldelse af velbegrundede årsager ikke er indgivet, kan medlemsstaterne foreskrive andre metoder til at sikre, at vindyrkningsarealet var passet. Medlemsstaterne er ansvarlige for grundig kontrol af disse andre metoder.
3. Før medlemsstaterne godkender en ansøgning til betaling, sikrer de sig, at de i artikel 100, litra a), b), d), e) og f), i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelser for støtte er opfyldt.
Artikel 68
Undtagelser
1. De vindyrkningsarealer i bjergområder og på stejle skråninger, der i henhold til artikel 104, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan udelukkes fra rydningsordningen, er følgende:
a)
arealer i bjergområde i en højde af mindst 500 m over havet, med undtagelse af højsletter
b)
arealer med en hældningsgrad på over 25 %
c)
arealer anlagt i terrasser.
2. Den i artikel 104, stk. 8, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelse skal indeholde vejledende oplysninger om størrelse af sådanne arealer og indgives med brug af tabellen i bilag XIV til denne forordning.
Artikel 69
Rydningspræmiens størrelse
1. Uden at det berører national støtte, der kan være ydet i henhold til artikel 106 i forordning (EF) nr. 479/2008, gradueres den i artikel 101 i samme forordning omhandlede præmie som anført i bilag XV til denne forordning.
2. De i artikel 101, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede historiske udbytter fastlægges på grundlag af bedriftens gennemsnitsudbytte eller om muligt parcellens gennemsnitsudbytte eller gennemsnitudbyttet for en bestemt vinkategori inden for den bedrift, for hvilken der søges om rydningspræmie. Gennemsnitsudbyttet beregnes på grundlag af gennemsnitsudbyttet i de fem produktionsår mellem 2003/2004 og 2007/2008, idet de to år med henholdsvis laveste og højeste udbytte ikke medregnes.
Der gælder følgende undtagelser fra bestemmelserne i første afsnit:
a)
de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007 og ikke havde en ordning med høstanmeldelser i hele perioden mellem 2003/2004 og 2007/2008, beregner de historiske udbytte på grundlag af gennemsnitsudbyttet i produktionsårene mellem 2005/2006 og 2007/2008
b)
producenter, hvis produktion blev negativt påvirket i referenceperioden i mere end et år som følge af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i referenceperioden, kan forlange, at det historiske udbytte fastlægges på grundlag af gennemsnitsudbytterne i produktionsårene i den i første afsnit i dette stykke anførte periode eller i givet fald i de i litra a) anførte produktionsår, som ikke var påvirket af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder.
3. Gennemsnitsudbyttet fastlægges på grundlag af høstanmeldelserne.
Uanset bestemmelserne i første afsnit kan medlemsstaterne bestemme, at producenter, der i henhold til artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1282/2001 er fritaget for forpligtelsen til at indgive høstanmeldelse, kan dokumentere deres drueproduktion med den i artikel 2, stk. 2, litra c), omhandlede anmeldelse eller den i artikel 4, stk. 1, i samme forordning omhandlede produktionsanmeldelse.
Medlemsstaterne kan bestemme, at for producenter, som er tilsluttet eller medlem af et vinkooperativ eller en sammenslutning, og som ikke har den i artikel 2, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 1282/2001 omhandlede anmeldelse, kan gennemsnitsudbyttet for kooperativet eller sammenslutningen lægges til grund, hvis kooperativet eller sammenslutningen attesterer, at den pågældende producent rent faktisk leverede druer til dem de pågældende år. I så fald lægges gennemsnitsudbyttet for en bestemt vinkategori inden for det kooperativ eller den sammenslutning, for hvilket eller hvilken der søges om rydningspræmie, til grund, hvis dette gennemsnitsudbytte kendes.
Medlemsstaterne kan bestemme, såfremt hverken høstanmeldelsen eller den i artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1282/2001 anmeldelse af velbegrundede årsager ikke er indgivet og kan kontrolleres af medlemsstaterne, at gennemsnitsudbyttet for den pågældende region betragtes som det historiske udbytte, jf. dog de i andet og tredje afsnit omhandlede tilfælde.
Medlemsstaterne er ansvarlige for grundig kontrol af pålideligheden af anmeldelserne og den alternative dokumentation, der danner grundlag for fastlæggelsen af det historiske udbytte, og som indgives i overensstemmelse med denne artikel.
4. Præmien betales for det beplantede areal som fastlagt i henhold til artikel 75.
Artikel 70
Ansøgningsprocedure
1. Medlemsstaterne fastlægger ansøgningsproceduren, der især skal omfatte bestemmelser om følgende:
a)
de oplysninger, der skal ledsage ansøgningen
b)
efterfølgende meddelelse til producenten om den bevilgede præmies størrelse
c)
fristen for rydning.
2. Medlemsstaterne kontrollerer, om ansøgningerne er velbegrundede. Til dette formål kan de bestemme, at producenten afgiver et skriftligt tilsagn i forbindelse med ansøgningen. Hvis ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund, kan de forlange, at den pågældende producent selv bærer omkostningerne ved sagsbehandlingen.
Artikel 71
Procedure ved anvendelse af en enkelt procentsats for antagelse
1. Ved anvendelsen af den i artikel 102, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede procentsats følger medlemsstaterne nedenstående fremgangsmåde for hvert produktionsår:
a)
i det omfang, de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, tillader det, antages alle ansøgningerne om rydningspræmie for hele en producents vindyrkningsareal, uden at der foretages reduktion for nogen af ansøgningerne; hvis de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, ikke er tilstrækkelige til at antage alle ansøgningerne, fordeler medlemsstaterne det disponible budget på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler
b)
efter at der fra de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, er fratrukket de i litra a) omhandlede beløb, og i det omfang, de resterende disponible budgetmidler tillader det, antages alle ansøgningerne fra ansøgere der er mindst 55 år gamle eller ældre, hvis medlemsstaten har truffet bestemmelse herom i henhold til artikel 102, stk. 5, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 479/2008, uden at der foretages reduktion for nogen af ansøgningerne; hvis de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, ikke er tilstrækkelige til at antage alle disse ansøgninger, fordeler medlemsstaterne de resterende disponible budgetmidler på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler
c)
efter at der fra de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, er fratrukket de i litra a) og b) omhandlede beløb, fordeler medlemsstaterne de resterende disponible budgetmidler på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler.
2. De i artikel 102, stk. 5, litra b), i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede objektive og ikke-diskriminerende kriterier fastsættes af medlemsstaterne, således at der ikke foretages reduktion for de ansøgninger, der kan antages. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i stk. 1 omhandlede kriterier inden den 15. oktober hvert år med brug af tabel 10 i bilag XIII til denne forordning.
Artikel 72
Betaling af præmien
Rydningspræmien betales, når det er kontrolleret, at rydningen har fundet sted, og inden den 15. oktober det år, i hvilket ansøgningen blev antaget af medlemsstaten i henhold til artikel 102, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 73
Meddelelser
1. De i artikel 102, stk. 2, 5 og 6, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser gives med brug af tabel 10, 11 og 12 i bilag XIII til denne forordning. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i disse tabeller skal medtages oplysninger vedrørende regioner.
2. Hvis medlemsstaterne yder national støtte til rydning, oplyser de herom i de i stk. 1 nævnte tabeller.
3. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 104, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 beslutter at afvise yderligere ansøgninger, underretter den Kommissionen.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at efterkomme bestemmelserne i artikel 104, stk. 9, i forordning (EF) nr. 479/2008. Meddelelsen gives med brug af tabel 12 i bilag XIII til denne forordning.
5. Medlemsstaterne forelægger hvert år inden den 1. december Kommissionen en årsrapport om resultaterne af den kontrol, der i det forudgående regnskabsår er foretaget af rydningsordningen. Meddelelsen gives med brug af tabel 13 i bilag XIII.
KAPITEL IV
Opgørelse og opmåling af det beplantede areal
Artikel 74
Opgørelse
De data, der meddeles i den i artikel 109 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede opgørelse, refererer til den 31. juli det forudgående produktionsår.
Opgørelsen skal indeholde de i tabel 14, 15 og 16 i bilag XIII til denne forordning anførte oplysninger. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i disse tabeller skal medtages oplysninger vedrørende regioner.
Artikel 75
Beplantet areal
1. Med henblik på de i artikel 11, 12 og 98 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger vedrørende omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, grøn høst og rydningspræmie defineres et vindyrkningsareal ved omkredsen af arealet med vinstokke plus et omgivende areal, hvis bredde svarer til halvdelen af afstanden mellem rækkerne. Det beplantede areal fastlægges i overensstemmelse med artikel 30, stk. 1, første afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 (20).
2. Hvis det i artikel 101, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede historiske udbytte fastlægges på grundlag af et areal, der ikke svarer til definitionen i stk. 1 i denne artikel, kan medlemsstaterne omregne udbyttet ved at dividere produktionen fra den pågældende bedrift eller parcel eller af den pågældende vinkategori med det areal, der er beplantet med vinstokke, der producerer den givne mængde vin, som fastsat i stk. 1.
AFSNIT V
KONTROL I VINSEKTOREN
KAPITEL I
Principper for kontrollen
Artikel 76
Kontrol
Medlemsstaterne indfører kontrol og andre foranstaltninger i det omfang, det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af forordning (EF) nr. 479/2008 og denne forordning, jf. dog særlige bestemmelser i denne forordning eller anden EF-lovgivning. Kontrollen og foranstaltningerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til risikoen for svig og have en afskrækkende virkning, således at de yder Fællesskabets finansielle interesser den fornødne beskyttelse.
Medlemsstaterne skal især sikre, at:
a)
alle de i henhold til EF-lovgivning eller national lovgivning eller nationale rammebestemmelser fastsatte betingelser for støtteberettigelse kan kontrolleres
b)
de myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen, har tilstrækkeligt med kvalificeret og erfarent personale til at gennemføre kontrollen effektivt
c)
der foretages kontrol for at undgå uregelmæssigheder med hensyn til dobbeltfinansiering af foranstaltninger i henhold til denne forordning og andre EF-ordninger eller nationale ordninger
d)
kontrollen og foranstaltningerne er i overensstemmelse med karakteren af den pågældende støtteforanstaltning. Medlemsstaterne fastlægger kontrolmetoder og -midler og specificerer, hvem der er undergivet kontrol
e)
kontrollen foretages enten systematisk eller ved stikprøver. Foretages kontrollen i form af stikprøver, sørger medlemsstaterne gennem antallet, arten og hyppigheden af de foretagne stikprøver for, at kontrollen er repræsentativ for hele deres område og står i et passende forhold til mængden af de vinprodukter, der bringes i omsætning eller opbevares med henblik på at blive bragt i omsætning
f)
de operationer, der er godkendt til EF-støtte, er reelle og overholder EF-reglerne.
Artikel 77
Almindelige principper
1. Efterprøvningen sker ved administrativ kontrol og, hvor det er relevant, ved kontrol på stedet.
2. Administrativ kontrol foretages systematisk og omfatter krydskontrol med bl.a. data fra det i afsnit II, kapitel 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.
3. Med undtagelse af tilfælde, hvor systematisk kontrol på stedet er foreskrevet i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, foretager de ansvarlige myndigheder kontrol på stedet ved stikprøver af en passende procentdel af modtagere/producenter på grundlag af en risikoanalyse i overensstemmelse med artikel 79 i denne forordning.
4. Hvad angår de i artikel 16-19 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger, skal stikprøverne udgøre mindst 5 % af støtteansøgningerne. Stikprøverne skal også udgøre mindst 5 % af støttebeløbene.
5. Hvad angår de i artikel 15 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger, finder artikel 26, 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1975/2006 (21) anvendelse med de fornødne ændringer.
6. Artikel 26, stk. 3 og 4, i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på den i denne artikel omhandlede kontrol på stedet.
7. I alle relevante tilfælde benytter medlemsstaterne det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS).
Artikel 78
Kontrol på stedet
1. Kontrol på stedet foretages uanmeldt. Der kan dog gives forhåndsmeddelelse begrænset til det strengt nødvendige, såfremt formålet med kontrollen ikke bringes i fare derved. En sådan forhåndsmeddelelse må, med undtagelse af behørigt begrundede tilfælde og foranstaltninger, for hvilke der er foreskrevet systematisk kontrol på stedet, tidligst gives 48 timer i forvejen.
2. Hvor det er relevant, gennemføres den i denne forordning foreskrevne kontrol på stedet i forbindelse med anden i EF-reglerne foreskrevet kontrol.
3. Den eller de pågældende støtteansøgninger afvises, hvis modtagerne eller deres repræsentanter hindrer gennemførelsen af en kontrol på stedet.
Artikel 79
Udtagning af stikprøver til kontrol
1. Stikprøverne til kontrol på stedet i henhold til denne forordning udtages af den ansvarlige myndighed på grundlag af en risikoanalyse og - hvor kontrollen specifikt vedrører EF-finansiering - repræsentativiteten af de indgivne ansøgninger. Effektiviteten af risikoanalysen vurderes og ajourføres årligt:
a)
ved fastlæggelse af hver risikofaktors betydning
b)
ved sammenligning af resultaterne af de i andet afsnit omhandlede risikobaserede og tilfældigt udtagne stikprøver
c)
ved hensyntagen til særlige forhold i medlemsstaten.
For at sikre repræsentativitet udtager medlemsstaterne tilfældigt mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af modtagere/producenter, der er undergivet kontrol på stedet.
2. Den ansvarlige myndighed registrerer begrundelserne for, at bestemte modtagere/producenter blev udtaget til kontrol på stedet. Den kontrollant, der foretager kontrollen på stedet, informeres om begrundelserne, før kontrollen påbegyndes.
Artikel 80
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet udfærdiges der en kontrolrapport, hvoraf fremgår de nærmere enkeltheder om den foretagne kontrol.
Hvad angår kontrol, der vedrører EF-finansiering, skal rapporten bl.a. indeholde følgende oplysninger:
a)
kontrollerede støtteordninger og støtteansøgninger
b)
tilstedeværende personer
c)
i givet fald de kontrollerede landbrugsarealer, de opmålte landbrugsarealer, resultaterne af opmålingen af de enkelte parceller og de anvendte målemetoder
d)
for så vidt angår rydningsordningen, kontrol af, om det pågældende areal er passet
e)
de af kontrollen omfattede mængder og kontrolresultaterne
f)
hvorvidt modtageren/producenten fik forhåndsmeddelelse om kontrolbesøget, og i bekræftende fald, hvornår
g)
alle andre gennemførte kontrolforanstaltninger.
2. Hvis der konstateres uoverensstemmelser mellem oplysningerne i ansøgningen og de faktiske forhold ved kontrollen på stedet eller ved telemåling, modtager vinavleren en kopi af kontrolrapporten og skal have mulighed for at underskrive den, før den ansvarlige myndighed drager sine konklusioner af resultaterne med hensyn til eventuel reduktion af eller udelukkelse fra støtte.
Artikel 81
Kontrol vedrørende produktionskapaciteten
1. Med henblik på kontrol af overholdelsen af de i afsnit V i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte bestemmelser om produktionskapacitet, herunder overholdelse af forbuddet mod nyplantning i artikel 80, stk. 1, i samme forordning, benytter medlemsstaterne fortegnelsen over vindyrkningsarealer.
2. Ved tildeling af genplantningsrettigheder i henhold til artikel 92 i forordning (EF) nr. 479/2008 kontrolleres arealerne systematisk før og efter rydningen. De parceller, der kontrolleres, er dem, for hvilke der skal tildeles genplantningsrettigheder.
Kontrollen før rydning omfatter kontrol af, at det pågældende vindyrkningsareal eksisterer.
Denne kontrol gennemføres ved traditionel kontrol på stedet. Hvis medlemsstaten råder over en pålidelig, ajourført, elektronisk fortegnelse over vindyrkningsarealer, kan kontrollen dog gennemføres administrativt, og forpligtelsen til at foretage kontrol på stedet før rydning kan begrænses til 5 % af ansøgningerne (årligt) for at bekræfte pålideligheden af det administrative kontrolsystem. Hvis der ved kontrollen på stedet afsløres signifikante uregelmæssigheder eller uoverensstemmelser i en region eller en del af en region, øger den ansvarlige myndighed antallet af kontroller på stedet i passende omfang det pågældende år og det følgende år.
3. Arealer, for hvilke der modtages rydningspræmie, kontrolleres systematisk før og efter rydningen. De parceller, der kontrolleres, er dem, for hvilke der er indgivet en støtteansøgning.
Kontrollen før rydning omfatter efterprøvning af det pågældende vindyrkningsareals eksistens, det beplantede areal opgjort i henhold til artikel 75, og hvorvidt arealet er passet.
Denne kontrol gennemføres ved en traditionel kontrol på stedet. Hvis medlemsstaten råder over et grafisk værktøj, der tillader opmåling af parcellen i overensstemmelse med artikel 75, og ajourførte oplysninger om, at parcellen er passet, kan kontrollen gennemføres administrativt, og forpligtelsen til at foretage kontrol på stedet før rydning kan begrænses til 5 % af ansøgningerne for at bekræfte pålideligheden af det administrative kontrolsystem. Hvis der ved kontrollen på stedet afsløres signifikante uregelmæssigheder eller uoverensstemmelser i en region eller en del af en region, øger den ansvarlige myndighed antallet af kontroller på stedet i passende omfang det pågældende år.
4. Kontrollen af, at rydningen rent faktisk er foretaget, gennemføres ved en traditionel kontrol på stedet eller kan, hvor det drejer sig om rydning af hele parcellen med vinstokke, eller hvis billedopløsningen ved telemåling er 1 m2 eller derover, gennemføres ved telemåling.
5. Hvor det drejer sig om arealer, for hvilke der ydes rydningspræmie, gennemføres mindst én af de to i stk. 3, første afsnit, nævnte kontroller ved en traditionel kontrol på stedet.
Artikel 82
Kontrolinstanser
1. Udpeger en medlemsstat flere ansvarlige instanser til at kontrollere overholdelsen af reglerne for vin, sørger den for at samordne arbejdet mellem disse instanser.
2. Hver medlemsstat udpeger en enkelt kontaktinstans til at sikre forbindelserne med kontaktinstanserne i andre medlemsstater og med Kommissionen. Først og fremmest fremsender og modtager denne instans anmodninger om samarbejde med henblik på anvendelsen af nærværende afsnit og repræsenterer den medlemsstat, som den hører ind under, overfor de andre medlemsstater eller Kommissionen.
Artikel 83
Kontrolpersonalets beføjelser
Hver medlemsstat træffer alle foranstaltninger, der kan lette arbejdet for personalet i dens ansvarlige instanser. Den skal navnlig sørge for, at dette personale, i givet fald i samarbejde med personalet fra de af dens øvrige forvaltningsgrene, som den bemyndiger hertil:
a)
har adgang til vinmarkerne, vinfremstillingsanlæggene, lagrene, anlæggene til forarbejdning af vinprodukter og transportmidlerne for disse produkter
b)
har adgang til forretningslokalerne eller lagrene og transportmidlerne hos enhver, der med henblik på salg ligger inde med, markedsfører eller transporterer vinprodukter eller produkter, der kan være bestemt til anvendelse inden for vinsektoren
c)
har mulighed for at foretage en opgørelse af vinprodukter og stoffer eller produkter, der kan anvendes til at fremstille vinprodukter
d)
kan udtage prøver af vinprodukter, stoffer og produkter, der kan anvendes til fremstilling af vinprodukterne, samt af produkter, som en erhvervsdrivende ligger inde med henblik på salg, markedsføring eller transport
e)
kan gøre sig bekendt med regnskabsoplysninger eller dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter heraf
f)
kan træffe passende sikkerhedsforanstaltninger vedrørende fremstilling, opbevaring, transport, betegnelse, præsentation og markedsføring af et vinprodukt eller et produkt til brug ved fremstilling af et sådant produkt, hvis der er begrundet mistanke om grov overtrædelse af EF-bestemmelserne, især i tilfælde af svigagtige former for behandling eller sundhedsfare.
KAPITEL II
Bistand mellem kontrolinstanser
Artikel 84
Bistand på anmodning
1. Foretager en ansvarlig instans i en medlemsstat på dennes område kontrol, kan den anmode om oplysninger hos en ansvarlig instans i en anden medlemsstat, der kan være direkte eller indirekte berørt. Når der rettes en sådan anmodning, ydes bistanden inden for rimelig tid.
Kommissionen underrettes i alle de tilfælde, hvor det produkt, der kontrolleres i henhold til første afsnit, har oprindelse i et tredjeland, og hvor markedsføringen af dette produkt kan have en særlig interesse for andre medlemsstater.
Den bistandssøgte instans meddeler alle oplysninger, der kan sætte den bistandssøgende instans i stand til at udføre sin opgave.
2. Efter begrundet anmodning fra den bistandssøgende instans foretager den bistandssøgte instans en særlig overvågning eller kontrol for at nå de ønskede mål eller tager de nødvendige skridt til at sikre, at en sådan overvågning eller kontrol foretages.
3. Den bistandssøgte instans handler, som om den handler på egne vegne.
4. Efter aftale med den bistandssøgte instans kan den bistandssøgende instans udpege kontrollanter:
a)
enten til i de administrative myndigheders kontorer i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte instans er oprettet, at indsamle oplysninger om anvendelse af reglerne for vin eller om kontrol, herunder udfærdigelse af kopier af transport- og andre dokumenter eller udskrifter af bøger
b)
eller til at være til stede ved aktioner, der anmodes foretaget efter stk. 2, efter at have underrettet den bistandssøgte instans i god tid, inden aktionerne indledes.
De i første afsnit, litra a), omhandlede kopier kan kun tages efter aftale med den bistandssøgte instans.
5. Den bistandssøgte instans' ansatte forestår til enhver tid gennemførelsen af kontrollen.
6. Den bistandssøgende instans' ansatte:
a)
fremlægger en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres navn og stilling
b)
har, med forbehold af de begrænsninger for gennemførelsen af den pågældende kontrol, som den medlemsstat, hvorunder bistandssøgte instans henhører, måtte have pålagt sine egne kontrollanter:
i)
ret til adgang som fastsat i artikel 83, litra a) og b),
ii)
ret til at få oplyst resultaterne af den kontrol, der er foretaget af den bistandssøgte instans' ansatte efter artikel 83, litra c) og e)
c)
udviser under kontrollen en optræden, der er forenelig med de regler og den praksis, som ansatte i den pågældende medlemsstat forventes at følge, og har tavshedspligt.
7. De i denne artikel omhandlede anmodninger sendes til den pågældende medlemsstats bistandssøgte instans via denne medlemsstats kontaktinstans. Det samme gælder for:
a)
svar på disse anmodninger
b)
meddelelser om anvendelsen af stk. 2 og 4.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne for at sikre, at deres samarbejde fungerer hurtigt og effektivt, tillade, at en ansvarlig instans:
a)
sender sin anmodning eller meddelelse direkte til en ansvarlig instans i en anden medlemsstat
b)
besvarer de anmodninger eller meddelelser, den modtager fra en ansvarlig instans i en anden medlemsstat, direkte.
Artikel 85
Uanmodet bistand
En ansvarlig instans i en medlemsstat underretter straks via den kontaktinstans, den henhører under, kontaktinstansen i den berørte medlemsstat, hvis den har begrundet mistanke om eller får kendskab til:
a)
at et i artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlet produkt ikke er i overensstemmelse med reglerne for vin, eller at der er begået svig for at opnå eller afsætte et sådant produkt, og
b)
at denne manglende overensstemmelse med reglerne for vin er af særlig interesse for en eller flere andre medlemsstater og kan give anledning til administrative foranstaltninger eller retsforfølgning.
Artikel 86
Fælles bestemmelser
1. De i artikel 84, stk. 1, og artikel 85 omhandlede oplysninger ledsages og suppleres hurtigst muligt af relevante dokumenter eller andet bevismateriale samt oplysning om eventuelle administrative foranstaltninger eller retsforfølgning, og de vedrører især:
a)
det pågældende produkts sammensætning og organoleptiske egenskaber
b)
produktets betegnelse og præsentation
c)
overholdelsen af reglerne for dets fremstilling og afsætning.
2. De kontaktinstanser, der berøres af den sag, som proceduren for bistand blev iværksat for, underretter straks hinanden om:
a)
undersøgelsernes forløb
b)
eventuelle administrative foranstaltninger eller retsforfølgning i anledning af de pågældende handlinger.
3. Rejseudgifterne i forbindelse med anvendelsen af artikel 84, stk. 2 og 4, afholdes:
a)
af den medlemsstat, der har udpeget en person til de i nævnte stykker omhandlede foranstaltninger, eller
b)
over EF-budgettet på anmodning fra denne medlemsstats kontaktinstans, hvis Kommissionen forinden formelt har fastslået, at den pågældende kontrol er i EF's interesse.
KAPITEL III
Analysedatabank
Artikel 87
Databankens formål
1. Det Fælles Forskningscenter (FFC) forvalter en analysedatabank for vinprodukter.
2. Databanken indeholder data, der er opnået ved isotopanalyse af bestanddelene i ethanol og vandet i vinprodukter efter de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
3. Databanken bidrager til en ensartet fortolkning af de resultater, som medlemsstaternes officielle laboratorier opnår ved at anvende de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
Artikel 88
Prøveemner
1. Medlemsstaterne sørger for, at der med henblik på databanken udtages prøver af friske druer til analyse og til behandling og forarbejdning til vin efter instrukserne i bilag XVI.
2. Prøverne af friske druer udtages på vinmarker i et vindyrkningsområde, der er veldefineret med hensyn til jordbund, beliggenhed, vækstform, sort, alder og dyrkningsmetoder.
3. Det antal prøver, der hvert år skal udtages til databanken, er fastsat i bilag XVII. Der skal ved udvælgelsen af prøver tages hensyn til vinmarkernes geografiske beliggenhed i de i bilag XVII nævnte medlemsstater. Hvert år udtages mindst 25 % af prøverne på marker, hvor der blev udtaget prøver det forudgående år.
4. De laboratorier, som medlemsstaterne udpeger, analyserer prøverne efter de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede metoder. De udpegede laboratorier skal opfylde de generelle kriterier for prøvningslaboratorier som fastsat i standarden ISO/IEC 17025 og bl.a. deltage i et præstationsprøvningssystem, der omfatter isotopanalysemetoder. Skriftligt bevis for, at disse kriterier er opfyldt, fremsendes til FFC med henblik på kvalitetskontrol og validering af de fremsendte data.
5. Der udfærdiges en analyserapport som vist i bilag XIX. Der udfyldes et oplysningsskema for hver prøve i overensstemmelse med spørgeskemaet i bilag XVIII.
6. En kopi af analyserapporten med resultaterne og fortolkningen af analyserne samt en kopi af oplysningsskemaet sendes til FFC.
7. Medlemsstaterne og FFC sikrer, at:
a)
dataene lagres i analysedatabanken
b)
hver prøve opbevares mindst tre år efter tidspunktet for prøveudtagningen
c)
databanken kun benyttes til at overvåge anvendelsen af Fællesskabets og medlemsstaternes regler for vin eller til statistiske eller videnskabelige formål
d)
der træffes foranstaltninger til at beskytte dataene, især mod tyveri og manipulation
f)
de berørte personer kan få adgang til de for dem relevante oplysninger uden forsinkelser eller urimeligt store omkostninger for at rette eventuelle ukorrekte data.
Artikel 89
Isotopanalyser
Frem til den 31. juli 2010 sender vinproducerende medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007, og som ikke har udstyr til at foretage isotopanalyser, deres vinprøver til analyse hos FFC.
I så fald kan de udpege en ansvarlig instans, der er bemyndiget til at få adgang til oplysningerne om de prøver, der er udtaget på deres område.
Artikel 90
Meddelelse af resultater
1. Oplysningerne i databanken stilles på anmodning til rådighed for de af medlemsstaterne hertil udpegede laboratorier.
2. FFC udarbejder og ajourfører hvert år listen over de laboratorier, medlemsstaterne har udpeget til at forberede prøver og målinger til indlæsning i analysedatabanken.
3. I behørigt begrundede tilfælde kan de i stk. 1 omhandlede oplysninger, når de er repræsentative, på anmodning stilles til rådighed for andre officielle instanser i medlemsstaterne.
4. Der videregives kun oplysninger om analysedata, der er relevante for fortolkningen af en analyse af en prøve med lignende kendetegn og oprindelse. Enhver videregivelse af oplysninger ledsages af en påmindelse om minimumskravene for anvendelse af databanken.
Artikel 91
Overholdelse af procedurer
Medlemsstaterne sørger for, at resultaterne af isotopanalyserne i deres egne databanker er opnået ved at analysere prøver, der er udtaget og behandlet efter bestemmelserne i dette kapitel.
KAPITEL IV
Udtagning af prøver til kontrolformål
Artikel 92
Anmodning om prøveudtagning
1. I forbindelse med anvendelsen af kapitel II kan ansatte fra en ansvarlig instans i en medlemsstat anmode en ansvarlig instans i en anden medlemsstat om at udtage prøver i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne medlemsstat.
2. Den bistandssøgende instans modtager de udtagne prøver og bestemmer bl.a., på hvilket laboratorium de skal analyseres.
3. Prøverne udtages og behandles efter instrukserne i bilag XX.
Artikel 93
Udgifter til udtagning, forsendelse og analyse af prøver
1. Udgifterne til udtagning, behandling og forsendelse af prøver, analyse og organoleptiske undersøgelser afholdes af den ansvarlige instans i den medlemsstat, der har anmodet om prøveudtagningen. Udgifterne beregnes efter satserne i den medlemsstat, på hvis område handlingerne fandt sted.
2. Fællesskabet afholder udgifterne til forsendelse af de i artikel 89 omhandlede prøver.
KAPITEL V
Almindelige bestemmelser
Artikel 94
Beviskraft
De forhold, som ansatte fra en ansvarlig instans i en medlemsstat konstaterer i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i dette kapitel, kan påberåbes af de andre medlemsstaters ansvarlige instanser. Sådanne forhold kan i så fald ikke tillægges mindre betydning, blot fordi de ikke hidrører fra den pågældende medlemsstat selv.
Artikel 95
Personer, der er undergivet kontrol
1. Fysiske og juridiske personer og grupper af sådanne personer, hvis erhvervsvirksomhed kan undergives den i denne forordning omhandlede kontrol, må ikke hindre denne kontrol, men skal lette den på ethvert tidspunkt.
2. Vinavlere, på hvis marker ansatte fra et ansvarligt organ udtager prøver:
a)
må ikke lægge hindringer i vejen for prøveudtagningen, og
b)
skal give disse ansatte alle de oplysninger, der forlanges i henhold til denne forordning.
AFSNIT VI
ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 96
Betalinger til støttemodtagere
Betalinger i medfør af bestemmelserne i afsnit II, med undtagelse af artikel 9, og afsnit V i forordning (EF) nr. 479/2008 foretages til modtagerne med det fulde beløb.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne beslutte at betale den i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte gennem forsikringsselskaber, forudsat at:
a)
de i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede betingelser er opfyldt
b)
det fulde støttebeløb overføres til producenten
c)
forsikringsselskabet betaler støtten til producenten enten på forhånd eller gennem en bank eller ved girooverførsel inden femten dage efter at have modtaget betalingen fra medlemsstaten.
Brug af sådanne betalingsformidlere må ikke forvride konkurrencen på forsikringsmarkedet.
Der foretages forudgående kontrol af alle betalinger som fastsat i denne forordning, med undtagelse af forskudsbetalinger, for hvilke der er stillet sikkerhed.
Artikel 97
Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb
Uretmæssigt udbetalte beløb tilbagesøges med tillæg af renter fra de pågældende modtagere. Bestemmelserne i artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse med de fornødne ændringer.
Pålæggelse af administrative sanktioner og tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb berører ikke den i Kommissionens forordning (EF) nr. 1848/2006 (22) fastsatte forpligtelse til at meddele uregelmæssigheder til Kommissionen.
Artikel 98
Nationale sanktioner
Med forbehold af sanktioner, der er fastsat i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, anvender medlemsstaterne over for uregelmæssigheder begået i forhold til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning sanktioner på nationalt plan, som er effektive, står i forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, således at de yder Fællesskabets finansielle interesser den fornødne beskyttelse.
Artikel 99
Kunstigt skabte situationer
Med forbehold af de i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning fastsatte særlige foranstaltninger foretages der ingen betalinger til personer, om hvem det kan fastslås, at de kunstigt har skabt forudsætningerne for at modtage sådanne betalinger med henblik på at opnå en fordel i modstrid med formålet med den pågældende foranstaltning.
Artikel 100
Meddelelser
1. Med forbehold af særlige bestemmelser i denne forordning udfærdiges de i denne forordning foreskrevne meddelelser i de i bilagene fastsatte formater som filer oprettet i et regnearksprogram. De fremsendes ligeledes til Kommissionen i elektronisk form. Hvis en medlemsstat kompilerer data på regionalt plan, sender den desuden Kommissionen en oversigtstabel med dataene for regionerne.
Meddelelser, der ikke er udfærdiget efter den angivne metode og i det foreskrevne format, vil kunne betragtes som ikke værende fremsendt overhovedet, jf. dog stk. 4.
2. Hvis en medlemsstat i en given tabel kun kan anføre nulværdier, kan den vælge ikke at udfylde tabellen, men blot meddele Kommissionen, at den pågældende tabel ikke er relevant for den. En sådan forenklet meddelelse skal fremsendes inden for samme frist, som gælder for tabellen.
3. Med forbehold af særlige bestemmelser i denne forordning træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de kan overholde de i denne forordning fastsatte frister for fremsendelse af meddelelser.
4. Hvis en medlemsstat undlader at give en meddelelse som foreskrevet i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, eller hvis meddelelsen forekommer fejlagtig ud fra objektive data i Kommissionens besiddelse, kan Kommissionen suspendere en del af eller alle de i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1290/2005 omhandlede månedlige betalinger, indtil der er fremsendt en korrekt meddelelse.
5. Medlemsstaterne opbevarer de oplysninger, der registreres i henhold til denne forordning, i mindst ti produktionsår efter det produktionsår, i hvilket oplysningerne blev registreret.
6. De i denne forordning foreskrevne meddelelser ændrer ikke ved medlemsstaternes forpligtelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 357/79 om statistiske undersøgelser vedrørende vinarealerne (23).
Artikel 101
Indlysende fejl
Alle meddelelser, krav eller anmodninger, der rettes til en medlemsstat i henhold til forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, heriblandt støtteansøgninger, kan på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen korrigeres, hvis der foreligger en indlysende fejl, som den ansvarlige myndighed anerkender som en sådan.
Artikel 102
Force majeure og ekstraordinære omstændigheder
En sanktion, der skal pålægges i henhold til forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, pålægges ikke, hvis der foreligger force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning.
Artikel 103
Ophævede retsakter og henvisninger
1. Forordning (EF) nr. 1227/2000, (EF) nr. 1623/2000, (EF) nr. 2729/2000 og (EF) nr. 883/2001 ophæves.
Følgende finder dog fortsat anvendelse:
a)
de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1227/2000 og (EF) nr. 1623/2000 for så vidt angår støtteberettigede foranstaltninger som fastsat i forordning (EF) nr. 1493/1999, der er påbegyndt eller iværksat inden den 1. august 2008
b)
tabel 10 i bilaget til forordning (EF) nr. 1227/2000, medmindre andet er fastsat i en gennemførelsesforordning om etikettering og præsentation af vin, som vedtages på grundlag af artikel 63 i forordning (EF) nr. 479/2008
c)
bilag I til forordning (EF) nr. 1623/2000 indtil den 31. juli 2012.
2. Henvisninger til de i henhold til stk. 1 ophævede forordninger gælder som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag XXII.
Artikel 104
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. august 2008.
Artikel 2 og afsnit IV, kapitel III, anvendes dog fra den 30. juni 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 27. juni 2008.
A BIZOTTSÁG 555/2008/EK RENDELETE
(2008. június 27.)
a borpiac közös szervezéséről szóló 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a támogatási programok, a harmadik országokkal folytatott kereskedelem, a termelési potenciál és borágazat ellenőrzése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a borpiac közös szervezéséről, az 1493/1999/EK, az 1782/2003/EK, az 1290/2005/EK és a 3/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2392/86/EGK és az 1493/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 29-i 479/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 22., 84., 89., 97., 107. és 117. cikkére, valamint 121. cikke b) és c) pontjára,
mivel:
(1)
A 479/2008/EK rendelet módosította a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendeletben (2) megállapított, a borágazatra vonatkozó korábbi szabályozást, valamint az említett rendeletet 2008. augusztus 1-jével hatályon kívül helyezte.
(2)
A borágazatra vonatkozó hatályos végrehajtási szabályokat több olyan rendelet tartalmazza, amelyeket gyakran módosítottak. A piaci mechanizmusokra, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre, a termelési potenciálra és a borágazat ellenőrzésére vonatkozó végrehajtási szabályok módosításra szorulnak a borágazati rendszerben a 479/2008/EK rendelettel végrehajtott módosítások, valamint a tapasztalatok fényében. A 479/2008/EK rendelet végrehajtására részletes szabályokat kell elfogadni.
(3)
Az alábbi bizottsági rendeleteket ezért hatályon kívül kell helyezni és helyettük egy új rendeletet kell alkotni:
-
a Bizottság 2000. május 31-i 1227/2000/EK rendelete a termelési potenciálra tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról (3),
-
a Bizottság 1623/2000/EK rendelete (2000. július 25.) a piaci mechanizmusokra tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról (4),
-
a Bizottság 2729/2000/EK rendelete (2000. december 14.) a borágazat ellenőrzésére vonatkozó részletes végrehajtási szabályok megállapításáról (5),
-
a Bizottság 883/2001/EK rendelete (2001. április 24.) az 1493/1999/EK tanácsi rendeletnek a szőlő- és borágazati termékek harmadik országokkal való kereskedelme tekintetében történő 1493/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályokról (6).
(4)
A 479/2008/EK rendelet II. címe rendelkezéseket tartalmaz egy új, tagállami szinten meghatározandó támogatási rendszerről, amely a borágazat megsegítését célzó konkrét támogatási intézkedések finanszírozására szolgál. Ezt a keretet helyénvaló végrehajtási szabályok megállapításával kitölteni.
(5)
Eljárást kell kidolgozni a támogatási program első alkalommal történő benyújtásához. Ezenkívül eljárást kell kialakítani a támogatási programok következő évre vonatkozó évenkénti módosítására, hogy azokat ki lehessen igazítani olyan új feltételek figyelembevétele céljából, amelyeket a program eredeti beterjesztésekor még nem lehetett előre látni. Minden ilyen változtatás bizonyos korlátokkal és feltételekkel kell engedélyezni annak biztosítására, hogy a jóváhagyott támogatási programok fő célkitűzési ne változzanak.
(6)
A 479/2008/EK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének értelmében a tagállamok a támogatási programokat az általuk legmegfelelőbbnek tartott földrajzi szinten állíthatják össze. Mivel a tervek jóváhagyásáért a tagállamok felelősek, meg kell állapítaniuk a tervek benyújtásának és jóváhagyásának szabályait, valamint a tervek minimális tartalmát.
(7)
A 479/2008/EK rendelet 10. cikke új támogatási intézkedést ír elő a harmadik országok piacán végzett promóciós tevékenységekre. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani.
(8)
A piaci verseny bármilyen torzulásának megelőzésére szabályokat kell kidolgozni a tájékoztató és promóciós kampányok keretében népszerűsített termékek egyedi származására történő utalásra vonatkozóan.
(9)
A jogbiztonság érdekében a promóciós kampány keretében terjesztett üzeneteknek meg kell felelniük a kampány által megcélzott harmadik országok jogszabályainak.
(10)
A kérelmek tagállamok általi kiválasztásának és vizsgálatának szempontjait úgy kell meghatározni, hogy biztosítható legyen a közösségi szabályok betartása és a végrehajtandó intézkedések hatékonysága.
(11)
A közösségi intézkedések hatékonyságágának biztosítására a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a promóciós kampányok összhangban legyenek a nemzeti és regionális promóciós programokkal, illetve kiegészítsék azokat. A szinergiák kiépítése érdekében a tagállamok kidolgozhatnak közös promóciós kampányt, továbbá rendelkezni kell az érintett tagállamok közötti együttműködés elősegítéséről. Elsőbbséget kell biztosítani a mikro-, kis- és középvállalkozások számára, amelyek nagyvállalkozásokhoz képest jobban rászorulnak a közösségi támogatásokra.
(12)
Annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termékek belső piacon és harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló, 2007. december 17-i 3/2008/EK tanácsi rendelet (7), illetve az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (8) alapján finanszírozott promóciós intézkedések vonatkozásában elkerülhető legyen bármilyen kettős kifizetés, rendelkezni kell a kölcsönös kizárásáról.
(13)
A 479/2008/EK rendelet 11. cikke támogatási intézkedést ír elő a szőlőültetvények szerkezetátalakítására és átállítására vonatkozóan. Az említett rendelet 11. cikke (3) bekezdésének második albekezdése konkrétan úgy rendelkezik, hogy a szőlőültetvények szerkezetátalakítására és átállítására nyújtott támogatás nem terjed ki a természetes élettartamuk végéhez érő szőlőültetvények rendes megújítására.
(14)
A tagállamok ezenkívül szabályokat alkothatnak az érintett parcellák minimális méretét illetően annak biztosítására, hogy a rendszernek tényleges hatása legyen a termelési potenciálra.
(15)
A 479/2008/EK rendelet 11. cikkének alkalmazása során a tagállamok nagy mérlegelési szabadsággal rendelkeznek a támogatás körének és mértékének részletes meghatározására, ideértve különösen az átalányösszegű kifizetéseket, a hektáronkénti maximális támogatási mértékek megállapítását és a támogatás objektív kritériumok alapján történő modulációját az említett rendelet II. címének I. fejezetében foglalt rendelkezések és az alkalmazásuk alapján elfogadott rendelkezések korlátain belül. Mindazonáltal szükség van közös szabályok megállapítására. Végrehajtásukra és megfelelő felügyeletükre határidős intézkedéseket kell megállapítani. A szabályoknak egyúttal az újratelepítési jogok felhasználására is ki kell terjedniük - amely jogok a szőlőkivágásból erednek, ha a projekt arról rendelkezik - annak érdekében, hogy a nagyobb költségekre való tekintettel nagyobb mértékű támogatás legyen nyújtható.
(16)
az ellenőrizhetőség érdekében a támogatást általában a konkrét intézkedés vagy teljes intézkedéscsomag végrehajtása után kell kifizetni. Ha azonban biztosítékot helyeztek letétbe az intézkedés vagy a teljes intézkedéscsomag végrehajtásának biztosítására, a kifizetésre a végrehajtás előtt is sor kerülhet.
(17)
Részletes rendelkezéseket kell megállapítani a szerkezetátalakítás, valamint az átállítás rendszerének finanszírozásban való részvételre vonatkozóan. Intézkedéseket kell hozni a rendszerre előirányzott pénzeszközök hatékony felhasználására, továbbá helyénvaló rendelkezni különösen az előlegkifizetésekről.
(18)
A 479/2008/EK rendelet 12. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a zöldszüret tekintetében. A szubszidiaritás elvére tekintettel a tagállamokat felelőssé kell tenni a zöldszüretre vonatkozó kérelmezési eljárással kapcsolatos adminisztratív rendelkezésekért. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani az intézkedések termelők általi végrehajtására vonatkozó határidő meghatározására annak érdekében, hogy - figyelemmel az időbeli korlátokra és a szüretelési időszak közelségére - a tagállamoknak a kifizetések teljesítése előtt legyen elegendő idejük a szükséges ellenőrzések elvégzésére.
(19)
Figyelemmel a zöldszüreti programban felhasznált pénzeszközökre, gondoskodni kell arról, hogy az érintett területeken a végrehajtást követően szisztematikus helyszíni ellenőrzésre kerüljön sor. Ezen ellenőrzéseknek igazolniuk kell, hogy a szőlőt teljes mértékben megsemmisítették. Biztosítaniuk kell továbbá a növény-egészségügyi és a környezetvédelmi követelmények megfelelő betartását is. Az ellenőrizhetőség érdekében a támogatások kifizetését a zöldszüret végrehajtásának ellenőrzését követően kell teljesíteni.
(20)
Emellett meg kell határozni a támogatások maximális szintjét annak érdekében, hogy ez a lehetőség ne váljon a termékek piaci forgalomba hozatalának tartós alternatívájává.
(21)
A 479/2008/EK rendelet 13. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a kockázati alapok létrehozása tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani. E szabályoknak - amennyire csak lehetséges - rugalmasságot és válság esetén gyors alkalmazhatóságot kell biztosítaniuk, továbbá lehetővé kell tenniük, hogy a döntéseket a tagállamok és a termelői szervezetek hozzák meg. A szabályoknak mindazonáltal meg kell akadályozniuk a visszaéléseket, és korlátokat kell előírniuk, pénzügyi értelemben is. Mivel az új tagállamok termelői általában kevésbé szervezettek, mint más tagállamok termelői, az új tagállamok számára a támogatás felső határát magasabb szinten kell megállapítani.
(22)
A 479/2008/EK rendelet 14. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a szüreti biztosítás tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani. E szabályoknak - amennyire csak lehetséges - rugalmasságot kell biztosítaniuk. A szabályoknak mindazonáltal meg kell akadályozniuk a visszaéléseket, és korlátokat kell előírniuk, pénzügyi értelemben is.
(23)
A 479/2008/EK rendelet 15. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a vállalkozásokat érintő tárgyi és nem tárgyi beruházások tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani, összhangban a vidékfejlesztési intézkedések körében a tárgyi és nem tárgyi beruházásokra vonatkozó intézkedéssel. Meg kell határozni a támogatható beruházások típusait, ideértve az új termékek, eljárások és technológiák kifejlesztésére irányuló beruházásokat, továbbá meg kell határozni az indikatív támogatható költségeket.
(24)
A 479/2008/EK rendelet 16. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a melléktermék-lepárlás tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani, különösen a melléktermékek ártalmatlanításának feltételei tekintetében, valamint a törköly, a bor és a borseprő lepárlására nyújtott támogatás célját és maximális összegét illetően.
(25)
A 479/2008/EK rendelet 17. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a szeszesital-piac ellátását szolgáló lepárlás tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani, különösen a támogatás célját és esetleges kiigazításait illetően.
(26)
A 479/2008/EK rendelet 18. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik a krízislepárlás tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani, különösen a támogatásra vonatkozó eljárások és szabályok, valamint a támogatási összeg meghatározásakor figyelembe veendő szempontok tekintetében.
(27)
A 479/2008/EK rendelet 19. cikke új támogatási intézkedésről rendelkezik az alkoholtartalom-növelés céljából alkalmazott sűrített szőlőmust tekintetében. Erre az új intézkedésre vonatkozóan részletes szabályokat kell megállapítani, különösen a támogatás célja és maximális összege tekintetében, valamint annak érdekében, hogy az alkoholtartalom növelésére használt termékeket külön ellenőrzéseknek vessék alá.
(28)
A 479/2008/EK rendelet II. címe végrehajtásának nyomon követéséhez és a piac kellő irányításához elengedhetetlenül fontos, hogy a Bizottság megfelelő adatokkal rendelkezzen a támogatási programok végrehajtásáról. Erre való tekintettel meg kell állapítani a támogatási programok hatékonyságának és eredményességének felmérésére szolgáló jelentésekben és értékelésekben feltüntetendő információk körét.
(29)
Az e rendelettel megállapított egyedi szabályokon túlmenően alkalmazni kell a költségvetési fegyelemre vonatkozó általános szabályokat és különösen a tagállamok hiányos vagy pontatlan bevallásaira vonatkozó szabályokat.
(30)
A rendszer pénzügyi igazgatásának részleteire nézve a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (9) végrehajtására elfogadott szabályok az irányadóak.
(31)
A 479/2008/EK rendelet 76. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy azon levek és mustok esetében, amelyeknél a vám alkalmazása a termék importárától függ, a szóban forgó ár tényleges összegét vagy minden egyes szállítmány megvizsgálásával, vagy behozatali átalányérték alkalmazásával kell ellenőrizni. A szőlőlé és -must Közösségbe történő behozatalára vonatkozó intézkedések jelenlegi jellemzői - különösen az említett behozatalnak mind a volumenre, mind pedig a gyakoriságra vonatkozó rendszertelensége, valamint a behozatal helye és a szóban forgó termékek származási helye - nem teszik lehetővé a tényleges importárat tükröző, reprezentatív behozatali átalányértékek kiszámítását. Ilyen körülmények között a szóban forgó árat minden egyes szállítmány ellenőrzésével kell igazolni.
(32)
Az importárnak - amelynek alapján a behozott termékeket a Közös Vámtarifába besorolják - egyenlőnek kell lennie a szóban forgó termékek biztosítással és a közösségi vámterületre történő belépés helyéig történő szállítási költségével növelt FOB-árával.
(33)
A 479/2008/EK rendelet 82. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a szóban forgó cikk hatálya alá tartozó, importált termékeket a termékek származási helye szerinti harmadik ország által kijelölt szerv vagy szolgálat részéről kiállított tanúsítványnak és analitikai bizonylatnak kell kísérnie. Meg kell állapítani az analitikai bizonylat minimumkövetelményeit.
(34)
Az ellenőrzés egyszerűsítése érdekében rendelkezni kell a tanúsítvány és az analitikai bizonylat alóli mentesítésről olyan termékek esetében, amelyeket korlátozott mennyiségben és kis konténerekbe csomagoltan, harmadik országokból importálnak.
(35)
A jogharmonizáció érdekében a Közösségbe importálandó borászati termékek tanúsítványának és analitikai bizonylatának bemutatására vonatkozó követelmény alóli mentesítésnek összhangban kell lennie a mentességre vonatkozó vámszabályokkal, valamint a borászati termékek szállítmányait a Közösségen belül kísérő okmányokra alkalmazandó intézkedésekkel.
(36)
Az igazgatási tevékenységek különböző területein a számítógépes eljárások használata fokozatosan felváltja a kézi adatfeldolgozást. Szükséges tehát, hogy a V I 1 és V I 2 okmányok kiállítása és használata során számítógépes és elektronikus eljárások is alkalmazhatók legyenek.
(37)
Egyes harmadik országok, amelyek a 479/2008/EK rendelet 82. cikkének (3) bekezdésében említett szerveik vagy szolgálataik révén hatékony rendszert alakítottak ki bortermelőik ellenőrzésére, kinyilvánították azon kívánságukat, hogy engedélyezhessék a tanúsítványok és analitikai bizonylatok termelők általi kiadását. Az e harmadik országokkal folytatott kereskedelem megkönnyítése érdekében - feltéve, hogy azok a Közösséggel olyan kötelezettségvállalásokat írtak alá, amelyek a csalás megakadályozására irányuló szorosabb együttműködésről szóló záradékokat tartalmaznak, valamint a Közösséggel jó kereskedelmi kapcsolatokat ápolnak - helyénvaló engedélyezni, hogy a közösségi eredetű boroknál már jóváhagyott rendszerhez hasonlóan a termelők által kiadott okmányok a harmadik országok említett szervei vagy szolgálatai által kiadott okmányoknak legyenek tekinthetők. Ezekben az esetekben megfelelő biztosítékok nyújtására van szükség, továbbá az ilyen okmányok kiállítása felett kellő ellenőrzést kell gyakorolni.
(38)
A harmadik országokban tanúsítványok és analitikai bizonylatok kiállítását engedélyező szervek és laboratóriumok nevét és címét tartalmazó jegyzékeket nyilvánosságra kell hozni annak érdekében, hogy a Közösségnek a borászati termékek behozatalát felügyelő hatóságai végrehajthassák a szükséges ellenőrzéseket.
(39)
A tagállamok illetékes hatóságai által végzendő ellenőrzések megkönnyítése érdekében meg kell állapítani az előírt tanúsítvány és analitikai bizonylat formáját és - amennyiben szükséges - tartalmát, valamint felhasználásának követelményeit.
(40)
A csalás megakadályozása céljából ellenőrizni kell az importált termék minden egyes szállítmányára vonatkozó tanúsítványt és adott esetben az analitikai bizonylatot. Ezért az okmánynak vagy okmányoknak mindaddig kísérniük kell minden egyes szállítmányt, amíg az közösségi ellenőrzés alá nem kerül.
(41)
A kereskedelmi gyakorlat figyelembevétele érdekében az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy felügyelhessék a tanúsítvány és az analitikai bizonylat azon kivonatainak elkészítését, amelyek aztán a borszállítmány megosztásból származó, új szállítmányokat kísérik.
(42)
A fogyasztók gyors és hatékony védelmének biztosítása érdekében elengedhetetlen rendelkezni arról, hogy csalás vagy a fogyasztók egészségének kockázata esetén legyen lehetőség az új intézkedések felfüggesztésére.
(43)
Ezenkívül egyszerű szabályokat kell megállapítani a borászati termék származási országától eltérő harmadik országból történő behozatalnál felmutatandó okmányokkal kapcsolatban abban az esetben, ha a termék nem ment át még lényeges feldolgozáson.
(44)
Az exportőrök és a hatóságok feladatát a V I 1 okmányba foglalt olyan nyilatkozat előírásával kell megkönnyíteni, amely igazolja, hogy a likőrborokhoz és a szeszezett borokhoz hozzáadott alkohol szőlészeti-borászati eredetű, anélkül, hogy e célra külön okmányt kellene benyújtani. Ugyanezen okból lehetővé kell tenni, hogy a V I 1 okmány olyan tanúsítványként szolgáljon, amely igazolja a vámcsökkentésre jogosult borok behozatalához megkövetelt eredetmegjelölést. Egyes borok esetében azonban nincs szükség tanúsítványra vagy analitikai bizonylatra, amennyiben bemutatják az eredetmegjelölési igazolást. Az említett likőrborok eredetmegjelölésének tanúsításához engedélyezni kell a V I 1 okmány felhasználását, az analitikai bizonylatra vonatkozó részt pedig nem kell kitölteni.
(45)
A bor egyes harmadik országokkal kötött megállapodásokban meghatározott engedmények keretében történő behozatala a hivatalos szervek vagy a mindkét szerződő fél által hivatalosan elismert, közösen összeállított jegyzéken szereplő szervek által kiállított tanúsítvány felmutatásához van kötve, amely igazolja, hogy a szóban forgó bor megfelel az engedményhez szükséges feltételeknek.
(46)
A tagállamoknak el kell küldeniük a Bizottság részére azon hivatalos vagy hivatalosan elismert szervek jegyzékét, amelyek - javaslatuk szerint - kiállíthatnak ilyen tanúsítványokat annak érdekében, hogy a Bizottság az érintett harmadik országokkal összeállíthassa és kicserélhesse ezeket a jegyzékeket. E szervek feladatainak megkönnyítése érdekében a jegyzékeket megfelelő formában és megfelelő adathordozón kell benyújtani.
(47)
A 479/2008/EK rendelet 85. és 86. cikke a jogszerűtlen telepítések kezeléséről rendelkezik. Részletes szabályokat kell megállapítani az olyan termelőkre alkalmazandó büntetések tekintetében, akik nem tettek eleget az 1998. szeptember 1. előtti jogszerűtlen telepítésekre vonatkozó új rendezési vagy kivágási kötelezettségnek, továbbá ebben az összefüggésben a tagállamok által a Bizottságnak teendő bejelentések részletes szabályait is meg kell határozni. A tagállamok által kiszabott korábbi szankciók sérelme nélkül, a jogszerűtlen szőlőültetvények kivágására vonatkozó kötelezettség betartásának elmulasztása esetén alkalmazandó büntetésnek kellően nagynak kell lennie ahhoz, hogy a termelőket a kötelezettség betartására sarkallja. A büntetésnek ezért a kivágási támogatás átlagos értéke legalább kétszeresének kell lennie.
(48)
A 479/2008/EK rendelet 87. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy forgalmon kívül tartási bizonyítékot kell megkövetelni minden olyan esetben, amikor a jogszerűtlen szőlőültetvényről származó termékek kizárólag lepárlás céljából forgalomba hozhatók. Az ellenőrzés megerősítése érdekében a forgalmon kívül tartást három esetre kell korlátozni, nevezetesen a lepárlásra való átadásra, a termelő költségén végzendő zöldszüretre vagy a háztartási fogyasztásra, amennyiben a szőlőültetvény területe nem haladja meg a 0,1 hektárt. Helyénvaló határidőt megállapítani a lepárlási szerződések említett cikkben előírt benyújtására. A zöldszüretet tervező termelőknek szándékukról kellő időben értesíteniük kell az illetékes hatóságokat az ellenőrzés hatékony megszervezése érdekében. A fokozottabb ellenőrizhetőség érdekében a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani kötelező előzetes értesítés előírására, amelyben a termelők jelezhetik, hogy a forgalmon kívül tartás három formája közül melyiket választják, valamint arra, hogy a forgalmon kívül tartás lehetséges módjai tekintetében tovább korlátozzák a termelők választási lehetőségeit.
(49)
A közösségi költségvetés tisztességes és ellenőrizhető felhasználása érdekében pénzügyi következményekkel járó büntetéseket kell előírni arra az esetre, ha a tagállamok nem tesznek eleget a jogszerűtlen telepítésekkel kapcsolatos adatszolgáltatási kötelezettségnek.
(50)
A 479/2008/EK rendelet 91. cikkének (1) bekezdése rendelkezik az új telepítési jogok engedélyezéséről területrendezési intézkedések vagy közérdekű kisajátításra vonatkozó intézkedések esetében. Az új telepítési jogok nem haladhatják meg a termelők által a szóban forgó intézkedések eredményeképpen kivont terület 105 %-ának megfelelő terület telepítését annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az említett rendelet 90. cikkének (1) bekezdésében foglalt telepítési tilalom megszegése.
(51)
A 479/2008/EK rendelet 91. cikkének (1) bekezdése új telepítési jogok odaítéléséről is rendelkezik kísérletek és oltványiskolák esetében. Az odaítélt új telepítési jogok alapján beültetett területek kizárólag meghatározott célokra használhatók, és az ilyen területekről származó szőlőből készített borászati termékek nem forgalmazhatók. A jelenlegi szőlőtermesztési kísérletek folytatását és az oltványiskolák fenntartását engedélyezni kell a hatályos szabályoknak megfelelően.
(52)
A 479/2008/EK rendelet 91. cikkének (1) bekezdése ugyancsak rendelkezik új telepítési jogok odaítéléséről olyan területek esetében, amelyek bora vagy borászati termékei kizárólag a bortermelő háztartásának fogyasztására szolgálnak. Egyes tagállamokban azonban az ilyen esetek nagy száma olykor túlzott adminisztratív terhet jelentene. Ennek megfelelően a tagállamok számára lehetővé kell tenni ilyen területek engedélyezését, még ha azokra nem is ítéltek oda telepítési jogot, amennyiben - a piaci egyensúly megzavarását elkerülendő - a szóban forgó területek kicsik és az adott szőlőtermesztő nem folytat kereskedelmi célú bortermelést. A területeket és a termelőket megfelelő ellenőrzés és szankciórendszer alá kell vonni, beleértve az ilyen területeken lévő szőlő kivágását is olyan esetekben, ha a rendelkezéseket nem tartják be.
(53)
Nem engedélyezhető újratelepítési jog olyan területek vonatkozásában, amelyeken a 479/2008/EK rendelet követelményeinek megszegése miatt kötelező szőlőkivágást kellett végrehajtani. Ugyanebből a célból nem lehet újratelepítési jogot odaítélni az olyan területeken történő kivágás céljából, amelyekre kereskedelmi célú bortermeléstől eltérő célra engedélyeztek új telepítési jogot.
(54)
A 479/2008/EK rendelet 92. cikkének (2) bekezdése rendelkezik újratelepítési jog odaítéléséről olyan termelők számára, akik vállalják egy szőlőültetvény jövőbeli kivágását. Ez csak akkor engedélyezhető, ha az érintett termelő nem rendelkezik elegendő telepítési joggal ahhoz, hogy a kivágásra kijelölt területtel megegyező nagyságú területen szőlőt telepítsen. Az újratelepítési jogok ilyen kötelezettségvállalás alapján történő odaítélése csak a kivágás teljesítését garantáló biztosíték letétbe helyezése mellett engedélyezhető. Az új telepítésű területek és a kivágással érintett területek egyidejű fennállásakor a piaci egyensúly zavarának elkerülése érdekében csak az egyik ilyen területen lehet engedélyezni forgalmazásra kerülő bor termelését.
(55)
A 479/2008/EK rendelet 93. cikke a termelési potenciál hatékonyabb kezelése érdekében rendelkezik a nemzeti és/vagy regionális jogtartalékok képzéséről és fenntartásáról. A piaci egyensúly zavarának elkerülése érdekében a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a tartalékrendszeren keresztül történő jogátruházás a területükön ne vezessen a termelési potenciál növekedéséhez. A termelési potenciál növekedését illetően az említett rendelet 92. cikkének (5) bekezdése már rendelkezik hasonló tilalomról a jogok egyes gazdaságok közötti átruházása esetére. Ilyen helyzetekben a tagállamok csökkentési együtthatót alkalmazhatnak a jogok átruházása tekintetében.
(56)
A 479/2008/EK rendelet 93. cikkének (5) bekezdése arról rendelkezik, hogy a tagállamoknak nem kell jogtartalékrendszert létrehozniuk, ha bizonyítani tudják, hogy területük egészén létezik a telepítési jogokat kezelő, hatékonyan működő rendszer. Ebben a helyzetben a tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy területük egyes részein a jogtartalékrendszert hajtják végre, más részein pedig egy másik, hatékony rendszert működtetnek. Az említett cikk szerinti lehetőséggel élni kívánó tagállamoknak bizonyítaniuk kell, hogy náluk létezik ilyen rendszer, valamint hogy szükség van az említett rendelet V. címe I. fejezetének rendelkezéseitől való eltérésre.
(57)
A 479/2008/EK rendelet 90. cikkének (6) bekezdése szerint a tagállamok határozhatnak úgy, hogy a szőlőtelepítési tilalmat területükön vagy területük egyes részein legkésőbb 2018. december 31-ig fenntartják. Helyénvaló előírni, hogy az e lehetőséggel élni kívánó tagállamok szándékukról kellő időben értesítsék a Bizottságot.
(58)
A 479/2008/EK rendelet 100. cikke előírja, hogy a kivágási támogatás csak a gondozott területekre vonatkozóan ítélhető oda. Annak érdekében, hogy a tagállamok a kötelező helyszíni ellenőrzéseken túlmenően megvizsgálhassák, egy adott terület kellően gondozott-e, rendelkezni kell az adott szőlészeti gazdaság termelésére vonatkozó bizonyítékokról. A vizsgálatot az előző évek szüreti jelentéseinek ellenőrzésével kell elvégezni, illetve - amennyiben a szüreti jelentés kellően indokolt okokból kifolyólag nem áll rendelkezésre - más, a tagállamok által e célra kidolgozott módon, amelynek megbízhatóságát a tagállamnak alaposan ellenőriznie kell.
(59)
A 479/2008/EK rendelet 104. cikke (4) bekezdésének értelmében a tagállamok a hegyvidéki területeken és a meredek lejtőkön található szőlőültetvényeket kizárhatják kivágási program alól. E kizárás hatályának olyan lejtő miatt létesített teraszokra is ki kell terjednie, amelyek meredek lejtése túlzottan megnehezítené a művelést vagy eróziós problémákhoz vezetne. Széles körben elfogadott szakmai előírások alapján indokolt kritériumokat megállapítani az olyan területek vonatkozásában, amelyeket érinthet az említett kizárás. Továbbá az említett rendelet 104. cikkének (5) és (6) bekezdése értelmében a tagállamok környezetvédelmi megfontolásokból is kizárhatnak területeket, Görögország pedig Kréta és Evia szigete kivételével ugyanezt teheti az égei-tengeri szigetek és a jón-tengeri szigetek szőlővel betelepített területeivel. E kizárásokat alaposan meg kell indokolni, és azokról a Bizottságot rendszeresen tájékoztatni kell.
(60)
A szőlőtermő területek termelésből való végleges kivonásával kapcsolatos korábbi intézkedés alkalmazása során gyűjtött tapasztalatok fényében célszerű megtartani a támogatási sávok rendszerét. A kivágási támogatás új sávjai úgy viszonyulnak a 479/2008/EK rendelet hatálybalépése előtt alkalmazandó támogatási sávokhoz, hogy azokhoz 2009-ben 20 %-ot, 2010-ben 10 %-ot, 2011-ben pedig 0 %-ot kell hozzáadni.
(61)
A szubszidiaritás elvére tekintettel a tagállamokat felelőssé kell tenni a kivágási támogatásra vonatkozó kérelmezési eljárással kapcsolatos igazgatási megállapodásokért. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani a kivágás termelők általi végrehajtására vonatkozó határidő meghatározására annak érdekében, hogy a kifizetések október 15-ig esedékes teljesítése előtt legyen elegendő idejük a szükséges ellenőrzések elvégzésére.
(62)
A kivágási támogatásra elkülönített pénzeszközök hatékony felhasználása érdekében a tagállamoknak létre kell hozniuk egy olyan rendszert, amelynek segítségével ellenőrizhető a támogatás iránti kérelmek megalapozottsága, beleértve adott esetben a termelő által tett írásbeli kötelezettségvállalást, valamint az arra vonatkozó kötelezettséget, hogy a kérelem kezelésével összefüggő költségeket az érintett termelő viseli, ha a kérelmet kellően indokolt ok nélkül visszavonják.
(63)
Az ellenőrizhetőség érdekében a támogatás kifizetését a kivágás végrehajtása után kell teljesíteni.
(64)
A 479/2008/EK rendelet 104. cikkének (1) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy területük egésze vagy egy adott régió vonatkozásában elutasítsák az azt követően benyújtott kérelmeket, hogy a kivágott területek összessége elérte területük 8 %-át, illetve a régió területének 10 %-át. Helyénvaló előírni a tagállamokat számára, hogy ilyen döntésekről értesítsék a Bizottságot.
(65)
A 479/2008/EK rendelet II. és V. címe végrehajtásának nyomon követése és a piac kellő irányítása végett elengedhetetlenül fontos, hogy a Bizottság megfelelő adatokat kapjon a termelési potenciálról. Ebben az összefüggésben meg kell állapítani az említett rendelet 109. cikkében szereplő jegyzékben foglalt információkra vonatkozó részleteket.
(66)
Annak érdekében, hogy a szőlőültetvények szerkezetátalakítására és átállítására, a zöldszüretre és a kivágásra nyújtott támogatások kifizetését illetően egységesebb alapot lehessen létrehozni, indokolt közösségi szinten megállapítani a területfelmérés szabályait, azaz meghatározni, hogy mi minősül szőlővel beültetett területnek.
(67)
Intézkedéseket kell megállapítani a 479/2008/EK rendelet és az e rendelet helyes alkalmazásának biztosításához szükséges ellenőrzések, valamint a feltárt szabálytalanságokra alkalmazandó megfelelő szankciók tekintetében. Ezen intézkedéseknek mind a közösségi szinten megállapított konkrét ellenőrzéseket és szankciókat, mind a kiegészítő nemzeti ellenőrzéseket és szankciókat tartalmazniuk kell. Az ellenőrzéseknek és a szankcióknak visszatartó erejűnek, hatékonynak és arányosnak kell lenniük.
(68)
A termelési potenciállal összefüggő ellenőrzéseket elsősorban a szőlőkataszterre kell alapozni.
(69)
Figyelemmel a termelési potenciál ellenőrzésének fontosságára és a kivágási programban felhasznált pénzeszközökre, gondoskodni kell arról, hogy az érintett területeken mind a kivágás előtt, mind az után szisztematikus helyszíni ellenőrzésre kerüljön sor. Azonban a megbízható grafikai eszközzel és az érintett területtel kapcsolatban naprakész információkkal rendelkező tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ellenőrzést a kivágás előtt végezhessék el adminisztratív úton. Ami a kivágás utáni ellenőrzést illeti, a távérzékelés alkalmas lehet annak ellenőrzésére, hogy a szőlőültetvények kivágása valóban megtörtént-e, ezért az ellenőrzés ezen (utólagos) szakaszára indokolt engedélyezni a távérzékelés használatát. Tekintettel a távérzékeléssel történő területszámítás nehézségeire, ezt a módszert csak olyan esetekben indokolt engedélyezni, ha a kivágás egész szőlőültetvényeket érint, illetve ha a távérzékelés pontossága 1 m2 vagy annál jobb. Mindenesetre legalább a kivágás előtti vagy az azt követő ellenőrzést a helyszínen kell elvégezni.
(70)
A borágazatra vonatkozó rendelkezések egységes alkalmazása végett olyan szabályokat kell alkotni, amelyek egyrészt meghatározzák a már hatályban lévő nemzeti és közösségi szintű ellenőrzési eljárásokat, másrészt közvetlen együttműködést biztosítanak a borágazat ellenőrzéséért felelős szervek között.
(71)
Megfelelő szabályoknak kell meghatározniuk annak módját, ahogyan a nemzeti szervek és a Bizottság segítik egymást a borágazatra vonatkozó szabályok helyes alkalmazásának biztosításában. E szabályok nem akadályozhatják a közösségi kiadásokkal, a bűncselekményekkel vagy a közigazgatási szankciókkal kapcsolatos egyedi rendelkezések alkalmazását.
(72)
A tagállamoknak gondoskodniuk kell a borágazat ellenőrzéséért felelős szervek munkájának hatékonyságáról. Ezért ki kell jelölniük egy szervet, amely felelős az egymás közötti és a Bizottsággal való kapcsolattartásért. Ezenkívül elengedhetetlen az ellenőrzési műveletek illetékes szervek közötti koordinálása minden olyan tagállamban, ahol a borágazat ellenőrzése több illetékes szerv között oszlik meg.
(73)
A szabályok Közösségen belüli egységes alkalmazása érdekében a tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az illetékes szervek személyi állománya megfelelő vizsgálati hatáskörrel rendelkezzen a szabályok betartásának ellenőrzéséhez.
(74)
A borágazat piacainak egymásrautaltságát tükrözi a tagállamok közötti kereskedelem alakulása és különösen az ágazatban működő nemzetközi társaságok számának állandó növekedése, valamint az ágazati szabályokban foglalt azon lehetőség, hogy a tevékenységeket - akár támogatással, akár a nélkül - a termék származási helyétől különböző helyszínen végezzék, vagy oda telepítsék át. Ez a helyzet szükségessé teszi az ellenőrzési módszerek magasabb fokú összehangolását és az ellenőrzést végző szervek közötti együttműködés fokozását.
(75)
Annak érdekében, hogy a tagállamok hatékonyan működhessenek együtt a borágazat szabályainak alkalmazásában, a tagállamok illetékes szervei számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy kérésre kapcsolatba léphessenek egy másik tagállam illetékes szervével. Az ilyen kapcsolattartás és segítségnyújtás szabályait ki kell dolgozni.
(76)
Tekintettel egyes ügyek összetettségére és rendezésük sürgősségére, elengedhetetlenül fontos, hogy egy jogsegélyt kérő illetékes szerv meghatalmazott tisztviselői a másik illetékes szerv egyetértésével jelen legyenek a vizsgálatok végrehajtásánál.
(77)
Csalás komoly veszélye esetén, illetve egy vagy több tagállamot érintő csalás esetén a különféle érintett szerveknek képesnek kell lenniük arra, hogy automatikusan, külön megkeresés nélkül is végrehajtsanak jogsegélyeljárást.
(78)
Az e rendelet alkalmazása során kicserélt adatok természete miatt a szóban forgó információk a szakmai titoktartási szabályok hatálya alá tartoznak.
(79)
A 2729/2000/EK rendelet analitikai adatbankot hot létre a Közös Kutatóközpontban azzal a céllal, hogy hozzájáruljon az analitikai vizsgálatok közösségi szintű harmonizálásához, valamint hogy összegyűjtse a tagállamok vizsgálati mintáit és jelentéseit.
(80)
A referenciaizotópos elemzések hatékonyabb ellenőrzést biztosítanak a borok alkoholtartalom-növelése vagy vizezése tekintetében, illetve - egyéb izotópos elemzések eredményeivel kiegészítve - elősegítik a borok nevében jelzett származási hely valódiságának igazolását. Az ilyen elemzések eredményeinek könnyebb értékelése érdekében lehetővé kell tenni az eredmények összevetését olyan korábban végzett elemzések eredményeivel, amelyeket hasonló jellegű, igazolt termőhelyről származó és hitelesített termelési eljárással készült termékeken ugyanolyan módszerrel folytattak le.
(81)
A borok és borszármazékok izotópos elemzését a 479/2008/EK rendelet 31. cikkében meghatározott, referenciaként elfogadott analitikai módszerekkel kell elvégezni.
(82)
A célnak megfelelően felszerelt közösségi laboratóriumokban végzett elemzések eredményeinek könnyebb értékelése és az ilyen laboratóriumokból származó eredmények összehasonlíthatóságának biztosítása érdekében egységesíteni kell a szőlőminták vételének, erjesztésének és tárolásának szabályait.
(83)
A vizsgálati adatok minőségének és összevethetőségének biztosítása érdekében a tagállamok által az adatbank számára izotópos elemzések végzésére kijelölt laboratóriumok számára rendszerbe foglalt, elsimert minőségi előírások alkalmazását kell előírni.
(84)
Az izotópos elemzés a borágazatban ellenőrzésre és a csalás elleni küzdelemre szolgáló analitikai módszer, amely rendkívül speciális tudományos szakismereteket és műszaki berendezéseket igényel. A Közösséghez 2004-ben, illetve 2007-ben csatlakozó tagállamok többnyire nem rendelkeznek az e módszer szerinti elemzések elvégzésére alkalmas berendezésekkel. Az ellenőrzési eljárások egységes alkalmazása érdekében az elemzést a Közös Kutatóközpontnak kell elvégeznie az említett tagállamok számára, amíg azok nem tesznek szert az e feladat teljesítéséhez szükséges berendezésekne és szakértelmre.
(85)
A borászati termékek izotópos elemzése és az eredmények értékelése nehéz feladat, ezért az ilyen elemzési eredmények egységes értékelése érdekében a Közös Kutatóközpont adatbankját hozzáférhetővé kell tenni a fenti analitikai módszert alkalmazó hatósági laboratóriumok számára és - külön kérésre - a tagállamok egyéb hivatalos szervei számára is, tiszteletben tartva ugyanakkor a személyes adatok védelmének elvét.
(86)
A 2729/2000/EK rendelet tartalmazza a más tagállam hatósági laboratóriumába szállítandó minták vételének szabályait és az izotópos elemzésre szánt minták vételének közös szabályait. Ezeket a szabályokat át kell venni, és a közösségi adatbank számára történő mintavételt úgy kell tekinteni, mint a szervek közötti közvetlen együttműködés keretében végzett, borászati termékeket érintő mintavételt.
(87)
Az ellenőrzés objektivitásának biztosítására a tagállamok illetékes szervének tisztviselői számára lehetővé kell tenni, hogy a mintavétel elvégzésére felkérhessék egy másik tagállam illetékes szervét. A megkereső tisztviselő számára hozzáférést kell biztosítani a mintákhoz, valamint lehetővé kell tenni számára annak meghatározását, hogy a mintákat melyik laboratóriumban elemezzék.
(88)
Részletes szabályokat kell megállapítani a tagállamok illetékes szervei közötti együttműködés részét képező hatósági mintavétel és a minták felhasználása tekintetében. A szabályoknak a Közösség egész területén biztosítaniuk kell a reprezentativitást és a hatósági elemzések eredményeinek ellenőrizhetőségét.
(89)
A mintavétellel, a minták szállításával, analitikai és érzékszervi vizsgálatával, illetve a szakértő alkalmazásával összefüggő kiadások elszámolásának egyszerűsítése érdekében alapelvként kell megállapítani azt, hogy a költségek a mintavételt vagy a szakértő alkalmazását elrendelő szervet terhelik.
(90)
Meg kell határozni az e rendelet alapján végzett ellenőrzések eredményeinek bizonyító erejét.
(91)
Az ellenőrzés zavartalan működése és a szőlőből a szőlőültetvényben történő mintavétel biztosítása érdekében rendelkezéseket kell hozni annak megelőzésére, hogy az érdekelt felek akadályozzák az őket érintő ellenőrzéseket, illetve annak érdekében, hogy az érdekelt felek kötelesek legyenek megkönnyíteni a mintavételt, valamint rendelkezésre bocsátani az e rendelet által megkövetelt információkat.
(92)
Rendelkezéseket kell hozni az e rendelet végrehajtásához szükséges adatszolgáltatás típusa, formátuma és módjai tekintetében. Ide tartozik a tagállamok által a Bizottságnak küldendő tájékoztatás is.
(93)
A közösségi költségvetés tisztességes és ellenőrizhető felhasználása érdekében pénzügyi következményekkel járó szankciókat kell előírni arra az esetre, ha a tagállamok nem tesznek eleget az adatszolgáltatási kötelezettségnek.
(94)
Az e rendelet rendelkezései végrehajtásának igazolásához és ellenőrzéséhez szükséges információkat a tagállamoknak vizsgálat céljára kellő ideig meg kell őrizniük.
(95)
A 479/2008/EK rendelet II. és V. címe alapján teljesített kifizetéseket teljes mértékben a kedvezményezetteknek kell megkapniuk. A felesleges adminisztratív terhek elkerülésére lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy a biztosítási támogatást bizonyos feltételekkel a biztosító társaságokon keresztül fizessék ki a termelőknek.
(96)
A termelők tisztességes elbírálásának biztosítására rendelkezni kell a nyilvánvaló tévedések, a vis maior és egyéb rendkívüli körülmények kezeléséről. Szabályokat kell megállapítani a mesterségesen előidézett helyzetekre annak érdekében, hogy ilyen helyzetekből ne származhasson haszon.
(97)
Rendelkezéseket kell hozni a korábbi rendszerről az e rendeletben meghatározott új rendszerre való zökkenőmentes átállás, valamint a 479/2008/EK rendelet 128. cikkében meghatározott átmeneti intézkedések megfelelő végrehajtása érdekében.
(98)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság az elnöke által kitűzött határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály és fogalomhasználat
(1) Ez a rendelet végrehajtási szabályokat állapít meg a 479/2008/EK rendelet alábbi rendelkezéseinek alkalmazásával kapcsolatban:
a)
támogatási intézkedések (II. cím);
b)
harmadik országokkal folytatott kereskedelem (II. cím);
c)
termelési potenciál (V. cím);
d)
a 109. cikkben előírt jegyzék;
e)
a borágazat ellenőrzése (117. cikk); valamint
f)
a 121. cikk c) pontjában előírt területfelmérés.
Ez a rendelet nem érinti a következők alkalmazását:
a)
a borágazatban elkövetett csalások elleni küzdelemben a tagállamok viszonyát szabályozó egyedi rendelkezések, feltéve, hogy azok elősegítik e rendelet alkalmazását;
b)
a következőkre vonatkozó szabályok:
i.
büntetőeljárások vagy a tagállamok kölcsönös bűnügyi jogsegélye;
ii.
közigazgatási szankciók.
(2) A 479/2008/EK rendeletben használt fogalmak ugyanazt jelentik ebben a rendeletben.
II. CÍM
TÁMOGATÁSI PROGRAMOK
I. FEJEZET
Benyújtási eljárás
2. cikk
A támogatási programok első alkalommal történő benyújtása
(1) A 479/2008/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett támogatásiprogram-tervezet a 2009 és 2013 közötti öt pénzügyi évre vonatkozik.
A tagállamok támogatási programjuk tervezetét az e rendelet I. mellékletében foglalt mintának megfelelően elektronikus úton nyújtják be a Bizottságnak.
A tagállamok ehhez hasonlóan az első albekezdésben említett támogatásiprogram-tervezet pénzügyi tervét is benyújtják a Bizottságnak a II. melléklet szerinti formanyomtatványon.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a támogatási program (1) bekezdésben említett tervezetéhez kapcsolódó nemzeti jogszabályaikról azok elfogadását vagy módosítását követően.
(3) Azok a tagállamok, amelyek úgy határoznak, hogy a 2010-es pénzügyi évre és az azt követő évekre, valamint a 479/2008/EK rendelet II. mellékletében említett időszak egészére rendelkezésre álló nemzeti keret teljes összegét átcsoportosítják az egységes támogatási rendszerbe, az e rendelet II. melléklete szerinti formanyomtatvány megfelelő sorának kitöltésével legkésőbb 2008. június 30-ig egyszerre bejelentenek valamennyi ilyen átcsoportosítást.
(4) A regionális sajátosságokat tartalmazó támogatási programot készítő tagállamok az e rendelet III. melléklet szerinti formanyomtatványon a régiónkénti részleteket is benyújthatják.
(5) A kiadásokért a tagállamok vállalnak felelősséget támogatási programjuk Bizottság általi kézhezvételének időpontja és a támogatási program alkalmazásának a 479/2008/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében meghatározott időpontja között.
3. cikk
A támogatási programok módosítása
(1) A 479/2008/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében említett felülvizsgált programokat az e rendelet I. mellékletében foglalt formanyomtatványon kell benyújtani, beleértve adott esetben az e rendelet IV. mellékletében szereplő formanyomtatványon elkészítendő felülvizsgált pénzügyi tervet is.
A 479/2008/EK rendelet 5. cikkének (4) bekezdésében említett tagállamoknak nem kell benyújtaniuk a IV. mellékletben szereplő formanyomtatványt.
A kiadásokkal járó felelősséget a tagállamok viselik felülvizsgált támogatási programjuk Bizottság általi kézhezvételének időpontja és a támogatási program alkalmazásának a 479/2008/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében meghatározott időpontja között.
(2) A természeti katasztrófák következtében végrehajtott szükséghelyzeti intézkedések esetét kivéve a támogatási programokat érintő módosítások évente legfeljebb kétszer nyújthatók be. Amennyiben valamely tagállam úgy véli, hogy támogatási programja módosításra szorul, a módosítást minden évben legkésőbb március 1-je és június 30-a között nyújtja be, amelyhez adott esetben mellékeli:
a)
az I. mellékletben szereplő formanyomtatványon részletezett támogatási program, valamint a IV. mellékletben szereplő formanyomtatványon megadott pénzügyi táblázat naprakésszé tett változatát;
b)
a javasolt módosítások indokolását.
A 479/2008/EK rendelet 9. cikkében említett intézkedést érintő bármilyen átcsoportosítás legkésőbb az egységes támogatási rendszer alkalmazandóvá válásának naptári évét megelőző év december 1-jéig kell bejelenteni.
II. FEJEZET
Támogatható intézkedések
1. szakasz
Promóciós tevékenységek harmadik országok piacán
4. cikk
Támogatható intézkedések és piacok
A 479/2008/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében említett borokra kérhető a harmadik országok piacán végzendő promóciós tevékenységekre vonatkozó támogatás, feltéve, hogy:
a)
a termékeket közvetlen fogyasztásra vagy feldolgozásra szánják, esetükben van lehetőség kivitelre vagy új piacok meghódítására harmadik országokban, valamint nagy hozzáadott értékkel rendelkeznek;
b)
földrajzi jelzéssel ellátott bor esetében a termék származását feltüntetik a tájékoztató vagy promóciós intézkedés részeként;
c)
a támogatott intézkedést világosan meghatározták, beleértve a forgalmazási intézkedés és a becsült költségek meghatározását, valamint annak megállapítását, hogy mely termékek vehetők figyelembe;
d)
a promóciós és tájékoztatási intézkedések támogatásának időtartama a harmadik országbeli kedvezményezettek számára nem haladhatja meg a három évet;
e)
a tájékoztató és/vagy promóciós üzenetek a bor belső tulajdonságain alapulnak, és összhangban állnak azon harmadik országok alkalmazandó jogszabályaival, amelyeket az üzenetek megcéloznak;
f)
a kedvezményezetteknek elegendő kapacitásuk van a harmadik országokkal folytatott kereskedelem sajátos korlátainak leküzdésére, továbbá elegendő erőforrással rendelkeznek az intézkedés lehető leghatékonyabb végrehajtásához. A tagállamok különösen azt ellenőrzik, hogy a promóciós intézkedést követően hosszú távon mind minőségi, mind mennyiségi szempontból elegendő termék áll-e rendelkezésre a piaci igények kielégítésére.
A kedvezményezettek lehetnek magántársaságok, valamint szakmai, termelői, szakmaközi szervezetek, vagy - amennyiben a tagállamok úgy határoznak - állami szervek. A tagállamok mindenesetre nem tehetnek állami szervet a promóciós intézkedés egyetlen kedvezményezettjévé.
Elsőbbséget kell biztosítani a 2003/361/EK bizottsági ajánlás (10) szerinti mikro-, kis- és középvállalkozásoknak, valamint a kollektív védjegyeknek.
A támogatási programmal való visszaélés megakadályozására az a) és c) pontban foglaltak általában nem változtathatók meg a támogatott intézkedések időtartama alatt, hacsak nem bizonyítható, hogy az ilyen változtatások lehetővé teszik a szóban forgó intézkedések hatékonyabb végrehajtását.
5. cikk
Kiválasztási eljárás
(1) A tagállamok meghatározzák a kérelmezés eljárási rendjét, amely tartalmazza különösen a következő részletes szabályokat:
a)
a 4. cikkben megállapított követelményeknek és kritériumoknak való megfelelés ellenőrzése;
b)
a kérelmek benyújtására és a javasolt intézkedések megfelelőségének vizsgálatára vonatkozó határidők;
c)
az érintett termékekre és forgalmazásukra irányadó szabályok, összhangban e rendelet rendelkezéseivel, a nemzeti rendelkezésekkel és a vonatkozó termékleírással;
d)
a szerződéskötésre irányadó szabályok, beleértve az esetleges típusszerződéseket, a biztosíték előírását és az előlegfizetési rendelkezéseket;
e)
az adott támogatott intézkedés értékelésének szabályai.
(2) A tagállamok a kérelmeket különösen az alábbi kritériumok szerint választják ki:
a)
a javasolt stratégiák és a megfogalmazott célok összhangja;
b)
a javasolt intézkedések minősége;
c)
az intézkedések várható hatása és eredményessége az érintett termékek iránti kereslet növelésében;
d)
biztosítékok arra vonatkozóan, hogy az érintett gazdasági szereplők hatékonyan működnek, rendelkeznek a szükséges technikai kapacitással, valamint hogy az általuk tervezett intézkedések költsége nem haladja meg a szokásos piaci árakat.
(3) A kérelmek vizsgálata után a tagállamok a legjobb ár-érték arányú kérelmeket választják ki, a rendelkezésre álló pénzeszközök keretén belül összeállítják azok jegyzékét, majd a kiválasztott kérelmeket a VIII. mellékletben foglalt formanyomtatvány felhasználásával eljuttatják a Bizottságnak a többi tagállam tájékoztatása és az intézkedés koherenciájának fokozása érdekében.
(4) Két vagy több tagállam határozhat közös promóciós intézkedés végrehajtásáról. E tagállamok hozzájárulnak az intézkedés finanszírozásához, továbbá a nyomon követés, a végrehajtás és az ellenőrzés megkönnyítésére megegyeznek az adminisztratív együttműködés eljárásairól.
(5) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a támogatott nemzeti vagy regionális intézkedések összhangban legyenek a 3/2008/EK rendelet vagy az 1698/2005/EK rendelet alapján finanszírozott intézkedésekkel, valamint a nemzeti vagy regionális kampányok keretében finanszírozott intézkedésekkel.
(6) A 479/2008/EK rendelet 10. cikke alapján nem nyújtható támogatás az 1698/2005/EK rendelet 20. cikke c) pontjának iii. alpontja vagy a 3/2008/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján támogatott intézkedésekre.
(7) A tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy a támogatást megelőlegezik az intézkedések végrehajtása előtt, feltéve, hogy a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe.
(8) Amennyiben a tagállamok nemzeti támogatást nyújtanak promóciós tevékenységre, azt bejelentik az e rendelet I., V., VII. és VIII. melléklete szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében.
2. szakasz
Szőlőültetvények szerkezetátalakítása és átállítása
6. cikk
Meghatározás
A 479/2008/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazásában a „természetes élettartamuk végéhez érő szőlőültetvények rendes megújítása” ugyanannak a parcellának ugyanazzal a fajtával és ugyanolyan szőlőtermesztési rendszerrel történő újratelepítése. A tagállamok további előírásokat is megállapíthatnak, különösen a megújított szőlőültetvények korát illetően.
7. cikk
Eljárás és kérelmek
(1) A tagállamok meghatározzák:
a)
a szerkezetátalakítási intézkedések végrehajtásának határidejét, amely nem haladhatja meg az öt évet;
b)
azon testületek vagy személyek körét, akik kérelmet nyújthatnak be;
c)
a kérelmek fontosság szerinti rangsorolására szolgáló objektív kritériumokat, összhangban a 479/2008/EK tanácsi rendelet 104. cikkének (9) bekezdésével;
d)
a tervjavaslatok tartalmát, amelyek részletes leírást adnak a javasolt intézkedésekről és végrehajtásuk javasolt határidejéről;
e)
a tervek bemutatására és jóváhagyására vonatkozó eljárást, amely rendelkezik különösen a kérelmek benyújtásának határidejéről és objektív kritériumokat határoz meg azok fontosság szerinti rangsorolására;
f)
egy olyan követelményt, amely szerint a kérelmeknek minden egyes pénzügyi évre vonatkozóan meg kell határozniuk az adott pénzügyi évben végrehajtandó intézkedéseket és az egyes intézkedésekkel érintett területet, valamint a végrehajtás ellenőrzésére irányuló eljárásokat;
(2) A tagállamok megállapíthatják a szerkezetátalakítási és átállítási támogatásra jogosult parcellák minimális méretét, a szerkezetátalakításból és átállításából származó parcellák minimális méretét, továbbá rendelkezhetnek az e követelménytől való bármilyen eltérésről, amelynek kellően indokoltnak kell lennie és objektív kritériumokon kell alapulnia.
8. cikk
A támogatás mértéke
A 479/2008/EK rendelet 11. cikkében és az e fejezetben foglalt rendelkezéseknek megfelelően a tagállamok szabályokat állapítanak meg a támogatás részletes hatályára és mértékére vonatkozóan. A szabályok rendelkezhetnek különösen az átalányösszegű kifizetésről, a hektáronkénti maximális támogatási mértékről, valamint a támogatás objektív kritériumok alapján történő kiigazításáról. Amennyiben a felhasznált telepítési jogok nem szerkezetátalakítási intézkedésből fakadnak, a támogatást - a verseny torzulásának elkerülésére - csökkenteni kell annak figyelembevétele érdekében, hogy a felhasznált telepítési jogokkal összefüggésben nem merült fel semmiféle, kivágással kapcsolatos költség.
A támogatást a 75. cikk (1) bekezdésének meghatározása szerinti beültetett területekre kell kifizetni.
E szabályokat úgy kell kidolgozni, hogy biztosítható legyen a támogatási program célkitűzésének teljesülése.
9. cikk
Pénzgazdálkodás
(1) A támogatást akkor kell kifizetni, ha már megállapították, hogy az intézkedést vagy a támogatási kérelemben szereplő valamennyi intézkedést - az adott tagállam által az intézkedések végrehajtására vonatkozóan meghozott döntésekkel összhangban - végrehajtották és a helyszínen ellenőrizték.
Habár a támogatás általános szabályként csak az intézkedések összességének végrehajtását követően fizethető ki, a támogatást ki kell fizetni egy-egy végrehajtott intézkedésre, ha a hátralévő intézkedések az 1782/2003/EK rendelet (11) 40. cikkének (4) bekezdése szerinti vis maior vagy rendkívüli körülmények következtében nem voltak végrehajthatók.
Amennyiben az ellenőrzések során fény derül arra, hogy a támogatási kérelemben szereplő intézkedések összességét az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerinti vis maiortól vagy rendkívüli körülményektől eltérő okokból nem hajtották végre maradéktalanul, és ha az intézkedéscsomag részét képező egyes intézkedésekre már fizettek ki támogatást, a tagállamok visszavonják a kifizetett támogatást.
(2) Az (1) bekezdés alóli kivételként a tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy az adott intézkedésre, illetve a támogatási kérelemben szereplő intézkedésekre nyújtandó támogatást az intézkedések végrehajtása előtt megelőlegezik a termelőnek, feltéve, hogy a végrehajtás megkezdődött és a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe. A 2220/85/EGK rendelet (12) alkalmazásában az érintett intézkedéseket az előleg kifizetését követő második borászati év végéig kell végrehajtani.
Az egyes tagállamoknak jogukban áll módosítani ezt az időtartamot, amennyiben:
a)
az érintett területek olyan terület részét képezik, amelyet az adott tagállam illetékes hatóságai természeti katasztrófa sújtotta területté nyilvánítottak;
b)
a tervezett intézkedés nem hajtható végre az érintett tagállamban elismert szerv által igazoltan fennálló növény-egészségügyi probléma következtében.
A támogatás előleg formájában történő kifizetésének további feltétele az adott területet érintő valamennyi olyan korábbi intézkedés maradéktalan végrehajtása, amelyre vonatkozóan a termelő támogatási előleget vett fel.
Amennyiben az ellenőrzések eredménye szerint a támogatási kérelemben szereplő olyan intézkedést, amelyre előleget fizettek ki, nem hajtottak végre maradéktalanul, a tagállamok büntetés kiszabásáról határozhatnak.
10. cikk
Átmeneti intézkedések
A tagállamok engedélyezhetik az 1493/1999/EK rendelet 11. cikke szerint megtervezett, folyamatban lévő szerkezetátalakítási intézkedéseknek a 479/2008/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdése szerinti új kérelemmé való átalakítását, feltéve, hogy teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
az ilyen átalakítást a 479/2008/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdésében említett intézkedés szerinti támogatási program céljára rendelkezésre bocsátott pénzeszközök erejéig finanszírozzák;
b)
az intézkedés folytatása - a szükséges módosításokat követően - megfelel az e cikkben megállapított feltételeknek.
3. szakasz
Zöldszüret
11. cikk
A zöldszüret meghatározása
A 479/2008/EK rendelet 12. cikke és e szakasz alkalmazásában nem tekintendő zöldszüretnek az, ha a szokásos termelési ciklus végén a kereskedelmi célú szőlőt a tőkéken hagyják (azaz nem szüretelik le).
Ezen túlmenően a zöldszüreti támogatásban részesülő parcella területe nem vehető figyelembe a földrajzi jelzéssel rendelkező borok termékleírásában meghatározott hozamkorlátozás kiszámításakor.
12. cikk
A zöldszüret végrehajtási feltételei
(1) A zöldszüreti intézkedéssel összefüggésben a tagállamok:
a)
részletes rendelkezéseket fogadnak el az intézkedés végrehajtására, beleértve a következőkkel kapcsolatban:
i.
a zöldszüretre vonatkozó előzetes értesítés;
ii.
a kifizetendő kompenzáció összege;
iii.
szabályok annak biztosítására, hogy az érintett területeket jó vegetatív állapotban tartják, az intézkedés alkalmazása nem jár káros környezeti hatással vagy negatív növény-egészségügyi következményekkel, továbbá hogy ellenőrizhető az intézkedés megfelelő végrehajtása; e célkitűzésekkel kapcsolatban a tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján korlátozhatják az intézkedést, többek között a különféle szőlőfajták ütemezése, a környezeti vagy növény-egészségügyi kockázatok vagy az alkalmazott módszer tekintetében.
b)
meghatározzák a zöldszüretre vonatkozó kérelmek benyújtási határidejét, amely minden évben április 15. és május 31. között lehet;
c)
május 31-ig meghatározzák azt a piaci helyzetet, amely a piaci egyensúly helyreállítása és a válságmegelőzés érdekében indokolja a zöldszüret iránti kérelmet.
d)
gondoskodnak az intézkedés megfelelő végrehajtásáról annak ellenőrzésével, hogy a zöldszüretet sikeresen elvégezték-e; a zöldszüreti támogatásban részesülő területeken a végrehajtást követően szisztematikus helyszíni ellenőrzést kell végezni; azokat a parcellákat kell ellenőrizni, amelyekre támogatást igényeltek.
Az első albekezdés d) pontjában említett ellenőrzés többek között a következőkre terjed ki:
i.
az érintett szőlőültetvény meglétének és kellő gondozásának ellenőrzése;
ii.
valamennyi fürt maradéktalan eltávolítása és megsemmisítése;
iii.
az alkalmazott módszer; a zöldszüreti támogatásban részesülő termelők megőrzik az intézkedés költségeire vonatkozó bizonyítékokat.
Annak biztosítására, hogy a támogatott parcellán nem maradt forgalmazható szőlő, valamennyi ellenőrzést évente június 15. és július 31. között kell elvégezni, de azt a szőlőérés kezdetének (véraison, a Baggiolini-féle M-szakasz, illetve a BBCH-skála szerinti 83. szakasz) szokásos idejére mindenképpen be kell fejezni valamennyi érintett területen.
(2) A zöldszüret ugyanazon a parcellán nem végezhető két egymást követő évben.
(3) Amennyiben a növénykultúra a zöldszüret időpontja előtt az 1857/2006/EK bizottsági rendelet (13) 2. cikke (8) bekezdése szerinti természeti csapás következtében teljes vagy részleges kárt szenved, nem nyújtható támogatás zöldszüretre.
(4) Amennyiben a zöldszüretre vonatkozó támogatás kifizetése és a szüreti időszak között a növénykultúra természeti csapás következtében teljes vagy részleges kárt szenved, a már támogatott területre vonatkozóan nem nyújtható a bevételkiesés ellensúlyozására irányuló pénzügyi kompenzációt szolgáló szüreti biztosítás.
13. cikk
Kérelmezési eljárás
(1) A tagállamok meghatározzák a kérelmezés eljárási rendjét, amelynek keretében rendelkeznek különösen az érintett termelőkre alkalmazható támogatásról és a kérelemben megadandó előírt információkról. A kérelem tartalmazza a területre, az átlagos hozamra, az alkalmazandó módszerre, valamint a szőlőfajtára és az abból készülő bor típusára vonatkozó részleteket.
(2) A tagállamok ellenőrzik a kérelmek megalapozottságát. E célból rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelemhez kötelező legyen mellékelni egy, a termelő által tett írásbeli kötelezettségvállalást. Amennyiben a kérelmet kellően indokolt ok nélkül visszavonják, a tagállamok előírhatják, hogy a kérelem kezelésével összefüggő költségeket az érintett termelő viselje.
14. cikk
Kompenzáció
(1) A tagállamok az általuk a 12. cikk (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában foglaltakkal összefüggésben engedélyezett különféle zöldszüreti (kézi, gépi vagy vegyi) módszerek szerint külön-külön minden évben kiszámítják a zöldszüret közvetlen költségeit. Ha egy adott területen egynél több módszert alkalmaznak, a kompenzáció összegét a legolcsóbb módszer alapján kell kiszámítani.
(2) A zöldszüret által okozott bevételkiesést a tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján határozzák meg
A 479/2008/EK rendelet 12. cikkének (4) bekezdésére is figyelemmel, a tagállamok az említett rendelet 12. cikkének (3) bekezdésében előírt támogatás mértékét a szokásos költségek és a bevételkieséssel kapcsolatos általános feltevések alapján állapítják meg. A tagállamok biztosítják, hogy a számítások:
a)
kizárólag igazolható elemeket tartalmazzanak;
b)
megfelelő szakértelemmel kiszámított számadatokon alapuljanak;
c)
egyértelműen megjelöljék a számadatok forrását;
d)
adott esetben a regionális vagy helyi feltételek figyelembevétele érdekében differenciáltak legyenek.
A támogatást az e rendelet 75. cikk (1) bekezdésének meghatározása szerinti beültetett területekre kell kifizetni.
4. szakasz
Kockázati alap
15. cikk
A támogatás mértéke
A 479/2008/EK rendelet 13. cikkében említett intézkedést a tagállamok az alábbi feltételek szerint vezethetik be támogatási programjukba:
a)
a támogatási program időtartama nem haladhatja meg a három évet;
b)
a kockázati alap létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatása a kockázati alap működésének első, második és harmadik évében a termelők által a kockázati alap működésének sorrendben első, második és harmadik évében fizetett hozzájárulások alábbi arányára korlátozódik:
i.
10 %, 8 %, illetve 4 % azon tagállamok esetében, amelyek 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakoztak az Közösséghez,
ii.
5 %, 4 %, illetve 2 % a többi tagállam esetében;
c)
A tagállamok meghatározhatják az adminisztratív költségek felső összeghatárát, amelyre a kockázati alapok létrehozása céljából támogatás nyújtható.
d)
A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a szóban forgó intézkedés végrehajtásával összefüggésben.
5. szakasz
Szüreti biztosítás
16. cikk
Jogosultsági feltételek
A 479/2008/EK rendelet 14. cikkében említett intézkedést a tagállamok az alábbi feltételek szerint vezethetik be támogatási programjukba:
a)
A szüreti biztosítási intézkedésekkel kapcsolatban a tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el az említett intézkedések végrehajtásáról, beleértve azokat a szükséges rendelkezéseket, amelyek biztosítják, hogy a szüreti biztosításra vonatkozó intézkedések ne torzítsák a versenyt a biztosítási piacon.
b)
A támogatást igénylő termelők biztosítási szerződésüket hozzáférhetővé teszik a nemzeti hatóságok részére annak érdekében, hogy a tagállamok megfelelhessenek a 479/2008/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében említett feltételnek.
c)
A tagállamok meghatározzák a támogatások felső összeghatárait oly módon, hogy eleget tegyenek a 479/2008/EK rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében említett feltételeknek. A tagállamok a támogatás mértékét adott esetben a szokásos költségek és a bevételkieséssel kapcsolatos általános feltevések alapján is megállapíthatják. A tagállamok biztosítják, hogy a számítások:
i.
kizárólag igazolható elemeket tartalmazzanak;
ii.
megfelelő szakértelemmel kiszámított számadatokon alapuljanak;
iii.
egyértelműen megjelöljék a számadatok forrását;
iv.
adott esetben a regionális vagy helyi feltételek figyelembevétele érdekében differenciáltak legyenek.
A 479/2008/EK rendelet 14. cikkének alkalmazásában a „természeti csapáshoz hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek” fogalom jelentése azonos az 1857/2006/EK bizottsági rendelet 2. cikkének (8) bekezdésében meghatározottakkal.
Amennyiben a tagállamok nemzeti támogatást nyújtanak szüreti biztosításra, azt bejelentik az e rendelet I., V. és VII. melléklete szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében.
6. szakasz
Beruházások
17. cikk
Támogatható intézkedések
A támogatott beruházások tiszteletben tartják az érintett beruházásra vonatkozó közösségi előírásokat.
A támogatható kiadások a következők:
a)
ingatlan építése, szerzése - a lízinget is beleértve - vagy fejlesztése;
b)
új gépek és berendezések - ideértve a számítógépes szoftvereket is - vásárlása vagy lízingelése, az adott eszköz piaci értékének erejéig; a lízingszerződéssel kapcsolatos egyéb költségek (mint például a lízingbe adó árrése, a kamatok refinanszírozási költségei, az általános költségek, biztosítási díjak stb.) nem minősülnek támogatható kiadásnak.
c)
az a) és b) pontban említett kiadásokhoz kapcsolódó általános költségek, mint például az építészek, mérnökök díjai, tanácsadási díjak, megvalósíthatósági tanulmányok, szabadalmi jogok és licencek megszerzése.
A b) ponttól eltérve, és kizárólag a 2003/361/EK bizottsági ajánlás (14) szerinti mikro-, kis- és középvállalkozásokra vonatkozóan a tagállamok megállapíthatják azokat a feltételeket, amelyek alapján kellően indokolt esetben a használt berendezések vásárlása támogatható kiadásnak tekinthető.
Az egyszerű pótló beruházások nem minősülnek támogatható kiadásnak annak biztosítására, hogy a beruházások teljesítsék az intézkedés célkitűzését, azaz a piaci igényekhez való jobb igazodást és a versenyképesség fokozását.
18. cikk
Az új termékek kifejlesztésére irányuló támogatható intézkedések
A 479/2008//EK rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett, az új termékek, eljárások és technológiák kifejlesztése céljából folytatott együttműködés költségei vonatkoznak az újonnan kifejlesztett termékek, eljárások és technológiák kereskedelmi célokra történő felhasználását megelőző olyan előkészítő műveletekre, mint például a tervezés, a termék-, eljárás- vagy technológiafejlesztés és vizsgálatok, továbbá a hozzájuk kapcsolódó tárgyi és/vagy nem tárgyi beruházások.
Az egyszerű pótló beruházások nem minősülnek támogatható kiadásnak annak biztosítására, hogy feldolgozási láncba történő beruházások teljesítsék az intézkedés célkitűzését, azaz a piaci igényekhez való jobb igazodást és a versenyképesség fokozását.
19. cikk
Pénzgazdálkodás
Kivéve az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerinti és a beruházások végrehajtási időszakában felmerülő vis maiort vagy rendkívüli körülményeket kivéve, a támogatások akkor fizethetők ki, ha már bebizonyosodott, hogy a támogatási kérelemben szereplő beruházásokat végrehajtották és a helyszínen ellenőrizték.
A beruházási támogatás kedvezményezettjei az illetékes kifizető ügynökségtől kérhetik előleg átutalását, amennyiben a nemzeti támogatási program rendelkezik ilyen lehetőségről.
Az előleg összege nem haladhatja meg a beruházáshoz kapcsolódó állami támogatás 20 %-át, és kifizetésének feltétele az előleg összegének 110 %-át kitevő bankgarancia vagy egy azzal egyenértékű biztosíték letétbe helyezése.
A biztosítékot fel kell szabadítani, ha az illetékes kifizető ügynökség megállapítja, hogy a beruházáshoz kapcsolódó állami támogatásnak megfelelő tényleges kiadás összege meghaladja az előleg összegét.
20. cikk
Összeegyeztethetőség és egységesség
Nem nyújtható támogatás olyan forgalmazási intézkedésekre, amelyek a 479/2008/EK tanácsi rendelet 10. cikke alapján támogatásban részesültek.
Amennyiben a tagállamok nemzeti támogatást nyújtanak beruházásokra, azt bejelentik az e rendelet I., V. és VII. melléklete szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében.
7. szakasz
Melléktermékek ártalmatlanítása
21. cikk
A minimális alkoholtartalom meghatározása
(1) A 479/2008/EK rendelet VI. melléklete D. szakaszára is figyelemmel, a tagállamok megállapítják azt az alkoholtartalmat, amelyet a melléktermékeknek a megtermelt bor alkoholtartalmához képest tartalmazniuk kell. A minimális alkoholtartalmat a tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján módosíthatják.
(2) Ha a tagállamok által az (1) bekezdés alapján meghatározott térfogatszázalékot nem érik el, a lepárlásra kötelezetteknek a saját maguk által termelt borból akkora mennyiséget kell leadniuk, amellyel biztosítható a szóban forgó térfogatszázalék elérése.
(3) A melléktermékek alkoholtartalmának a borászati termék alkoholtartalmához viszonyított meghatározásához a térfogatszázalékban kifejezett természetes alkoholtartalom különböző szőlőtermő övezetekre vonatkozó szabványos értéke a következő:
a)
8 % az A. övezetben;
b)
8,5 % a B. övezetben;
c)
9,0 % a C. I. övezetben;
d)
9,5 % a C. II. övezetben;
e)
10,0 % a C. III. övezetben;
22. cikk
Melléktermékek ártalmatlanítása
A termelők kötelesek a borkészítés vagy a szőlő bármely más feldolgozásának melléktermékét kivonni a piacról az alábbi feltételekkel megvalósuló felügyelet mellett:
a)
a melléktermékeket haladéktalanul, de legkésőbb annak a borászati évnek a végéig, amelyben előállították őket, ki kell vonni a piacról; A tagállamok korábbi időpontot is megállapíthatnak; a kivonást - a becsült mennyiségek megjelölésével együtt - vagy be kell jegyezni a 479/2008/EK rendelet 112. cikke (2) bekezdésének megfelelően vezetett nyilvántartásba, vagy azt az illetékes hatóságnak kell tanúsítania.
b)
a kivonásnak összhangban kell állnia az alkalmazandó közösségi jogi aktusokkal és különösen a környezetvédelmi rendelkezésekkel
A szóban forgó borseprő kivonása akkor tekinthető megtörténtnek, ha a borseprőt denaturálták annak érdekében, hogy lehetetlenné tegyék a borkészítésben való felhasználását, valamint ha a denaturált seprő harmadik félnek történő elszállítását bevezették a 479/2008/EK rendelet 112. cikkének (2) bekezdése szerinti nyilvántartásba. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az ilyen műveletek ellenőrzésére. E célból létrehozhatják az érintett harmadik felek előzetes elismerésének rendszerét.
A tagállamok határozhatnak úgy, hogy azoknak a termelőknek, akik a kérdéses borászati évben telephelyükön nem termelnek 25 hektoliternél több bort vagy mustot, melléktermékeiket nem kell kivonniuk a piacról.
23. cikk
A melléktermékek lepárlással történő ártalmatlanítása
(1) A borkészítés vagy a bármely más szőlőfeldolgozási eljárás melléktermeinek ártalmatlanítására vonatkozó kötelezettséget a termelők teljesíthetik a melléktermékek lepárlásra történő átadásával.
(2) A tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján előírhatják, hogy a borkészítés vagy bármely más szőlőfeldolgozási eljárás melléktermei összességének vagy egy részének lepárlásra történő átadása kötelező legyen valamennyi termelőjük vagy azok egy része számára. Ez a kötelezettség a bornak az ecetipar részére történő átadásával is teljesíthető.
(3) A tagállamok ezenkívül az általuk megállapított eljárásnak megfelelően a lepárlók tanúsítására vonatkozó rendszert is bevezethetnek.
24. cikk
A támogatás célja
(1) A 479/2008/EK rendelet 16. cikkében említett támogatás - a (3) bekezdésben említett feltétellel és az ugyanazon cikk (1) bekezdésének második albekezdésében foglalt korlátozásokkal - olyan lepárlóknak fizethető ki, akik a lepárlásra átadott termékeket legalább 92 térfogatszázalékos nyersalkohollá dolgozzák fel.
(2) A szóban forgó támogatás tartalmaz egy átalányösszeget e termékek összegyűjtési költségeinek ellensúlyozására, ha a termékeket a lepárlótól a termelőhöz kell átszállítani és az említett költségeket az utóbbi viseli.
(3) A tagállamok rendelkezhetnek a támogatást megelőlegezéséről, feltéve, hogy a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe.
(4) A tagállamok elfogadják az e cikkben előírt intézkedés alkalmazásának részletes szabályait.
25. cikk
A támogatás összege
(1) A 479/2008/EK rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében említett, a lepárlók számára kifizethető támogatás maximális összegét a térfogatszázalékban kifejezett alkoholtartalom és a hektoliterben számított mennyiség alapján kell meghatározni a következőképpen:
a)
a törkölyből nyert nyersalkohol esetében: 1,1 EUR/térfogatszázalék/hl;
b)
a borból és borseprőből nyert nyersalkohol esetében: 0,5 EUR/térfogatszázalék/hl.
(2) A tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján és az (1) bekezdésben előírt korlátokon belül megállapítják a 24. cikk (2) bekezdésében említett összegyűjtési költségek ellensúlyozására szolgáló átalánytámogatás összegét, majd ezt az adatot bejelentik a Bizottságnak az e rendelet I., V. és VII. melléklete szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében. Ezek az összegek objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján kiigazíthatók a különféle termelési típusnak megfelelően.
8. szakasz
A szeszesital-piac ellátását szolgáló lepárlás
26. cikk
A támogatás célja
(1) A 479/2008/EK rendelet 17. cikkében említett támogatás - a (3) bekezdésben említett feltétellel, valamint objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján - olyan termelőknek ítélhető oda, akik termékei a szeszesital-ágazatnak szánt borpárlatok előállításánál kerülnek végső felhasználásra.
(2) A támogatás olyan bortermelőknek is kifizethető, akik maguk nem szőlőtermesztők.
(3) A tagállamok rendelkezhetnek a támogatás megelőlegezéséről, feltéve, hogy a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe.
(4) A tagállamok elfogadják az e cikkben előírt intézkedés alkalmazásának részletes szabályait.
27. cikk
A támogatás összege
A tagállamok megállapítják a hektáronkénti támogatás összegét, majd ezt az adatot bejelentik a Bizottságnak az I., V. és VII. melléklet szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében. Ezek az összegek objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján kiigazíthatók, különösen a borvidéknek és a termelési feltételeknek megfelelően.
9. szakasz
Krízislepárlás
28. cikk
Az intézkedés meghatározása
(1) Figyelemmel a 479/2008/EK rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételre, valamint az ugyanazon cikk (4) és (5) bekezdésében említett, rendelkezésre álló költségvetési keretre, azok a tagállamok, amelyek - objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján - területük egészén vagy egy részén krízislepárlást indítanak egy vagy több borkategóriában, erről támogatási programjaik módosítása révén tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok a lepárlást objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján kötelezővé tehetik valamennyi termelőjük vagy azok egy része számára.
(3) A tagállamok elfogadják az e cikkben előírt intézkedés alkalmazásának részletes szabályait.
29. cikk
A támogatás szabályai
(1) A 479/2008/EK rendelet 18. cikkében említett támogatás - a (3) bekezdésben említett feltétellel - olyan lepárlóknak fizethető ki, akik a bort legalább 92 térfogatszázalékos nyersalkohollá dolgozzák fel.
(2) A támogatás tartalmazhat minimumárat, amelyet a lepárlók a bortermelőknek utalnak át.
(3) A tagállamok rendelkezhetnek a támogatás megelőlegezéséről, feltéve, hogy a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe.
30. cikk
A támogatás összege
(1) A tagállamok megállapítják a támogatás összegét és - adott esetben - a 29. cikkben említett, termelőkre vonatkozó minimumárat, majd ezeket az adatokat bejelentik a Bizottságnak az I., V. és VII. melléklet szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében. Ezek az összegek borvidékek és termelési feltételek szerint kiigazíthatók objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján. A támogatást mindenesetre oly módon kell megállapítani, hogy a bortermelőknek kifizetett ár ne haladja meg az adott borvidékre vagy borkategóriára vonatkozó piaci árat.
(2) A tagállamok adott esetben kellőképpen csökkentik a termelőkre vonatkozó minimumárat olyan borok esetében, amelyek alkoholtartalmát a 479/2008/EK rendelet 19. cikke szerinti támogatásban részesült termelők répacukor vagy szőlőmust hozzáadásával növelték.
31. cikk
Nemzeti támogatás
Amennyiben a tagállamok nemzeti támogatást nyújtanak krízislepárlásra, nyilvántartást vezetnek valamennyi kérelem részleteiről és végeredményéről. A tagállamok ezt a II., III. és IV. melléklet szerinti formanyomtatványok megfelelő sorában közlik.
10. szakasz
Sűrített szőlőmust alkalmazása
32. cikk
A támogatás célja
(1) A 479/2008/EK rendelet 19. cikkében említett támogatás olyan bortermelőknek ítélhető oda, akik a 479/2008/EK rendelet V. mellékletének A. szakaszában említett termékek természetes alkoholtartalmának növelésére a Közösségben előállított sűrített szőlőmustot és finomított szőlőmustsűrítményt használnak fel.
(2) A tagállamok rendelkezhetnek a támogatást megelőlegezéséről, feltéve, hogy a kedvezményezett biztosítékot helyezett letétbe.
(3) A tagállamok elfogadják az e cikkben előírt intézkedés alkalmazásának részletes szabályait.
33. cikk
A támogatás összege
(1) A 479/2008/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdésében említett támogatás maximális összegét az alábbi termékkategóriákra vonatkozóan a térfogatszázalékban kifejezett potenciális alkoholtartalom és a hektoliterben számított mennyiség alapján kell meghatározni a következőképpen:
a)
szőlőmustsűrítmény: 1,699 EUR/térfogatszázalék/hl,
b)
finomított szőlőmustsűrítmény: 2,206 EUR/térfogatszázalék/hl.
(2) A tagállamok objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján megállapítják a támogatás öszegét termékkategóriánként, majd ezt az adatot bejelentik Bizottságnak az I., V. és VII. melléklete szerinti formanyomtatványok vonatkozó részében. Ezek az összegek régiónként és szőlőtermő-területenként módosíthatók objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján.
(3) Az (1) bekezdésben felsorolt termékek potenciális alkoholtartalmát úgy kell megállapítani, hogy az 558/93/EK bizottsági rendelet (15) mellékletében megállapított módszerrel összhangban használt refraktométeren 20° C-on leolvasott értékekre az 1623/2000/EK rendelet I. mellékletében található megfelelési táblázat értékeit kell alkalmazni. Az illetékes hatóságok által végzett ellenőrzéseknél 0,2 térfogatszázalékos tűréshatár engedélyezett.
34. cikk
Ellenőrzés
A tagállamok illetékes hatóságai megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy megbizonyosodjanak az alkoholtartalom növelésére használt termékek azonosításához és mennyiségük igazolásához szükséges ellenőrzések elvégzéséről, valamint a 479/2008/EK rendelet V. mellékletének A. és B. szakaszában foglaltak teljesítéséről.
III. FEJEZET
Jelentés, értékelés és általános rendelkezések
35. cikk
Jelentés és értékelés
(1) A 479/2008/EK rendelet 21. cikkének (1) bekezdésében említett jelentést a tagállamok az e rendelet V. és VI. melléklete szerinti formanyomtatványon nyújtják be a Bizottságnak. A megfelelő táblázatokban szereplő információk a támogatási programhoz kapcsolódó intézkedések tekintetében valamennyi évre vonatkoznak:
a)
a programozási időszakban már felmerült, pénzügyi évenkénti kiadásokra vonatkozó nyilatkozat, amely kiadások semmi esetre sem léphetik túl az adott tagállamnak a 479/2008/EK rendelet II. melléklete szerint kiosztott teljes összeget;
b)
a későbbi pénzügyi évekre vonatkozó támogatási előrejelzések a támogatási program tervezett végrehajtás időszakának végéig, amely előrejelzések összege nem haladhatja meg az adott tagállamnak a 479/2008/EK rendelet II. melléklete értelmében kiosztott teljes összeget, továbbá amelyek összhangban állnak az e rendelet 3. cikke értelmében benyújtott legfrissebb kérelmekkel.
(2) A jelentésben a támogatási program intézkedéseinek végrehajtására vonatkozó műszaki adatokat a tagállamok a VII. melléklet szerinti formanyomtatvány kitöltésével közlik. A promóciós intézkedés végrehajtására vonatkozó részleteket a tagállamok a VIII. melléklet szerinti formanyomtatványon adják meg.
(3) A valamely pénzügyi évre való hivatkozások a tagállamok által október 16. és a következő év október 15. között ténylegesen teljesített kifizetésekre vonatkoznak.
(4) A 479/2008/EK rendelet 21. cikkének (2) bekezdésében említett jelentést a tagállamok az e rendelet V. és VI. melléklete szerinti formanyomtatványon nyújtják be a Bizottságnak. A következtetések ezenkívül tartalmazzák:
-
C1: a támogatási program költség-haszon értékelését,
-
C2: az támogatási program hatékonyságának fokozására irányuló elképzeléseket.
(5) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak a 9. cikk (1) bekezdésében és a 12. cikk (1) bekezdésének d) pontjában előírt rendelkezéseknek való megfelelés érdekében meghozott intézkedéseket. A bejelentést a VIIIa. és VIIIb. melléklet szerinti formanyomtatványon kell megtenni.
(6) A 479/2008/EK rendelet 5. cikkének (4) bekezdésében említett tagállamok nem kötelesek benyújtani az e rendelet V., VI., VII., VIII., VIIIa. és VIIIb. melléklete szerinti formanyomtatványokat.
(7) A tagállamok nyilvántartást vezetnek valamennyi támogatási program részleteiről, akár módosították azokat, akár nem, valamint minden intézkedésről, amelyet a tervek végrehajtása során hoztak.
36. cikk
Kizárás
A nemzeti támogatási programok keretében nem nyújtható pénzügyi támogatás a 479/60/EK rendelet 85. és 86. cikkében említett jogszerűtlen szőlőültetvényeket művelő termelőknek és az e rendelet 60. cikkének (3) bekezdésében említett oltványiskoláknak.
37. cikk
A kedvezményezettek késedelmes kifizetése
A tagállamok a 479/2008/EK tanácsi rendelet 9. cikkének kivételével minden egyes intézkedés tekintetében:
a)
meghatározzák a kérelmek benyújtási határidejét;
b)
az érvényes és hiánytalan kérelem benyújtásának időpontját követően a kedvezményezetteket kifizetik a következő határidőkön belül:
i.
hét hónapon belül olyan intézkedések esetében, amelyek egy éven belül végrehajthatók és ellenőrizhetők;
ii.
a tagállamok által megállapított ésszerű határidőn belül olyan intézkedések esetében, amelyek egy éven belül nem hajthatók végre és nem ellenőrizhetők; a tagállamok e határidőt az I. melléklet szerinti formanyomtatvány vonatkozó részeiben jelentik be a Bizottságnak.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT KERESKEDELEM
I. FEJEZET
A szőlőlé és must importárával kapcsolatos rendelkezések
38. cikk
Meghatározás
E cím alkalmazásában a „szállítmány” az egy feladó által egy címzettnek feladott termék mennyisége, amely egyetlen, szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozaton szerepel. Az egyes nyilatkozatok csak a Kombinált Nómenklatúra azonos kódja alá tartozó, a 2913/92/EK rendelet (16) 23. és 24. cikke értelmében egy és ugyanazon származási helyről érkező árura vonatkozhatnak.
39. cikk
Ellenőrzés szállítmányonként
(1) A 2009 61, 2009 69 és 2204 30 KN-kód alá tartozó, a Közös Vámtarifa I. melléklete harmadik része I. szakaszának 2. mellékletében felsorolt és az importárral kapcsolatos rendelkezések hatálya alá tartozó termékeknél a tényleges vámértéket az egyes szállítmányok ellenőrzésével kell igazolni.
(2) Az (1) bekezdésében megjelölt termékeknek a 2658/87/EK rendelet (17) 2. melléklet szerinti importárát a vámérték alapján kell meghatározni.
II. FEJEZET
Tanúsítványok és analitikai bizonylatok szőlőlé és must importja esetén
1. szakasz
Általános rendelkezések
40. cikk
Előírt dokumentumok
A 479/2008/EK rendelet 82. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontjában említett tanúsítvány és analitikai bizonylat egyetlen okmányt képez, amelynek:
a)
„tanúsítvány” részét a termékek származási helye szerinti harmadik országnak valamelyik szerve állítja ki;
b)
„analitikai bizonylat” részét a termékek származási helye szerinti harmadik ország által elismert hatósági laboratórium állítja ki.
41. cikk
Az analitikai bizonylat tartalma
Az analitikai bizonylat az alábbi adatokat tartalmazza:
a)
erjedő borok és szőlőmust esetében:
i.
a térfogatszázalékban kifejezett összes alkoholtartalom;
ii.
a térfogatszázalékban kifejezett tényleges alkoholtartalom;
b)
szőlőmust és szőlőlé esetében a sűrűség;
c)
borok, szőlőmust és szőlőlé esetében:
i.
az összes szárazanyag-tartalom;
ii.
az összes savtartalom;
iii.
az illósav-tartalom;
iv.
a citromsav-tartalom;
v.
az összes kéndioxid-tartalom;
vi.
a fajok közötti keresztezésből nyert fajták (közvetlen termelői hibridek vagy egyéb, a Vitis vinifera fajhoz nem tartozó fajták) jelenléte.
42. cikk
Mentességek
(1) Nincs szükség tanúsítvány vagy analitikai bizonylat bemutatására a harmadik országokból származó és onnan - újra fel nem használható záróeszközzel ellátott, öt liternél nem nagyobb, címkézett tárolóedényben - behozott termékeknél abban az esetben, ha a szállított összmennyiség - akár külön szállítmányokból áll, akár nem - nem haladja meg a 100 litert.
(2) Amennyiben a termékek nem teljesítik az (1) bekezdésben meghatározott feltételeket, nincs szükség tanúsítvány és analitikai bizonylat bemutatására:
a)
az utasonként legfeljebb 30 liter mennyiségű, a 918/83/EGK tanácsi rendelet (18) 45. cikkének értelmében az utasok személyi poggyászához tartozó bor, szőlőmust vagy szőlőlé esetében;
b)
a küldeményenként legfeljebb 30 liter mennyiségű, a 918/83/EGK rendelet 29. cikkének értelmében magánszemély által egy másik magánszemélynek továbbított küldemény formájában küldött bor esetében;
c)
a 918/83/EGK rendelet 2. cikkének értelmében a lakóhelyüket harmadik országból a Közösség vámterületére áthelyező természetes személyek saját tulajdonát képező bor és szőlőlé esetében;
d)
a 918/83/EGK rendelet 95. cikkében meghatározott kereskedelmi szakvásárokra szánt bor és szőlőlé esetében, feltéve, hogy a szóban forgó termékeket újra fel nem használható záróeszközzel ellátott, két liternél nem nagyobb, címkézett tárolóedényekben helyezik el;
e)
legfeljebb 100 liter mennyiségű, a tudományos és műszaki kísérletek céljára importált, más tárolóedényekben lévő bor, szőlőmust és szőlőlé esetében;
f)
a diplomáciai kapcsolatokról szóló 1961. április 18-i bécsi egyezmény alapján, a konzuli kapcsolatokról szóló 1963. április 24-i bécsi egyezmény vagy más konzuli egyezmények alapján, illetve a különleges küldetésekről szóló 1969. december 16-i New York-i egyezmény rendelkezéseivel összhangban behozott bor és szőlőlé esetében;
g)
a nemzetközi szállításban részt vevő hajók és légi járművek fedélzeti üzleteiben tárolt borok és szőlőlé esetében;
h)
az Európai Közösség területéről származó és ott palackozott, harmadik országokba exportált, majd a közösségi vámterületre visszaküldött és szabad forgalomba bocsátott bor vagy szőlőlé esetében.
2. szakasz
Teljesítendő követelmények és részletes szabályok a tanúsítvány és analitikai bizonylat elkészítésére és felhasználására bor, szőlőlé és szőlőmust importjánál
43. cikk
V I 1 okmány
(1) A tanúsítványt és az analitikai bizonylatot minden egyes, a Közösségbe irányuló importra szánt szállítmánynál egyetlen V I 1 okmányon kell elkészíteni.
Az (1) bekezdésben említett okmányt a IX. mellékletben szereplő mintának megfelelő V I 1 formanyomtatvány alapján kell elkészíteni. Az okmányt a 48. cikkben foglaltaknak megfelelően a hivatalos szerv tisztviselője és a jóváhagyott laboratórium tisztviselője írja alá.
(2) A nem közvetlen emberi fogyasztásra szánt termékek esetében a V I 1 formanyomtatvány analitikai bizonylatra vonatkozó részét nem kell kitölteni.
Az újra fel nem használható záróeszközzel ellátott, 60 litert meg nem haladó, címkézett tárolóedényekben palackozott bor esetében, és feltéve, hogy a bor a XII. fejezetben felsorolt, a Közösség által elfogadott külön garanciákat kínáló országok valamelyikéből származik, a V I 1 formanyomtatvány analitikai bizonylatra vonatkozó részének kitöltésére csak a következők tekintetében van szükség:
a)
a térfogatszázalékban kifejezett tényleges alkoholtartalom;
b)
az összes savtartalom;
c)
az összes kéndioxid-tartalom.
44. cikk
Az okmányok leírása
(1) A V I 1 formanyomtatványok egy gépelt vagy kézzel írott eredeti és egy egyidejűleg kiállított másolatból állnak, ebben a sorrendben.
(2) A V I 2 formanyomtatvány egy, a X. mellékletben bemutatott mintának megfelelően kiállított, a V I 1 nyomtatványon vagy egy másik V I 2 kivonaton szereplő adatokat tartalmazó kivonat, amelyet a Közösség vámhivatala lebélyegzett. A V I 2 formanyomtatványok egy eredeti példányból és két másolatból állnak, ebben a sorrendben.
(3) A V I 1 okmányok és a V I 2 kivonatok megfelelnek a XI. mellékletben meghatározott technikai szabályoknak.
(4) A terméket mind az eredeti példánynak, mind a másolatnak kísérnie kell. A V I 1 és a V I 2 formanyomtatványokat géppel vagy kézzel, vagy hivatalos szerv által jóváhagyott, ezekkel egyenértékű műszaki eszközzel kell kitölteni. Kézírás esetén a formanyomtatványokat tintával és nagybetűvel kell kitölteni. Bejegyzést nem szabad törölni vagy átírni. Valamennyi módosítást a hibás rész áthúzásával és indokolt esetben a megfelelő szöveg beírásával kell elvégezni. A kitöltő minden ilyen változtatást aláírásával hitelesít, és a hivatalos szerv, a laboratórium vagy a vámhatóság adott esetben lebélyegzi azt.
(5) A V I 1 okmányok és a V I 2 kivonatok sorozatszámot viselnek, amelyet a V I 1 okmányok esetében az a hivatalos szerv ad ki, amelynek tisztviselője a tanúsítványt aláírja, a V I 2 kivonatok esetében pedig az a vámhivatal bocsát ki, amely a 47. cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően azokat lebélyegzi.
(6) A (2), (3), (4) és (5) bekezdés sérelme nélkül a V I 1 és V I 2 okmányok - az illetékes hatóságok által megállapított részletes szabályok szerint - számítógépes rendszerek segítségével is kiadhatók és használhatók. Az elektronikus V I 1 és V I 2 okmányok tartalmának azonosnak kell lenne a papíralapú okmányok tartalmával.
45. cikk
Egyszerűsített eljárás
(1) Azok a V I 1 okmányok, amelyeket a XII. mellékletben felsorolt, a Közösség által elfogadott külön garanciákat kínáló harmadik országok bortermelői töltöttek ki, a 48. cikkben említett jegyzéken feltüntetett szervek és laboratóriumok által elkészített tanúsítványoknak vagy analitikai bizonylatoknak minősülnek, feltéve, hogy a termelők a szóban forgó harmadik országok illetékes hatóságaitól egyedi jóváhagyást kaptak és azok ellenőrzési hatáskörébe tartoznak.
(2) Az (1) bekezdésben említett jóváhagyott termelők a V I 1 formanyomtatványokat úgy használják, hogy a 9-es rovatban megadják a harmadik ország jóváhagyó hivatalos szervének nevét és címét. Ezenfelül a termelők a formanyomtatványon feltüntetik:
a)
az 1. rovatban nevüket és címüket, valamint a XII. mellékletben felsorolt harmadik országokban érvényes nyilvántartási számukat;
b)
a 10. rovatban legalább a 43. cikk (2) bekezdésében előírt adatokat.
A termelők a „tisztviselő neve és beosztása” szavak áthúzása után aláírják a formanyomtatványt a 9. és 10. rovatban az e célra fenntartott helyen.
Nincs szükség a laboratórium bélyegzőjére, valamint a laboratórium nevét és címét sem kell megadni.
46. cikk
Eltérések
Az e rendelet 43. cikke (2) bekezdésének és 45. cikkének alkalmazása felfüggeszthető, ha bebizonyosodik, hogy a szóban forgó intézkedések hatálya alá tartozó termékeket meghamisították, ezzel valószínűleg kockáztatva a fogyasztók egészségét, illetve hogy azokat a 479/2008/EK rendelet 82. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásoktól eltérő borászati eljárással készítették.
47. cikk
Felhasználás
(1) A V I 1 okmányok, illetve a V I 2 kivonatok eredetijét és másolatát azon tagállam illetékes hatósága részére kell átadni, ahol az adott szállítmány szabad forgalomba helyezéséhez szükséges vámalakiságokat elvégzik.
Amennyiben szükséges, a hatóságok a V I 1 okmányt vagy a V I 2 kivonatot hátirattal látják el. Az eredetit visszaküldik az érdekelt személynek, a másolatot pedig legalább öt évig megőrzik.
(2) Abban az esetben, ha egy szállítmányt a szabad forgalomba bocsátás előtt hiánytalanul vissza kell küldeni, az új feladó a szállítmány felügyeletét ellátó vámhatóságoknak átadja az arra a szállítmányra vonatkozó V I 1 okmányt vagy V I 2 kivonatot, valamint adott esetben az ezt követően kitöltött V I 2 formanyomtatványt.
A hatóságok ellenőrzik, hogy a V I 1 okmányon feltüntetett adatok egyeznek-e a V I 2 okmányon feltüntetettekkel, illetve hogy a V I 2 kivonaton feltüntetett adatok egyeznek-e az ezt követően kitöltött V I 2 formanyomtatványon szereplő adatokkal, majd ez utóbbit lebélyegzik, így az egyenértékűvé válik a V I 2 kivonattal; ezután ennek megfelelően hátirattal látják el az okmányt vagy az előző kivonatot. A kivonatot és a V I 1 okmány eredetijét vagy az előző V I 2 kivonatot visszaküldik az új feladónak, és az okmány másolatát vagy az előző kivonatot legalább öt évig megőrzik.
A V I 2 formanyomtatványt azonban nem szükséges kitölteni egy termékszállítmány harmadik országba történő újrakivitele esetében.
(3) Abban az esetben, ha egy szállítmányt a szabad forgalomba bocsátás előtt megosztanak, az érdekelt személy a megosztandó szállítmányra vonatkozó V I 1 okmány eredetijét és másolatát vagy a V I 2 kivonatot - a minden egyes új szállítmánynál ezt követően kitöltött V I 2 formanyomtatvánnyal és két másolattal együtt - átadja a szóban forgó szállítmány felügyeletét ellátó vámhatóságoknak.
A hatóságok ellenőrzik, hogy a V I 1 okmányon vagy a V I 2 kivonaton feltüntetett adatok megfelelnek-e az az új szállítmányokra ezt követően egyenként kitöltött kitöltött V I 2 formanyomtatványon szereplő adatoknak; majd az utóbbit lebélyegzik, így az egyenértékűvé válik a V I 2 kivonattal; ezután ennek megfelelően hátirattal látják el V I 1 okmányt vagy az azon alapuló V I 2 kivonatot. A V I 2 kivonatot, az előzőleg kitöltött V I 1 okmánnyal vagy a V I 2 kivonattal együtt visszaküldik az érintett személynek, az említett okmányok mindegyikének másolatát pedig legalább öt évig megőrzik.
48. cikk
Az illetékes szervek jegyzéke
(1) A Bizottság a harmadik országok illetékes hatóságaitól származó bejelentések alapján összeállítja és naprakésszé teszi a szervek, laboratóriumok és a V I 1 okmányok elkészítésére jogosult bortermelők nevét és címét tartalmazó jegyzékeit. A Bizottság az interneten közzéteszi a szóban forgó szervek és laboratóriumok nevét és címét.
(2) Az (1) bekezdésben említett harmadik országok illetékes hatóságaitól származó bejelentések tartalmazzák:
a)
a V I 1 okmányok elkészítése céljára jóváhagyott vagy kinevezett hivatalos szervek, illetve laboratóriumok nevét és címét;
b)
a V I 1 okmányok elkészítésére jogosult bortermelők nevét, címét és hivatalos nyilvántartási számát.
Az (1) bekezdésben említett jegyzékeken csak azok, az e bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett szervek és laboratóriumok szerepelhetnek, amelyeket az érintett harmadik ország illetékes hatóságai felhatalmaztak arra, hogy kérelemre a Bizottságnak és a tagállamoknak megadjanak minden, az okmányon megjelenő adatok értékeléséhez szükséges információt.
(3) A jegyzékeket - különösen a szervek vagy laboratóriumok cím- és/vagy névváltozásának figyelembevétele érdekében - folyamatosan naprakésszé kell tenni.
49. cikk
Közvetett behozatalra vonatkozó előírások
Abban az esetben, ha egy bort abból a harmadik országból, amelynek területén készült (a továbbiakban: „származási ország”) egy másik harmadik országba (a továbbiakban: „az exportáló ország”) exportálnak, ahonnan azután a Közösségbe exportálják, az exportáló ország illetékes hatóságai - a V I 1 okmány vagy a származási ország illetékes hatóságai által elkészített, azzal egyenértékű okmány alapján - kitölthetik a V I 1 okmányt anélkül, hogy az érintett borra nézve további elemzéseket kellene elvégezniük, ha a szóban forgó bort:
a)
már a származási országban palackozták és címkézték, és ezzel összefüggésben nem történik változás; vagy
b)
a származási országból hordóban exportálták, és az exportáló országban - bármiféle további feldolgozás nélkül - palackozták és címkézték.
Az exportáló ország illetékes hatósága a V I 1 okmányon tanúsítja, hogy a szóban forgó bor az a bor, amelyre az első bekezdés utal, valamint hogy az teljesíti az ott rögzített feltételeket.
A V I 1 okmány eredeti példányát vagy hitelesített másolatát, illetve az azzal egyenértékű, a származási országban kiállított okmányt csatolni kell az exportáló ország V I 1 okmányához.
E cikk alkalmazásában kizárólag azok az országok minősülnek származási országnak, amelyek szerepelnek azoknak a hivatalos szerveknek és laboratóriumoknak a 48. cikk (1) bekezdése alapján közzétett jegyzékében, amelyeket a harmadik országok jelöltek ki a behozott borszállítmányokhoz csatolandó okmányok kiállítására.
50. cikk
Meghatározott borokra vonatkozó külön szabályok
(1) Likőrborok és szeszezett borok esetében a V I 1 okmányok érvényessége csak abban az esetben ismerhető el, ha a 48. cikkben említett hivatalos ügynökség a 14. rovatban feltüntette a következőt:
„az ehhez a borhoz hozzáadott alkohol igazoltan boralkohol”.
A bejegyzést a következő információ egészíti ki:
a)
a kibocsátó szerv teljes neve és címe;
b)
az ügynökség tisztviselőjének aláírása;
c)
az ügynökség bélyegzője.
(2) A V I 1 okmány szolgálhat annak igazolására, hogy az importált bor földrajzi jelzéssel rendelkezik, összhangban a Világkereskedelmi Szervezetnek (WTO) a kereskedelmi vonatkozású szellemi tulajdonjogokról szóló egyezményével (TRIPS), a földrajzi jelzésekről szóló közösség jogszabályokkal vagy az Európai Közösség és a bor származási helye szerinti harmadik ország között létrejött, a földrajzi jelzések kölcsönös elismeréséről és védelméről szóló megállapodással.
Ilyen esetben a 14. rovatban fel kell tüntetni a következőt:
„Az ebben az okmányban szereplő bor igazoltan a(z) […] szőlőtermő területen készült, és a származási ország rendelkezéseinek megfelelően a 6. rovatban feltüntetett földrajzi jelzést kapta”.
A bejegyzést ki kell egészíteni az (1) bekezdés második albekezdésében előírt információval.
51. cikk
Az importborok megfelelősége
Ha valamely tagállam illetékes hatóságai feltételezik, hogy egy harmadik országból származó termék nem felel meg a 479/2008/EK rendelet 82. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek, erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
III. FEJEZET
Kivitelre vonatkozó különös rendelkezések
52. cikk
A hivatalos szervek értesítése
(1) A tagállamok elküldik a Bizottság részére azon hivatalos vagy hivatalosan elismert szervek jegyzékét, amelyeknek - javaslatuk szerint - olyan tanúsítványokat kell kiállítaniuk, amelyek bizonyítják, hogy a szóban forgó bor megfelel a harmadik országokkal kötött megállapodásokban meghatározott engedmények megszerzéséhez szükséges feltételeknek.
(2) A Bizottság a Közösség nevében, az érintett harmadik országgal közösen összeállítja és kicseréli az (1) bekezdésben említett tanúsítványok, illetve az érintett harmadik ország által kiállított egyenértékű bizonyítvány elkészítésére felhatalmazott hivatalos szervek jegyzékét.
(3) A Bizottság a (2) bekezdésben előírt jegyzéket nyilvánossá teszi, és azt rendszeres időközönként naprakésszé teszi.
IV. FEJEZET
Átmeneti rendelkezések
53. cikk
A V I 1 és V I 2 okmányok megfelelősége
Azok a V I 1 és V I 2 okmányok, amelyek összhangban voltak a forgalomba hozatalukkor alkalmazandó rendelkezésekkel, e rendelet alkalmazásának időpontjától azonban már nem felelnek meg az említett rendelkezéseknek, 2008. december 31-ig használhatók.
54. cikk
Biztosíték felszabadítása
Az érdekelt felek kérésére a behozatali vagy kiviteli engedélyek kiadásához letétbe helyezett biztosítékokat 2008. augusztus 1-jétől fel kell szabadítani, ha az engedélyek érvényessége nem járt le az említett időpont előtt.
IV. CÍM
TERMELÉSI POTENCIÁL
I. FEJEZET
Jogszerűtlen telepítések
55. cikk
Büntetések a kivágási kötelezettség be nem tartása esetén
(1) A 479/2008/EK rendelet 85. cikkének (3) bekezdésében és 86. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett büntetéseket úgy kell meghatározni, hogy kellő mértékben sújtsák a szóban forgó rendelkezések megszegőit.
A tagállamok által korábban - adott esetben - kiszabott büntetések sérelme nélkül a tagállamok a 479/2008/EK rendelet 85. cikkének (3) bekezdésében és 86. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett büntetéseket az alábbi elvek alapján állapítják meg:
a)
a legkisebb kiszabható pénzbüntetés hektáronként legalább 12 000 EUR;
b)
a tagállamok a büntetés összegét növelhetik az érintett szőlőültetvényeken megtermelt borok kereskedelmi értéke alapján.
(2) A tagállamok a 479/2008/EK rendelet 85. cikkének (3) bekezdésében említett büntetést a következőkre szabják ki:
a)
az e rendelet hatálybalépésének időpontjában meglévő jogszerűtlen telepítésekre, első alkalommal 2009. január 1-jén;
b)
az e rendelet hatálybalépését követően létesített jogszerűtlen telepítésekre, első alkalommal a szóban forgó telepítések létesítésének időpontjában.
A büntetést az e cikk (1) bekezdésében megállapított kritériumokkal összhangban, a fentiekben említett időpontoktól számítva 12 havonta kell kiróni egészen addig, amíg az érintett termelők eleget nem tesznek a kivágási kötelezettségnek.
(3) A kivágási kötelezettség be nem tartásáért a tagállamok a 479/2008/EK rendelet 86. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett büntetést első alkalommal 2010. július 1-jén szabják ki, majd azt követően 12 havonta egészen addig, amíg az érintett termelők az e cikk (1) bekezdésében megállapított kritériumokkal összhangban eleget nem tesznek kötelezettségüknek.
(4) Az e cikk értelmében beszedett büntetéseket érintett tagállamok tartják meg.
56. cikk
Büntetések a forgalomon kívül tartásra vonatkozó kötelezettség megszegése esetén
(1) A 479/2008/EK rendelet 87. cikkének (2) bekezdésében említett büntetéseket úgy kell meghatározni, hogy kellő mértékben sújtsák a szóban forgó rendelkezések megszegőit.
(2) Az (1) bekezdésben említett büntetéseket abban az esetben kell kiszabni, ha az érintett, több mint 0,1 hektáros szőlőültetvénnyel rendelkező termelő esettől függően:
a)
nem nyújtja be a lepárlási szerződést az 57. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében meghatározott határidőn belül, illetve ha a szerződések nem vonatkoznak a szüreti vagy termelési jelentésben bejelentett termelés egészére; vagy
b)
nem tájékoztatja az illetékes hatóságokat a tervezett zöldszüretről az 57. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott határidőn belül, illetve ha a zöldszüretet nem megfelelő módon hajtja végre.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben említett büntetéseket a következőképpen szabják ki:
a)
a lepárlási szerződés benyújtásának elmulasztása esetén egy hónappal az 57. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében meghatározott határidő lejárta után;
b)
a zöldszüretre vonatkozó szabályok megszegése esetén az adott naptári év szeptember 1. napján.
(4) Az e cikk értelmében beszedett büntetéseket az érintett tagállamok tartják meg.
57. cikk
Forgalmon kívül tartás és lepárlás
(1) A 479/2008/EK rendelet 87. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben a szőlő vagy a szőlőből készült termékek az alábbiak közül csak egy célra használhatók fel:
(a)
lepárlás a termelő kizárólagos költségén;
(b)
a 479/2008/EK rendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerinti zöldszüret a termelő kizárólagos költségén;
(c)
háztartáson belüli fogyasztás; ez a lehetőség csak akkor alkalmazható, ha a termelő szőlőültetvényének területe nem haladja meg a 0,1 hektárt.
Az első albekezdés a) pontjában előírt lepárlás esetén:
-
a termelők benyújtják a 479/2008/EK rendelet 87. cikkének (1) bekezdésében előírt lepárlási szerződést annak a borászati évnek a végéig, amelyikben a termékeket előállították;
-
a szőlőültetvény helyzetének a 479/2008/EK rendelet 86. cikkének (1) bekezdésével összhangban történő rendezése előtt megtermelt termékek a lepárlási kötelezettség hatálya alá tartoznak.
Ami az első albekezdés b) pontjában említett zöldszüretet illeti, a termelők erre irányuló szándékukról a 12. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban megállapított határidő előtt értesítik az illetékes hatóságot. A tagállamok az e rendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerint ellenőrzik a zöldszüretet.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok az ellenőrzés megkönnyítése érdekében előírhatják termelőik részére azt a kötelezettséget, hogy a tagállamok által a 12. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban megállapított határidő előtt értesítsék az adott tagállam illetékes hatóságát arról, hogy az e cikk (1) bekezdése első albekezdésének a)-c) pontjában említett lehetőségek közül melyiket választják.
A tagállamok ezenkívül korlátozhatják a termelők választási lehetőségét az (1) bekezdés első albekezdésének a)-c) pontjában említett lehetőségek közül egyre vagy kettőre.
(3) Amennyiben egy adott termelő rendelkezik olyan szőlőültetvénnyel, amelynek terméséből előállított termékek forgalmazhatók, az illetékes hatóságok felelősek annak biztosításáért, hogy a jogszerűtlen telepítésekről származó termékeket ne adják hozzá az említett szőlőültetvényekről származó, forgalmazott termékekhez.
58. cikk
Adatszolgáltatás
(1) A tagállamok a XIII. melléklet 1. táblázata szerinti formanyomtatvány révén minden év március 1-jéig bejelentik a Bizottságnak azokat a területeket, amelyek vonatkozásában büntetést kellett kifizetni, valamint közlik a ténylegesen kiszabott büntetés összegét. A Bizottságot ezenkívül az említett büntetésekhez kapcsolódó jogszabályaikról is tájékoztatják.
(2) Hacsak az e rendelet XIII. mellékletében foglalt megfelelő táblázatok másképpen nem jelölik, a 479/2008/EK rendelet 85. cikkének (4) bekezdésében, 86. cikkének (5) bekezdésében és 87. cikkének (3) bekezdésében említett adatszolgáltatás az előző borászati évre vonatkozik.
Amennyiben a 479/2008/EK rendelet 85. cikkének (4) bekezdése és 86. cikke (5) bekezdésének második albekezdése szerinti bejelentéseket első alkalommal legkésőbb 2009. március 1-jén teszik meg, a megfelelő táblázatokban foglalt információ a következőkre vonatkozik:
a)
az 1998. augusztus 31. után létesített jogszerűtlen telepítések, amelyeket az említett időponttól a 2007/2008-as borászati év végéig fedeztek fel, de 2008. július 31-ig nem vágtak ki, ha ilyen adatok rendelkezésre állnak;
b)
az 1998. szeptember 1. előtt létesített jogszerűtlen telepítések, amelyekkel összefüggésben a tagállamok a jogsértés rendezésére vonatkozó, az 1493/1999/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet fogadtak el vagy utasítottak el a 2007. augusztus 1. és 2008. július 31. közötti időszakban.
A második albekezdés a) pontjában említett tájékoztatás céljára az e rendelet XIII. mellékletének 2. táblázatát kell felhasználni.
A második albekezdés b) pontjában említett tájékoztatás céljára az e rendelet XIII. mellékletének 4. táblázatát kell felhasználni.
A Bizottság fenntartja magának a jogot arra, hogy az érintett jogszerűtlen telepítésekről az 1227/200/EK rendelet 2. cikkének (7) bekezdésén alapuló, korábban fennállt, de be nem tartott adatszolgáltatási kötelezettségek alapján tájékoztatást kérjen.
A későbbi éves bejelentéseket az e rendelet XIII. mellékletének 3., 5., 6. és 7. táblázata szerinti formanyomtatvány segítségével kell megtenni.
(3) A tagállamok eldönthetik, hogy az (1) és (2) bekezdésben említett bejelentésben megadják-e a régiókra vonatkozó részleteket.
59. cikk
A tagállamok támogatásának csökkentése
Amennyiben a tagállamok a megfelelő határidőkig elmulasztják megküldeni a 479/2008/EK rendelet 85. cikke (4) bekezdésében, 86. cikke (5) bekezdésében és 87. cikke (3) bekezdésében meghatározott információkat tartalmazó és kellően kitöltött, az e rendelet XIII. mellékletében megállapított mintának megfelelő táblázatokat - kivéve az e rendelet 58. cikkében említett 2. táblázatot -, a 479/2008/EK rendelet 7. cikkében említett támogatásra jogosult intézkedésekre vonatkozó előirányzatuk csökkenthető a 479/2008/EK rendelet 89. cikkének a) pontjában előírtak szerint. A Bizottság határozhat úgy, hogy - a mulasztás súlyosságától függően - a tájékoztatás szolgáltatásának évét követő borászati év elejétől kezdődően a késedelem minden egyes hónapjára legfeljebb 1 %-kal csökkenti a támogatásra jogosult intézkedésekre vonatkozó előirányzatot.
II. FEJEZET
A telepítési jogra vonatkozó átmeneti szabályozás
60. cikk
Új telepítési jogok
(1) Ha a tagállamok új telepítési jogokat ítélnek oda olyan területekre, amelyeken területrendezés céljából vagy a nemzeti jogszabályokkal elfogadott közérdekű kisajátítási intézkedések alapján új telepítést kívánnak létesíteni, egyúttal biztosítaniuk kell, hogy ilyen jogot ne ítéljenek oda olyan területre vonatkozóan, amelynek tiszta szüreti hozama több mint 105 %-a annak a szőlőterületnek, amely a területrendezési intézkedések vagy a közérdekű kisajátítási intézkedések tárgyát képezte.
(2) Amennyiben a tagállamok új telepítési jogokat ítélnek oda kísérleti célra szánt területek vonatkozásában, a szóban forgó területekről származó szőlőből készült termékek nem forgalmazhatók a kísérleti időszakban.
(3) Ha a tagállamok új telepítési jogokat ítélnek oda oltványiskolák céljára szánt területekre vonatkozóan, az ilyen szőlőültetvények termése nem szüretelhető, illetve ha leszüretelik, a termést az oltványtermesztés időszakában meg kell semmisíteni.
(4) A (2) és (3) bekezdés alapján odaítélt új telepítési jogok csak az oltványtermesztési időszak kísérleti szakaszára vonatkoznak.
Az első albekezdésben említett időszak után:
a)
a termelő felhasználhatja az újratelepítési jogokat vagy a jogtartalékból odaítélt telepítési jogokat annak érdekében, hogy az érintett területen forgalmazásra szánt bort termeljenek; vagy
b)
az ilyen területeken telepített szőlőt ki kell vágni; a kivágás költségeit az érintett termelő viseli; az érintett szőlőültetvény kivágásáig az ilyen területekről származó szőlőből készült termékek kizárólag lepárlás céljából hozhatók forgalomba a termelő költségére; e termékek nem használhatók fel olyan szesz készítésére, amelynek alkoholtartalma 80 térfogatszázalék vagy annál kevesebb.
(5) A 2000. augusztus 1. előtt borászati kísérletek vagy oltványiskolák céljára szánt területek tekintetében odaítélt új telepítési jogokat, valamint e jogok vagy az azok alapján beültetett területek használatának bármely egyéb feltételét a kísérleti, illetve oltványtermesztési időszakban is alkalmazni kell. A (4) bekezdés második albekezdésében foglalt szabályok az ilyen területekre a kísérleti, illetve oltványtermesztési időszak vége után is alkalmazandók.
(6) Ami a 479/2008/EK rendelet 91. cikke (1) bekezdésének d) pontját illeti, a túlzott adminisztrációs terhek elkerülése érdekében a tagállamok az új telepítési jogok odaítélése helyett úgy is rendelkezhetnek, hogy azok a területek, amelyek bora vagy borászati termékei kizárólag a termelő háztartásának fogyasztására szolgálnak, nem tartoznak az említett rendelet 85. cikke (1) bekezdésében foglalt kivágási kötelezettség hatálya alá. A tagállamok ezt csak a következő feltételekkel tehetik:
a)
az ilyen termelő földterülete nem haladja meg a tagállam által meghatározott maximális területet, amely semmi esetre sem lehet nagyobb 0,1 hektárnál; és
b)
az érintett termelő nem folytat kereskedelmi célú bortermelést.
(7) A (6) bekezdésben említett területekről származó bort vagy borászati termékeket tilos forgalmazni. A tagállamok megfelelő rendszert alkalmaznak a tilalom betartásának figyelemmel kísérésére. Amennyiben fény derül e tilalom megszegésére, a tagállam által kiszabott bármilyen büntetés mellett a (4) bekezdés második albekezdésének b) pontját is alkalmazni kell. A tagállamok nyilvántartást vezetnek az e bekezdés alapján kezelt valamennyi ügyről.
61. cikk
A tagállamok új telepítési jogokkal kapcsolatos nyilvántartási és adatszolgáltatási kötelezettségei
A tagállamok nyilvántartást vezetnek minden olyan esetről, amikor a 60. cikk alapján ítélnek oda új telepítési jogokat.
A tagállamok minden egyes borászati év tekintetében közlik a Bizottsággal a következő információkat:
a)
a teljes terület, amelyre a 60. cikk (1), (2) és (3) bekezdése alapján odaítélt új telepítési jogokat; és
b)
a teljes terület, amelynek a 479/2008/EK rendelet 91. cikkének (1) bekezdése alapján ítéltek oda új telepítési jogokat; ha azonban valamely tagállam él az e rendelet 60. cikkének (6) bekezdésében foglalt eltéréssel, ehelyett a teljes érintett terület becslését kell megadnia, amely az elvégzett ellenőrzés eredményén alapul.
A bejelentést VIII. melléklet 8. táblázata szerinti formanyomtatványon kell megtenni. A tagállamok eldönthetik, hogy a bejelentésben megadják-e a régiókra vonatkozó részleteket. Az előző évre vonatkozó bejelentést minden évben március 1-jéig kell megtenni a Bizottságnak.
62. cikk
Újratelepítési jog keletkeztetése nélküli kivágás
Ha a 479/2008/EK rendelet 24. cikkének (4) bekezdése, 85. cikkének (1) bekezdése vagy 86. cikkének (4) bekezdése alapján, illetve e rendelet 60. cikke (4) bekezdése második albekezdésének b) pontja alapján egy területet kivágnak, nem ítélhető oda újratelepítési jog. Ezen túlmenően nem ítélhető oda újratelepítési jog az alábbiak kivágása esetén:
a)
olyan szőlőültetvények, amelyek kivágása területrendezési intézkedés vagy közérdekű kisajátítási intézkedés végrehajtásaként történt, amennyiben az e területekre vonatkozó új telepítési jogokat e rendelet 60. cikkének (1) bekezdése alapján ítélték oda;
b)
szőlészeti kísérlet céljára szánt területek a kísérleti időszak alatt;
c)
oltványtermesztés céljára szolgáló területek az oltványtermesztés időszaka alatt;
d)
kizárólag a bortermelő háztartásának fogyasztását szolgáló területek; vagy
e)
a kivágási támogatásban részesülő területek, összhangban a 479/2008/EK rendelet 92. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével;
63. cikk
Várható újratelepítési jogok
(1) A 479/2008/EK rendelet 92. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok biztosíthatnak újratelepítési jogot olyan termelőknek, akik vállalják, hogy egy szőlőültetvényen a telepítés évét követő harmadik borászati év vége előtt kivágják a szőlőt. Ez csak abban az esetben engedélyezhető, ha az adott termelő bizonyítani tudja, hogy nem rendelkezik telepítési joggal, illetve nem rendelkezik elegendő ilyen joggal ahhoz, hogy az érintett területet szőlővel beültesse. A tagállam egy-egy termelőnek legfeljebb annyi telepítési jogot ítél oda, amennyi lehetővé teszi a teljes érintett terület szőlővel történő beültetését, a termelő birtokában lévő jogokra is figyelemmel. A termelő határozza meg a kivágásra kerülő szőlőültetvény területét.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségvállaláskor a termelő biztosítékot helyez letétbe. Az érintett területen a szőlő kivágására vonatkozó kötelezettség a 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének (2) bekezdése szerinti „elsődleges követelmény”. A biztosíték összegét objektív kritériumok alapján az érintett tagállam határozza meg. A biztosítékot olyan összegben kell megállapítani, amely arányos, és elegendő ahhoz, hogy a termelőket visszatartsa kötelezettségeik teljesítésének elmulasztásától.
(3) A kivágás végrehajtásáig a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az egyes borászati években a kivágásra kerülő szőlőültetvény területén és az új telepítésű területen párhuzamosan ne folyjék kereskedelmi célú bortermelés; a tagállamok erről annak biztosítása révén gondosodnak, hogy a szóban forgó területek bármelyikéről származó szőlőből készült termékeket a termelő költségére kizárólag lepárlás céljára hozzák forgalomba. Ezek a termékek nem használhatók fel olyan szesz készítésére, amelynek alkoholtartalma 80 térfogatszázalék vagy annál kevesebb.
(4) Ha a kivágásra vonatkozó kötelezettségvállalást a megállapított határidőn belül nem teljesítik, az adott - még kivágatlan - szőlőterületet úgy kell tekinteni, mintha azt a 479/2008/EK rendelet 90. cikkének (1) bekezdésében előírt telepítési korlátozás megszegésével ültették volna be.
(5) A tagállamok figyelemmel kísérik az érintett területek beültetését és a szőlő kivágását.
(6) A tagállamok nyilvántartást vezetnek az (1)-(5) bekezdés alapján kezelt valamennyi ügyről.
64. cikk
A telepítési jogok átruházása
(1) A 479/2008/EK rendelet 92. cikke (5) bekezdése második albekezdésének alkalmazása során a tagállamok alkalmazhatnak egyenértékű csökkentési együtthatót a jogok birtokok közötti átruházására.
(2) A tagállamok nyilvántartást vezetnek az újratelepítési jogok birtokok között történő valamennyi átruházásáról.
65. cikk
A telepítési jogok tartaléka
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a nemzeti és/vagy regionális tartalékon keresztül történő jogátruházás a területükön ne eredményezze a termelési potenciál egészének növekedését. A tagállamok szükség esetén alkalmazhatnak csökkentési együtthatót.
(2) Amennyiben egy tagállam a telepítési jogok tekintetében nemzeti és/vagy regionális tartalékot hoz létre, erről tájékoztatja a Bizottságot, adott esetben pedig arról, hogy a jogtartalékrendszert többé nem kívánja alkalmazni.
(3) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy nem hoz létre jogtartalékrendszert, bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arról, hogy a telepítési jogok kezelését illetően területének egészén hatékony rendszer működik.
(4) A tagállamok nyilvántartást vezetnek valamennyi esetről, amikor telepítési jogokat ítélnek oda a jogtartalékokból, a jogtartalékok közötti telepítésijog-átruházásra kerül sor, illetve amikor telepítési jogokat helyeznek a jogtartalékba. Ezenkívül nyilvántartást vezetnek a jogok tartalékba való helyezésével vagy a jogtartalékból való odaítélésükkel összefüggésben teljesített bármilyen fizetésről.
(5) A tagállamok a XIII. melléklet 9. táblázata szerinti formanyomtatvány segítségével minden egyes borászati év tekintetében közlik a Bizottsággal a következő információkat:
a)
a jogtartalékba helyezett telepítési jogok;
b)
a jogtartalékból fizetés ellenében vagy anélkül odaítélt telepítési jogok.
66. cikk
Telepítési jogok rendszerének fenntartása
Azok a tagállamok, amelyek a 479/2008/EK rendelet 90. cikkének (6) bekezdésében előírt lehetőség alapján területükön vagy annak egy részén 2015. december 31. után is fenn kívánják tartani az említett rendelet 90. cikkének (1) bekezdésében említett telepítési tilalmat, erre vonatkozó szándékukról 2015. március 1-jéig értesítik a Bizottságot.
III. FEJEZET
Kivágási program
67. cikk
Jogosultság
(1) A kivágási támogatás csak akkor ítélhető oda, ha bizonyíték áll rendelkezésre arról, hogy a szőlőterületet kellően gondozzák. E célból - az e rendelet 81. cikkének (3) bekezdésében előírt ellenőrzés sérelme nélkül - be kell nyújtani az 1281/2001/EK bizottsági rendelet (19) 2. cikke szerinti szüreti jelentést a 479/2008/EK rendelet hatálybalépését megelőző legalább két borászati évre, illetve a kivágást megelőző három borászati évre vonatkozóan.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy azok a termelők, akik az 1281/2001/EK bizottsági rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontja vagy 2. cikke (3) bekezdése alapján mentesülnek a szüreti jelentés benyújtásának kötelezettsége alól, szőlőtermelésüket az említett rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott jelentés, vagy a hivatkozott rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett termelési jelentés alapján igazolhatják.
Amennyiben kellően indokolt okokból sem az 1282/2001/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti szüreti jelentés, sem az említett rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerinti termelési jelentés nem áll rendelkezésre, a tagállamok előírhatnak más eszközöket a szőlőültetvények kellő gondozásának bizonyítására. Az alternatív eszközök megbízhatóságának alapos ellenőrzéséért a tagállamok felelősek.
(3) A kifizetési kérelmek elfogadása előtt a tagállamok megbizonyosodnak arról, hogy a 479/2008/EK rendelet 100. cikkének a), b), d), e) és f) pontja szerinti jogosultsági kritériumok teljesültek.
68. cikk
Mentesítési okok
(1) A tagállamok a 479/2008/EK rendelet 104. cikkének (4) bekezdésével összhangban a kivágási programra jogosulatlannak minősíthetik a következő hegyvidéki, valamint meredek lejtőkön található területeket:
a)
az 500 méteres tengerszint feletti magasságban található hegyvidéki területek, a fennsíkok kivételével;
b)
a 25 %-nál nagyobb lejtésű területek;
c)
teraszos területek.
(2) A 479/2008/EK rendelet 104. cikkének (8) bekezdésében említett tájékoztatás indikatív adatokat tartalmaz az ilyen területek nagyságáról, és azt az e rendelet XIV. mellékletben megállapított minta szerint kell elkészíteni.
69. cikk
A támogatás mértéke
(1) A 479/2008/EK rendelet 106. cikkével összhangban nyújtott nemzeti támogatások sérelme nélkül, az említett rendelet 101. cikkében előírt támogatás mértékét az e rendelet XV. melléklete állapítja meg.
(2) A 479/2008/EK rendelet 101. cikkének (2) bekezdésében említett múltbeli terméshozamot az adott mezőgazdasági üzem átlagos hozama alapján kell megállapítani, illetve - ha ilyen adat rendelkezésre áll - a kivágási támogatást igénylő gazdaságon belül a parcella átlagos hozama vagy meghatározott borkategória szerinti átlagos hozam alapján. Az átlagos hozamot a 2003/2004 és 2007/2008 közötti ötéves időszak átlagos hozama alapján kell kiszámítani, figyelmen kívül hagyva a legalacsonyabb és a legmagasabb hozamú évet.
Az első albekezdéstől eltérve:
a)
azok a tagállamok, amelyek a Közösséghez 2004-ben vagy 2007-ben csatlakoztak, és a 2003/2004 és 2007/2008 közötti teljes időszakban nem rendelkeztek a szüreti jelentésekre vonatkozó rendszerrel, a múltbeli terméshozamot a 2005/2006 és 2007/2008 közötti évek átlagos hozama alapján számítják ki.
b)
az a termelő, akinek termelő tevékenységét a bázisidőszakban bekövetkező vis maior vagy rendkívüli körülmény több mint egy évig hátrányosan befolyásolta a bázisidőszakban, kérheti, hogy a múltbeli terméshozamot az első albekezdésben vagy - adott esetben - az ezen albekezdés a) pontjában említett időszak olyan borászati éveinek átlagos hozama alapján számítsák ki, amelyeket nem érintett vis maior vagy rendkívüli körülmény.
(3) Az átlagos hozamot a szüreti jelentések alapján kell meghatározni.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy azok a termelők, akik az 1281/2001/EK bizottsági rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontja vagy 2. cikke (3) bekezdése alapján mentesülnek a szüreti jelentés benyújtásának kötelezettsége alól, szőlőtermelésüket a hivatkozott rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott, vagy 4. cikkének (1) bekezdésében említett jelentés alapján igazolhatják.
A tagállamok előírhatják, hogy a szövetkezetek olyan tagjai, illetve egyéb termelői csoportokhoz tartozó vagy társuló olyan termelők esetében, akik nem nyújtották be az 1281/2001/EK bizottsági rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti jelentést, a szövetkezet vagy az érdekcsoport átlagos hozamát vegyék figyelembe azzal a feltétellel, hogy a szövetkezet vagy a termelői csoport tanúsítja, hogy az adott termelő a szóban forgó években valóban szállított nekik szőlőt. Ebben az esetben a kivágási támogatást igénylő szövetkezeten vagy csoporton belül a meghatározott borkategóriára vonatkozó átlagos hozamot kell megadni, ha ilyen adat rendelkezésre áll.
A tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy amennyiben kellően indokolt - a második és harmadik albekezdésben említett és a tagállamok által ellenőrizendő - okokból sem az 1282/2001/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti szüreti jelentés, sem az említett rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerinti termelési jelentés nem áll rendelkezésre, múltbeli terméshozam az érintett régió átlagos hozamának felel meg.
A múltbeli terméshozam e cikkel összhangban történő megállapításához felhasznált jelentések és az egyéb források megbízhatóságának alapos ellenőrzéséért a tagállamok felelősek.
(4) A támogatást a 75. cikk meghatározása szerinti beültetett területekre kell kifizetni.
70. cikk
Kérelmezési eljárás
(1) A tagállamok meghatározzák a kérelmezés eljárási rendjét, amely előírja különösen:
a)
a kérelemben feltüntetendő információk körét;
b)
az érintett termelőnek az alkalmazandó támogatásról küldendő későbbi értesítést;
c)
a kivágás végrehajtásának határidejét.
(2) A tagállamok ellenőrzik a kérelmek megalapozottságát. E célból rendelkezhetnek úgy, hogy a kérelemhez kötelező legyen mellékelni egy, az érintett termelő által tett írásbeli kötelezettségvállalást. Amennyiben a kérelmet kellően indokolt ok nélkül visszavonják, a tagállamok előírhatják, hogy a kérelem kezelésével összefüggő költségeket az érintett termelő viselje.
71. cikk
Az egységes elfogadási százalékos arány alkalmazásakor követendő eljárás
(1) Az a 479/2008/EK rendelet 102. cikkének (4) bekezdésében említett elfogadási százalékos arány kérelmezésekor a tagállamok minden évben a következőképpen járnak el:
a)
a tagállamoknak előirányzott költségvetési források erejéig - bármiféle csökkentés alkalmazása nélkül - el kell fogadni valamennyi, a termelő teljes szőlőültetvényének kivágására vonatkozó kérelmet; ha a tagállamnak előirányzott költségvetési keret nem elegendő valamennyi ilyen kérelem elfogadásához, a tagállamok a rendelkezésre álló összeget a nemzeti szabályaikban megállapított, objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján osztják szét;
b)
az e bekezdés a) pontjában említett összegeknek az egyes tagállamok számára előirányzott költségvetési forrásokból történő levonását követően a fennmaradó költségvetés erejéig - bármiféle csökkentés alkalmazása nélkül - el kell fogadni valamennyi, 55 éves vagy annál idősebb termelő kérelmét, amennyiben az adott tagállam a 479/2008/EK rendelet 102. cikke (5) bekezdése b) pontjának ii. alpontja értelmében így rendelkezik; ha a tagállamnak előirányzott költségvetési keret nem elegendő valamennyi ilyen kérelem elfogadásához, a tagállamok a rendelkezésre álló összeget a nemzeti szabályaikban megállapított, objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján osztják szét;
c)
az a) és b) pont szerinti összegeknek az egyes tagállamok számára előirányzott költségvetési keretből történő levonását követően a tagállamok a fennmaradó összeget a nemzeti szabályaikban megállapított, objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumok alapján osztják szét;
(2) A 479/2008/EK rendelet 102. cikke (5) bekezdésének b) pontjában említett objektív és hátrányos megkülönböztetést nem eredményező kritériumokat a tagállamok úgy határozzák meg, hogy az elfogadható kérelmekre ne kelljen csökkentést alkalmazni. Az (1) bekezdésben említett kritériumokat a tagállamok az e rendelet XIII. mellékletének 10. táblázata segítségével évente október 15-ig közlik a Bizottsággal.
72. cikk
A támogatás kifizetése
A kivágási támogatás kifizetésére a kivágás megtörténtének ellenőrzését követően és legkésőbb azon év október 15. napjáig kerülhet sor, amelyben a tagállamok a 479/2008/EK rendelet 102. cikkének (5) bekezdése alapján elfogadták a kérelmet.
73. cikk
Adatszolgáltatás
(1) A 479/2008/EK rendelet 102. cikkének (2), (5) és (6) bekezdésében említett adatszolgáltatást a XIII. melléklet 10. és 12. táblázatában megadott formátumban kell teljesíteni. A tagállamok eldönthetik, hogy e táblázatokban megadják-e a régiókra vonatkozó részleteket.
(2) Amennyiben a tagállamok nemzeti támogatást nyújtanak kivágás céljára, az erre vonatkozó az információt megadják az (1) bekezdésben említett táblázatokban.
(3) Ha valamely tagállam a 479/2008/EK rendelet 104. cikke (1) bekezdésének értelmében úgy határoz, hogy a további kérelmeket elutasítja, erre vonatkozó döntését közli a Bizottsággal.
(4) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak a 479/2008/EK rendelet 104. cikkének (9) bekezdésében előírt rendelkezésnek való megfelelés érdekében meghozott intézkedéseket. A bejentést az e rendelet XIII. mellékletének 12. táblázatában megállapított formátum szerint kell megtenni.
(5) A tagállamok minden évben legkésőbb december 1-jéig eljuttatják a Bizottságnak a kivágási programmal összefüggésben az előző pénzügyi évben elvégzett ellenőrzések eredményeit összefoglaló éves jelentést. A tájékoztatást a XIII. melléklet 13. táblázatában megállapított formátum szerint kell megküldeni.
IV. FEJEZET
Jegyzék és a beültetett terület mérése
74. cikk
Jegyzék
A jegyzékben a 479/2008/EK rendelet 109. cikke (1) bekezdésének megfelelően szolgáltatott adatok az előző borászati év július 31. napján fennálló helyzetet tükrözik.
A jegyzék tartalmazza az e rendelet XIII. mellékletének 14-16. táblázatában meghatározott információkat. A tagállamok eldönthetik, hogy e táblázatokban megadják-e a régiókra vonatkozó részleteket.
75. cikk
Beültetett terület
(1) A 479/2008/EK rendelet 11., 12., illetve 98. cikkében említett, a szőlőültetvények szerkezetátalakítása és átállítása, a zöldszüret és a kivágási intézkedések alkalmazásában a szőlővel beültetett területet a szőlőtőke-állomány széle, valamint az azzal érintkező, a tőkesorok közötti távolság felét kitevő peremsáv határolja. A beültetett területet a 796/2004/EK bizottsági rendelet (20) 30. cikk (1) bekezdése első albekezdésével összhangban kell meghatározni.
(2) Abban az esetben, ha a 479/2008/EK rendelet 101. cikkének (2) bekezdésében említett múltbeli terméshozamot olyan terület alapján határozzák meg, amely nem felel meg az (1) bekezdésben foglalt meghatározásnak, a tagállamok újraszámíthatják a hozamot oly módon, hogy az adott gazdaság, parcella vagy borkategória termelését elosztják az adott bormennyiséget adó, az (1) bekezdés szerinti, szőlővel beültetett területtel.
V. CÍM
A BORÁGAZAT ELLENŐRZÉSE
I. FEJEZET
Az ellenőrzés alapelvei
76. cikk
Ellenőrzések
E rendelet vagy más közösségi jogszabály különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok bevezetik a 479/2008/EK rendelet és e rendelet megfelelő alkalmazásához szükséges ellenőrzéseket és intézkedéseket. Ezeknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük, hogy biztosíthassák a Közösségek pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmét.
A tagállamok különösen arról gondoskodnak, hogy:
a)
a közösségi vagy nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben előírt támogathatósági feltételek ellenőrizhetők legyenek;
b)
az ellenőrzések végrehajtásáért felelős illetékes hatóságok elegendő létszámú, megfelelő végzettségű és tapasztalatú személyzettel rendelkezzenek az ellenőrzések hatékony végrehajtására;
c)
legyenek olyan ellenőrzések, amelyek révén elkerülhető az e rendelet vagy más közösségi vagy nemzeti rendszer szerinti intézkedések kettős finanszírozása.
d)
az ellenőrzések és intézkedések összhangban legyenek az érintett támogatási intézkedés jellegével. A tagállamoknak meghatározzák az ellenőrzés módszereit és eszközeit, valamint az ellenőrizendő személyek körét;
e)
az ellenőrzéseket vagy szisztematikusan vagy szúrópróbaszerűen végezzék. Szúrópróbaszerű ellenőrzés esetén a tagállamoknak biztosítják, hogy az ellenőrzések számukat, jellegüket és gyakoriságukat tekintve reprezentatívak legyenek a tagállam teljes területére nézve, és adott esetben arányban legyenek a forgalmazott vagy forgalmazás céljából raktározott borászati termékek mennyiségével.
f)
a közösségi finanszírozásban részesülő intézkedések valósak, és összhangban állnak a közösségi jogszabályoknak.
77. cikk
Általános elvek
(1) Az ellenőrzés adminisztratív és adott esetben helyszíni ellenőrzések segítségével történik.
(2) Az adminisztratív ellenőrzés szisztematikus és keresztvizsgálatokat tartalmaz, amelyeket többek között az 1782/2003/EK tanácsi rendelet II. címének 4. fejezetében előírt integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer adatainak felhasználásával kell elvégezni.
(3) Az illetékes hatóságok a helyszíni ellenőrzéseket a kedvezményezettek/termelők megfelelő százalékának szúrópróbaszerű kiválasztásával hajtják végre az e rendelet 79. cikke szerinti kockázatelemzés alapján, kivéve azokat az eseteket, amikor a 479/2008/EK rendelet vagy az e rendelet szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket ír elő.
(4) A 479/2008/EK rendelet 16., 17., 18. és 19. cikkében előírt intézkedések tekintetében a minta nagysága legyen a támogatási kérelmek legalább 5 %-a. A mintának egyúttal a támogatás tárgyát képező mennyiségek legalább 5 %-át is le kell fednie.
(5) A 479/2008/EK rendelet 15. cikkében előírt intézkedéseket illetően az 1975/2006/EK rendelet (21) 26., 27. és 28. cikke értelemszerűen alkalmazandó.
(6) A 796/2004/EK rendelet 26. cikkének (3) és (4) bekezdése az e cikkben meghatározott helyszíni ellenőrzésekre alkalmazandó.
(7) A tagállamok minden indokolt esetben az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert (IIER) alkalmazzák.
78. cikk
Helyszíni ellenőrzés
(1) A helyszíni ellenőrzéseket előzetes bejelentés nélkül kell végrehajtani. A szükséges minimumra szorítkozó előzetes értesítés azonban küldhető, feltéve, hogy ez nem hiúsítja meg a vizsgálat célját. Ilyen értesítés - az indokolt esetek vagy olyan intézkedések kivételével, ahol szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket kell végezni - legfeljebb 48 órával korábban küldhető.
(2) Az e rendeletben előírt helyszíni ellenőrzéseket adott esetben a közösségi jogszabályokban előírt bármilyen más vizsgálattal együtt kell végrehajtani.
(3) Az érintett támogatási kérelmet vagy kérelmeket el kell utasítani, ha a kedvezményezettek vagy képviselőik megakadályozzák a helyszíni ellenőrzés végrehajtását.
79. cikk
Az ellenőrzési minta kiválasztása
(1) Az e rendelet szerinti helyszíni ellenőrzések ellenőrzési mintáit az illetékes hatóság kockázatelemzés és - amennyiben az ellenőrzés kifejezetten a közösségi finanszírozásra vonatkozik - a benyújtott támogatási kérelmek reprezentativitása alapján választja ki. A kockázatelemzés hatékonyságát évente értékelni, tényezőit pedig frissíteni kell, a következőképpen:
a)
meghatározva minden egyes kockázati tényező relevanciáját;
b)
összevetve a kockázatok alapján, illetve a második albekezdésben említett, szúrópróbaszerűen kiválasztott minta eredményeit;
c)
figyelembe véve az adott tagállam sajátos helyzetét.
A reprezentativitás biztosítása érdekében a tagállamoknak a helyszíni ellenőrzésre kijelölt kedvezményezettek/termelők 20-25 %-át szúrópróbaszerűen kell kiválasztani.
(2) Az illetékes hatóság minden kiválasztott kedvezményezett/termelő esetében feljegyzést készít a helyszíni ellenőrzésre való kiválasztás okairól. A helyszíni ellenőrzést végző ellenőr az ellenőrzés megkezdése előtt tájékoztatást kap ezekről az indokokról.
80. cikk
Ellenőrzési jelentés
(1) Minden helyszíni ellenőrzésről jelentést kell készíteni, amely lehetővé teszi az elvégzett ellenőrzések részleteinek felülvizsgálatát.
Amennyiben az ellenőrzés a közösségi finanszírozásra vonatkozik, a jelentésben fel kell tüntetni különösen:
a)
az ellenőrzött támogatási rendszert és az ellenőrzött kérelmeket;
b)
a jelen lévő személyeket;
c)
adott esetben az ellenőrzött mezőgazdasági területeket, a lemért mezőgazdasági területeket, a mérések eredményeit lemért parcellánként és az alkalmazott mérési módszereket;
d)
kivágási támogatás esetében annak igazolását, hogy az érintett területet kellően gondozzák-e;
e)
az ellenőrzés és eredményeinek tárgyát képező mennyiségeket;
f)
azt, hogy a kedvezményezett/termelő kapott-e előzetes értesítést a látogatásról, és ha igen, mennyivel korábban;
g)
bármely egyéb elvégzett ellenőrző intézkedést.
(2) Amennyiben a helyszínen vagy távérzékelés útján elvégzett ellenőrzés során eltérés tapasztalható a kérelemben feltüntetett adatok és a tényleges helyzet között, a termelő megkapja az ellenőrzési jelentés másolatát, amelyet aláírhat mielőtt még az illetékes hatóság az ellenőrzés eredményei alapján esetleges támogatáscsökkentéssel vagy kizárással járó következtetéseket vonna le.
81. cikk
A termelési potenciál ellenőrzése
(1) A 479/2008/EK rendelet V. címében foglalt, a termelési potenciálra vonatkozó rendelkezések betartásának ellenőrzését - az említett rendelet 90. cikkének (1) bekezdésében az új telepítésekre vonatkozó tilalom tiszteletben tartásának ellenőrzését is ideértve - a tagállamok a szőlőkataszter alapján végzik el.
(2) Az újratelepítési jogoknak a 479/2008/EK rendelet 92. cikke szerinti odaítélésekor a területeket a szőlőtőkék kivágása előtt és után szisztematikus ellenőrzésnek kell alávetni; Azokat a parcellákat kell ellenőrizni, amelyekre újratelepítési jogokat igényeltek.
A kivágás előtti ellenőrzésnek többek között igazolnia kell az érintett szőlőültetvény létezését.
Az ellenőrzést hagyományos helyszíni ellenőrzés útján kell végrehajtani. Amennyiben azonban a tagállam megbízható és naprakész elektronikus szőlőkataszterrel rendelkezik, az ellenőrzés adminisztratív úton is végrehajtható, és a kivágás előtti helyszíni ellenőrzések végrehajtására vonatkozó kötelezettség a kérelmek 5 %-ára korlátozható (éves szinten) az adminisztratív ellenőrző rendszer megbízhatóságának megerősítése érdekében. Amennyiben a helyszíni ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat vagy eltéréseket tárnak fel egy régióval vagy annak egy részével kapcsolatban, az illetékes hatóság az adott évben és az azt követő évben kellő mértékben növeli a helyszíni ellenőrzések számát.
(3) A kivágási támogatásban részesülő területeket a kivágás végrehajtása előtt és után is szisztematikus helyszíni ellenőrzésnek kell alávetni; Azokat a parcellákat kell ellenőrizni, amelyekre támogatást igényeltek.
A kivágás előtti ellenőrzésnek többek között igazolnia kell az érintett szőlőültetvény, azaz a 75. cikkel összhangban meghatározott beültetett terület létezését, valamint azt, hogy az adott területet kellően gondozták-e.
Az ellenőrzést hagyományos helyszíni ellenőrzés útján kell végrehajtani. Amennyiben azonban a tagállam rendelkezik olyan grafikai eszközzel, amely lehetővé teszi a parcella 75. cikk szerinti elektronikus szőlőkataszterben történő lemérését, valamint annak igazolását, hogy a parcellát kellően gondozzák, az ellenőrzés adminisztratív úton is végrehajtható, és a kivágás előtti helyszíni ellenőrzések végrehajtására vonatkozó kötelezettség a kérelmek 5 %-ára korlátozható az adminisztratív ellenőrző rendszer megbízhatóságának megerősítése érdekében. Amennyiben a helyszíni ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat vagy eltéréseket tárnak fel egy régióval vagy annak egy részével kapcsolatban, az illetékes hatóság az adott évben kellő mértékben növeli a helyszíni ellenőrzések számát.
(4) A kivágás megtörténtét hagyományos helyszíni ellenőrzés útján, vagy - teljes szőlőültetvény kivágása esetén, illetve ha a távérzékelés pontossága 1 m2 vagy annál jobb - távérzékeléssel kell igazolni.
(5) A kivágási támogatásban részesülő területek esetében - a (3) bekezdés harmadik albekezdése és a (4) bekezdés sérelme nélkül - a (3) bekezdés első albekezdésében említett két ellenőrzés közül legalább egyet hagyományos helyszíni ellenőrzés útján kell végrehajtani.
82. cikk
Ellenőrző szervek
(1) Amennyiben valamely tagállam a borágazatra vonatkozó szabályok betartásának ellenőrzésére több illetékes szervet is kijelöl, ezek munkáját összehangolja.
(2) Minden tagállam kijelöl egy kapcsolattartó szervet, amely a többi tagállam kapcsolattartó szervével és a Bizottsággal való összeköttetésért felel. A kapcsolattartó szerv feladata különösen, hogy fogadja és továbbítsa az e cím alkalmazásával összefüggő együttműködési kérelmeket, és képviselje az adott tagállamot a többi tagállammal és a Bizottsággal való együttműködés során.
83. cikk
Az ellenőrző tisztviselők hatásköre
A tagállamok meghoznak minden olyan intézkedést, amely elősegíti illetékes szerveik tisztviselőinek munkáját. Így gondoskodnak különösen arról, hogy az említett tisztviselők, esetenként más, e célból felhatalmazott szervek tisztviselőivel együtt:
a)
bejuthassanak a szőlőültetvényekre, a borászati termékeket készítő és tároló létesítményekbe, a borászati termékek feldolgozását végző létesítményekbe, és hozzáférjenek az ilyen termékeket szállító járművekhez;
b)
bejuthassanak minden olyan kereskedelmi létesítménybe (vagy raktárba) és hozzáférhessenek minden olyan járműhöz, amelynek tulajdonosa értékesítés, forgalmazás vagy szállítás céljából borászati termékeket vagy a borágazatban való felhasználásra szánt termékeket tárol;
c)
elvégezhessék a borászati termékek és az ilyen termékek gyártásában használható anyagok és termékek leltározását;
d)
mintát vehessenek borászati termékekből, az ilyen termékek előállításához felhasznált anyagokból és termékekből és az értékesítés, forgalmazás vagy szállítás céljából tárolt termékekből;
e)
ellenőrzési eljárás keretében vizsgálhassák a számviteli adatokat és az ellenőrzéshez szükséges egyéb dokumentumokat, és azokról másolatokat, illetve kivonatokat készíthessenek;
f)
megfelelő védelmi intézkedéseket tehessenek a borászati termékek vagy az ilyen termékek előállításához felhasznált termékek gyártásával, tárolásával, szállításával, leírásával, bemutatásával és forgalmazásával kapcsolatban, ha okkal feltételezhető, hogy súlyosan megsértették a közösségi rendelkezéseket, különösen, ha hamisítás történt, vagy ha egészségkárosodás veszélye áll fönn.
II. FEJEZET
Az ellenőrző szervek közötti jogsegély
84. cikk
Segítségnyújtás megkeresés alapján
(1) Ha egy tagállam illetékes szerve ellenőrzést folytat saját területén, információt kérhet bármely közvetlenül vagy közvetve érintett tagállam illetékes szervétől. Ilyen kérelem esetében a jogsegélyt kellő időben kell nyújtani.
A Bizottságot értesíteni kell minden olyan esetben, amikor az első albekezdésben említett ellenőrzés tárgyát képező termék harmadik országból származik, és ha az ilyen termék forgalmazása kifejezetten érinti más tagállamok érdekeit.
A megkeresett szervnek meg kell adnia minden olyan információt, amelyre a megkereső szervnek szüksége lehet feladatai elvégzéséhez.
(2) Ha a megkereső szerv indokolással alátámasztott kérelmet nyújt be, akkor a megkeresett szerv különleges felügyeletet vagy ellenőrzéseket végez a megfogalmazott célkitűzések elérése céljából, vagy meg kell tennie a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az ilyen felügyeletre, illetve ellenőrzésekre sor kerüljön.
(3) A megkeresett szervnek úgy kell eljárnia, mintha a saját nevében intézkedne.
(4) A megkereső szerv a megkeresett szervvel egyetértésben tisztviselőket jelölhet ki:
a)
a borágazat előírásainak alkalmazásával kapcsolatos információk beszerzésének céljából a megkeresett szerv székhelye szerinti tagállami hatóságoktól, vagy a tevékenységek ellenőrzése céljából, így másolatok készítésére szállítási és egyéb dokumentumokról, vagy kivonatok készítésére nyilvántartásokból,
b)
vagy arra, hogy miután időben értesítették a megkeresett szervet, jelen legyenek a (2) bekezdés alapján a megkeresés lefolytatásánál.
Az első albekezdés a) pontjában említett másolatok kizárólag a felkért szerv beleegyezésével készíthetők el.
(5) Az ellenőrzési tevékenységért mindenkor a megkeresett szerv tisztviselői a felelősek.
(6) A megkereső szerv tisztviselői:
a)
rendelkeznek írásos meghatalmazással, amely igazolja személyazonosságukat és hivatali beosztásukat;
b)
a megkeresett szerv tagállama által a saját tisztviselői ellenőrzési tevékenységére vonatkozóan előírt korlátozások sérelme nélkül megkapják:
i.
a 83. cikk a) és b) pontjában előírt hozzáférési jogokat;
ii.
a jogot arra, hogy értesítést kapjanak a megkeresett szerv tisztviselői által a 83. cikk c) és e) pontjának értelmében elvégzett ellenőrzések eredményeiről,
c)
az ellenőrzés során betartják a tagállam tisztviselői számára előírt szabályokat és szakmai gyakorlatot, valamint ügyelnek a szakmai titoktartásra.
(7) Az ebben a cikkben említett megkereséseket a kérdéses tagállam megkeresett szervéhez az illető tagállam kapcsolattartó szervén keresztül kell eljuttatni. Ugyanez az eljárás vonatkozik:
a)
a megkeresésekre adott válaszokra;
b)
a (2) és a (4) bekezdés alkalmazásával kapcsolatos értesítésekre.
Az első albekezdéstől eltérően, valamint az együttműködés gyorsítása és hatékonyságának fokozása érdekében a tagállamok lehetővé tehetik, hogy valamely illetékes szerv:
a)
a kérését vagy közleményét közvetlenül egy másik tagállam illetékes szervéhez juttassa el;
b)
közvetlenül válaszoljon egy másik tagállam illetékes szervének megkeresésére vagy közleményére.
85. cikk
Jogsegély megkeresés nélkül
Az egyes tagállamok illetékes szerve saját kapcsolattartó szervén keresztül haladéktalanul értesíti az érintett tagállam kapcsolattartó szervét, amennyiben okkal feltételezi azt, vagy tudomást szerez arról, hogy:
a)
a 479/2008/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésében említett valamely termék nem felel meg a borágazat szabályainak, vagy ilyen termékre csalárd módon tettek szert, vagy ilyen terméket csalárd módon hoztak forgalomba; és
b)
a szabályok be nem tartása egy vagy több másik tagállam érdekeit is érinti, ezért jellegéből adódóan közigazgatási intézkedéseket vagy jogi fellépést von maga után.
86. cikk
Közös rendelkezések
(1) A 84. cikk (1) bekezdésében és a 85. cikkben említett információkat a lehető leghamarabb ki kell egészíteni a vonatkozó dokumentumokkal és más bizonyítékokkal, valamint az esetleges közigazgatási intézkedésekre vagy jogi eljárásokra való hivatkozással, és ezeknek az információknak ki kell terjedniük különösen:
a)
a kérdéses termék összetételére és érzékszervi jellemzőire;
b)
a termék leírására és kiszerelésére;
c)
a termék előállítására és forgalmazására vonatkozó szabályok betartására vagy megszegésére;
(2) A jogsegélyre okot adó ügyben érintett kapcsolattartó szervek haladéktalanul értesítik egymást:
a)
a vizsgálatok fejleményeiről;
b)
a szóban forgó intézkedéseket követő közigazgatási vagy jogi lépésekről.
(3) A 84. cikk (2) és (4) bekezdésének alkalmazásával összefüggő utazási költségek a következőket terhelik:
a)
azt a tagállamot, amely az e bekezdésekben említett intézkedésekre tisztviselőt meghatalmazott; vagy
b)
a tagállam kapcsolattartó szervének kérésére a közösségi költségvetést, amennyiben a Bizottság a kérdéses ellenőrzési tevékenységet előzetesen hivatalosan közösségi érdekké nyilvánította.
III. FEJEZET
Analitikai adatbank
87. cikk
Az adatbank célja
(1) A borászati termékek analitikai adatbankját a Közös Kutatóközpont kezeli.
(2) Az adatbank a borászati termékekben található etanolnak és víznek a 479/2008/EK rendelet 31. cikkében meghatározott referenciamódszerek alapján elvégzett izotópos elemzésével kapott eredményeket tartalmazza.
(3) Az adatbank feladata, hogy segítse a tagállamok hatósági laboratóriumai által a 479/2008/EK rendelet 31. cikkében említett referenciamódszerek alkalmazásával nyert eredmények értékelésének harmonizálását.
88. cikk
Minták
(1) Az adatbank létrehozása érdekében a tagállamok gondoskodnak arról, hogy a friss szőlőből a XVI. melléklet előírásai szerint elemzés céljából mintát vegyenek, valamint azt kezeljék és borrá feldolgozzák.
(2) A friss szőlőmintákat olyan szőlőtermő területek szőlőültetvényeiből kell venni, amelyeknél pontosan meg van határozva a talaj típusa, a fekvés, a művelési mód, a fajta, a kor és a termesztési eljárások.
(3) Az adatbank számára évente legalább a XVII. mellékletben meghatározott számú mintát kell venni. A minták kiválasztásánál figyelembe kell venni a szőlőültetvényeknek a XVII. mellékletben felsorolt tagállamokon belüli elhelyezkedését. Minden évben a minták legalább 25 %-át ugyanazokból a parcellából kell venni, amelyekből az előző évben is vételeztek mintát.
(4) A minták elemzését a tagállamok által kijelölt laboratóriumokban a 479/2008/EK rendelet 31. cikkében említett módszerekkel kell elvégezni. A kijelölt laboratóriumoknak meg kell felelniük a vizsgáló laboratóriumok működésére vonatkozóan az ISO/IEC 17025 szabványban meghatározott általános feltételeknek, és részt kell venniük különösen az izotópos elemzési módszerek szakszerűségét vizsgáló rendszerben. A kritériumok teljesítésére vonatkozó bizonyítékokat a Közös Kutatóközpontnak írásban kell benyújtani a minőségellenőrzés és a szolgáltatott adatok hitelesítése céljából.
(5) A XIX. melléklet értelmében analitikai bizonylatot kell készíteni. A XVIII. mellékletben szereplő kérdőív értelmében minden egyes mintához vizsgálati lapot kell készíteni.
(6) A bizonylat egy példányát az elemzési eredményekkel és azok értékelésével, valamint a vizsgálati lap egy példányával együtt meg kell küldeni a Közös Kutatóközpontnak.
(7) A tagállamoknak és a Közös Kutatóközpontnak gondoskodniuk kell arról, hogy:
a)
az analitikai adatbank adatait megőrizzék;
b)
a mintavétel időpontjától számítva valamennyi mintát legalább három évig megőrizzenek;
c)
az adatbankot kizárólag a közösségi és a nemzeti borászati jogszabályok alkalmazásának nyomon követésére, illetve statisztikai vagy tudományos célra használják;
d)
intézkedéseket foganatosítsanak az adatok védelmére, különösen a lopás és a manipuláció megakadályozására;
f)
az érintettek az esetleges pontatlanságok tisztázása érdekében indokolatlan időveszteség és költségek nélkül hozzájussanak őket érintő aktákhoz.
89. cikk
Izotópos elemzések
A 2010. július 31-ig tartó időszakban - a megfelelő analitikai eszközök üzembe helyezéséig - a Közösséghez 2004-ben vagy 2007-ben csatlakozó, az izotópos elemzés elvégzéséhez szükséges eszközökkel nem rendelkező bortermelő tagállamok bormintáikat a Közös Kutatóközpontba küldik elemzésre.
Ebben az esetben a szóban forgó tagállamok kijelölhetnek egy illetékes szervet, amely jogosult hozzáférni a területükön vett mintákra vonatkozó adatokhoz.
90. cikk
Az eredmények közlése
(1) Az adatbankban tárolt információkat kérésre a tagállamok által e célra kijelölt laboratóriumok rendelkezésére kell bocsátani.
(2) A Közös Kutatóközpont évente elkészíti és naprakésszé teszi a minták előkészítésére és az analitikai adatbank céljából szükséges mérések elvégzésére kijelölt tagállami laboratóriumok jegyzékét.
(3) Kellően indokolt esetben az (1) bekezdésben említett információk, amennyiben azok reprezentatív jellegűek, kérésre a tagállamok más hivatalos szervei részére is rendelkezésre bocsáthatók.
(4) Csak olyan elemzési eredményekkel kapcsolatos információkat szabad közölni, amelyek a hasonló jellegű és hasonló termőhelyről származó minták elemzési eredményeinek az értelmezéséhez szükségesek. Minden adatközléshez mellékelni kell egy emlékeztetőt az adatbank használatának minimális követelményeiről.
91. cikk
Az eljárások betartása
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az adatbankjaikban tárolt izotópos elemzési eredményeket az e fejezetben foglaltak szerint gyűjtött és kezelt minták elemzésével kapják meg.
IV. FEJEZET
Kontrollminták gyűjtése
92. cikk
Megkeresés mintagyűjtésre
(1) A II. fejezet alkalmazásával összefüggésben valamely tagállam illetékes szervének tisztviselői megkereshetik egy másik tagállam illetékes szervét azzal a céllal, hogy mintákat gyűjtsön az abban a tagországban érvényes rendelkezéseknek megfelelően.
(2) A mintákat a megkereső szervnek kell tárolnia, és - egyebek mellett - meg kell határoznia, hogy azokat mely laboratóriumban elemezzék.
(3) A mintákat a XX. mellékletben foglalt előírásoknak megfelelően kell begyűjteni és kezelni.
93. cikk
A minták gyűjtésének, továbbításának és elemzésének költségei
(1) A minták gyűjtésének, kezelésének, továbbításának, laboratóriumi és érzékszervi vizsgálatának költségeit azon tagállam illetékes szerve viseli, amely a mintavételezést kérte. E költségeket az abban a tagállamban érvényes árak szerint kell kiszámítani, amelynek a területén a műveleteket végrehajtják.
(2) A mintáknak a 89. cikkben említett küldése során felmerülő költségeket a Közösség állja.
V. FEJEZET
Általános rendelkezések
94. cikk
Bizonyító erő
A tagállamok illetékes szervei hivatkozhatnak egy tagállam illetékes szervének tisztviselői által e fejezet alkalmazása során tett megállapításokra. Ilyen esetekben a megállapítások értékét nem csökkenti az a tény, hogy nem a kérdéses tagállamtól erednek.
95. cikk
Ellenőrizendő személyek
(1) Azok a természetes vagy jogi személyek, illetve ezek azon csoportjai, akiknek, illetve amelyeknek szakmai tevékenysége e rendelet értelmében ellenőrzés tárgyát képezheti, az ilyen ellenőrzést nem akadályozhatják, és azt mindenkor kötelesek elősegíteni.
(2) Olyan szőlő termesztői, amelyből valamely illetékes szerv tisztviselői mintát vesznek:
a)
a mintavételt semmilyen módon nem akadályozhatják; és
b)
a tisztviselőket ellátják minden olyan információval, amelyre e rendelet értelmében szükség van.
VI. CÍM
ÁLTALÁNOS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
96. cikk
A kedvezményezettek kifizetése
A 479/2008/EK rendelet II. címe - a 9. cikk kivételével - és V. címe alapján teljesített kifizetéseket teljes mértékben a kedvezményezetteknek kell megkapniuk.
Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok határozhatnak úgy, hogy a 479/2008/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében említett támogatást biztosító társaságok közvetítésével fizetik ki, feltéve, hogy:
a)
a 479/2008/EK 14. cikkének (4) bekezdésében említett feltételeket tiszteletben tartják;
b)
a támogatás összegét teljes egészében a termelő kapja meg;
c)
a biztosító társaság a támogatást a tagállamtól származó kifizetés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül kifizeti a termelőnek előlegként, illetve bank- vagy postai átutalás formájában.
Ilyen közvetítők alkalmazása nem torzíthatja a biztosítási piac versenyfeltételeit.
A kifizetések - a biztosítékkal szavatolt kifizetések kivételével - az e rendeletben előírt előzetes ellenőrzések tárgyát képezik.
97. cikk
A jogosulatlan kifizetések visszatérítése
A jogosulatlan kifizetéseket az érintett kedvezményezettektől kamatostul be kell hajtani. A 796/2004/EK rendelet 73. cikkében megállapított szabályok értelemszerűen alkalmazandók.
A közigazgatási szankciók végrehajtása és az indokolatlanul kifizetett összegek behajtása nem érinti a szabálytalanságok Bizottságnak történő, az 1848/2006/EK bizottsági rendelet (22) szerinti bejelentését.
98. cikk
Nemzeti szankciók
A 479/2008/EK rendeletben vagy az e rendeletben megállapított szankciók sérelme nélkül, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 479/2008/EK rendeletben vagy az e rendeletben meghatározott követelményekkel kapcsolatban elkövetett szabálysértéseket a Közösség pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmében hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók kövessék.
99. cikk
Mesterségesen előidézett helyzetek
A 479/2008/EK rendeletben vagy az e rendeletben meghatározott konkrét intézkedések sérelme nélkül, nem fizethető támogatás olyan kedvezményezett részére, akiről megállapították, hogy mesterségesen teremtette meg a támogatási jogosultság megszerzéséhez szükséges körülményeket azzal a céllal, hogy az érintett intézkedés céljaival ellentétes előnyhöz jusson.
100. cikk
Adatszolgáltatás
(1) E rendelet rendelkezéseinek sérelme nélkül az e rendelet szerinti adatszolgáltatást a mellékletekben megállapított mintának megfelelően, táblázatkezelő alkalmazásban létrehozott fájlformátumban kell teljesíteni. Az adatbejelentéseket elektronikus formátumban kell továbbítani a Bizottságnak. Amennyiben egy tagállam regionális szinten gyűjt adatokat, a régiók adatait összegző táblázatot is küld a Bizottságnak.
A nem a meghatározott módon vagy formátumban teljesített adatszolgáltatás - a (4) bekezdés sérelme nélkül - semmisnek tekinthető.
(2) Abban az esetben, ha valamely tagállamnak egy meghatározott táblázatban csak nulla értékeket kellene bejelentenie, határozhat úgy, hogy a táblázatot nem tölti ki, csupán közli a Bizottsággal, hogy az adott táblázat nem vonatkozik rá. Ezt az egyszerűsített értesítést a vonatkozó táblázat tekintetében megállapított határidőig kell teljesíteni.
(3) E rendelet különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak az e rendeletben meghatározott adatszolgáltatási határidők betartása érdekében.
(4) Amennyiben valamely tagállam elmulasztja a 479/2008/EK rendeletben vagy az e rendeletben előírt tájékoztatást vagy a tájékoztatás a Bizottság birtokában lévő információk alapján valótlannak tűnik, úgy a Bizottság az 1290/2005/EK rendelet 14. cikkében említett havi kifizetések teljes vagy részleges folyósítását a borágazat tekintetében mindaddig felfüggesztheti, amíg a tájékoztatást helyesen meg nem adják.
(5) A tagállamok a nyilvántartásba vétel évét követő legalább 10 borászati évig megőrzik az e rendelet szerint nyilvántartásba vett információikat.
(6) Az e rendeletben előírt adatszolgáltatás nem érinti a tagállamoknak a szőlőterületek statisztikai felméréseiről szóló 357/79/EGK rendeletben (23) megállapított kötelezettségeit.
101. cikk
Nyilvánvaló tévedések
A tagállamok felé e rendelet vagy a 479/2008//EK rendelet alapján benyújtott bármely tájékoztatás, igény vagy kérelem - beleértve a támogatási kérelmet - a benyújtás után bármikor módosítható, ha e módosítás az illetékes hatóság által felismert nyilvánvaló tévedésre vonatkozik.
102. cikk
Vis maior és rendkívüli körülmények
Amennyiben a 479/2008/EK rendelet vagy e rendelet alapján szankciót kell kiszabni, attól el kell tekinteni az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerinti vis maior vagy rendkívüli körülmények esetén.
103. cikk
Hatályon kívül helyezés és hivatkozások
(1) A 1227/2000/EK rendelet, a 1623/2000/EK rendelet, a 2729/2000/EK rendelet és az 883/2001/EK rendelet hatályát veszti.
Azonban
a)
az 1227/2000/EK és az 1623/2000/EK rendeletben megállapított vonatkozó szabályok továbbra is alkalmazandók, amennyiben az 1493/1999/EK rendelet szerinti támogatható intézkedéseket 2008. augusztus 1-jét megelőzően már elkezdték vagy teljesítésükre kötelezettséget vállaltak;
b)
az 1227/2000/EK rendelet 10. táblázata továbbra is alkalmazandó hacsak valamely, a 479/2008/EK rendelet 63. cikke alapján a későbbiekben elfogadásra kerülő, a borok címkézéséről vagy kiszereléséről szóló végrehajtó rendelet eltérően nem rendelkezik;
c)
az 1623/2000/EK rendelet I. melléklete 2012. július 31-ig hatályban marad.
(2) Az (1) bekezdésben hatályon kívül helyezett rendeletekre történő hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni az XXII. mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően.
104. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2008. augusztus 1-jétől kell alkalmazni.
A 2. cikk és a IV. cím III. fejezete azonban 2008. június 30-tól alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. június 27-én.