EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1013/2006
af 14. juni 2006
om overførsel af affald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Denne forordnings vigtigste og overordnede målsætning og komponent er miljøbeskyttelse, og dens eventuelle indvirkning på den internationale handel er helt utilsigtet.
(2)
Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (3) er allerede blevet væsentligt ændret adskillige gange, og det er nødvendigt at ændre den yderligere. Det er især nødvendigt, at indholdet af Kommissionens beslutning 94/774/EF af 24. november 1994 om det standardledsagedokument, der er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (4), og af Kommissionens beslutning 1999/412/EF af 3. juni 1999 om et spørgeskema til brug for medlemsstaterne ved rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 (5) indarbejdes i forordningen. Forordning (EØF) nr. 259/93 bør derfor erstattes af hensyn til klarheden.
(3)
Rådets afgørelse 93/98/EØF (6) vedrørte indgåelse på Fællesskabets vegne af Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf (7), som Fællesskabet har været part i siden 1994. Med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 259/93 har Rådet fastlagt regler med henblik på at begrænse og kontrollere sådanne overførsler ved bl.a. at bringe den gældende fællesskabsordning for overvågning af og kontrol med overførsel af affald i overensstemmelse med kravene i Basel-konventionen.
(4)
Rådets afgørelse 97/640/EF (8) vedrørte godkendelse på Fællesskabets vegne af ændringen til Basel-konventionen som fastsat i partskonferencens beslutning III/1. Med den ændring blev al udførsel af farligt affald bestemt til bortskaffelse fra lande anført i konventionens bilag VII til lande, der ikke er anført heri, forbudt, såvel som, med virkning fra 1. januar 1998, al udførsel af farligt affald som omhandlet i konventionens artikel 1, stk. 1, litra a), bestemt til nyttiggørelse. Forordning (EØF) nr. 259/93 blev ændret i overensstemmelse hermed ved Rådets forordning (EF) nr. 120/97 (9).
(5)
I betragtning af, at Fællesskabet har godkendt OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald til nyttiggørelse (OECD-beslutningen) er det, for at harmonisere affaldslister med Basel-konventionen og revidere visse andre krav, nødvendigt at indarbejde indholdet af den pågældende beslutning i fællesskabslovgivningen.
(6)
Fællesskabet har undertegnet Stockholm-konventionen af 22. maj 2001 om persistente organiske miljøgifte.
(7)
Det er vigtigt at tilrettelægge og regulere overvågningen af og kontrollen med overførsler af affald på en sådan måde, at der tages hensyn til behovet for at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten og folkesundheden, og således at en mere ensartet anvendelse af forordningen fremmes overalt i Fællesskabet.
(8)
Det er også vigtigt at tage hensyn til kravet i Basel-konventionens artikel 4, stk. 2, litra d), om, at overførsler af farligt affald skal begrænses til et minimum, som er foreneligt med en miljømæssigt forsvarlig og effektiv håndtering af sådant affald.
(9)
Derudover er det vigtigt at holde sig for øje, at de enkelte parter i Basel-konventionen i henhold til dennes artikel 4, stk. 1, har ret til at forbyde import af farligt affald og affald, der er opført i konventionens bilag II.
(10)
Overførsel af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, når det importeres til Fællesskabet i visse situationer (herunder transit inden for Fællesskabet, når affaldet er ankommet dertil). Krav i henhold til folkeretten og internationale aftaler bør overholdes i forbindelse med sådanne overførsler. I sådanne tilfælde bør enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd underrettes om overførslen og dens bestemmelsessted.
(11)
Det er nødvendigt at undgå overlapning med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (10), der allerede indeholder bestemmelser, der generelt dækker sendingen, kanaliseringen og overførslen (indsamling, transport, håndtering, forarbejdning, anvendelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse, registre, ledsagedokumenter og sporbarhed) af animalske biprodukter i, til og ud af Fællesskabet.
(12)
Kommissionen bør senest på datoen for denne forordnings ikrafttræden aflægge rapport om forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyrs og menneskers sundhed og denne forordnings bestemmelser og bør senest samme dato fremsætte eventuelle forslag, der er nødvendige for at bringe denne lovgivning i overensstemmelse med denne forordning med henblik på at opnå et tilsvarende kontrolniveau.
(13)
Selv om overvågning af og kontrol med affaldsoverførsler i en medlemsstat henhører under den pågældende medlemsstats ansvarsområde, bør de nationale ordninger for overførsel af affald tilgodese behovet for overensstemmelse med fællesskabsordningen for at sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet og folkesundheden.
(14)
Hvad angår overførsel af affald bestemt til bortskaffelse og af affald bestemt til nyttiggørelse, der ikke er opført i bilag III, III A eller III B, bør der sikres optimal overvågning og kontrol ved at kræve forudgående skriftligt samtykke til sådanne overførsler. En sådan fremgangsmåde bør forudsætte forudgående anmeldelse, hvorved de kompetente myndigheder bliver behørigt informeret, således at de kan træffe alle nødvendige foranstaltninger til at beskytte folkesundheden og miljøet. Disse myndigheder bør ligeledes kunne gøre begrundede indsigelser mod en sådan overførsel.
(15)
Hvad angår overførsel af affald opført i bilag III, III A eller III B bestemt til nyttiggørelse, bør der sikres et minimumsniveau af overvågning og kontrol ved at kræve, at sådanne overførsler ledsages af bestemte oplysninger.
(16)
Med henblik på en ensartet anvendelse af denne forordning og for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt, er det af hensyn til effektiviteten nødvendigt at kræve, at anmeldelserne behandles af den kompetente afsendelsesmyndighed.
(17)
Det er ligeledes vigtigt at tydeliggøre ordningen for finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
(18)
I betragtning af det ansvar, der påhviler affaldsproducenterne med hensyn til miljømæssigt forsvarlig håndtering af affald, bør anmeldelses- eller transportformularerne vedrørende overførsel af affald udfyldes af affaldsproducenterne, når dette er praktisk muligt.
(19)
Det er nødvendigt at indføre proceduremæssige forholdsregler for anmelderen, både af hensyn til retlig klarhed og for at sikre ensartet anvendelse af denne forordning, samt for at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt.
(20)
I tilfælde af overførsel af affald til bortskaffelse bør medlemsstaterne tage hensyn til principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (11) ved i overensstemmelse med traktaten at træffe foranstaltninger med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod sådan overførsel eller systematisk at gøre indsigelse herimod. Der bør ligeledes tages hensyn til kravet i direktiv 2006/12/EF, ifølge hvilket medlemsstaterne skal oprette et integreret og hensigtsmæssigt netværk af affaldsbortskaffelsesanlæg, for at Fællesskabet som helhed kan blive selvforsynende inden for affaldsbortskaffelse, og for at medlemsstaterne kan forfølge dette mål enkeltvis under hensyntagen til geografiske omstændigheder eller behovet for særlige faciliteter til bestemte typer affald. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (12), anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet og i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, og at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(21)
I tilfælde af overførsel af affald til nyttiggørelse bør medlemsstaterne kunne sikre, at affaldsbehandlingsanlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i direktivet i overensstemmelse med anlæggets tilladelse. Medlemsstaterne bør ligeledes kunne sikre, at affaldet behandles under overholdelse af retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse som fastlagt i fællesskabslovgivningen, og at affaldet, under hensyntagen til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2006/12/EF, behandles i overensstemmelse med de affaldshåndteringsplaner, der er udarbejdet i medfør af sidstnævnte direktiv med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav som fastlagt i fællesskabslovgivningen.
(22)
Opstillingen på fællesskabsplan af obligatoriske krav til affaldsanlæg og behandling af bestemte typer affald kan sammen med gældende bestemmelser i fællesskabsretten bidrage til at skabe et højt miljøbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, medvirke til at skabe lige vilkår på genanvendelsesområdet og bidrage til at sikre, at etableringen af et økonomisk levedygtigt indre genanvendelsesmarked ikke hæmmes. Det er således nødvendigt at skabe lige vilkår for genanvendelse i Fællesskabet gennem anvendelse af fælles standarder på visse områder, hvor det er hensigtsmæssigt for at øge kvaliteten af genanvendelsen, herunder i forbindelse med sekundære materialer. Kommissionen bør derfor i nødvendigt omfang fremsætte forslag til sådanne standarder for visse affaldstyper og visse genanvendelsesanlæg, så snart det er praktisk muligt, på baggrund af yderligere overvejelser omkring affaldsstrategien og under hensyntagen til gældende lovgivning i Fællesskabet og medlemsstaterne. Indtil da bør det under visse forhold være muligt at gøre indsigelse mod planlagte overførsler, hvis den dertil knyttede nyttiggørelse ikke er i overensstemmelse med afsenderlandets nationale lovgivning om nyttiggørelse. I mellemtiden bør Kommissionen tillige overvåge situationen for så vidt angår eventuelle uønskede overførsler af affald til de nye medlemsstater og om nødvendigt fremsætte relevante forslag til, hvordan sådanne situationer kan håndteres.
(23)
Det bør pålægges medlemsstaterne at sikre, at de pågældende kompetente myndigheder i overensstemmelse med De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE) konvention om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet af 25. juni 1998 (Århus-konventionen) på passende måde gør oplysninger om anmeldelser af overførsler offentligt tilgængelige, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
(24)
Der bør indføres et krav om, at affald fra en overførsel, der ikke kan fuldendes som planlagt, returneres til afsendelseslandet, nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde.
(25)
Der bør ligeledes være pligt til, at den person, hvis handling forårsager en ulovlig overførsel, tager det pågældende affald tilbage eller træffer alternative foranstaltninger til nyttiggørelse eller bortskaffelse heraf. Såfremt den pågældende undlader at gøre det, bør den kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndighed, alt efter omstændighederne, selv gribe ind.
(26)
Det er nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud, der er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen, mod eksport fra Fællesskabet af affald til bortskaffelse i et tredjeland, der ikke er et EFTA-land (Den Europæiske Frihandelssammenslutning).
(27)
Lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan indføre de kontrolprocedurer, der gælder for overførsler inden for Fællesskabet.
(28)
Det er desuden nødvendigt med henblik på at beskytte miljøet i de pågældende lande at tydeliggøre omfanget af det forbud mod eksport af farligt affald til nyttiggørelse i et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og som også er fastsat i overensstemmelse med Basel-konventionen. Det er især nødvendigt at tydeliggøre listen over det affald, som forbuddet omfatter, og sikre, at det ligeledes omfatter affald fra bilag II til Basel-konventionen, dvs. indsamlet husholdningsaffald og rester fra forbrænding af husholdningsaffald.
(29)
Der bør opretholdes specifikke ordninger for eksport af ikke-farligt affald til nyttiggørelse i lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og der bør fastsættes bestemmelse om, at de tilpasses yderligere på et senere tidspunkt.
(30)
Import til Fællesskabet af affald til bortskaffelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er part i Basel-konventionen. Import til Fællesskabet af affald til nyttiggørelse bør være tilladt, hvis eksportlandet er et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller som er part i Basel-konventionen. I andre tilfælde bør import kun være tilladt, hvis eksportlandet er omfattet af en bilateral eller multilateral aftale eller ordning, der er forenelig med fællesskabslovgivningen og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, undtagen i tilfælde, hvor dette ikke er muligt på grund af krisesituationer, fredsskabende eller fredsbevarende operationer eller krig.
(31)
Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med international havret.
(32)
Denne forordning bør afspejle reglerne for eksport og import af affald til og fra oversøiske lande og territorier som fastsat i Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (13).
(33)
Der bør træffes de nødvendige foranstaltninger, således at det i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF og anden fællesskabslovgivning vedrørende affald sikres, at affald, der overføres inden for Fællesskabet, og affald, der importeres til Fællesskabet, i hele overførselsperioden og også når der er tale om nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelseslandet, håndteres uden at bringe folkesundheden i fare og uden at anvende processer og metoder, der kan skade miljøet. Hvad angår eksport fra Fællesskabet af affald, der ikke er omfattet af et forbud, bør det tilstræbes at sikre, at affaldet håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, der også omfatter nyttiggørelse eller bortskaffelse i bestemmelsestredjelandet. Det anlæg, der modtager affaldet, bør drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen. Der bør udarbejdes en liste med ikke-bindende retningslinjer for miljømæssigt forsvarlig håndtering.
(34)
Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning, både ved hjælp af de beretninger, der sendes til Basel-konventionens sekretariat, og ved hjælp af et særskilt spørgeskema.
(35)
Det er nødvendigt at garantere sikker og miljømæssig forsvarlig ophugning af skibe for at beskytte folkesundheden og miljøet. Desuden bør det bemærkes, at et skib kan blive til affald som defineret i artikel 2 i Basel-konventionen, og at det samtidig kan defineres som et skib i henhold til andre internationale regler. Det er vigtigt at erindre om, at der pågår et arbejde, som involverer et tværfagligt samarbejde mellem Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og Basel-konventionens sekretariat, for på globalt plan at fastlægge bindende forskrifter, der kan sikre en effektiv løsning på problemet med ophugning af skibe.
(36)
Effektivt internationalt samarbejde om kontrol med overførsel af affald er et middel til at sikre, at overførsler af farligt affald kontrolleres. Informationsudveksling, fælles ansvar og samarbejde mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og tredjelande bør fremmes med henblik på at sikre forsvarlig affaldshåndtering.
(37)
Visse bilag til denne forordning bør vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF. Den fremgangsmåde bør ligeledes anvendes ved ændring af bilagene for at tilpasse dem til de videnskabelige og tekniske fremskridt, til ændringer i den relevante fællesskabslovgivning eller til begivenheder i forbindelse med OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og andre relevante internationale konventioner og aftaler.
(38)
I forbindelse med udarbejdelsen af vejledningen i udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I C bør Kommissionen, under hensyntagen til OECD-beslutningen og Basel-konventionen, bl.a. præcisere, at anmeldelses- og transportformularerne så vidt muligt bør være på to sider, samt angive den nøjagtige tidsplan for udfyldelsen af anmeldelses- og transportformularerne i bilag I A og I B under hensyntagen til bilag II. Herudover bør de nærmere krav præciseres, hvis der er afvigelser mellem terminologien og kravene i OECD-beslutningen eller Basel-konventionen og denne forordning.
(39)
Når det overvejes, hvilke blandinger af affald der skal tilføjes i bilag III A, bør der bl.a. tages hensyn til følgende: affaldets egenskaber, f.eks. dets eventuelle farlige egenskaber, forureningspotentiale, fysiske form, de håndteringsmæssige aspekter som den teknologiske kapacitet til nyttiggørelse af affaldet og de miljømæssige fordele ved nyttiggørelsen, herunder om en miljømæssigt forsvarlig håndtering af affaldet eventuelt hæmmes. Kommissionen bør bestræbe sig på i videst muligt omfang at færdiggøre dette bilag inden datoen for denne forordnings ikrafttræden og afslutte denne opgave senest seks måneder efter denne dato.
(40)
Kommissionen bør også efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF vedtage supplerende foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning. Disse foranstaltninger bør omfatte en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som Kommissionen, hvis det er muligt, skal færdiggøre inden datoen for denne forordnings anvendelse.
(41)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (14).
(42)
Målet for denne forordning, nemlig at sikre miljøbeskyttelsen i forbindelse med overførsel af affald kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af forordningens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres procedurer og kontrolordninger for overførsel af affald, der afhænger af overførslens oprindelse, bestemmelsessted og rute, affaldstypen og den behandling, affaldet skal gennemgå ved bestemmelsesstedet.
2. Denne forordning gælder for overførsel af affald:
a)
mellem medlemsstater inden for Fællesskabet eller med transit gennem tredjelande
b)
importeret til Fællesskabet fra tredjelande
c)
eksporteret fra Fællesskabet til tredjelande
d)
i transit gennem Fællesskabet på vej til eller fra tredjelande.
3. Denne forordning omfatter ikke:
a)
losning på land af affald opstået ved skibes og offshore-platformes normale drift, herunder spildevand og reststoffer, for så vidt affaldet er omfattet af kravene i den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe af 1973, som ændret ved protokollen af 1978 hertil (Marpol 73/78), eller andre bindende internationale retsakter
b)
overførsel af affald opstået om bord på køretøjer, tog, flyvemaskiner og skibe, indtil dette affald losses med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
c)
overførsel af radioaktivt affald som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet (15)
d)
overførsler, der er underlagt godkendelseskravene i forordning (EF) nr. 1774/2002
e)
overførsel af affald som nævnt i artikel 2, stk. 1, litra b), nr. ii), iv) og v), i direktiv 2006/12/EF, såfremt overførslen allerede er omfattet af anden fællesskabslovgivning med lignende bestemmelser
f)
overførsel af affald fra Antarktis til Fællesskabet som sker i overensstemmelse med kravene i protokollen om miljøbeskyttelse til traktaten om Antarktis af 1991
g)
import til Fællesskabet af affald fra væbnede styrker eller hjælpeorganisationer i forbindelse med krisesituationer og fredsskabende eller fredsbevarende operationer, når affaldet overføres direkte eller indirekte til bestemmelseslandet af eller på vegne af de pågældende væbnede styrker eller hjælpeorganisationer. I sådanne tilfælde underrettes enhver kompetent transitmyndighed og den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet på forhånd om overførslen og dens bestemmelsessted.
4. Overførsel af affald, der transporteres gennem Fællesskabet fra Antarktis til lande uden for Fællesskabet er omfattet af bestemmelserne i artikel 36 og 49.
5. Overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for en medlemsstat, er kun omfattet af bestemmelserne i artikel 33.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/12/EF
2)
»farligt affald«: affald som defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (16)
3)
»blandet affald«: affald, der opstår ved forsætlig eller uforsætlig sammenblanding af to eller flere forskellige affaldstyper, og for hvilken der ikke findes en enkelt indgang i bilag III, III B, IV og IV A. En enkelt overførsel af affald, der består af to eller flere indbyrdes adskilte affaldstyper, er ikke blandet affald
4)
»bortskaffelse«: bortskaffelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra e), i direktiv 2006/12/EF
5)
»midlertidig bortskaffelse«: bortskaffelsesoperation D 13, D 14 og D 15 som defineret i bilag II A til direktiv 2006/12/EF
6)
»nyttiggørelse«: nyttiggørelse som defineret i artikel 1, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/12/EF
7)
»midlertidig nyttiggørelse«: nyttiggørelsesoperation R 12 og R 13 som defineret i bilag II B til direktiv 2006/12/EF
8)
»miljømæssigt forsvarlig håndtering«: alle praktisk mulige foranstaltninger er truffet til at sikre, at affald håndteres på en sådan måde, at folkesundheden og miljøet beskyttes mod de negative virkninger, der måtte opstå i forbindelse med sådant affald
9)
»producent«: enhver, hvis aktiviteter frembringer affald (oprindelig producent), og/eller enhver, der udfører forbehandling, blanding eller andre behandlingsprocesser, hvorved affaldets art eller sammensætning ændres (ny producent) (som defineret i artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv 2006/12/EF)
10)
»indehaver«: producenten af affaldet eller den fysiske eller juridiske person, der er i besiddelse heraf (og som defineret i artikel 1, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/12/EF)
11)
»indsamler«: enhver, der foretager indsamling af affald som defineret i artikel 1, stk. 1, litra g), i direktiv 2006/12/EF
12)
»forhandler«: enhver, der optræder som hovedmand ved køb og efterfølgende salg af affald, herunder forhandlere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
13)
»mægler«: enhver, der arrangerer nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald på andres vegne, herunder mæglere, der ikke fysisk tager affaldet i besiddelse, jf. artikel 12 i direktiv 2006/12/EF
14)
»modtager«: den person eller virksomhed under bestemmelseslandets jurisdiktion, hvortil affaldet overføres med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse
15)
»anmelder«:
a)
ved overførsel fra en medlemsstat enhver fysisk eller juridisk person, der henhører under den pågældende medlemsstats jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, og som har anmeldepligt. Anmelderen er en af nedennævnte personer i den nedenfor anførte rækkefølge:
i)
den oprindelige producent
ii)
den godkendte nye producent, der udfører behandling af affaldet inden overførsel
iii)
en godkendt indsamler, som har indsamlet små mængder af samme type affalds fra forskellige kilder til en samlet overførsel, der skal påbegyndes fra en enkelt anmeldt lokalitet
iv)
en registreret forhandler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder
v)
en registreret mægler, der har fået skriftlig bemyndigelse af den i punkt i), ii) og iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler til at handle på dennes vegne som anmelder, eller
vi)
indehaveren, hvis alle de under punkt i), ii), iii), iv) og v) anførte personer er ukendte eller insolvente.
Hvis en anmelder som omhandlet i punkt iv) eller v) ikke i enhver henseende opfylder den tilbagetagelsespligt, der er omhandlet i artikel 22-25, anses den i henholdsvis punkt i), ii) eller iii) omhandlede oprindelige producent, nye producent eller godkendte indsamler, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af nævnte tilbagetagelsespligt. I tilfælde af ulovlig overførsel, der er anmeldt af en forhandler eller mægler som omhandlet i punkt iv) eller v), anses den i punkt i), ii) eller iii) omhandlede person, der bemyndigede den pågældende forhandler eller mægler til at handle på sine vegne, som anmelder ved anvendelsen af denne forordning.
b)
ved import til eller transit gennem Fællesskabet af affald, der ikke kommer fra en medlemsstat, enhver af de følgende fysiske eller juridiske personer, som henhører under bestemmelseslandets jurisdiktion, som har til hensigt at overføre affald eller lade affald overføre, eller som allerede har overført eller ladet overføre affald, enten:
i)
den person, der er udpeget efter lovgivningen i bestemmelseslandet, eller hvis ingen er udpeget
ii)
indehaveren på det tidspunkt, eksporten fandt sted.
16)
»Basel-konventionen«: Basel-konventionen af 22. marts 1989 om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf
17)
»OECD-beslutningen«: OECD-Rådets beslutning C(2001)107/final om revision af beslutning C(92)39/final om kontrol med grænseoverskridende overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse.
18)
»kompetent myndighed«:
a)
i en medlemsstat det organ, der er udpeget af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 53 eller
b)
i en ikke-medlemsstat, der er part i Basel-konventionen, det organ, der er udpeget af landet som kompetent myndighed med hensyn til konventionen i overensstemmelse med dens artikel 5, eller
c)
i et land, der hverken henhører under litra a) eller b), det organ, der er udpeget som kompetent myndighed af det pågældende land eller den pågældende region, eller hvis et sådant ikke er udpeget, den regeludstedende myndighed i det land eller den region, under hvis jurisdiktion overførsel af affald henhører, alt efter om det drejer sig om overførsel med henblik på nyttiggørelse, bortskaffelse eller transit
19)
»kompetent afsendelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvorfra overførslen er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
20)
»kompetent bestemmelsesmyndighed«: den kompetente myndighed for det område, hvortil overførslen er planlagt eller finder sted, eller hvor affald lastes forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
21)
»kompetent transitmyndighed«: den kompetente myndighed i ethvert andet land end den kompetente afsendelsesmyndigheds land eller den kompetente bestemmelsesmyndigheds land, hvorigennem overførslen er planlagt eller finder sted
22)
»afsendelsesland«: et land, hvorfra en overførsel af affald er planlagt påbegyndt eller påbegyndes
23)
»bestemmelsesland«: et land, hvortil en overførsel er planlagt eller finder sted med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse i dette land eller med henblik på lastning forud for nyttiggørelse eller bortskaffelse i et område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion
24)
»transitland«: et land, bortset fra afsendelseslandet og bestemmelseslandet, hvorigennem en overførsel af affald er planlagt eller finder sted
25)
»område under et lands nationale jurisdiktion«: et landområde eller havområde, inden for hvilket en stat har det administrative og lovgivningsmæssige ansvar i henhold til folkeretten med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed eller miljøet
26)
»oversøiske lande og territorier«: de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag I A til Rådets beslutning 2001/822/EF
27)
»Fællesskabets eksporttoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 161, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførsel af en EF-toldkodeks (17)
28)
»Fællesskabets udgangstoldsted«: toldstedet som defineret i artikel 793, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (18)
29)
»Fællesskabets indgangstoldsted«: det toldsted, hvortil affald, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, skal befordres i overensstemmelse med artikel 38, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92
30)
»import«: indførsel af affald til Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
31)
»eksport«: udførsel af affald fra Fællesskabet, dog med undtagelse af transit gennem Fællesskabet
32)
»transit«: overførsel af affald eller planlagt overførsel af affald igennem et eller flere andre lande end afsendelseslandet eller bestemmelseslandet
33)
»transport«: vej- og jernbanetransport, transport ad luft- og søvejen og ad indre vandveje af affald
34)
»overførsel«: transport af affald bestemt til nyttiggørelse eller bortskaffelse, som er planlagt eller finder sted
a)
mellem to lande
b)
mellem et land og oversøiske lande og territorier eller andre områder under det pågældende lands beskyttelse
c)
mellem et land og et landområde, der ikke tilhører noget land ifølge folkeretten
d)
mellem et land og Antarktis
e)
fra et land gennem et af de ovenfor beskrevne områder
f)
i et land gennem et eller flere af de ovenfor beskrevne områder og som oprinder eller ender i det pågældende land, eller
g)
fra et geografisk område, der ikke henhører under noget lands jurisdiktion, til et land
35)
»ulovlig overførsel«: overførsel af affald, der foretages:
a)
uden anmeldelse til alle de berørte kompetente myndigheder i henhold til denne forordning
b)
uden de berørte kompetente myndigheders samtykke i henhold til denne forordning
c)
med samtykke fra de berørte kompetente myndigheder opnået ved forfalskning, afgivelse af vildledende oplysninger eller svig
d)
på en måde, der ikke er klart specificeret i anmeldelses- eller transportformularerne
e)
på en måde, der resulterer i nyttiggørelse eller bortskaffelse i strid med fællesskabsreglerne eller internationale regler
f)
i strid med artikel 34, 36, 39, 40, 41 og 43, eller
g)
i forbindelse med overførsel af affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, og hvor det viser sig,
i)
at affaldet ikke står anført i bilag III, III A eller III B
ii)
at artikel 3, stk. 4, ikke er overholdt, eller
iii)
at overførslen foretages på en måde, der ikke klart er specificeret i dokumentet i bilag VII.
AFSNIT II
OVERFØRSLER INDEN FOR FÆLLESSKABET MED ELLER UDEN TRANSIT GENNEM TREDJELANDE
Artikel 3
Almindelig fremgangsmåde
1. Overførsler af følgende affald er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i bestemmelserne i dette afsnit:
a)
Hvis overførslen er bestemt til bortskaffelse:
alt affald
b)
Hvis overførslen er bestemt til nyttiggørelse:
i)
affald anført i bilag IV, der bl.a. omfatter affald anført i bilag II og VIII til Basel-konventionen
ii)
affald anført i bilag IV A
iii)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A
iv)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A.
2. Overførsel af følgende affald bestemt til nyttiggørelse er underlagt de generelle oplysningskrav i artikel 18, hvis mængden af det overførte affald er over 20 kg:
a)
affald anført i bilag III eller III B
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, bestående af to eller flere affaldstyper, der er anført i bilag III, forudsat at dette blandede affalds sammensætning ikke vil indvirke negativt på en miljømæssigt forsvarlig nyttiggørelse, og forudsat, at sådant blandet affald er anført i bilag III A i overensstemmelse med artikel 58.
3. For affald anført i bilag III anvendes i undtagelsestilfælde de relevante bestemmelser, som om affaldet havde været anført i bilag IV, hvis det pågældende affald udviser en eller flere af de farlige egenskaber, der er anført i bilag III til Rådets direktiv 91/689/EØF. Disse tilfælde behandles i overensstemmelse med artikel 58.
4. Overførsel af affald, der udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse for enten at vurdere dets fysiske eller kemiske egenskaber eller for at bestemme dets egnethed til nyttiggørelse eller bortskaffelse er ikke omfattet af proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som beskrevet i stk. 1. I stedet gælder de i artikel 18 anførte proceduremæssige krav. Mængden af affald, der kan undtages, når det udtrykkeligt er bestemt til laboratorieanalyse, fastsættes som den rimelige mindstemængde, der er nødvendig for på passende vis at kunne foretage analysen i hvert enkelt tilfælde, og må ikke overstige 25 kg.
5. Overførsel af blandet kommunalt affald (affaldsindgang 20 03 01) indsamlet fra private husholdninger, herunder i tilfælde, hvor denne indsamling også omfatter sådant affald fra andre producenter, til nyttiggørelses- og bortskaffelsesanlæg er i overensstemmelse med denne forordning underlagt samme bestemmelser som overførsel af affald bestemt til bortskaffelse.
KAPITEL 1
Forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
Artikel 4
Anmeldelse
Hvis en anmelder agter at overføre affald som nævnt i artikel 3, stk. 1, litra a) eller b), skal denne forudgående anmelde dette skriftligt til og gennem den kompetente afsendelsesmyndighed og, hvis der foretages en samlet anmeldelse, overholde artikel 13.
Ved anmeldelse skal følgende krav være opfyldt:
1)
Anmeldelses- og transportformularer:
Anmeldelse skal ske ved hjælp af følgende formularer:
a)
anmeldelsesformularen i bilag I A og
b)
transportformularen i bilag I B.
Ved anmeldelse skal anmelderen udfylde anmeldelsesformularen og, når det er relevant, transportformularen.
Når anmelderen ikke er den oprindelige producent i henhold til artikel 2, nr. 15), litra a), punkt i), sikrer anmelderen, at denne producent eller en af de i artikel 2, nr. 15), litra a), punkt ii), eller iii), anførte personer, når dette er muligt, også underskriver det i bilag I A omhandlede anmeldelsesformular.
Den kompetente afsendelsesmyndighed udsteder anmeldelsesformularen og transportformularen til anmelderen.
2)
Oplysninger og dokumentation i anmeldelses- og transportformularer:
Anmelderen giver på eller vedlægger anmeldelsesformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1. Anmelderen giver på eller vedlægger transportformularen de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 2, i den udstrækning, det er muligt på anmeldelsestidspunktet.
En anmeldelse anses først for korrekt udfyldt, når den kompetente afsendelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt i henhold til første afsnit.
3)
Yderligere oplysninger og dokumentation:
Hvis en af de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge yderligere oplysninger og dokumentation. Bilag II, del 3, indeholder en liste over yderligere oplysninger og dokumentation, som der kan anmodes om.
En anmeldelse anses for korrekt og endeligt udført, når den kompetente bestemmelsesmyndighed har vished for, at anmeldelsesformularen og transportformularen er udfyldt, og at anmelderen har givet de oplysninger og den dokumentation, der er anført i bilag II, del 1 og 2, såvel som eventuelle yderligere oplysninger og dokumentation, der måtte være anmodet om i medfør af dette stykke og som anført i bilag II, del 3.
4)
Indgåelse af kontrakt mellem anmelderen og modtageren:
Anmelderen skal indgå en kontrakt som beskrevet i artikel 5 med modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
Dokumentation for denne kontrakt eller en erklæring, der godtgør dens eksistens i overensstemmelse med bilag I A, skal gives til de berørte kompetente myndigheder på anmeldelsestidspunktet. Anmelderen eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed forelægge denne en kopi af kontrakten eller lignende dokumentation, som den kompetente myndighed finder acceptabel.
5)
Finansiel sikkerhedsstillelse eller tilsvarende forsikring:
Der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring som beskrevet i artikel 6. Anmelderen afgiver en erklæring herom ved at udfylde den relevante del af anmeldelsesformularen i bilag I A.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring (eller, hvis den kompetente myndighed tillader det, dokumentation for denne sikkerhed eller forsikring eller en erklæring, der godtgør eksistensen heraf) stilles i forbindelse med anmeldelsesformularen på anmeldelsestidspunktet eller, hvis den kompetente myndighed tillader det i henhold til national lovgivning, på et givet tidspunkt, inden overførslen påbegyndes.
6)
Anmeldelsens omfang:
En anmeldelse dækker overførslen af affaldet fra det oprindelige afsendelsessted og omfatter midlertidig og ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet.
Hvis der efterfølgende foretages midlertidige eller ikke-midlertidige behandlinger i et andet land end det første bestemmelsesland, anføres den ikke-midlertidige behandling og bestemmelsesstedet herfor i anmeldelsen, og bestemmelserne i artikel 15, litra f), finder anvendelse.
Hver anmeldelse må kun omfatte en enkelt affaldsidentifikationskode, bortset fra:
a)
affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A. I dette tilfælde anføres kun en affaldstype
b)
blandet affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III, III B, IV eller IV A, medmindre det er anført i bilag III A. I dette tilfælde anføres koden for hver bestanddel af affaldet i prioriteret rækkefølge.
Artikel 5
Kontrakt
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der indgås en kontrakt mellem anmelderen og modtageren med henblik på nyttiggørelse eller bortskaffelse af det anmeldte affald.
2. Kontrakten skal være indgået og gældende på anmeldelsestidspunktet og for overførslens varighed, indtil der er udstedt en attest i henhold til artikel 15, litra e), artikel 16, litra e), eller, hvis det er relevant, artikel 15, litra d).
3. Kontrakten skal indeholde krav om:
a)
at anmelderen skal tage affaldet tilbage, hvis overførslen eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen ikke gennemføres som planlagt, eller hvis den er gennemført som en ulovlig overførsel, i henhold til artikel 22 og artikel 24, stk. 2
b)
at modtageren skal nyttiggøre eller bortskaffe affaldet, hvis der er gennemført en ulovlig overførsel i henhold til artikel 24, stk. 3, og
c)
at anlægget i medfør af artikel 16, litra e), skal forelægge et bevis for, at affaldet er nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser samt med kravene i denne forordning.
4. Hvis det overførte affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal kontrakten yderligere indeholde følgende krav:
a)
i medfør af artikel 15, litra d), og hvis det er relevant, e), skal bestemmelsesanlægget forelægge attesterne om, at affaldet er blevet nyttiggjort eller bortskaffet i overensstemmelse med anmeldelsen og de i denne omhandlede betingelser, samt med kravene i denne forordning, og
b)
modtageren skal foretage anmeldelse til den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed i det oprindelige afsendelsesland i overensstemmelse med artikel 15, litra f), nr. ii).
5. Hvis overførslen finder sted mellem to anlæg henhørende under samme retlige enhed, kan kontrakten erstattes med en erklæring fra den pågældende enhed om, at denne forpligter sig til at nyttiggøre eller bortskaffe det anmeldte affald.
Artikel 6
Finansiel sikkerhedsstillelse
1. For overførsler af affald, der er omfattet af anmeldelseskravet, skal der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker:
a)
transportomkostninger
b)
omkostningerne ved nyttiggørelse eller bortskaffelse, herunder eventuelle nødvendige midlertidige behandlinger og
c)
omkostninger i forbindelse med oplagring i 90 dage.
2. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal dække omkostninger i forbindelse med:
a)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan gennemføres som planlagt, jf. artikel 22, og
b)
tilfælde, hvor en overførsel eller nyttiggørelse eller bortskaffelse er ulovlig, jf. artikel 24.
3. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring stilles af anmelderen eller af en anden fysisk eller juridisk person på dennes vegne og skal være gyldig på anmeldelsestidspunktet eller senest på det tidspunkt, hvor overførslen påbegyndes, hvis den kompetente myndighed, der godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, tillader dette, og skal gælde for den anmeldte overførsel, senest når overførslen påbegyndes.
4. Den kompetente afsendelsesmyndighed godkender den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, herunder formen, affattelsen og dækningsbeløbet.
Ved import til Fællesskabet skal den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet imidlertid vurdere dækningsbeløbet og om nødvendigt godkende en yderligere finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal være gyldig og dække en anmeldt overførsel, indtil nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det anmeldte affald er afsluttet.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e), eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
6. Hvis overførslen af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, og en yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse finder sted i bestemmelseslandet, kan den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som en undtagelse fra stk. 5, frigives, når affaldet forlader det anlæg, der udfører den midlertidige behandling, og den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 15, litra d). I så fald skal enhver yderligere overførsel til nyttiggørelse eller bortskaffelse dækkes af en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, medmindre den kompetente bestemmelsesmyndighed accepterer, at en sådan finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring ikke er nødvendig. Dette indebærer, at den kompetente bestemmelsesmyndighed er ansvarlig for at opfylde forpligtelser, der opstår i forbindelse med en ulovlig overførsel, eller for tilbagetagelse, hvis overførslen eller den yderligere nyttiggørelse eller bortskaffelse ikke kan afsluttes som planlagt.
7. Den kompetente myndighed i Fællesskabet, der har godkendt den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, skal have adgang til den og skal anvende disse midler, herunder til betaling af andre berørte myndigheder for at opfylde de forpligtelser, der følger af artikel 23 og 25.
8. I tilfælde af en samlet anmeldelse i medfør af artikel 13 kan der stilles finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, der dækker dele af den samlede anmeldelse, i stedet for en sikkerhedsstillelse, der dækker hele den samlede anmeldelse. I sådanne tilfælde skal den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring gælde for overførslen, senest når den anmeldte overførsel, der er dækket, påbegyndes.
Den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring skal frigives, når den pågældende kompetente myndighed har modtaget den attest, der er omhandlet i artikel 16, litra e) eller, hvis dette er relevant, i artikel 15, litra e), hvad angår midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, for det pågældende affald. Stk. 6 finder tilsvarende anvendelse.
9. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke nationale retsforskrifter de udsteder i henhold til denne artikel.
Artikel 7
Den kompetente afsendelsesmyndigheds fremsendelse af anmeldelsen
1. Når den kompetente afsendelsesmyndighed har modtaget en korrekt udfyldt anmeldelse som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), beholder den en kopi af anmeldelsen og fremsender anmeldelsen til den kompetente bestemmelsesmyndighed med kopi til den/de kompetente transitmyndighed(er), og den oplyser anmelderen om denne fremsendelse. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
2. Hvis anmeldelsen ikke er korrekt udfyldt, kan den kompetente afsendelsesmyndighed udbede sig oplysninger og dokumentation fra anmelderen i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2).
Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra anmeldelsens modtagelse.
I sådanne tilfælde har den kompetente afsendelsesmyndighed en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og/eller den ønskede dokumentation til at efterkomme stk. 1.
3. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan beslutte inden for en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af en korrekt udfyldt anmeldelse som omhandlet i artikel 4, stk. 2, nr. 2), ikke at gå videre med anmeldelsen, hvis den har indsigelser mod en overførsel i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Den meddeler straks anmelderen sin afgørelse og disse indsigelser.
4. Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har fremsendt anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 1, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring. Dette gælder ikke, hvis den i stk. 2 omhandlede anmodning om oplysninger ikke er efterkommet.
Artikel 8
Anmodninger fra de berørte kompetente myndigheder om oplysninger og dokumentation og bekræftelse fra bestemmelsesmyndigheden
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder efter modtagelse af anmeldelsen fra den kompetente afsendelsesmyndighed finder, at der er behov for yderligere oplysninger og dokumentation, jf. artikel 4, stk. 2, nr. 3), anmoder den anmelderen om disse oplysninger og denne dokumentation, og underretter de øvrige kompetente myndigheder om denne anmodning. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af anmeldelsen. I sådanne tilfælde har de berørte kompetente myndigheder en frist på tre arbejdsdage efter modtagelsen af de ønskede oplysninger og den ønskede dokumentation til at underrette den kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Når den kompetente bestemmelsesmyndighed finder, at anmeldelsen er korrekt og endeligt udført, som beskrevet i artikel 4, stk. 2, nr. 3), sender den en bekræftelse af modtagelsen til anmelderen og en kopi heraf til de øvrige berørte kompetente myndigheder. Dette skal ske inden tre arbejdsdage fra modtagelsen af den korrekt og endeligt udførte anmeldelse.
3. Hvis den kompetente bestemmelsesmyndighed ikke inden 30 dage efter modtagelsen af en anmeldelse har bekræftet anmeldelsen som krævet i henhold til stk. 2, skal den efter anmodning fra anmelderen give denne en begrundet forklaring.
Artikel 9
Samtykke fra de kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder samt tidsfrister for transport, nyttiggørelse og bortskaffelse
1. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder skal, inden 30 dage efter datoen for afsendelsen af den kompetente bestemmelsesmyndigheds bekræftelse i overensstemmelse med artikel 8, træffe en af følgende behørigt begrundede afgørelser skriftligt, hvad angår den anmeldte overførsel:
a)
betingelsesløst samtykke
b)
samtykke med betingelser i overensstemmelse med artikel 10 eller
c)
indsigelse i overensstemmelse med artikel 11 og 12.
Hvis den kompetente transitmyndighed ikke har gjort indsigelse inden ovennævnte frist på 30 dage, formodes stiltiende samtykke at foreligge.
2. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder meddeler skriftligt afgørelsen og begrundelserne herfor til anmelderen inden udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1, med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og eventuelt transitmyndigheder tilkendegiver deres godkendelse ved at stemple, underskrive og datere anmeldelsesformularen eller deres kopier af dette.
4. Et skriftligt samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter, det er givet, eller på den senere dato, som er angivet i anmeldelsesformularen. Dette gælder imidlertid ikke, hvis de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
5. Stiltiende samtykke til en planlagt overførsel udløber et kalenderår efter udløbet af fristen på 30 dage, jf. stk. 1.
6. Den planlagte overførsel må kun finde sted, hvis kravene i artikel 16, litra a) og b), er opfyldt, og kun i den periode i hvilken alle de kompetente myndigheders stiltiende eller skriftlige samtykke, er gyldigt.
7. Nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af affald i forbindelse med en planlagt overførsel skal være afsluttet senest et kalenderår efter, at anlægget har modtaget affaldet, medmindre de berørte kompetente myndigheder angiver en kortere periode.
8. De berørte kompetente myndigheder tilbagetrækker deres samtykke, når de har kendskab til,
a)
at affaldets sammensætning ikke er som anmeldt
b)
at de for overførslen fastsatte betingelser ikke er overholdt
c)
at affaldet ikke nyttiggøres eller bortskaffes i overensstemmelse med tilladelsen til det anlæg, der udfører den pågældende proces, eller
d)
at affaldet vil blive eller er blevet overført, nyttiggjort eller bortskaffet på en måde, der ikke er i overensstemmelse med de oplysninger, der er givet på eller vedlagt anmeldelsesformularen og transportformularen.
9. En tilbagekaldelse af samtykke sker ved hjælp af en officiel meddelelse til anmelderen med kopi til de øvrige berørte kompetente myndigheder samt til modtageren.
Artikel 10
Betingelser i forbindelse med en overførsel
1. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan inden 30 dage efter den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 8, fastsætte betingelser i forbindelse med deres samtykke til en anmeldt overførsel. Sådanne betingelser kan baseres på en eller flere grunde af de i artikel 11 eller 12 anførte grunde.
2. De kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte betingelser for transporten af affaldet på deres område. Sådanne transportbetingelser må ikke være strengere end dem, der kræves for tilsvarende overførsler, som udelukkende foretages på deres område, og skal være i overensstemmelse med gældende aftaler, navnlig relevante internationale aftaler.
3. De kompetente bestemmelses-, afsendelses- og transitmyndigheder kan ligeledes inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, fastsætte en betingelse om, at deres samtykke trækkes tilbage, hvis den finansielle garanti eller tilsvarende forsikring ikke er gældende, senest når den anmeldte overførsel påbegyndes, som krævet i artikel 6, stk. 3.
4. Betingelserne meddeles anmelderen skriftligt af den kompetente myndighed, der fastsætter betingelserne, med kopi til de berørte kompetente myndigheder.
Betingelserne angives i eller vedlægges anmeldelsesformularen af den relevante kompetente myndighed.
5. Den kompetente bestemmelsesmyndighed kan også, inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, betinge sig, at det anlæg, der modtager affaldet, regelmæssigt udarbejder en fortegnelse over indførsel, udførsel og/eller bestand af affald og de dermed forbundne nyttiggørelses- eller bortskaffelsesoperationer som anført i anmeldelsen og for anmeldelsens gyldighedsperiode. Disse fortegnelser underskrives af en person, der er juridisk ansvarlig for anlægget, og sendes til den kompetente bestemmelsesmyndighed inden for en måned efter afslutningen af den anmeldte nyttiggørelse eller bortskaffelse.
Artikel 11
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til bortskaffelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med de foranstaltninger til helt eller delvist forbud eller systematisk indsigelse mod overførsel af affald til bortskaffelse, der er truffet med henblik på at iværksætte principperne om nærhed, prioritering af nyttiggørelse og tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og på nationalt plan, jf. direktiv 2006/12/EF
b)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
d)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16 i forbindelse med tidligere overførsler
e)
medlemsstaten ønsker at udøve sin ret i medfør af Basel-konventionens artikel 4, stk. 1, til at forbyde import af farligt affald eller affald opført i konventionens bilag II
f)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
den planlagte overførsel eller bortskaffelse ikke er i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 5 og 7, dog under hensyntagen til geografiske forhold eller behovet for specialiserede anlæg til visse affaldstyper:
i)
for at gennemføre princippet om tilstrækkelig egenkapacitet på fællesskabsplan og nationalt plan
ii)
i tilfælde, hvor det specialiserede anlæg skal bortskaffe affald fra en nærmere kilde og den kompetente myndighed har prioriteret dette affald, eller
iii)
for at sikre, at overførslerne foretages i overensstemmelse med affaldshåndteringsplanerne
h)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse, eller
i)
affaldet er blandet kommunalt indsamlet husholdningsaffald (affaldsnøglenummer 20 03 01), eller
j)
det pågældende affald ikke vil blive behandlet i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med bortskaffelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer).
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), c), d) og f).
3. Hvis der er tale om farligt affald, der fremstilles i så begrænsede årlige mængder i en afsendelsesmedlemsstat, at oprettelse af nye, specialiserede bortskaffelsesanlæg i den medlemsstat ville være uøkonomisk, finder bestemmelserne i stk. 1, litra a), ikke anvendelse.
Den kompetente bestemmelsesmyndighed samarbejder med den kompetente afsendelsesmyndighed, hvis sidstnævnte finder, at dette stykke, og ikke stk. 1, litra a), bør anvendes, med henblik på at afklare spørgsmålet bilateralt.
Hvis der ikke findes en tilfredsstillende løsning, kan hver af medlemsstaterne forelægge sagen for Kommissionen. Kommissionen træffer afgørelse i sagen efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
4. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
5. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
6. Foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med stk. 1, litra a), med henblik på helt eller delvis at nedlægge forbud mod overførsel af affald til bortskaffelse eller systematisk at gøre indsigelse herimod eller i overensstemmelse med stk. 1, litra e), skal straks meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Indsigelser mod overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når der foretages en anmeldelse af en planlagt overførsel af affald bestemt til nyttiggørelse, kan de kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndigheder inden 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8 gøre begrundet indsigelse baseret på en eller flere af følgende grunde og i overensstemmelse med traktaten:
a)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med direktiv 2006/12/EF, navnlig dets artikel 3, 4, 7 og 10
b)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning om miljøbeskyttelse, offentlig orden, offentlig sikkerhed eller sundhedsbeskyttelse, som vedrører forhold, der finder sted i det land, der gør indsigelse
c)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse vil ikke være i overensstemmelse med national lovgivning i afsendelseslandet om nyttiggørelse af affald, herunder også når den planlagte overførsel af affald er bestemt til nyttiggørelse i et anlæg, der har lavere behandlingsstandarder for det pågældende affalds end anlæggene i afsendelseslandet, idet der tages hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked.
Disse bestemmelser finder ikke anvendelse, hvis:
i)
der findes tilsvarende fællesskabslovgivning, navnlig om affald, og der i den nationale lovgivning, der skal gennemføre denne fællesskabslovgivning på nationalt plan, er indarbejdet mindst lige så strenge krav som i fællesskabslovgivningen
ii)
nyttiggørelsen i bestemmelseslandet finder sted under betingelser, der stort set svarer til dem, der er foreskrevet i afsendelseslandets nationale lovgivning
iii)
bestemmelserne i anden national lovgivning i afsendelseslandet end den under nr. i) nævnte ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (19), når det er påkrævet ifølge det nævnte direktiv
d)
anmelderen eller modtageren er tidligere straffet for ulovlige overførsler eller anden ulovlig handling i forbindelse med miljøbeskyttelse. I så tilfælde kan den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed afvise alle overførsler, hvori den pågældende person er involveret, i overensstemmelse med national lovgivning
e)
anmelderen eller anlægget har gentagne gange ikke overholdt artikel 15 og 16, i forbindelse med tidligere overførsler
f)
den planlagte overførsel eller nyttiggørelse strider mod forpligtelser ifølge internationale konventioner, som den eller de berørte medlemsstater eller Fællesskabet har indgået
g)
forholdet mellem det affald, der kan nyttiggøres, og det affald, der ikke kan nyttiggøres, den skønnede værdi af de materialer, der nyttiggøres endeligt, eller udgifterne til nyttiggørelsen og udgifterne til bortskaffelse af den del, der ikke kan nyttiggøres, begrunder ikke nyttiggørelsen ud fra økonomiske og/eller miljømæssige betragtninger
h)
overførslen af affald er bestemt til bortskaffelse og ikke til nyttiggørelse
i)
det pågældende affald vil blive behandlet i et anlæg, der er omfattet af direktiv 96/61/EF, men som ikke anvender den bedste tilgængelige teknik som defineret i nævnte direktivs artikel 9, stk. 4, i overensstemmelse med anlæggets tilladelse
j)
det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med retligt bindende miljøbeskyttelsesstandarder i forbindelse med nyttiggørelse eller retligt bindende forpligtelser om nyttiggørelse eller genanvendelse, som fastlagt i fællesskabslovgivningen, (også når der er indrømmet midlertidige dispensationer), eller
k)
at det pågældende affald ikke behandles i overensstemmelse med planer for håndtering af affald, der er opstillet i henhold til artikel 7 i direktiv 2006/12/EF, med det formål at sikre gennemførelse af retligt bindende nyttiggørelses- og genanvendelseskrav, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
2. De(n) kompetente transitmyndighed(er) kan inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, gøre begrundet indsigelse, men udelukkende på grundlag af stk. 1, litra b), d), e) og f).
3. Hvis de kompetente myndigheder inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, finder, at de problemer, der gav anledning til indsigelsen, er løst, underretter de omgående anmelderen skriftligt herom med kopi til modtageren og de øvrige berørte kompetente myndigheder.
4. Hvis de problemer, der gav anledning til indsigelsen, ikke er blevet løst inden for fristen på 30 dage, jf. stk. 1, ophører anmeldelsens gyldighed. Hvis anmelderen fortsat agter at udføre overførslen, skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder og anmelderen er enige om en anden løsning.
5. Medlemsstaterne underretter i overensstemmelse med artikel 51 Kommissionen om indsigelser fra de kompetente myndigheder i medfør af stk. 1, litra c).
6. Afsendelsesmedlemsstaten underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om den nationale lovgivning, som indsigelser fra de kompetente myndigheder kan baseres på, jf. stk. 1, litra c), og for hvilket affald og hvilke nyttiggørelsesoperationer, disse indsigelser gælder, før sådan lovgivning påberåbes for at fremsætte begrundet indsigelse.
Artikel 13
Samlet anmeldelse
1. Anmelderen kan foretage en samlet anmeldelse for flere overførsler, hvis følgende gælder for hver enkelt overførsel:
a)
affaldet har i det væsentlige ensartede fysiske og kemiske egenskaber, og
b)
affaldet overføres til samme modtager og samme anlæg, og
c)
overførselsruten, som anført i anmeldelsesdokumentet, er den samme.
2. Hvis denne rute på grund af uforudseelige omstændigheder ikke kan følges, underretter anmelderen de berørte kompetente myndigheder så hurtigt som muligt og om muligt inden overførslen påbegyndes, hvis behovet for at ændre ruten allerede er kendt på dette tidspunkt.
Hvis ruteændringen er kendt, inden overførslen påbegyndes, og den vedrører andre kompetente myndigheder end dem, der er berørt af den samlede anmeldelse, kan den samlede anmeldelse ikke anvendes, og der skal sendes en ny anmeldelse.
3. De berørte kompetente myndigheder kan som betingelse for samtykke til en samlet anmeldelse kræve yderligere oplysninger og dokumentation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, nr. 2) og 3).
Artikel 14
Forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg
1. De kompetente bestemmelsesmyndigheder, der har specifikke nyttiggørelsesanlæg på deres område, kan beslutte at give sådanne anlæg forhåndsgodkendelse.
Sådanne beslutninger skal være begrænset til et bestemt tidsrum og kan til enhver tid tilbagekaldes.
2. I tilfælde af en samlet anmeldelse i overensstemmelse med artikel 13 kan den kompetente bestemmelsesmyndighed efter aftale med de øvrige berørte kompetente myndigheder forlænge gyldighedsperioden for det samtykke, der er nævnt i artikel 9, stk. 4 og 5, indtil tre år.
3. Kompetente myndigheder, der beslutter at udstede en forhåndsgodkendelse til et anlæg i overensstemmelse med stk. 1 og 2, skal informere Kommissionen og eventuelt OECD-sekretariatet om:
a)
nyttiggørelsesanlæggets navn, registreringsnummer og adresse
b)
beskrivelse af anvendte teknikker, herunder R-kode(r)
c)
affald som anført i bilag IV og IV A, eller affald som beslutningen gælder for
d)
den samlede mængde med forhåndsgodkendelse
e)
den dækkede periode
f)
enhver ændring i forhåndsgodkendelsen
g)
enhver ændring i de anmeldte oplysninger og
h)
enhver tilbagekaldelse af godkendelsen.
Formularen i bilag VI anvendes hertil.
4. Som undtagelse fra artikel 9, 10 og 12 er et samtykke fra de berørte kompetente myndigheder givet i overensstemmelse med artikel 9, betingelser fastsat i overensstemmelse med artikel 10 eller indsigelser fremsat i overensstemmelse med artikel 12 omfattet af en tidsfrist på syv arbejdsdage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen i overensstemmelse med artikel 8.
5. Uanset stk. 4 kan den kompetente afsendelsesmyndighed beslutte, at der er behov for mere tid til at indhente yderligere oplysninger eller dokumentation fra anmelderen.
Hvis dette er tilfældet, skal den kompetente myndighed inden syv arbejdsdage informere anmelderen skriftligt og sende kopi heraf til de øvrige kompetente myndigheder.
Den samlede nødvendige tid må ikke overstige 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelse i medfør af artikel 8.
Artikel 15
Supplerende bestemmelser vedrørende midlertidig nyttiggørelse og bortskaffelse
For overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
Hvis en overførsel af affald er bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal alle de anlæg, hvor den efterfølgende midlertidige eller ikke-midlertidige nyttiggørelse og bortskaffelse skal finde sted, ligeledes anføres i anmeldelsesformularen, ud over den oprindelige midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse.
b)
De kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder kan kun give deres samtykke til en overførsel af affald bestemt til midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis der ikke foreligger grunde ifølge artikel 11 og 12 til at gøre indsigelse mod affaldsoverførslen til de anlæg, der udfører en efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse.
c)
Inden tre dage efter at affaldet er modtaget af det anlæg, der udfører den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal dette anlæg give en skriftlig bekræftelse for modtagelse af affaldet.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen. Det nævnte anlæg skal sende underskrevne kopier af transportformularen med disse oplysninger til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
d)
Så hurtigt som muligt, dog senest 30 dage efter afslutningen af den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, skal anlægget med ansvar for de pågældende behandlinger attestere, at den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Det nævnte anlæg sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Når et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, leverer affald til efterfølgende midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse til et anlæg beliggende i bestemmelseslandet, modtager det så hurtigt som muligt og senest et kalenderår efter affaldets levering eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, en attest fra det pågældende anlæg om, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Det nævnte anlæg, der udfører midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, skal straks sende de(n) relevante attest(er) til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder med angivelse af den overførsel/de overførsler, som attesten/attesterne vedrører.
f)
Når der har fundet en levering sted som beskrevet i litra e) til et anlæg, der er beliggende:
i)
i det oprindelige afsendelsesland eller i en anden medlemsstat, kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, eller
ii)
i et tredjeland kræves der en ny anmeldelse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning med den tilføjelse, at bestemmelserne vedrørende de berørte kompetente myndigheder også gælder for den oprindelige kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
Artikel 16
Krav efter samtykke til en overførsel
Efter at de involverede kompetente myndigheder har givet samtykke til en anmeldt overførsel skal alle involverede virksomheder udfylde de relevante rubrikker i transportformularen, eller - hvis det drejer sig om en samlet anmeldelse - transportformularerne, underskrive det eller dem og beholde en kopi heraf. Følgende betingelser skal være opfyldt:
a)
Anmelderen udfylder transportformularen: Når anmelderen har modtaget samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og transitmyndigheder eller, hvad angår den kompetente transitmyndighed, kan antage stiltiende samtykke, indsætter anmelderen den faktiske overførselsdato og de øvrige nødvendige oplysninger i transportformularen i det omfang, det er muligt.
b)
Forudgående oplysninger om overførslens faktiske start: Anmelderen sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, som beskrevet under litra a), til de berørte kompetente myndigheder og til modtageren mindst tre arbejdsdage inden overførslens start.
c)
Formularer, der ledsager den enkelte transport: Anmelderen beholder en kopi af transportformularen. Transportformularen og kopier af anmeldelsesformularen med de berørte kompetente myndigheders skriftlige samtykke og betingelser skal ledsage hver enkelt transport. Det anlæg, der modtager affaldet, beholder transportformularen.
d)
Skriftlig bekræftelse for modtagelse fra anlægget: Inden tre dage fra affaldets modtagelse sender anlægget en skriftlig bekræftelse af affaldets modtagelse.
Denne bekræftelse skal angives i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne bekræftelse til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
e)
Anlæggets attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse: Så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter den ikke-midlertidige nyttiggørelses eller bortskaffelses afslutning og senest et kalenderår eller eventuelt en kortere periode i henhold til artikel 9, stk. 7, efter affaldets modtagelse, skal det anlæg, der behandler det, på eget ansvar attestere, at den ikke-midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet er tilendebragt.
Denne attest skal indeholdes i eller vedlægges transportformularen.
Anlægget sender underskrevne kopier af transportformularen med denne attest til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder.
Artikel 17
Ændringer i overførslen efter samtykke
1. Hvis der sker vigtige ændringer af detaljerne og/eller betingelserne vedrørende en overførsel, hvortil der er givet samtykke, herunder ændringer af den planlagte affaldsmængde, rute, ruteføring, forsendelsesdato eller transportvirksomhed, underretter anmelderen øjeblikkelig de berørte kompetente myndigheder og modtageren om muligt inden overførslens start.
2. Der foretages i så tilfælde en ny anmeldelse, medmindre alle berørte kompetente myndigheder finder, at de pågældende ændringer ikke kræver en ny anmeldelse.
3. Hvis de pågældende ændringer berører andre kompetente myndigheder end dem, der var berørt af den oprindelige anmeldelse, skal der foretages en ny anmeldelse.
KAPITEL 2
Generelle oplysningskrav
Artikel 18
Affald, der skal ledsages af bestemte oplysninger
1. Affald som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 4, der skal overføres, er omfattet af følgende proceduremæssige krav:
a)
For at fremme sporingen af overførsler af sådant affald skal den person under afsendelseslandets jurisdiktion, der står for overførslen, sikre sig, at affaldet ledsages af den formular, der er indeholdt i bilag VII.
b)
Den i bilag VII indeholdte formular underskrives af den person, der står for overførslen, inden overførslen finder sted, og underskrives af nyttiggørelsesanlægget eller laboratoriet og modtageren, når de modtager det pågældende affald.
2. Den kontrakt, der er nævnt i bilag VII mellem den person, der står for overførslen, og modtageren med henblik på nyttiggørelse af affaldet skal være gældende, når overførslen påbegyndes og skal omfatte en forpligtelse for den person, der står for overførslen af affaldet, eller - hvis den pågældende ikke er i stand til at fuldføre overførslen eller nyttiggørelsen (f.eks. på grund af insolvens) - for modtageren til, hvis overførslen af affald ikke kan udføres som planlagt eller er udført som en ulovlig overførsel:
a)
at tage affaldet tilbage eller sikre, at det nyttiggøres på en alternativ måde, og
b)
om nødvendigt at sørge for opbevaring af affaldet i mellemtiden.
Den person, der står for overførslen, eller modtageren skal på anmodning af den berørte kompetente myndighed fremvise en kopi af kontrakten.
3. Medlemsstaterne kan i medfør af national lovgivning kræve oplysninger som omhandlet i stk. 1 om overførsler omfattet af denne artikel med henblik på inspektion, håndhævelse, planlægning eller statistik.
4. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, behandles som fortrolige, hvor dette er påkrævet i henhold til fællesskabslovgivningen og national lovgivning.
KAPITEL 3
Generelle krav
Artikel 19
Forbud mod blanding af affald under overførslen
Fra starten af en overførsel til modtagelsen i et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg som anført på anmeldelsesformularen eller i henhold til artikel 18, må affald ikke blandes med andet affald.
Artikel 20
Opbevaring af formularer og oplysninger
1. Alle formularer, der fremsendes til eller af de kompetente myndigheder i forbindelse med en anmeldt overførsel, opbevares af de kompetente myndigheder, anmelderen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
2. Oplysninger givet i medfør af artikel 18, stk. 1, opbevares af den person, der står for overførslen, modtageren og det anlæg, der modtager affaldet, i Fællesskabet i mindst tre år at regne fra datoen for overførslens start.
Artikel 21
Offentlighedens adgang til anmeldelser
De kompetente afsendelses- eller bestemmelsesmyndigheder kan gøre anmeldelser af overførsler, som de har givet samtykke til, offentligt tilgængelige på hensigtsmæssig vis såsom via internettet, såfremt disse oplysninger ikke er fortrolige i henhold til national lovgivning eller fællesskabsretten.
KAPITEL 4
Tilbagetagelsespligt
Artikel 22
Tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres som planlagt
1. Hvis en af de berørte kompetente myndigheder bliver klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres som planlagt i overensstemmelse med betingelserne i anmeldelses- og transportformularerne og/eller den kontrakt, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5, underretter den straks den kompetente afsendelsesmyndighed. Hvis et nyttiggørelses- eller bortskaffelsesanlæg afviser en modtaget overførsel, underretter det straks den berørte kompetente bestemmelsesmyndighed.
2. Medmindre stk. 3 finder anvendelse, sikrer den kompetente afsendelsesmyndighed sig, at det pågældende affald tilbagetages til dens område eller et andet sted i afsendelseslandet af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen der er fastsat i artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, af den pågældende kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Dette skal ske inden for 90 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om, at den godkendte overførsel af affald eller nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det ikke kan fuldføres, samt om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
3. Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis de kompetente afsendelses-, transit- og bestemmelsesmyndigheder, der er involveret i bortskaffelsen eller nyttiggørelsen af affaldet, får vished for, at affaldet kan nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelseslandet eller et andet sted af anmelderen eller, hvis dette ikke er muligt, af den kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Tilbagetagelsespligten i stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis affaldet under behandlingen på det berørte anlæg på uoprettelig vis er blevet blandet med andet affald, inden en kompetent myndighed er blevet bevidst om, at den anmeldte overførsel ikke kan fuldføres efter bestemmelserne i stk. 1. En sådan blanding nyttiggøres eller bortskaffes på anden vis i overensstemmelse med første afsnit.
4. I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i stk. 2, foretages der en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
En ny anmeldelse skal, når det er relevant, foretages af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person, som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod tilbagetagelse af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, eller mod en eventuel nyttiggørelse eller bortskaffelse.
5. I tilfælde af alternative foranstaltninger uden for det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, skal der, når det er relevant, foretages en ny anmeldelse af den oprindelige anmelder eller, hvis det ikke er muligt, enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis det ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Når anmelderen foretager en ny anmeldelse, skal denne anmeldelse også foretages hos den kompetente myndighed i det oprindelige afsendelsesland.
6. I tilfælde af alternative foranstaltninger i det oprindelige bestemmelsesland, som omhandlet i stk. 3, kræves der ikke en ny anmeldelse, og en behørigt begrundet anmodning er tilstrækkelig. En sådan behørigt begrundet anmodning om aftale om alternative foranstaltninger fremsendes af den oprindelige anmelder til den kompetente bestemmelses- og afsendelsesmyndighed eller, hvis det ikke er muligt, af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed til den kompetente bestemmelsesmyndighed.
7. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse i henhold til stk. 4 eller 6, skal der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, eller artikel 16, udfyldes en ny transportformular af den oprindelige anmelder eller, hvis dette ikke er muligt, af enhver fysisk eller juridisk person som identificeret i overensstemmelse med artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed eller en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse i overensstemmelse med stk. 4 og 5, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
8. Anmelderens forpligtelse og afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse ophører, når anlægget har udstedt den attest for ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, der er nævnt i artikel 16, litra e), eller eventuelt artikel 15, litra e). I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efter bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse, når anlægget har udstedt den i artikel 15, litra d), nævnte attest.
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i artikel 24, stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
9. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder også nyttiggørelsen eller bortskaffelsen af det, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
Artikel 23
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel ikke kan fuldføres
1. Omkostninger i forbindelse med returnering af affald fra en overførsel, der ikke kan fuldføres, herunder omkostninger vedrørende dets transport, endelige nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 22, stk. 2 eller 3, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 22, stk. 9, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over, at en overførsel af affald, herunder nyttiggørelse eller bortskaffelse af det, ikke kan fuldføres, dækkes:
a)
af anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis dette ikke er muligt
b)
af de eventuelle øvrige fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
af den kompetente afsendelsesmyndighed, eller, hvis dette ikke er muligt
d)
efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder.
2. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller i nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 24
Tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Hvis en kompetent myndighed opdager en overførsel, som den mener er en ulovlig overførsel, informerer den øjeblikkelig de andre berørte kompetente myndigheder.
2. Såfremt anmelderen er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente afsendelsesmyndighed for, at det pågældende affald:
a)
tages tilbage af anmelderen de facto eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
tages tilbage af anmelderen de jure eller, hvis dette ikke er muligt
c)
tages tilbage af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
d)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i bestemmelses- eller afsendelseslandet af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne eller, hvis dette ikke er muligt
e)
nyttiggøres eller bortskaffes på en alternativ måde i et andet land af den kompetente afsendelsesmyndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne, hvis alle de berørte kompetente myndigheder er enige heri.
Denne tilbagetagelse, nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente afsendelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt af de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder om den ulovlige overførsel og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente bestemmelses- eller transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
I tilfælde af tilbagetagelse, som omhandlet i litra a), b) og c), skal der foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed er tilstrækkelig.
Der foretages en ny anmeldelse af personen eller myndigheden anført i litra a), b) eller c) og i den rækkefølge.
Ingen kompetent myndighed kan modsætte sig eller gøre indsigelse mod returnering af affald fra en ulovlig overførsel. I tilfælde af alternative foranstaltninger omhandlet i litra d) og e), som træffes af den kompetente afsendelsesmyndighed, skal der af den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne foretages en ny anmeldelse, medmindre de berørte kompetente myndigheder bliver enige om, at en behørigt begrundet anmodning fra den pågældende myndighed er tilstrækkelig.
3. Såfremt modtageren er ansvarlig for en ulovlig overførsel, sørger den kompetente bestemmelsesmyndighed for, at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes på en miljømæssigt forsvarlig måde:
a)
af modtageren, eller hvis det ikke er muligt
b)
af den kompetente myndighed selv eller af en fysisk eller juridisk person på dennes vegne.
Denne nyttiggørelse eller bortskaffelse skal ske inden for 30 dage eller et andet tidsrum, som de berørte kompetente myndigheder aftaler, efter at den kompetente bestemmelsesmyndighed er blevet klar over eller er blevet underrettet skriftligt om den ulovlige overførsel af de kompetente afsendelses- eller transitmyndigheder og informeret om årsagerne hertil. Sådanne underretninger kan være baseret på oplysninger sendt til de kompetente afsendelses- og transitmyndigheder bl.a. af andre kompetente myndigheder.
De berørte myndigheder samarbejder i fornødent omfang om at få affaldet nyttiggjort eller bortskaffet.
4. Hvis der ikke skal foretages en ny anmeldelse, skal den person, der er ansvarlig for tilbagetagelse eller, hvis dette ikke er muligt, den oprindelige afsendelsesmyndighed udfylde et nyt transportdokument i overensstemmelse med artikel 15, eller 16.
Hvis den oprindelige kompetente afsendelsesmyndighed foretager en ny anmeldelse, kræves der ikke en ny finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring.
5. Navnlig i tilfælde, hvor hverken anmelderen eller modtageren kan gøres ansvarlig for den ulovlige overførsel, samarbejder de berørte kompetente myndigheder, således at det pågældende affald nyttiggøres eller bortskaffes.
6. I tilfælde af midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse som nævnt i artikel 6, stk. 6, når det efter den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse er tilendebragt, opdages, at en overførsel var ulovlig, ophører afsendelseslandets subsidiære forpligtelse til at tage affaldet tilbage eller sørge for alternativ nyttiggørelse eller bortskaffelse, når anlægget har udstedt den attest, der er nævnt i artikel 15, litra d).
Hvis et anlæg udsteder en nyttiggørelses- eller bortskaffelsesattest på en sådan måde, at det fører til en ulovlig overførsel, med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, finder bestemmelserne i stk. 3, og artikel 25, stk. 2, anvendelse.
7. Hvis der i en medlemsstat opdages affald fra en ulovlig overførsel, er den kompetente myndighed med jurisdiktion over det område, hvor affaldet opdages, ansvarlig for at sikre, at der træffes foranstaltninger med henblik på sikker oplagring af det affald, der afventer returnering eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse på en alternativ måde.
8. Bestemmelserne i artikel 34 og 36 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor ulovlige overførsler returneres til afsendelseslandet, og dette afsendelsesland er omfattet af de forbud, der er indeholdt i de pågældende artikler.
9. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
10. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
Artikel 25
Omkostninger ved tilbagetagelse, når en overførsel er ulovlig
1. Omkostninger i forbindelse med tilbagetagelse af affald fra en ulovlig overførsel, herunder omkostninger vedrørende dets transport, nyttiggørelse eller bortskaffelse i medfør af artikel 24, stk. 2, og oplagringsomkostninger i medfør af artikel 24, stk. 7, fra den dato, hvor den kompetente afsendelsesmyndighed er klar over, at en overførsel er ulovlig, skal dækkes af:
a)
anmelderen de facto, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), eller, hvis der ikke er foretaget nogen anmeldelse
b)
anmelderen de jure eller eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelsesmyndighed.
2. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 3, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
modtageren, eller hvis dette ikke er muligt
b)
den kompetente bestemmelsesmyndighed.
3. Omkostninger i forbindelse med nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i medfør af artikel 24, stk. 5, og eventuelle omkostninger i forbindelse med transport og oplagring i medfør af artikel 24, stk. 7, skal dækkes af:
a)
anmelderen, som identificeret i overensstemmelse med rækkefølgen i artikel 2, nr. 15), og/eller modtageren, afhængig af de involverede kompetente myndigheders afgørelse, eller, hvis dette ikke er muligt
b)
eventuelt andre fysiske eller juridiske personer, eller, hvis dette ikke er muligt
c)
den kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndighed.
4. Når der foreligger en ulovlig overførsel som defineret i artikel 2, nr. 35), litra g), er den person, der står for overførslen, omfattet af de samme forpligtelser i henhold til denne artikel som anmelderen.
5. Denne artikel tilsidesætter ikke, hvad der måtte være fastsat i fællesskabslovgivningen eller nationale bestemmelser med hensyn til erstatningsansvar.
KAPITEL 5
Generelle administrative bestemmelser
Artikel 26
Kommunikationsmåder
1. Oplysninger og dokumenter, der er anført nedenfor, kan sendes med post:
a)
anmeldelse af en planlagt overførsel i henhold til artikel 4 og 13
b)
anmodning om oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
c)
forelæggelse af oplysninger og dokumentation i henhold til artikel 4, 7 og 8
d)
skriftligt samtykke til en anmeldt overførsel i henhold til artikel 9
e)
betingelser i forbindelse med en overførsel i henhold til artikel 10
f)
indsigelser mod en overførsel i henhold til artikel 11 og 12
g)
oplysninger om beslutninger om forhåndsgodkendelse af specifikke nyttiggørelsesanlæg i henhold til artikel 14, stk. 3
h)
skriftlig bekræftelse af modtagelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
i)
attest for nyttiggørelse eller bortskaffelse af affaldet i henhold til artikel 15 og 16
j)
forudgående oplysning om faktisk start på overførsel i henhold til artikel 16
k)
oplysninger om ændringer i overførslen efter samtykke i henhold til artikel 17, og
l)
skriftligt samtykke og transportformularer, der skal fremsendes i henhold til afsnit IV, V og VI.
2. Alternativt kan dokumenterne som omhandlet i stk. 1 sendes efter aftale mellem de berørte kompetente myndigheder og anmelderen ved anvendelse af følgende kommunikationsmåder:
a)
fax
b)
fax fulgt op med post
c)
e-post med digital signatur. I så fald erstattes stempel eller signatur med den digitale signatur, eller
d)
e-post uden digital signatur fulgt op med post.
3. De formularer, der skal ledsage hver transport i overensstemmelse med artikel 16, litra c), og artikel 18, kan foreligge i elektronisk form med digital signatur, hvis de kan gøres læsbare når som helst under transporten, og hvis de berørte kompetente myndigheder accepterer dette.
4. Med de berørte kompetente myndigheders og anmelderens tilslutning kan oplysninger og dokumenter anført i stk. 1 forelægges og udveksles ved hjælp af elektronisk dataudveksling med elektronisk signatur eller elektronisk autentifikation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (20) eller et tilsvarende elektronisk autentifikationssystem, der giver et tilsvarende sikkerhedsniveau. I sådanne tilfælde kan der fastsættes organisationsmæssige retningslinjer for den elektroniske dataudveksling.
Artikel 27
Sprog
1. Anmeldelser, oplysninger, dokumentation eller andre meddelelser, der forelægges i medfør af bestemmelserne i dette afsnit, gives på et sprog, der kan accepteres af de berørte kompetente myndigheder.
2. Hvis de berørte kompetente myndigheder anmoder herom, skal anmelderen forelægge en autoriseret oversættelse til et sprog, som de kan acceptere.
Artikel 28
Uenighed om klassifikationsspørgsmål
1. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen hvad angår sondringen mellem affald og ikke-affald, skal sagens genstand anses for at være affald. Dette berører ikke bestemmelseslandets ret til at behandle det overførte materiale efter bestemmelserne i dets nationale lovgivning, når materialet er ankommet, og såfremt den nationale lovgivning er i overensstemmelse med Fællesskabets eller med international ret.
2. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikationen af det anmeldte affald som værende anført i bilag III, III A, III B eller IV, skal affaldet anses for at være anført i bilag IV.
3. Hvis de kompetente afsendelses- og bestemmelsesmyndigheder ikke kan blive enige om klassifikation af behandlingsoperationer, der er blevet anmeldt som nyttiggørelse eller bortskaffelse, finder bestemmelserne om bortskaffelse anvendelse.
4. Stk. 1, 2 og 3 gælder kun for denne forordning og tilsidesætter ikke berørte parters rettigheder med hensyn til løsning af tvister om disse spørgsmål ved en domstol.
Artikel 29
Administrationsomkostninger
Der kan pålægges anmelderen passende og forholdsmæssige administrationsomkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsprocedurer samt sædvanlige omkostninger ved relevante analyser og kontrol.
Artikel 30
Grænseområdeaftaler
1. I undtagelsestilfælde, og hvis den specifikke geografiske eller demografiske situation berettiger til det, kan medlemsstaterne indgå bilaterale aftaler om at lette anmeldelsesproceduren ved overførsel af specifikke affaldsstrømme for så vidt angår grænseoverskridende overførsel til det nærmeste, egnede anlæg i grænseområdet mellem de berørte medlemsstater.
2. Sådanne bilaterale aftaler kan også indgås, når der er tale om overførsel af affald, som afsendes fra og behandles i afsendelseslandet, men er i transit gennem en anden medlemsstat.
3. Medlemsstaterne kan også indgå sådanne aftaler med lande, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
4. Disse aftaler meddeles Kommissionen, inden de træder i kraft.
KAPITEL 6
Overførsler inden for Fællesskabet med transit via tredjelande
Artikel 31
Overførsler af affald bestemt til bortskaffelse
Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande og affaldet er bestemt til bortskaffelse, skal den kompetente afsendelsesmyndighed ud over bestemmelserne i dette afsnit spørge den kompetente myndighed i tredjelandene, om den ønsker at sende et skriftligt samtykke til den planlagte overførsel:
a)
inden 60 dage for så vidt angår parter i Basel-konventionen, medmindre der i medfør af konventionen er givet afkald på retten dertil, eller
b)
inden for et tidsrum, der er aftalt mellem de kompetente myndigheder, for så vidt angår lande, der ikke er parter i Basel-konventionen.
Artikel 32
Overførsler af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet med transit via et eller flere tredjelande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, gælder artikel 31.
2. Når en overførsel af affald finder sted inden for Fællesskabet, herunder overførsler mellem lokaliteter i samme medlemsstat med transit via et eller flere tredjelande, der er omfattet af OECD-beslutningen, og affaldet er bestemt til nyttiggørelse, kan det samtykke, der er nævnt i artikel 9, gives stiltiende, og hvis der ikke er gjort indsigelse eller fastsat betingelser, kan overførslen påbegyndes 30 dage efter datoen for den kompetente bestemmelsesmyndigheds afsendelse af bekræftelsen, jr. artikel 8.
AFSNIT III
OVERFØRSLER UDELUKKENDE INDEN FOR MEDLEMSSTATERNE
Artikel 33
Forordningens anvendelse på overførsler, der udelukkende finder sted inden for medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne indfører en passende ordning for overvågning af og kontrol med overførsler af affald, der udelukkende finder sted inden for deres område. Denne ordning skal tilgodese behovet for overensstemmelse med den fællesskabsordning, der indføres ved afsnit II og VII.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres ordninger for overvågning af og kontrol med overførsel af affald. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
3. Medlemsstaterne kan anvende ordningen i afsnit II og VII inden for deres område.
AFSNIT IV
EKSPORT FRA FÆLLESSKABET TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Eksport af affald til bortskaffelse
Artikel 34
Eksportforbud, undtagen til EFTA-lande
1. Al eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse er forbudt.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for eksport af affald til bortskaffelse i EFTA-lande, der også er parter i Basel-konventionen.
3. Eksport af affald bestemt til bortskaffelse til et EFTA-land, der er part i Basel-konventionen, er dog også forbudt,
a)
hvis EFTA-landet forbyder import af sådant affald, eller
b)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
4. Denne bestemmelse tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten, som fastsat i artikel 22 og 24.
Artikel 35
Procedure ved eksport til EFTA-lande
1. Hvis affald eksporteres fra Fællesskabet og er bestemt til bortskaffelse i EFTA-lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet skal først træffe beslutning om at give samtykke til overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget skriftligt samtykke fra den kompetente bestemmelsesmyndighed og i givet fald stiltiende eller skriftligt samtykke fra den berørte transitmyndighed uden for Fællesskabet og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe en beslutning inden udløbet af de 61 dage, hvis den har skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
Den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen.
b)
De kompetente afsendelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted.
c)
Transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og Fællesskabets udgangstoldsted.
d)
Så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
e)
Hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, 42 dage efter at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at dette har modtaget affaldet, underretter den straks den kompetente bestemmelsesmyndighed.
f)
Den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt bortskaffelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, bærer modtageren omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område samt med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til bortskaffelse sender en underskrevet kopi af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette stykke nævnte attest for bortskaffelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter bortskaffelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer, at bortskaffelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for bortskaffelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
6. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet tilbageholdes.
KAPITEL 2
Affald bestemt til nyttiggørelse
Del 1
Eksport til lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 36
Eksportforbud
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til nyttiggørelse i lande, hvor OECD-beslutningen ikke finder anvendelse, er forbudt for følgende affald:
a)
affald opført som farligt i bilag V
b)
affald opført i bilag V, del 3
c)
farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
d)
blandinger af farligt affald og blandinger af farligt affald med ikke-farligt affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag V
e)
affald, som bestemmelseslandet har anmeldt som farligt i henhold til artikel 3 i Basel-konventionen
f)
affald, som bestemmelseslandet har indført importforbud mod, eller
g)
affald, som den kompetente afsendelsesmyndighed har grund til at tro, ikke vil blive håndteret på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i det pågældende bestemmelsesland.
2. Disse bestemmelser tilsidesætter ikke tilbagetagelsespligten som beskrevet i artikel 22 og 24.
3. Medlemsstaterne kan i undtagelsestilfælde, på grundlag af dokumentation forelagt på passende vis af anmelderen, bestemme, at en særlig type farligt affald som anført i bilag V er undtaget fra eksportforbuddet, hvis det pågældende affald ikke udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald (21).
4. At affald ikke er anført som farligt i bilag V eller anført i bilag V, del 1, liste B, udelukker ikke, at dette affald i undtagelsestilfælde betegnes som farligt og derfor underkastes eksportforbuddet, hvis det udviser nogen af de egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF, under hensyntagen til, for så vidt angår H3-H8, H10 og H11, der er defineret i det nævnte bilag, de fastsatte grænseværdier i Kommissionens beslutning 2000/532/EF som fastsat i artikel 1, stk. 4, andet led, i direktiv 91/689/EØF og i indledningen til bilag III til denne forordning.
5. I de i stk. 3 og 4 omhandlede tilfælde underretter den pågældende medlemsstat det påtænkte bestemmelsesland, inden den træffer en beslutning. Medlemsstaterne skal inden udgangen af hvert kalenderår anmelde sådanne tilfælde til Kommissionen. Denne videresender oplysningerne til de andre medlemsstater og til Basel-konventionens sekretariat. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger på grundlag af de indsendte oplysninger og i givet fald tilpasse bilag V i henhold til artikel 58.
Artikel 37
Procedure ved eksport af affald opført i bilag III eller III A
1. I tilfælde af affald, der er opført i bilag III og III A, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, sender Kommissionen inden 20 dage efter denne forordnings ikrafttrædelse en skriftlig anmodning til hvert land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og udbeder sig:
i)
skriftlig bekræftelse af, at affaldet kan eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i det pågældende land, samt
ii)
en angivelse af hvilken kontrolprocedure, der eventuelt vil blive fulgt i bestemmelseslandet.
Lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har følgende muligheder:
a)
forbud
b)
en procedure for forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, jf. artikel 35, eller
c)
ingen kontrol i bestemmelseslandet.
2. Inden anvendelsesdatoen for denne forordning vedtager Kommissionen en forordning, der tager hensyn til alle de besvarelser, der modtages i medfør af stk. 1, og underretter det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 18 i direktiv 2006/12/EF.
Hvis et land ikke har udstedt en bekræftelse, som omhandlet i stk. 1, eller hvis et land af en eller anden grund ikke er blevet kontaktet, finder stk. 1, litra b), anvendelse.
Kommissionen ajourfører regelmæssigt den vedtagne forordning.
3. Hvis et land i sin besvarelse anfører, at nogle bestemte overførsler af affald ikke er omfattet af kontrol, finder artikel 18 tilsvarende anvendelse for sådanne overførsler.
4. Når der eksporteres affald, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
5. I tilfælde af overførsel af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller overførsel af blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i bilag III eller III A, eller overførsel af affald, der henhører under bilag III B, og hvoraf eksport ikke er forbudt i henhold til artikel 36, finder denne artikels stk. 1, litra b), anvendelse.
Del 2
Eksport til lande, der er omfattet af OECD-beslutningen
Artikel 38
Eksport af affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A
1. Hvis affald opført i bilag III, III A, III B, IV og IV A, affald eller blandinger af affald, der ikke henhører under en enkelt indgang i enten bilag III, IV eller IV A, eksporteres fra Fællesskabet med henblik på nyttiggørelse i lande, som er omfattet af OECD-beslutningen, med eller uden transit gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2, 3 og 5.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
blandinger af affald opført i bilag III A, som er beregnet på en midlertidig behandling, er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke, hvis midlertidig eller ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse efterfølgende finder sted i et land, som ikke er omfattet af OECD-beslutningen
b)
affald opført i bilag III B er underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke
c)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente bestemmelsesmyndighed uden for Fællesskabet.
3. Hvad angår eksport af affald opført i bilag IV og IV A, gælder følgende supplerende bestemmelser:
a)
de kompetente afsendelsesmyndigheder og i givet fald transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets eksporttoldsted og til Fællesskabets udgangstoldsted
b)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportdokumentet til Fællesskabets eksporttoldsted og udgangstoldsted
c)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportdokumentet til den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet
d)
hvis den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet 42 dage efter, at affaldet har forladt Fællesskabet, ikke har modtaget meddelelse fra anlægget om, at denne har modtaget affaldet, underretter den straks bestemmelsesmyndigheden, og
e)
den i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5 nævnte kontrakt skal fastsætte:
i)
at hvis et anlæg udsteder en ukorrekt nyttiggørelsesattest med den virkning, at den finansielle sikkerhed frigives, skal modtageren bære omkostningerne i forbindelse med forpligtelsen til at returnere affaldet til den kompetente afsendelsesmyndigheds område og i forbindelse med dets nyttiggørelse eller bortskaffelse på en anden miljømæssigt forsvarlig måde
ii)
at anlægget senest tre dage efter modtagelse af affaldet til nyttiggørelse sender underskrevne kopier af den udfyldte transportformular, bortset fra den i nr. iii) i dette litra nævnte attest for nyttiggørelse, til anmelderen og til de berørte kompetente myndigheder, og
iii)
at anlægget så hurtigt som muligt, men senest 30 dage efter nyttiggørelsens afslutning og senest et kalenderår efter affaldets modtagelse, på eget ansvar attesterer for, at nyttiggørelsen er tilendebragt og sender en underskrevet kopi af transportformularen med denne attest til anmelderen og de berørte kompetente myndigheder.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
bestemmelserne i artikel 35, stk. 4, litra b), c) og d), er overholdt.
5. Hvis en eksport, som beskrevet i stk. 1, af affald opført i bilag IV og IV A er i transit gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, gælder følgende tilpasninger:
a)
den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, til at give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser, og
b)
den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet træffer først beslutning om at godkende overførslen, som omhandlet i artikel 9, efter at have modtaget stiltiende eller skriftligt samtykke fra den kompetente transitmyndighed, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og tidligst 61 dage efter datoen for den kompetente transitmyndigheds afsendelse af bekræftelsen. Den kompetente afsendelsesmyndighed kan træffe beslutning inden udgangen af de 61 dage, hvis den har et skriftligt samtykke fra de andre berørte kompetente myndigheder.
6. Når affald eksporteres, skal det være bestemt for nyttiggørelse i et anlæg, der driver virksomhed i henhold til gældende national lovgivning eller er godkendt til at drive virksomhed i bestemmelseslandet.
7. Hvis et fællesskabseksporttoldsted eller -udgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, der:
a)
straks informerer den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 39
Eksport til Antarktis
Eksport af affald fra Fællesskabet til Antarktis er forbudt.
Artikel 40
Eksport til oversøiske lande eller territorier
1. Eksport af affald fra Fællesskabet bestemt til bortskaffelse i oversøiske lande eller territorier er forbudt.
2. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, finder forbuddet i artikel 36 tilsvarende anvendelse.
3. Hvad angår eksport af affald bestemt til nyttiggørelse i oversøiske lande eller territorier, som ikke er omfattet af forbuddet i stk. 2, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse.
AFSNIT V
IMPORT TIL FÆLLESSKABET FRA TREDJELANDE
KAPITEL 1
Import af affald til bortskaffelse
Artikel 41
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Import til Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
b)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke medlemsstater individuelt har indgået bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
d)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler og ordninger om bortskaffelse af specifikt affald i disse medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49, i afsendelseslandet.
Disse aftaler og ordninger skal være forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen.
Disse aftaler og ordninger skal garantere, at bortskaffelsesprocesserne foregår på et godkendt anlæg og opfylder kravene til en miljømæssigt forsvarlig håndtering.
Disse aftaler og ordninger skal ligeledes garantere, at affaldet er produceret i afsendelseslandet, og at bortskaffelse udelukkende vil blive gennemført i den medlemsstat, der har indgået aftalen eller ordningen.
Disse aftaler eller ordninger skal meddeles Kommissionen, inden de bliver indgået. I nødsituationer kan de imidlertid meddeles indtil en måned efter indgåelse.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra b) og c), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42.
4. De i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede lande er forpligtet til at forelægge den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten en forhåndsanmodning, der er behørigt begrundet med, at de ikke har og ikke på rimelig måde kan opnå den tekniske kapacitet og de nødvendige anlæg til at bortskaffe affaldet på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Artikel 42
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der er parter i Basel-konventionen eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Hvis affald bestemt til bortskaffelse importeres til Fællesskabet fra lande, der er parter i Basel-konventionen, gælder tilsvarende bestemmelser under afsnit II med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed uden for Fællesskabet har 60 dage efter datoen for afsendelse af bekræftelsen for modtagelse af anmeldelsen til at kræve yderligere oplysninger om den anmeldte overførsel, og, hvis det berørte land har besluttet ikke at kræve forudgående skriftligt samtykke og har underrettet de andre parter herom i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i Basel-konventionen, give stiltiende eller skriftligt samtykke med eller uden fastsættelse af betingelser
b)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 41, stk. 1, litra d), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Følgende supplerende bestemmelser gælder:
a)
den kompetente transitmyndighed i Fællesskabet bekræfter modtagelsen af anmeldelsen til anmelderen med kopi til de berørte kompetente myndigheder
b)
de kompetente bestemmelses- og, i givet fald, transitmyndigheder i Fællesskabet sender en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen til Fællesskabets indgangstoldsted
c)
transportvirksomheden afleverer en kopi af transportformularen til Fællesskabets indgangstoldsted, og
d)
efter at have foretaget de nødvendige toldformaliteter sender Fællesskabets indgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til de kompetente bestemmelses- og transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet er ankommet til Fællesskabet.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og eventuelt transitmyndigheder, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig og gældende som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jr. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som
a)
straks informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
KAPITEL 2
Import af affald til nyttiggørelse
Artikel 43
Forbud mod import, undtagen fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, er parter i Basel-konventionen, eller som har indgået en aftale, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Al import til Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse er forbudt undtagen fra:
a)
lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
andre lande, der er parter i Basel-konventionen, eller
c)
andre lande, med hvilke Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er forenelige med fællesskabsretten og i overensstemmelse med artikel 11 i Basel-konventionen, eller
d)
andre lande, med hvilke de enkelte medlemsstater indgår bilaterale aftaler eller ordninger i overensstemmelse med stk. 2, eller
e)
andre områder i tilfælde, hvor der undtagelsesvis på grund af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig ikke kan indgås bilaterale aftaler eller ordninger, i henhold til litra b) eller c), eller der enten ikke er udpeget en kompetent myndighed i afsendelseslandet, eller en sådan ikke er i stand til at handle.
2. Undtagelsesvis kan de enkelte medlemsstater indgå bilaterale aftaler eller ordninger om nyttiggørelse af specifikt affald i de pågældende medlemsstater, når sådant affald ikke kan håndteres i afsendelseslandet på en miljømæssigt forsvarlig måde, jf. artikel 49.
I sådanne tilfælde gælder bestemmelserne i artikel 41, stk. 2.
3. Bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået i overensstemmelse med stk. 1, litra c) og d), skal være baseret på procedurekravene i artikel 42, for så vidt det er relevant.
Artikel 44
Procedurekrav ved import fra lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet fra lande og gennem lande, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i afsnit II tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført i stk. 2 og 3.
2. Følgende tilpasninger gælder:
a)
det samtykke, der kræves i henhold til artikel 9, kan gives stiltiende af den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet
b)
anmelderen kan forudgående foretage skriftlig anmeldelse i overensstemmelse med artikel 4
c)
i tilfælde af krise, fredsskabelse, fredsbevaring eller krig som nævnt i artikel 43, stk. 1, litra e), er de kompetente afsendelsesmyndigheders samtykke ikke påkrævet.
3. Derudover skal artikel 42, stk. 3, litra b), c) og d), overholdes.
4. Overførslen må kun finde sted, hvis:
a)
anmelderen har modtaget skriftligt samtykke fra de kompetente afsendelses-, bestemmelses- og i givet fald transitmyndigheder, eller der er givet eller kan formodes stiltiende samtykke fra den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og de fastsatte betingelser er opfyldt
b)
der er indgået en gældende kontrakt mellem anmelderen og modtageren som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 4), og artikel 5
c)
der er stillet finansiel sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som er gyldig, som påkrævet i artikel 4, stk. 2, nr. 5), og artikel 6, og
d)
der er sikret miljømæssigt forsvarlig håndtering, jf. artikel 49.
5. Hvis Fællesskabets indgangstoldsted opdager en ulovlig overførsel, informerer det straks den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende, som straks:
a)
informerer den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet, der informerer den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet, og
b)
sørger for, at affaldet tilbageholdes, indtil den kompetente afsendelsesmyndighed uden for Fællesskabet har truffet anden beslutning og har meddelt denne skriftligt til den kompetente myndighed i det land, hvor toldstedet er beliggende og hvor affaldet er tilbageholdt.
Artikel 45
Procedurekrav i forbindelse med import fra lande, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er parter i Basel-konventionen, eller fra andre områder i tilfælde af krise eller krig
Når affald bestemt til nyttiggørelse importeres til Fællesskabet
a)
fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, eller
b)
gennem et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, men som er part i Basel-konventionen,
finder bestemmelserne i artikel 42 tilsvarende anvendelse.
KAPITEL 3
Generelle bestemmelser
Artikel 46
Import fra oversøiske lande eller territorier
1. Når affald importeres til Fællesskabet fra oversøiske lande eller territorier, finder afsnit II tilsvarende anvendelse.
2. Et eller flere oversøiske lande og territorier og den medlemsstat, som de er tilknyttet, kan anvende nationale procedurer på overførsler fra de oversøiske lande og territorier til den pågældende medlemsstat.
3. Medlemsstater, der anvender stk. 2, underretter Kommissionen om de anvendte nationale procedurer.
AFSNIT VI
TRANSIT GENNEM FÆLLESSKABET FRA OG TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Transit af affald til bortskaffelse
Artikel 47
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til bortskaffelse
Når affald bestemt til bortskaffelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til tredjelande, finder artikel 42 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført nedenfor:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til Fællesskabets kompetente transitmyndigheder med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
KAPITEL 2
Transit af affald til nyttiggørelse
Artikel 48
Transit gennem Fællesskabet af affald bestemt til nyttiggørelse
1. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, finder artikel 47 tilsvarende anvendelse.
2. Når affald bestemt til nyttiggørelse overføres gennem en eller flere medlemsstater fra og til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, finder bestemmelserne i artikel 44 tilsvarende anvendelse med de tilpasninger og tilføjelser, der er anført herunder:
a)
den første og sidste kompetente transitmyndighed i Fællesskabet sender, når det er relevant, en stemplet kopi af deres beslutninger om samtykke til overførslen, eller, hvis de stiltiende har givet samtykke, en kopi af bekræftelsen i henhold til artikel 42, stk. 3, litra a), til henholdsvis Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsted, og
b)
så snart affaldet har forladt Fællesskabet, sender Fællesskabets udgangstoldsted en stemplet kopi af transportformularen til den eller de kompetente transitmyndigheder i Fællesskabet med angivelse af, at affaldet har forladt Fællesskabet.
3. Når affald, der er bestemt til nyttiggørelse, overføres gennem en eller flere medlemsstater fra et land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, til et land, der er omfattet af OECD-beslutningen, eller omvendt, finder stk. 1 anvendelse på det land, der ikke er omfattet af OECD-beslutningen, og stk. 2 på det land, der er omfattet af OECD-beslutningen.
AFSNIT VII
ANDRE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
Yderligere forpligtelser
Artikel 49
Miljøbeskyttelse
1. Producenten, anmelderen og andre virksomheder, der er involveret i en overførsel og/eller nyttiggørelse eller bortskaffelse af affald i Fællesskabet, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at overførsel af affald i Fællesskabet håndteres, uden at menneskers sundhed bringes i fare og på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden og under nyttiggørelsen og bortskaffelsen. Navnlig når overførslen finder sted inden for Fællesskabet, skal kravene i artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og Fællesskabets øvrige lovgivning om affald overholdes.
2. I tilfælde af eksport fra Fællesskabet påhviler det den kompetente afsendelsesmyndighed i Fællesskabet, at:
a)
kræve og bestræbe sig på at sikre, at eksporteret affald håndteres på en miljømæssigt forsvarlig måde i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen i henhold til artikel 36 og 38 eller bortskaffelsen i henhold til artikel 34 i bestemmelsestredjelandet
b)
forbyde eksport af affald til tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Det kan bl.a. formodes, at der er tale om miljømæssigt forsvarlig håndtering, hvad angår den pågældende nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvis anmelderen eller den kompetente myndighed i bestemmelseslandet kan godtgøre, at anlægget, der modtager affaldet, drives i overensstemmelse med standarder for menneskers sundhed og miljøbeskyttelse, som i store linjer svarer til de standarder, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen.
Denne formodning påvirker imidlertid ikke den overordnede vurdering af miljømæssigt forsvarlig håndtering i hele overførselsperioden, herunder nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelsestredjelandet.
Med henblik på at søge vejledning om miljømæssigt forsvarlig håndtering kan den vejledning, der er anført i bilag VIII, tages i betragtning.
3. I tilfælde af import til Fællesskabet påhviler det den kompetente bestemmelsesmyndighed i Fællesskabet at:
a)
kræve og træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affald importeret til dens område håndteres i hele overførselsperioden, som også omfatter nyttiggørelsen eller bortskaffelsen i bestemmelseslandet, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes processer og metoder, der kunne skade miljøet, og i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 2006/12/EF og øvrig fællesskabslovgivning om affald
b)
forbyde import af affald fra tredjelande, hvis den har grund til at tro, at affaldet ikke vil blive håndteret i overensstemmelse med kravene i litra a).
Artikel 50
Håndhævelse i medlemsstater
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for sanktioner, som skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. De fastsatte sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den nationale lovgivning vedrørende forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler og sanktioner herfor.
2. Medlemsstaterne indfører gennem håndhævelsesforanstaltninger til denne forordning bestemmelser om bl.a. inspektion af anlæg og virksomheder i henhold til artikel 13 i direktiv 2006/12/EF og stikprøvekontrol af overførsler af affald eller den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse.
3. Kontrol af overførsler kan specielt finde sted:
a)
på oprindelsesstedet, hvor de foretages sammen med producenten, indehaveren eller anmelderen
b)
på bestemmelsesstedet, hvor den foretages sammen med modtageren eller anlægget
c)
ved Fællesskabets ydre grænser, og/eller
d)
under overførslen inden for Fællesskabet.
4. Kontrol af overførsler omfatter også kontrol af dokumenter, bekræftelse af identitet og i givet fald fysisk kontrol af affaldet.
5. Medlemsstaterne samarbejder bilateralt eller multilateralt for at fremme forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler.
6. Medlemsstaterne udpeger de medlemmer af deres faste personale, der er ansvarlige for samarbejdet, jf. stk. 5, og de kontaktpunkter (»focal points«), hvor den fysiske kontrol finder sted, jf. stk. 4. Disse oplysninger sendes til Kommissionen, som fordeler en samlet liste til de i artikel 54 nævnte kontaktorganer.
7. På en anden medlemsstats anmodning kan en medlemsstat træffe håndhævelsestiltag mod personer, som er mistænkt for at være involveret i ulovlig overførsel af affald, og som er tilstede i den pågældende medlemsstat.
Artikel 51
Medlemsstaternes rapportering
1. Inden udgangen af hvert kalenderår sender hver medlemsstat Kommissionen en kopi af den rapport for det foregående kalenderår, som den i overensstemmelse med Basel-konventionens artikel 13, stk. 3, har udarbejdet og fremsendt til konventionens sekretariat.
2. Inden udgangen af hvert kalenderår udarbejder medlemsstaterne desuden en rapport for det foregående år baseret på det supplerende rapporteringsskema i bilag IX og sender den til Kommissionen.
3. De rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i overensstemmelse med stk. 1 og 2, sendes til Kommissionen elektronisk.
4. På grundlag af denne rapportering udarbejder Kommissionen hvert tredje år en rapport om Fællesskabets og medlemsstaternes gennemførelse af denne forordning.
Artikel 52
Internationalt samarbejde
Medlemsstaterne samarbejder - i kontakt med Kommissionen når det er hensigtsmæssigt og nødvendigt - med andre af Basel-konventionens parter og mellemstatslige organisationer, bl.a. gennem udveksling af oplysninger, fremme af miljømæssigt forsvarlige teknikker og udformning af passende adfærdskodekser.
Artikel 53
Udpegning af kompetente myndigheder
Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, der er ansvarlig(e) for gennemførelsen af denne forordning. Hver medlemsstat udpeger kun én kompetent transitmyndighed.
Artikel 54
Udpegning af kontaktorganer
Medlemsstaterne og Kommissionen udpeger hver ét eller flere kontaktorganer, som informerer og vejleder de personer eller virksomheder, der henvender sig til det. Kommissionens kontaktorgan sender medlemsstaternes kontaktorganer spørgsmål rettet til det, som vedrører medlemsstaterne, og omvendt.
Artikel 55
Udpegning af Fællesskabets indgangs- og udgangstoldsteder
Medlemsstaterne kan udpege særlige ind- og udgangstoldsteder ved Fællesskabets ydre grænser med henblik på overførsel af affald. Hvis medlemsstaterne beslutter at udpege sådanne toldsteder, kan overførsler af affald til eller fra Fællesskabet ikke ske via andre grænseovergangssteder i en medlemsstat.
Artikel 56
Meddelelse om og oplysninger vedrørende udpegning
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om udpegning:
a)
af kompetente myndigheder i henhold til artikel 53
b)
af kontaktorganer i henhold til artikel 54 og
c)
når relevant af indgangs- og udgangstoldsteder til og fra Fællesskabet i henhold til artikel 55.
2. I forbindelse med disse udpegninger giver medlemsstaterne Kommissionen følgende oplysninger:
a)
navn(e)
b)
postadresse(r)
c)
e-post-adresse(r)
d)
telefonnummer/-numre
e)
faxnummer/-numre og
f)
sprog, som kan accepteres af de kompetente myndigheder.
3. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen i tilfælde af ændringer i disse oplysninger.
4. Disse oplysninger samt eventuelle ændringer i oplysningerne sendes til Kommissionen både elektronisk og i papirudgave, hvis der anmodes herom.
5. Kommissionen offentliggør lister på sit netsted over de udpegede kompetente myndigheder, kontaktorganer og indgangs- og udgangstoldsteder, og ajourfører, når det er relevant, disse lister.
KAPITEL 2
Andre bestemmelser
Artikel 57
Møder med kontaktorganerne
Hvis medlemsstaterne anmoder derom, eller hvis det på anden måde er hensigtsmæssigt, mødes Kommissionen regelmæssigt med kontaktorganerne for at undersøge de spørgsmål, som gennemførelsen af denne forordning giver anledning til. Relevante interesserede parter indbydes til sådanne møder eller dele af møder, såfremt alle medlemsstater og Kommissionen er enige om, at dette er hensigtsmæssigt.
Artikel 58
Ændring af bilag
1. Bilagene kan ændres af Kommissionen ved hjælp af forordninger og efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF for at tilpasse dem til videnskabelige og tekniske fremskridt. Desuden gælder følgende:
a)
Bilag I, II, III, III A, IV og V ændres for at tage hensyn til ændringer, der aftales under Basel-konventionen og OECD-beslutningen; desuden skal bilag I C senest på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, være udarbejdet med særlige anvisninger for udfyldelse af anmeldelses- og transportformularerne under hensyntagen til OECD's anvisninger.
b)
Uklassificeret affald kan midlertidigt tilføjes i bilag III B, IV eller V, indtil der er truffet afgørelse om dets indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen.
c)
På anmodning fra en medlemsstat kan det i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, overvejes, om blandet affald bestående af to eller flere af de affaldstyper, der er anført i bilag III, midlertidigt skal tilføjes i bilag III A, indtil der er truffet afgørelse om dette affalds indplacering i de relevante bilag til Basel-konventionen eller OECD-beslutningen. Hvis det er praktisk muligt, skal de første indgange i bilag III A være indsat i bilaget på den dato, hvor denne forordning finder anvendelse, og senest seks måneder efter denne dato. Bilag III A kan indeholde en bestemmelse om, at en eller flere af indgangene deri ikke finder anvendelse på eksport til lande, som OECD's beslutning ikke finder anvendelse på.
d)
De undtagelsestilfælde, der er nævnt i artikel 3, stk. 3, defineres, og om nødvendigt indsættes sådant affald i bilag IV A og V og udgår fra bilag III.
e)
Bilag V ændres for at afspejle aftalte ændringer vedrørende den liste over farligt affald, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, i direktiv 91/689/EØF.
f)
Bilag VIII ændres for at afspejle relevante internationale konventioner og aftaler.
2. Når bilag IX ændres, deltager det udvalg, der er nedsat i medfør af Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver (22), fuldt ud i drøftelserne.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 59
Yderligere foranstaltninger
1. Kommissionen kan vedtage følgende yderligere foranstaltninger i forbindelse med gennemførelse af denne forordning:
a)
en metode til beregning af den finansielle sikkerhed eller tilsvarende forsikring, som fastsat i artikel 6
b)
retningslinjer for anvendelse af artikel 12, stk. 1, litra g)
c)
yderligere betingelser og krav i forbindelse med forhåndsgodkendte nyttiggørelsesanlæg som omhandlet i artikel 14
d)
retningslinjer for anvendelse af artikel 15 i forbindelse med identifikation og sporing af affald, der undergår væsentlige forandringer under den midlertidige nyttiggørelse eller bortskaffelse
e)
retningslinjer for de kompetente myndigheders samarbejde i forbindelse med ulovlige overførsler som omhandlet i artikel 24
f)
tekniske og organisationsmæssige krav til den praktiske gennemførelse af elektronisk dataudveksling ved forelæggelse af dokumenter og oplysninger i overensstemmelse med artikel 26, stk. 4
g)
yderligere retningslinjer for anvendelsen af sprog som omhandlet i artikel 27
h)
præcisering af de proceduremæssige krav i afsnit II for så vidt angår deres anvendelse på eksport, import og transit af affald fra, til og gennem Fællesskabet
i)
yderligere retningslinjer vedrørende udefinerede juridiske begreber.
2. Sådanne foranstaltninger besluttes efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
3. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 60
Gennemgang
1. Senest den 15. juli 2006 skal Kommissionen have afsluttet sin gennemgang af forholdet mellem gældende sektorlovgivning om dyresundhed og folkesundhed, herunder overførsler af affald omfattet af forordning (EF) nr. 1774/2002, og denne forordnings bestemmelser. Om nødvendigt ledsages denne gennemgang af relevante forslag, således at procedurerne og kontrolordningerne for overførsel af sådant affald kommer op på et tilsvarende niveau.
2. Inden for fem år efter den 12. juli 2007 undersøger Kommissionen gennemførelsen af artikel 12, stk. 1, litra c), herunder dens virkning på miljøbeskyttelsen og det indre markeds funktion. Om nødvendigt ledsages denne undersøgelse af relevante forslag til ændring af denne bestemmelse.
Artikel 61
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 259/93 og beslutning 94/774/EF ophæves herved med virkning fra den 12. juli 2007.
2. Henvisninger til den ophævede forordning (EØF) nr. 259/93 betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
3. Beslutning 1999/412/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
Artikel 62
Overgangsregler
1. For en overførsel, der er blevet anmeldt, og for hvilken den kompetente bestemmelsesmyndighed har givet bekræftelse før den 12. juli 2007, gælder forordning (EØF) nr. 259/93.
2. En overførsel, hvortil de kompetente myndigheder har givet deres samtykke i henhold til forordning (EØF) nr. 259/93, skal være fuldført senest et år efter 12. juli 2007.
3. Rapportering i henhold til artikel 41, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 259/93 og artikel 51, i denne forordning for 2007, baseres på spørgeskemaet i beslutning 1999/412/EF.
Artikel 63
Overgangsordninger for visse medlemsstater
1. Indtil den 31. december 2010 er alle overførsler til Letland af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
2. Indtil den 31. december 2012 er alle overførsler til Polen af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2007 gøre indsigelse mod overførsler til Polen til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2020 og GE020 (glasaffald)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 og GH013 (plastaffald)
B3020 (papiraffald)
B3140 (brugte dæk)
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun de led, der henviser til arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Med undtagelse af glasaffald, papiraffald og brugte bildæk kan denne periode udvides til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december 2012 gøre indsigelse i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, mod overførsler til Polen af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og
b)
affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i bilagene.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
3. Indtil den 31. december 2011 er alle overførsler til Slovakiet af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og er beregnet for et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 94/67/EF (23), 96/61/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (24) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (25), i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
4. Indtil den 31. december 2014 er alle overførsler til Bulgarien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen og kviksølv)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2012 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Bulgarien indtil den 31. december 2009 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Bulgarien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Bulgarien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF eller direktiv 2001/80/EF i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
5. Indtil den 31. december 2015 er alle overførsler til Rumænien af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III, underlagt proceduren med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke som fastlagt i afsnit II.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien til nyttiggørelse af følgende affaldstyper i bilag III og IV, i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11:
B2070
B2100, undtagen aluminiumoxidaffald
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 og A1030 (kun punkterne vedrørende arsen, kviksølv og thallium)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (gælder kun for polychlorerede naphthalener (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 kan de kompetente myndigheder i Rumænien indtil den 31. december 2011 og i overensstemmelse med de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 11, gøre indsigelse mod overførsler til Rumænien af:
a)
følgende affald til nyttiggørelse anført i bilag IV:
A2050
A3030
A3180, undtagen polychlorerede naphthalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
og af
b)
affald til nyttiggørelse, som ikke er opført i disse bilag.
Denne periode kan forlænges til senest den 31. december 2015 efter proceduren i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2006/12/EF.
Som en undtagelse fra artikel 12 skal de kompetente myndigheder i Rumænien gøre indsigelse mod overførsler af affald til nyttiggørelse, der er anført i bilag III og IV, og overførsler af affald til nyttiggørelse, der ikke er anført i disse bilag, og som er bestemt til et anlæg, der midlertidigt er undtaget fra visse bestemmelser i direktiv 96/61/EF, i direktiv 2000/76/EF eller direktiv 2001/80/EF, i den periode, den midlertidige undtagelse gælder for bestemmelsesanlægget.
6. Når der i denne artikel henvises til afsnit II i forbindelse med affald, der er opført i bilag III, finder artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 2, nr. 5), samt artikel 6, 11, 22, 23, 24, 25 og 31 ikke anvendelse.
Artikel 64
Ikrafttrædelse og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 12. juli 2007.
2. Såfremt datoen for Bulgariens eller Rumæniens tiltrædelse er senere end den i stk. 1 angivne anvendelsesdato for denne forordning, finder artikel 63, stk. 4 og 5, som en undtagelse fra stk. 1, anvendelse fra tiltrædelsestidspunktet.
3. Hvis de berørte medlemsstater giver deres samtykke hertil, kan artikel 26, stk. 4, finde anvendelse inden den 12. juli 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. juni 2006.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1013/2006/EK RENDELETE
(2006. június 14.)
a hulladékszállításról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával való konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében előírt eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
E rendelet fő és elsődleges célja és tárgya a környezet védelme, a rendelet a nemzetközi kereskedelemre csupán esetlegesen gyakorol hatást.
(2)
Az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelet (3) jelentős módosítására már számos alkalommal sor került, és további módosításra van szükség. Különösen szükséges, hogy a 259/93/EGK tanácsi rendeletben említett egységes kísérődokumentumról szóló, 1994. november 24-i 94/774/EK bizottsági határozatnak (4), valamint a tagállamoknak a 259/93/EGK tanácsi rendelet 41. cikke (2) bekezdésének értelmében fennálló jelentéstételi kötelezettsége teljesítésének alapjául szolgáló kérdőívről szóló, 1999. június 3-i 1999/412/EK bizottsági határozatnak (5) a tartalma a rendeletbe átvételre kerüljön. A 259/93/EGK rendeletet helyébe ezért az érthetőség kedvéért új rendeletnek kell lépnie.
(3)
A 93/98/EGK tanácsi határozat (6) a veszélyes hulladékok országhatárokat átlépő szállításának ellenőrzéséről és ártalmatlanításáról szóló, 1989. március 22-i bázeli egyezménynek (7) a Közösség részéről történő megkötését érintette; a Közösség 1994 óta részes fele az egyezménynek. A 259/93/EGK rendelet elfogadásával a Tanács szabályokat állapított meg annak érdekében, hogy - többek között - a hulladékszállítás felügyeletére és ellenőrzésére szolgáló, fennálló közösségi rendszer a bázeli egyezmény követelményeinek való megfeleltetésére kidolgozott ilyen szállításokat megnyirbálja és ellenőrizze.
(4)
A 97/640/EK tanácsi határozat (8) a bázeli egyezmény a részes felek konferenciája III/1 határozata által megállapított módosításának a Közösség részéről történő jóváhagyását érintette. A módosítás megtiltotta a veszélyes hulladékoknak az egyezmény VII. mellékletében felsorolt országokból az ott fel nem sorolt országokba ártalmatlanítás céljából történő kivitelét, valamint 1998. január 1-jétől az egyezmény 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett és hasznosításra szánt veszélyes hulladékok kivitelét is. A 259/93/EGK rendeletet a 120/97/EK tanácsi rendelet (9) ennek megfelelően módosította.
(5)
Tekintettel arra, hogy a Közösség - a hulladék-listáknak a Bázeli Egyezménnyel való harmonizálása és néhány egyéb követelmény felülvizsgálata érdekében - jóváhagyta a hulladékok hasznosítási célú, határokat átlépő szállításának felügyeletéről szóló C(92)39 végleges határozatot felülvizsgáló C(2001)107 végleges OECD tanácsi határozatot (OECD-határozat), annak tartalmát át kell venni a közösségi jogszabályokba.
(6)
A Közösség aláírta a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 2001. május 22-i Stockholmi Egyezményt.
(7)
Fontos, hogy a hulladékszállítás felügyeletének és ellenőrzésének megszervezésére és szabályozására olyan módon kerüljön sor, amely számításba veszi a környezet minősége és az emberi egészség megőrzésének, védelmének és javításának szükségességét, és amely a rendelet egységesebb alkalmazását segíti elő a Közösség egész területén.
(8)
Figyelemmel kell lenni a bázeli egyezmény 4. cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott követelményre, mely szerint a veszélyes hulladék szállítását csökkenteni kell úgy, hogy az a lehető legkisebb legyen, összhangban e hulladékoknak a környezetvédelmi szempontból megfelelő hatékony kezelésével.
(9)
Figyelemmel kell lenni továbbá a bázeli egyezmény részes feleinek az egyezmény 4. cikkének (1) bekezdése szerinti, veszélyes hulladékok vagy az egyezmény II. mellékletében felsorolt hulladékok behozatalának megtiltására vonatkozó jogára.
(10)
A fegyveres erők vagy segélyszervezetek által termelt hulladéknak a Közösségbe történő behozatala bizonyos körülmények között való behozatal esetén (ideértve a Közösségbe történő beléptetés esetén a Közösség területén való átszállítást is) e rendelet alkalmazási körén kívül esik. Az ilyen szállítás esetén tiszteletben kell tartani a nemzetközi jog és a nemzetközi megállapodások követelményeit. Ilyen esetekben a tranzitország és a Közösségben található célország valamennyi illetékes hatóságát előzetesen értesíteni kell a szállításról, illetve a rendeltetési helyről.
(11)
El kell kerülni a kétszeres eljárást a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10), amely rendelkezéseket tartalmaz az állati melléktermékek teljes szállítására, továbbítására és a Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő szállítására (gyűjtés, fuvarozás, kezelés, feldolgozás, felhasználás, hasznosítás vagy ártalmatlanítás, nyilvántartás, kísérődokumentumok és nyomon követhetőség).
(12)
A Bizottság e rendelet hatálybalépésének időpontjáig jelentést készít az állat- és közegészségügy terén fennálló ágazati jogszabályok és az e rendelet közti kapcsolatról, továbbá az azonos szintű ellenőrzés megvalósítása érdekében ugyanezen időpontig az ilyen jogszabályok e rendeletnek való megfeleléséhez szükséges javaslatokat dolgoz ki.
(13)
Bár a hulladék tagállamon belüli szállításának felügyelete és ellenőrzése tagállami hatáskörbe tartozik, a hulladékszállítással kapcsolatos nemzeti rendszereknek a környezetvédelem és az emberi egészség védelme magas szintjének biztosítása érdekében figyelembe kell venniük a közösségi rendszerrel való koherencia szükségességét.
(14)
Az ártalmatlanításra szánt hulladék, valamint a III., a IIIA. vagy a IIIB. mellékletekben fel nem sorolt, hasznosításra szánt hulladék szállítása esetén az ilyen szállításokra vonatkozó előzetes írásos beleegyezéssel kell biztosítani a legmegfelelőbb felügyeletet és ellenőrzést. Az ilyen eljáráshoz ennek megfelelően előzetes bejelentésre van szükség, amely az illetékes hatóságok számára kellő tájékoztatást biztosít az emberi egészség és a környezet védelméhez szükséges intézkedések meghozatalához. Az előzetes értesítésnek a hatóságok számára azt is lehetővé kell tennie, hogy indokolt kifogással élhessenek az ilyen szállításokkal szemben.
(15)
A III., a IIIA. vagy a IIIB. mellékletekben felsorolt, hasznosításra szánt hulladék szállítása esetén az ilyen szállítások felügyeletének és ellenőrzésének minimumszintjét, meghatározott kísérőadatok előírásával kell biztosítani.
(16)
A rendelet egységes alkalmazása, valamint a belső piac megfelelő működése érdekében, továbbá a hatékonyság miatt szükséges annak előírása, hogy a bejelentéseket a küldő ország illetékes hatóságán keresztül tegyék meg.
(17)
Ugyancsak fontos a pénzügyi garanciák vagy az ezekkel egyenértékű biztosítások rendszerének tisztázása.
(18)
A hulladéktermelőknek a környezetvédelmi szempontból helyes hulladékgazdálkodásra vonatkozó kötelezettségére tekintettel a hulladékszállításra vonatkozó bejelentőlapot és kísérődokumentumot - amennyiben lehetséges - a hulladéktermelőnek kell kiállítania.
(19)
A bejelentő számára eljárási garanciát kell nyújtani mind a jogbiztonság, mind pedig e rendelet egységes alkalmazásának és a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében.
(20)
Az ártalmatlanításra szánt hulladék szállítása esetén a tagállamoknak számításba kell venni a földrajzi közelség, a hasznosítás elsődlegessége és az önellátás elveit közösségi és nemzeti szinten, a hulladékokról szóló, 2006. április 5-i 2006/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (11) megfelelően, olyan - a Szerződéssel összhangban lévő - intézkedések foganatosításán keresztül, amelyek általában vagy részben tiltják a hulladékszállítást, vagy rendszeresen kifogást emelnek ellene. Figyelembe kell venni a 2006/12/EK irányelvben meghatározott követelményt, mely szerint a tagállamoknak a hulladékok ártalmatlanítására szolgáló létesítmények integrált és a célnak megfelelő hálózatát kell létrehozniuk, hogy ezzel a Közösség egészét képessé tegyék arra, hogy a hulladékok ártalmatlanítása terén önellátóvá váljon, valamint a tagállamokat arra, hogy e cél megvalósulásának irányában előre lépjenek, figyelembe véve a földrajzi körülményeket és bizonyos hulladékok esetében a különleges létesítmények iránti igényeket. A tagállamoknak biztosítaniuk kell továbbá, hogy a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv (12) hatálya alá tartozó hulladékgazdálkodásra szolgáló létesítmények az irányelvben meghatározott, elérhető legjobb technikákat a létesítmény engedélyének megfelelően alkalmazzák, továbbá, hogy a hulladék kezelésére a közösségi jogban a hulladékártalmatlanítással kapcsolatos, jogilag kötelező erővel rendelkező környezetvédelmi szabványokkal összhangban kerüljön sor.
(21)
A hasznosításra szánt hulladék szállítása esetén a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a 96/61/EK irányelv hatálya alá tartozó, hulladékgazdálkodásra szolgáló létesítmények az irányelvben meghatározott, elérhető legjobb technikákat a létesítmény engedélyének megfelelően alkalmazzák. A tagállamoknak biztosítaniuk kell továbbá, hogy a hulladék kezelésére a közösségi jogban a hulladékhasznosítással kapcsolatos, jogilag kötelező erővel rendelkező környezetvédelmi szabványokkal, valamint - figyelembe véve a 2006/12/EK irányelv 7. cikke (4) bekezdését - az említett irányelvnek megfelelően kidolgozott hulladékgazdálkodási tervekkel összhangban kerüljön sor a közösségi jog által a hulladékhasznosítással vagy újrafeldolgozással kapcsolatban megállapított, jogilag kötelező erővel rendelkező kötelezettségek végrehajtásának biztosítása érdekében.
(22)
A hulladékkezelő létesítményekre és az egyedi hulladékanyagok kezelésére vonatkozó kötelező követelmények meghatározása közösségi szinten - az EU jogszabályokban már meglévő rendelkezéseken túl - hozzájárulhat a magas szintű környezetvédelem megteremtéséhez az egész Közösségben, segíthet az egyenlő piaci feltételek kialakításában az újrafeldolgozás területén, valamint annak biztosításában, hogy az újrafeldolgozás gazdaságilag működőképes belső piacának fejlődése ne ütközzön akadályokba. Ezért az újrafeldolgozáshoz kapcsolódóan szükséges az egyenlő piaci feltételek kialakítása közösségi szinten - szükség szerint bizonyos területeken közös szabályok alkalmazásán keresztül, a másodlagos nyersanyagok tekintetében is - az újrafeldolgozás minőségi javítása érdekében. A Bizottság szükség szerint és a gyakorlati szempontból legkorábbi időpontban terjesszen elő bizonyos hulladékok és bizonyos újrafeldolgozó létesítmények vonatkozásában ilyen szabályokra javaslatokat a hulladékgazdálkodási stratégiával kapcsolatos további vizsgálatai alapján, figyelembe véve a meglévő közösségi jogszabályokat, valamint a tagállamok jogszabályait. Bizonyos feltételek mellett addig is lehetséges olyan tervezett szállítmányok ellenzése, amelyeknél a kapcsolódó hasznosítás nincs összhangban a küldő országnak a hulladékhasznosításra vonatkozó nemzeti jogszabályaival. Addig is a Bizottságnak figyelemmel kell kísérnie a helyzetet az új tagállamokba irányuló esetleges nem kívánatos hulladékszállítmányok tekintetében, és szükség esetén megfelelő javaslatokat kell előterjesztenie az ilyen helyzetek kezelésére.
(23)
A tagállamokat fel kell kérni annak biztosítására, hogy - az 1998. június 25-i, a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jogról szóló UNECE egyezménynek (Aarhus Egyezmény) megfelelően - az illetékes hatóságok tegyék nyilvánosan hozzáférhetővé a szállításokról szóló bejelentésekre vonatkozó tájékoztatást, amennyiben ezek az információk nem bizalmasak a nemzeti vagy közösségi jogszabályok szerint.
(24)
Rendelkezni kell arról, hogy ha a hulladékot az eredeti szándék szerint nem lehet feldolgozni, azt vissza kell vinni a küldő országba, vagy más módon hasznosítani vagy ártalmatlanítani kell.
(25)
Azt is kötelezővé kell tenni, hogy illegális szállításért felelős személy vigye vissza az adott hulladékot, vagy annak hasznosítására vagy ártalmatlanítására alternatív lépéseket tegyen. Amennyiben ez a személy elmulasztaná ennek megtételét, akkor - illetékességüktől függően - a küldő vagy a célország illetékes hatóságainak maguknak kell beavatkozniuk.
(26)
Az érintett országok környezetének védelme érdekében tisztázni kell annak a Bázeli Egyezménnyel összhangban megállapított tilalomnak a hatáskörét, amely bármilyen ártalmatlanításra szánt hulladék exportját megtiltja a Közösségből, kivéve ha az EFTA-országba (Európai Szabadkereskedelmi Társulás) irányul.
(27)
Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás részes államai elfogadhatják a Közösségen belüli szállítmányokra kidolgozott ellenőrzési eljárásokat.
(28)
Az érintett országok környezetének védelme érdekében szintén tisztázni kell annak a Bázeli Egyezménnyel összhangban megállapított tilalomnak a hatáskörét is, amely a hasznosításra szánt veszélyes hulladék exportját tiltja meg olyan országba, amelyre az OECD-határozat nem vonatkozik. Különösen azon hulladékok listáját szükséges világossá tenni, amelyekre e tilalom vonatkozik, és biztosítani kell, hogy az tartalmazza a bázeli egyezmény II. mellékletében felsorolt hulladékokat is, nevezetesen a háztartásokból összegyűjtött hulladékokat és a háztartási hulladékok égetéséből származó maradékanyagokat.
(29)
A különleges rendelkezéseket fenn kell tartani azon nem veszélyes hulladék exportjának vonatkozásában, amelyek hasznosítására olyan országban kerül sor, amelyre az OECD-határozat nem alkalmazandó; egy későbbi időpontban rendelkezni kell e különleges rendelkezések egyszerűsítéséről.
(30)
A Közösségbe ártalmatlanítás céljából irányuló behozatalt meg kell engedni, amennyiben az exportáló ország részes fele a bázeli egyezménynek. A Közösségbe hasznosítás céljából irányuló behozatalt meg kell engedni, amennyiben az exportáló országra alkalmazandó az OECD-határozat, vagy az adott ország részes fele a bázeli egyezménynek. Egyéb esetekben azonban a behozatal csak akkor megengedhető, ha az exportáló országot a közösségi jogalkotással összeegyeztethető, és a bázeli egyezmény 11. cikkével összhangban lévő két- vagy többoldalú megállapodás vagy egyezség köti, kivéve ha ez válsághelyzet, béketeremtés, békefenntartás vagy háború miatt nem lehetséges.
(31)
Ezt a rendeletet a nemzetközi tengerjoggal összhangban kell alkalmazni.
(32)
E rendelet tükrözi a hulladékok tengerentúli országokba és területekre történő exportjának és az onnan történő importjának szabályait, amelyeket az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozat (13)(a továbbiakban: tengerentúli társulási határozat) állapít meg.
(33)
A 2006/12/EK irányelvvel és egyéb, a hulladékról szóló közösségi jogalkotással összhangban meg kell tenni a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a Közösségen belül szállított és a Közösségbe behozott hulladék kezelése a szállítás teljes ideje alatt - ideértve a hasznosítást vagy ártalmatlanítást a célországban - az emberi egészség veszélyeztetése és a környezetre ártalmas eljárások vagy módszerek alkalmazása nélkül történjen. A Közösségből származó, nem tiltott exportot illetően törekedni kell annak biztosítására, hogy a hulladék kezelése környezeti szempontból eredményes és hatékony módon történjen a szállítás teljes ideje alatt, ideértve a hasznosítást vagy ártalmatlanítást a célországban. A hulladékot fogadó létesítményt az emberi egészségre és a környezetvédelemre vonatkozó, a közösségi jogalkotásban meghatározott előírásokkal messzemenően azonos értékű szabványokkal összhangban kell üzemeltetni. Létre kell hozni a nem kötelező jellegű iránymutatások jegyzékét, amely útmutatásul szolgálhat a környezetvédelmi szempontból helyes kezeléshez.
(34)
A tagállamok e rendelet végrehajtásáról tájékoztatják a Bizottságot a bázeli egyezmény Titkárságához benyújtott jelentések útján, valamint egy külön kérdőív alapján.
(35)
Biztosítani kell a hajók szétszerelésének biztonságos és környezetvédelmi szempontból megfelelő irányítását az egészség és a környezet védelme érdekében. Továbbá meg kell jegyezni, hogy egy hajó hulladékká válhat a bázeli egyezmény 2. cikkében leírtak szerint, ugyanakkor más nemzetközi szabályok szerint hajónak tekinthető. Fontos emlékeztetni, hogy a munka folytatódik, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO), a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) és a Bázeli Egyezmény Titkársága közötti együttműködést bevonva, globális szintű kötelező erejű követelmények kidolgozására, melyek hatékony és tényleges megoldást biztosítanak a hajószétszerelés problémájára.
(36)
A hulladékszállítmányok ellenőrzésére vonatkozó hatékony nemzetközi együttműködés létfontosságú a veszélyes hulladék szállítása ellenőrzésének biztosításához. A Közösség és annak tagállamai, valamint a harmadik országok közötti információcsere, a felelősség megosztása és az együttműködésre való törekvés támogatandó a megfelelő hulladékkezelés biztosítása érdekében.
(37)
A 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban e rendelet bizonyos mellékleteit a Bizottságnak kell elfogadnia. Ugyanezt az eljárást kell alkalmazni a mellékletek módosítására is, amely a tudományos és technikai fejlődés miatt, illetve a vonatkozó közösségi jogszabályokban vagy az OECD-határozathoz vagy a bázeli egyezményhez kapcsolódó eseményekben, vagy egyéb kapcsolódó nemzetközi egyezményekben vagy megállapodásokban bekövetkezett változások miatt válik szükségessé.
(38)
Az IC. mellékletben jelzett bejelentőlap és kísérődokumentum kitöltési útmutatójának elkészítése során a Bizottságnak - az OECD-határozat és a bázeli egyezmény figyelembevételével - meg kell határoznia többek között, hogy a bejelentőlap és a kísérődokumentum terjedelme lehetőség szerint két oldalon elférjen, és tartalmazza az IA. és IB. mellékletben lévő bejelentőlap és kísérődokumentum kitöltésének pontos időzítését, a II. melléklet figyelembevételével. Ezen túlmenően azokon a helyeken, ahol az OECD-határozat és a bázeli egyezmény terminológiája és követelményei eltérnek az e rendeletben használatosaktól, ezeket ki kell fejteni.
(39)
Tekintettel azokra a hulladékkeverékekre, amelyeket a IIIA. mellékletbe kell felvenni, többek között az alábbi információt kell figyelembe venni: a hulladék tulajdonságai, mint például lehetséges veszélyes jellemzők, szennyező potenciál és a hulladék fizikai állapota; a kezelés szempontjai, mint például a technológiai kapacitás a hulladék hasznosítására, illetve a hasznosítás műveletéből adódó környezeti előnyök, ideértve annak vizsgálatát, hogy akadályba ütközik-e a hulladéknak a környezetvédelmi szempontból helyes kezelése. A Bizottságnak törekednie kell e melléklet minél teljesebb elkészítésére e rendelet hatálybalépése előtt, de azt legkésőbb hat hónappal a hatálybalépés időpontja után be kell fejeznie.
(40)
A 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárás értelmében a Bizottságnak további intézkedéseket is el kell fogadnia e rendelet végrehajtásával kapcsolatosan. Ezeknek többek között magukban kell foglalniuk a pénzügyi garancia vagy azzal egyenértékű biztosítás kiszámításának módszerét, amelyet a Bizottságnak kell kidolgoznia lehetőleg e rendelet alkalmazásának időpontját megelőzően.
(41)
Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (14) összhangban el kell fogadni.
(42)
Mivel e rendelet célját - a környezet védelmének biztosítását a hulladék szállításakor - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az a rendelet hordereje és hatása miatt közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket fogadhat el a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a cél eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Alkalmazási kör
(1) E rendelet meghatározza a hulladékszállítással kapcsolatos eljárásokat és ellenőrzési rendszereket, a szállítás kiindulási pontjától, rendeltetési helyétől és útvonalától, a szállított hulladék típusától és a célállomáson a hulladék kezelésének típusától függően.
(2) Ezt a rendeletet az alábbi hulladékszállításokra kell alkalmazni:
a)
a tagállamok közötti szállítás, amely Közösségen belül vagy harmadik országokon keresztül történik;
b)
harmadik országokból a Közösségbe történő behozatal;
c)
a Közösségből harmadik országokba történő kivitel;
d)
valamely harmadik országból egy másikba, a Közösség területén történő átszállítás.
(3) Az alábbiak nem tartoznak e rendelet hatálya alá:
a)
a hajók vagy tengeri fúrótornyok szokásos működése közben keletkező hulladékok partra történő kirakása, beleértve a szennyvizet és visszamaradt anyagokat is, amennyiben az ilyen hulladék az 1978-as jegyzőkönyvvel módosított 1973-as, a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény (Marpol 73/78), vagy más kötelező erejű nemzetközi megállapodás hatálya alá tartozik;
b)
a járműveken, vonatokon, repülőgépek és hajók fedélzetén keletkező hulladék a hasznosítás, vagy ártalmatlanítás érdekében történő kirakásáig;
c)
a radioaktív hulladékok tagállamok közötti szállításának, a Közösség területére történő be-, illetve az onnan történő kiszállításnak felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 3-i 92/3/Euratom tanácsi irányelv (15) 2. cikkének meghatározása szerinti radioaktív hulladékok szállítmányai;
d)
azok a hulladékszállítások, amelyekre az 1774/2002/EK rendelet engedélyezésre vonatkozó követelményei vonatkoznak;
e)
a 2006/12/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának ii., iv. és v. alpontjában említett hulladékok szállítása, ha azokra olyan más jogszabály vonatkozik, amely hasonló rendelkezéseket tartalmaz;
f)
az Antarktisz-egyezmény környezetvédelmi jegyzőkönyve (1991) követelményei szerinti, a Közösség területére irányuló hulladékszállítmányok;
g)
fegyveres erők vagy a segélyszervezetek által válsághelyzetben, béketeremtő vagy békefenntartó műveletek során termelt hulladéknak a Közösségbe történő behozatala, amennyiben a hulladékot az érintett fegyveres erők vagy a segélyszervezetek, vagy azok nevében eljárva, közvetlenül vagy közvetve szállítják a célországba. Ilyen esetekben az átszállítás és a Közösségben található célország valamennyi illetékes hatóságát előzetesen értesíteni kell a szállításról, illetve a célországról.
(4) Hulladékoknak az Antarktiszról a Közösségen kívüli államokba a Közösség területén történő átszállítására a 36. és 49. cikket kell alkalmazni.
(5) A kizárólag egy tagállamon belüli hulladékszállításra csak a 33. cikket kell alkalmazni.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
„hulladék”: a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott hulladék;
2.
„veszélyes hulladék”: a veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (4) bekezdésében meghatározott hulladék (16);
3.
„hulladékkeverék”: két- vagy többfajta hulladék szándékos vagy véletlen összekeveréséből származó hulladék, amely a III., IIIB., IV. és IVA. mellékletben nem egy kód alá tartozik. Az olyan hulladékszállítmány, amely két- vagy többfajta hulladékból áll, de ahol az egyes hulladékfajták egymástól el vannak különítve, nem hulladékkeverék;
4.
„ártalmatlanítás”: a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti ártalmatlanítás;
5.
„ártalmatlanítást megelőző műveletek”: a 2006/12/EK irányelv IIA. mellékletében meghatározott D 13-D 15 jelű ártalmatlanítási műveletek;
6.
„hasznosítás”: a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének f) pontja szerinti hasznosítás;
7.
„hasznosítást megelőző műveletek”: a 2006/12/EK irányelv IIB. mellékletében meghatározott R 12-R 13 jelű hasznosítási műveletek;
8.
„környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodás”: mindazon gyakorlati lépések összességének megtétele annak biztosítása érdekében, hogy a hulladékgazdálkodás oly módon valósuljon meg, amely óvja az emberi egészséget és a környezetet a hulladék által esetlegesen okozott káros hatásokkal szemben;
9.
„termelő”: akinek a tevékenysége során hulladék keletkezik („eredeti termelő”) és/vagy bárki, aki előkészítő feldolgozási folyamatot, keverést vagy egyéb olyan műveletet végez, ami ezen hulladék jellegében vagy összetételében változást eredményez („új termelő”) (a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti meghatározás alapján);
10.
„birtokos”: a hulladék termelője vagy az a természetes vagy jogi személy, akinek a hulladék a birtokában van (a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti meghatározás alapján);
11.
„begyűjtő”: aki a 2006/12/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének g) pontja szerinti meghatározás szerinti hulladékgyűjtéssel foglalkozik;
12.
„kereskedő” aki a vezető szerepet játssza a hulladék megvásárlásánál és azt követő eladásánál, ideértve azokat a kereskedőket is, akik nem lesznek fizikailag a hulladék birtokosai, a 2006/12/EK irányelv 12. cikke szerint;
13.
„közvetítő”: aki mások nevében intézi a hulladék hasznosítását vagy ártalmatlanítását, ideértve azokat az közvetítőket is, akik nem lesznek fizikailag a hulladék birtokosai, a 2006/12/EK irányelv 12. cikke szerint;
14.
„címzett”: az a személy vagy vállalkozás, akihez vagy amelyhez a hulladékot hasznosítás vagy ártalmatlanítás céljából elszállítják;
15.
„bejelentő”:
a)
egy tagállamból származó szállítmány esetében, az az e tagállam joghatósága alá tartozó természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a hulladékot elszállítani vagy elszállíttatni szándékozik, és akire vagy amelyre a bejelentési kötelezettség vonatkozik. A bejelentő az alábbi felsorolás sorrendje szerint kiválasztott személy vagy testület:
i.
az eredeti termelő; vagy
ii.
az az engedéllyel rendelkező új termelő, aki a szállítást megelőzően hajt végre műveleteket; vagy
iii.
az az engedéllyel rendelkező begyűjtő, aki a különböző kismennyiségű, azonos típusú, változó forrásokból begyűjtött hulladékból összeállítja a szállítmányt, amelynek kiindulási pontja egy meghatározott bejelentett helyen van; vagy
iv.
az a nyilvántartásba vett kereskedő, akit az i., ii. és iii. pontban meghatározott elsődleges/eredeti termelő, új termelő vagy engedéllyel rendelkező begyűjtő írásban meghatalmazott, hogy mint bejelentő járjon el a nevében;
v.
az a nyilvántartásba vett közvetítő, akit az i., ii. és iii. pontban meghatározott eredeti termelő, új termelő vagy engedéllyel rendelkező begyűjtő írásban meghatalmazott, hogy mint bejelentő járjon el a nevében;
vi.
amennyiben az i., ii., iii., iv., és adott esetben az v. pontban meghatározott személyek nem ismertek, vagy fizetésképtelenek, a birtokos.
Abban az esetben, ha a iv. vagy v. alpontban meghatározott bejelentő nem teljesíti a 22-25. cikkben megállapított visszavételi kötelezettségét, e visszavételi kötelezettség céljából a kereskedőt, vagy közvetítőt a nevében történő eljárásra felhatalmazó, az i., ii. és iii. pontokban meghatározott eredeti termelőt, új termelőt vagy engedéllyel rendelkező begyűjtőt kell megfelelően bejelentőnek tekinteni. A iv. vagy v. pontban meghatározott kereskedő, vagy közvetítő által bejelentett illegális szállítás esetén a kereskedőt, vagy közvetítőt felhatalmazó, az i., ii. és iii. pontban meghatározott személyt e rendelet alkalmazásában bejelentőnek kell tekinteni;
b)
nem tagországból származó hulladéknak a Közösség területére történő behozatala vagy tranzitja esetében a küldő ország joghatósága alá tartozó következő természetes vagy jogi személyek valamelyike, aki a hulladékot szállítani, illetve szállíttatni kívánja, vagy szállította, illetve szállíttatta:
i.
a küldő ország törvényei által kijelölt személy; vagy ha ilyen kijelölésére nem került sor;
ii.
a kivitel idején a hulladék birtokosa;
16.
„bázeli egyezmény”: a veszélyes hulladékok országhatárokat átlépő szállításának és ártalmatlanításának ellenőrzéséről szóló, 1989. március 22-i bázeli egyezmény;
17.
„OECD-határozat”: az OECD Tanácsának a hasznosításra szánt hulladék országhatárokat átlépő szállításának ellenőrzéséről szóló C(92)39 végleges határozatának felülvizsgálatáról szóló C(2001)107 végleges határozata.
18.
„illetékes hatóság”:
a)
tagállam esetében, a tagállam által az 53. cikknek megfelelően kijelölt szerv; vagy
b)
olyan nem tagállam esetében, amely a bázeli egyezményben részes fél, az ezen ország által az egyezmény alkalmazásában, annak 5. cikkével összhangban kijelölt illetékes hatóság; vagy
c)
bármely, az a) és b) pont alá nem tartozó ország esetében az érintett ország vagy régió által kijelölt illetékes hatóság, vagy ha ilyen kijelölésére nem került sor, az országnak, vagy adott esetben a régiónak, az a szabályozó hatósága, amely joghatósággal rendelkezik az esettől függően a hasznosításra vagy ártalmatlanításra szánt, illetve a tranzit hulladékszállítások felett;
19.
„a küldő ország illetékes hatósága”: annak a területnek az illetékes hatósága, ahonnan a szállítmányt küldik, vagy küldeni kívánják;
20.
„a célország illetékes hatósága”: annak a területnek az illetékes hatósága, ahová a szállítmányt küldik, vagy küldeni kívánják, vagy ahol a hulladékot egy egyetlen ország nemzeti joghatósága alatt sem álló területen történő hasznosítás vagy ártalmatlanítás érdekében előzetesen felrakták;
21.
„tranzitország illetékes hatósága”: a küldő, illetve a célországtól eltérő ország illetékes hatósága, a célország illetékes hatósága, amelyen keresztül a szállítmányt átszállítják, vagy át kívánják szállítani;
22.
„küldő ország”: bármely ország, ahonnan hulladék elszállítását tervezik vagy végzik;
23.
„célország”: bármely ország, amelybe a hulladékok beszállítását tervezik vagy végzik hasznosítás vagy ártalmatlanítás céljából, vagy ahol a hulladékot egy egyetlen ország nemzeti joghatósága alatt sem álló területen történő hasznosítás vagy ártalmatlanítás céljából felrakták;
24.
„tranzitország”: bármely, a küldő államon vagy a rendeltetési államon kívüli állam, melynek területén keresztül hulladékok szállítását tervezik vagy végzik;
25.
„egy ország nemzeti joghatósága alatt álló terület”: bármely szárazföldi vagy tengeri területet, amelyen egy állam a nemzetközi joggal összhangban az emberi egészség vagy a környezet védelme tekintetében közigazgatási vagy szabályozási hatáskört gyakorol;
26.
„tengerentúli országok és területek”: a 2001/822/EK határozat IA. mellékletében felsorolt tengerentúli országok és területek;
27.
„közösségi kiviteli vámhivatal”: a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (17) 161. cikke (5) bekezdésének meghatározása szerinti vámhivatal;
28.
„a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal”: a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (18) 793. cikke (2) bekezdésének meghatározása szerinti vámhivatal;
29.
„a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatal”: a 2913/92/EGK rendelet 38. cikke (1) bekezdése szerinti vámhivatal, amelyekhez a hulladékot a Közösség vámterületére beléptetés céljából be kell szállítani;
30.
„behozatal”: a hulladék bármely módon történő belépése a Közösség területére, kivéve a Közösségen át történő tranzitját;
31.
„kivitel”: a hulladék bármely módon történő kilépése a Közösség területéről, kivéve a Közösségen át történő tranzitját;
32.
„tranzit”: a hulladéknak egy vagy több, a küldő és célországtól eltérő országon történő átszállítása vagy tervezett átszállítása;
33.
„fuvarozás”: a hulladék közúti, vasúti, légi, tengeri vagy belföldi folyami úton történő fuvarozása;
34.
„szállítás”: a hulladék hasznosítás vagy ártalmatlanítás céljából történő fuvarozása, amelyet az alábbi területekre terveznek, vagy azokon történik:
a)
két ország között; vagy
b)
egy ország és tengerentúli országok és területek, vagy más, az említett ország védelme alatt álló területek között; vagy
c)
egy ország és egy olyan szárazföldi terület között, amely a nemzetközi jog alapján egyetlen országnak sem része; vagy
d)
egy ország és az Antarktisz között; vagy
e)
egy országból, bármely fent említett területen keresztül; vagy
f)
egy országon belül, bármely fent említett területen keresztül, ha egy azonos országban kezdődik és végződik; vagy
g)
egy ország joghatósága alatt sem álló földrajzi területről egy országba;
35.
„illegális szállítás”: az olyan hulladékszállítás, amelyet úgy bonyolítanak le, hogy:
a)
nem jelentik be azt az e rendeletben előírt módon az összes érintett illetékes hatóságnak; vagy
b)
az e rendeletben előírt módon az érintett illetékes hatóságok engedélye nélkül; vagy
c)
az érintett illetékes hatóságok engedélyét hamisítással, megtévesztéssel vagy csalással szerzik meg; vagy
d)
a bejelentőlapon vagy a kísérődokumentumban külön fel nem tüntetett módon történik; vagy
e)
az közösségi vagy nemzetközi szabályokat sértő hasznosításhoz vagy ártalmatlanításhoz vezet; vagy
f)
ellentétes a 34., 36., 39., 40., 41. és 43. cikkel; vagy
g)
amely a 3. cikk (2) és (4) bekezdésében említett hulladékszállítással összefüggésben az alábbiak egyikéből ered:
i.
a hulladékról kiderült, hogy a III, IIIA. vagy IIIB. mellékletben nem szerepel; vagy
ii.
a 3. cikk (4) bekezdésének megsértése;
iii.
a szállítás a VII. mellékletben szabályozott dokumentumban fel nem tüntetett módon történik.
II. CÍM
A KÖZÖSSÉGEN BELÜLI SZÁLLÍTÁSOK HARMADIK ÁLLAMON KERESZTÜL VAGY ANÉLKÜL
3. cikk
Általános eljárási keretek
(1) Az alábbi hulladékok szállítása az e cím rendelkezéseiben meghatározott előzetes írásos bejelentéshez és engedélyezéshez kötött:
a)
ha ártalmatlanítási művelet elvégzése céljából történik:
minden hulladék;
b)
ha hasznosítási művelet elvégzése céljából történik:
i.
a IV. mellékletben felsorolt hulladékok, melyek magukban foglalják többek között a bázeli egyezmény II. és VIII. mellékletében felsorolt hulladékokat is;
ii.
a IVA. mellékletben felsorolt hulladékok;
iii.
azok a hulladékok, amelyeket a III., IIIB., IV. vagy IVA. mellékletben nem egy kód alá soroltak be;
iv.
azok a hulladékkeverékek, amelyeket a III., IIIB., IV. vagy IVA. mellékletben nem egy kód alá soroltak be.
(2) Az alábbi hasznosításra szánt hulladékok szállítására a 18. cikkben meghatározott általános információs követelmények vonatkoznak, ha a szállított hulladék mennyisége meghaladja a 20 kg-ot:
a)
a III. vagy IIIB. mellékletben felsorolt hulladék;
b)
azok a hulladékkeverékek, amelyeket a III. mellékletben nem egy kód alá soroltak be, és két vagy több, a III. mellékletbe sorolt hulladék keverékei, feltéve hogy e keverékek összetétele nem akadályozza a környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történő hasznosításukat, és feltéve hogy ezeket a keverékeket a IIIA. melléklet felsorolja, az 58. cikkel összhangban.
(3) A III. mellékletben felsorolt hulladékok esetében kivételes esetben a vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, mintha azok a IV. mellékletben felsorolt hulladékok lennének, ha a 91/689/EGK irányelv III. mellékletében szereplő bármely veszélyes jellemzővel rendelkeznek. Ezeket az eseteket az 58. cikkel összhangban kell kezelni.
(4) A fizikai és vegyi tulajdonságaik megállapítása vagy hasznosításra vagy ártalmatlanításra való alkalmasságuk meghatározása érdekében kifejezetten laboratóriumi vizsgálatra szánt hulladékok szállítása nem esik az (1) bekezdésben meghatározott előzetes írásbeli bejelentési vagy engedélyezési eljárás alá, ezekre ehelyett a 18. cikk eljárási követelményeit kell alkalmazni. A laboratóriumi vizsgálatra szánt hulladéknak a mentesítés alá eső mennyiségét a vizsgálat megfelelő végrehajtásához ésszerűen szükséges minimális mennyiségben kell megállapítani minden egyes esetben, de ez nem lehet több 25 kg-nál.
(5) A háztartásokból összegyűjtött vegyes települési hulladékoknak (hulladékbejegyzés: 20 03 01) - ideértve az egyéb termelőktől származó ilyen hulladékokat is - a hasznosító vagy ártalmatlanító létesítménybe szállítására e rendelettel összhangban ugyanazok a rendelkezések vonatkoznak, mint az ártalmatlanításra szánt hulladékok szállítására.
1. FEJEZET
Az előzetes írásbeli bejelentés és engedélyezés
4. cikk
A bejelentés
Ha a bejelentő a 3. cikk (1) bekezdésének a) vagy b) pontjában említett módon kíván hulladékot szállítani, ezt előzetesen írásban bejelentést kell tennie a küldő ország illetékes hatósága részére, illetve azon keresztül, és általános bejelentés megtétele esetén meg kell felelnie a 13. cikkben foglaltakkal.
A bejelentés megtétele során az alábbi követelményeknek kell teljesülni:
1.
A bejelentőlap és a kísérődokumentum:
A bejelentés az alábbi okmányokkal történik:
a)
az IA. melléklet szerinti bejelentőlap; és
b)
az IB. melléklet szerinti kísérődokumentum.
Bejelentéskor a bejelentőnek ki kell töltenie a bejelentőlapot, és, ahol szükséges, a kísérődokumentumot.
Amennyiben a bejelentő nem az eredeti termelő a 2. cikk 15. pontja a) pontjának i. alpontja értelmében, a bejelentőnek gondoskodnia kell arról, hogy a termelő vagy a 2. cikk 15. pontja a) pontjának ii. vagy iii. alpontjában szereplő személyek egyike, ha ez megoldható, szintén aláírja az IA. melléklet szerinti bejelentőlapot.
A bejelentőlap és a kísérődokumentum megjelentetéséről a küldő állam illetékes hatósága gondoskodik.
2.
A bejelentőlapon és a dokumentumban szereplő információk és dokumentáció:
A bejelentő köteles a bejelentőlapon feltüntetni vagy ahhoz csatolni a II. melléklet 1. részében felsorolt információkat és dokumentumokat. A bejelentő a bejelentés idején lehetséges mértékben köteles a kísérődokumentumban feltüntetni vagy ahhoz csatolni a II. melléklet 2. részében felsorolt információkat és dokumentumokat.
A bejelentést akkor kell megfelelőnek tekinteni, ha a küldő ország illetékes hatósága meggyőződött arról, hogy a bejelentőlapot és a kísérődokumentumot az első albekezdésnek megfelelő módon töltötték ki.
3.
Kiegészítő információk és dokumentáció:
Bármely érdekelt illetékes hatóság kérésére, a bejelentő köteles kiegészítő információkkal és dokumentációval is szolgálni. A kérhető kiegészítő információk és dokumentáció felsorolását a II. melléklet 3. része tartalmazza.
A bejelentést akkor kell megfelelőnek tekinteni, ha a célország illetékes hatósága meggyőződött arról, hogy a bejelentőlapot és a kísérődokumentumot kitöltötték, és a II. melléklet 1. és 2. részében felsorolt információkat és dokumentációt csatolták, továbbá e bekezdésnek megfelelően és a II. melléklet 3. részében felsorolt módon kért kiegészítő információt és dokumentációt átadták.
4.
A bejelentő és a címzett közötti szerződés megkötése:
A bejelentő az 5. cikkben foglalt szerződést köti meg a címzettel a bejelentett hulladék hasznosítására vagy ártalmatlanítására.
A szerződés bizonyítékát vagy a létezését tanúsító nyilatkozatot az IA. melléklettel összhangban a bejelentéssel egyidejűleg át kell adni az érintett illetékes hatóságoknak. A bejelentő vagy a címzett köteles az érintett illetékes hatóságok kérésére a szerződés, vagy a bizonyíték másolatát átadni, az illetékes hatóságot kielégítő módon.
5.
Pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás létesítése:
A 6. cikkben foglaltak szerint pénzügyi garanciát, vagy ezzel egyenértékű biztosítást kell nyújtani. A bejelentő köteles ilyen értelmű nyilatkozatot tenni az IA. melléklet szerinti bejelentőlap megfelelő részének kitöltésével.
A pénzügyi garanciát, vagy ezzel egyenértékű biztosítást (vagy, ha az illetékes hatóság ehhez hozzájárul, a garancia vagy biztosítás igazolását vagy a létezését tanúsító nyilatkozatot) a bejelentőlap részeként a bejelentéskor kell szolgáltatni, vagy ha az illetékes hatóság a nemzeti jogszabályoknak megfelelően hozzájárul, a szállítás megkezdése előtt.
6.
A bejelentés tartalma:
A bejelentés kiterjed a hulladéknak az eredeti küldési helyéről kezdődő szállítására, a hasznosításra és az ártalmatlanításra, beleértve az azokat megelőző műveleteket is.
Ha egy, az első célországtól eltérő országban kerül sor utólagos megelőző műveletekre, a bejelentésben fel kell tüntetni a végleges kezelési műveletet és rendeltetési helyet, és a 15. cikk f) pontját kell rá alkalmazni.
Minden bejelentés csak egy hulladékazonosító kódra vonatkozhat, kivéve az alábbi eseteket:
a)
azok a hulladékok, amelyeket a III., IIIB., IV. vagy IVA. melléklet nem egy kód alá soroltak be. Ebben az esetben csak egy hulladékot szabad megjelölni;
b)
azok a hulladékkeverékek, amelyeket a III., IIIB., IV. vagy IVA. melléklet nem egy kód alá soroltak be, kivéve ha a IIIA. mellékletben szerepelnek. Ebben az esetben, fontossági sorrendben fel kell tüntetni a hulladék minden egyes összetevőjének a kódját.
5. cikk
Szerződés
(1) Minden bejelentési kötelezettség alá eső hulladékszállítás esetén a bejelentő és a címzett köteles szerződést kötni a bejelentett hulladék hasznosítására vagy ártalmatlanítására.
(2) A szerződésnek a bejelentés időpontjában megkötöttnek és érvényesnek kell lennie, és a szállítás teljes tartamára kell szólnia, a 15. cikk e) pontjának, 16. cikk e) pontjának, vagy adott esetben a 15. cikk d) pontjának megfelelő igazolás kiadásáig.
(3) A szerződésben meg kell határozni az alábbi kötelezettségeket:
a)
a 22. cikknek és a 24. cikk (2) bekezdésének megfelelően a bejelentőnek azon kötelezettsége, hogy visszavegye a hulladékot, ha a szállítást nem az eredeti szándéknak megfelelően, vagy illegális szállításként hajtják végre;
b)
a 24. cikk (3) bekezdésének megfelelően a címzettnek azon kötelezettsége, hogy hasznosítsa vagy ártalmatlanítsa a hulladékot, ha a szállítást illegális szállításként hajtják végre;
c)
a létesítménynek azon kötelezettsége, hogy a 16. cikk e) pontjának megfelelően igazolást adjon arról, hogy a hulladékot a bejelentésnek, és az abban megállapított feltételeknek, valamint e rendelet követelményeinek megfelelően hasznosították vagy ártalmatlanították.
(4) Ha a hulladékot a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletre szánják, a szerződésnek a következő kiegészítő kötelezettségeket kell tartalmaznia:
a)
a 15. cikk d) pontjának, és adott esetben a 15. cikk e) pontjának megfelelően a rendeltetési létesítménynek tanúsítani kell, hogy a hulladék hasznosítása vagy ártalmatlanítása a bejelentésnek, és az abban szereplő feltéte leknek, valamint e rendelet követelményeinek megfelelően megtörtént; és
b)
adott esetben a címzettnek be kell jelenteni az eredeti küldő ország eredetileg illetékes hatóságánál a 15. cikk f) pontja ii. alpontjának megfelelően.
(5) Ha a hulladékot két, egyazon jogi személy ellenőrzése alatt álló létesítmény között szállítják, akkor ezt a szerződést helyettesítheti a szóban forgó jogi személy hulladék hasznosítására vagy ártalmatlanítására vállalkozó nyilatkozata.
6. cikk
Pénzügyi garancia
(1) Minden bejelentési kötelezettség alá tarozó hulladék szállítása pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás nyújtásához kötött, amelynek az alábbiakat kell fedeznie:
a)
fuvarozási költségek;
b)
a hasznosítás vagy ártalmatlanítás költségei, beleértve a szükséges előkezelési műveletek költségét is; és
c)
90 napos tárolás költsége.
(2) A pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást az alábbiakkal kapcsolatosan felmerülő fedezésére szánják:
a)
azokban az esetekben, amikor a szállítás, vagy a hasznosítás, vagy az ártalmatlanítás nem fejeződhet be az eredeti szándéknak megfelelően, a 22. cikkben említett módon; és
b)
azokban az esetekben, amikor a szállítást, vagy hasznosítást, vagy az ártalmatlanítást illegálisan hajtják végre, a 24. cikkben említett módon.
(3) A pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást a bejelentőnek vagy egy, a nevében eljáró természetes vagy jogi személynek kell nyújtania, és a bejelentés időpontjában érvényes, vagy ha a pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást engedélyező illetékes hatóság engedélyezi, legkésőbb a szállítás megkezdésekor, és a bejelentett szállítmányra kell alkalmazni, legkésőbb a szállítás megkezdésekor.
(4) A pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást a küldő ország illetékes hatósága hagyja jóvá a forma, a szöveg és a fedezet tekintetében.
Mindazonáltal, a Közösségbe történő behozatal esetén, a közösségi célország illetékes hatósága felülvizsgálja a fedezet összegét, és, szükség esetén, kiegészítő pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást hagy jóvá.
(5) A pénzügyi garanciának vagy ezzel egyenértékű biztosításnak érvényesnek kell lennie, és fedezetet kell nyújtania a bejelentett szállításra és a bejelentett hulladék hasznosításának vagy ártalmatlanításának befejezésére.
A pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást fel kell szabadítani, ha az érintett illetékes hatóság megkapta a 16. cikk e) pontjában, vagy adott esetben, hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet vonatkozásában a 15. cikk e) pontjában említett tanúsítványt.
(6) Az (5) bekezdés rendelkezéseitől eltérve, ha a szállítás hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletek elvégzése érdekében történik, és a célországban további hasznosítási vagy ártalmatlanítási műveletet hajtanak végre, a pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást meg lehet szüntetni, amikor a hulladék elhagyja az előkezelő létesítményt, és az érintett illetékes hatóság megkapta a 15. cikk d) pontjában említett tanúsítványt. Ebben az esetben, a hasznosító és ártalmatlanító létesítményig történő továbbszállítás fedezetére új pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást kell nyújtani, kivéve ha a célország illetékes hatósága meggyőződött arról, hogy ilyen pénzügyi garanciára vagy ezzel egyenértékű biztosításra nincs szükség. Ilyen körülmények között, az a célország illetékes hatósága felel azokért a kötelezettségekért, amelyek illegális szállítás esetén, vagy akkor terhelik, ha a hulladékot azért kell visszavenni, mert a szállításra, a hasznosításra, vagy az ártalmatlanításra nem kerülhet sor az eredeti szándéknak megfelelően.
(7) Az a Közösségen belüli illetékes hatóság, amelyik a pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást jóváhagyta, rendelkezik felette, és felhasználhatja az összeget a 23. és 25. cikkben foglalt kötelezettségek teljesítésére történő kifizetésekre, beleértve a más hatóságok céljaira történő kifizetéseket is.
(8) A 13. cikk szerinti általános bejelentés esetén az általános bejelentés egészére történő fedezet nyújtása helyett az általános bejelentés részeire fedezetet nyújtó pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás is nyújtható. Ilyen esetekben a pénzügyi garanciát vagy az ezzel egyenértékű biztosítást a legkésőbb az általuk fedezett bejelentett szállítás kezdetekor kell alkalmazni a szállítmányra.
A pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást fel kell szabadítani, ha az érintett illetékes hatóság megkapta a 16. cikk e) pontjában, illetve az ideiglenes hasznosítási és ártalmatlanítási műveletek tekintetében adott esetben a 15. cikk e) pontjában említett tanúsítványt. A (6) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó.
(9) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az e cikknek megfelelően elfogadott nemzeti jogszabályi rendelkezésekről.
7. cikk
A bejelentésnek a küldő ország illetékes hatósága általi továbbítása
(1) A 4. cikk 2. pontjának második albekezdésében szereplő, az előírásoknak megfelelően megtett bejelentés kézhezvételekor a küldő ország illetékes hatósága a bejelentés egy példányát magánál tartja, és továbbítja a bejelentést a célország illetékes hatóságának, egyidejűleg másolatokat is küldve a tranzitország illetékes hatósága részére, és tájékoztatja a bejelentőt a továbbításról. Ezt a bejelentés kézhezvételét követő három munkanapon belül kell megtenni.
(2) Ha a bejelentést nem az előírásoknak megfelelően tették meg, a küldő ország illetékes hatósága a 4. cikk 2. pontjának második albekezdésével összhangban információt és dokumentációt kér a bejelentőtől.
Ezt a bejelentés kézhezvételét követő három munkanapon belül kell megtenni.
Ilyen esetekben a küldő ország illetékes hatóságának a kért információ és/vagy dokumentáció kézhezvételét követően három munkanap áll a rendelkezésére az (1) bekezdésben foglaltak teljesítésére.
(3) A 4. cikk 2. pontjának második albekezdése szerinti előírásoknak megfelelően megtett bejelentést követően a küldő ország illetékes hatósága három munkanapon belül dönthet úgy is, hogy nem foglalkozik a bejelentéssel, ha a 11. és 12. cikknek megfelelően kifogásai vannak a szállítással szemben.
A döntéséről és ezekről a kifogásokról haladéktalanul tájékoztatja a bejelentőt.
(4) Ha a küldő ország illetékes hatósága a bejelentés kézhezvételét követő 30 napon belül nem továbbította a bejelentést az (1) bekezdésnek megfelelően, a bejelentő kérésére a hatóság indokolni köteles eljárását. Ez a rendelkezés nem alkalmazandó arra az esetre, amikor a (2) bekezdésben említett információkérésnek nem tettek eleget.
8. cikk
Az érintett illetékes hatóságok általi információ- és dokumentációkérés és a célország illetékes hatósága általi visszaigazolás
(1) A bejelentésnek a küldő ország illetékes hatósága általi továbbítását követően, ha bármely érintett illetékes hatóság a 4. cikk 3. pontjának második albekezdésében említett módon úgy ítéli meg, hogy kiegészítő információra és dokumentációra van szükség, a bejelentőt felszólítják az ilyen információ és dokumentáció szolgáltatására, és a kérésről értesítik a többi illetékes hatóságot. Ezt a bejelentés kézhezvételét követő három munkanapon belül kell megtenni. Ilyen esetekben az érintett illetékes hatóságnak a kért információ és dokumentáció kézhezvételét követően három munkanap áll a rendelkezésére a célország illetékes hatóságának értesítésére.
(2) Amennyiben az a célország illetékes hatósága úgy ítéli meg, hogy a bejelentést megfelelő módon töltötték ki a 4. cikk 3. pontjának második albekezdése szerint, visszaigazolást küld a bejelentőnek és másolatot az érintett illetékes hatóságoknak. Ezt a megfelelően kitöltött bejelentés kézhezvételét követő három munkanapon belül kell megtenni.
(3) Ha a célország illetékes hatósága a bejelentés kézhezvételét követő 30 napon belül nem igazolta vissza a (2) bekezdésnek megfelelően a bejelentést, a bejelentő kérésére a hatóság indokolni köteles eljárását.
9. cikk
A célország, a küldő ország és a tranzitország illetékes hatóságának engedélye és a szállítási, hasznosítási vagy ártalmatlanítási határidők
(1) A célország, a küldő ország és a tranzitország illetékes hatóságának a célország illetékes hatóságának a 8. cikknek megfelelő visszaigazolása megküldésétől számítva 30 nap áll a rendelkezésére, hogy a bejelentett szállítás tekintetében megtegye valamely alábbi tartalmú, megfelelően indokolt írásos határozatot:
a)
feltétel nélküli engedély;
b)
a 10. cikknek megfelelő, feltételekhez kötött engedély; vagy
c)
a 11. és 12. cikknek megfelelő kifogások emelése.
Hallgatólagos engedélyt lehet feltételezni az illetékes tranzithatóság részéről, ha az említett 30 napos határidőn belül nem nyújt be kifogást.
(2) A célország, a küldő ország és adott esetben a tranzitország illetékes hatósága az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül írásban továbbítja a határozatát és annak indokolását a bejelentőnek, és azok másolatait a többi érintett illetékes hatóságnak.
(3) A célország, a küldő ország és adott esetben a tranzitország illetékes hatósága a bejelentőlap vagy annak másolatainak lebélyegzésével, aláírásával és keltezésével adja meg az írásbeli engedélyét.
(4) A tervezett szállítás írásbeli engedélye a kibocsátását követő egy naptári évvel, vagy a bejelentőlapon szereplő későbbi időpontban jár le. Mindazonáltal, ez nem vonatkozik arra az esetre, ha az érintett illetékes hatóságok ennél rövidebb érvényességi időtartamot jelölnek meg.
(5) A tervezett szállítás hallgatólagos engedélye az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőt követő egy naptári év elteltével jár le.
(6) A tervezett szállítás csak a 16. cikk a) és b) pontjában foglalt követelmények teljesítése után kezdhető meg és folytatható le, és csak valamennyi illetékes hatóság írásos vagy hallgatólagos engedélyének érvényességi határidején belül.
(7) A tervezett szállítmány hasznosítását vagy ártalmatlanítását legkésőbb egy évvel azután be kell fejezni, hogy a hulladék a létesítménybe megérkezett, amennyiben az érintett illetékes hatóságok rövidebb határidőt nem jelölnek meg.
(8) Az illetékes hatóságok visszavonják az engedélyt, amennyiben a tudomásukra jut, hogy:
a)
a hulladék összetétele nem azonos azzal, amit bejelentettek; vagy
b)
a szállításra előírt feltételeket nem tartották be; vagy
c)
a hulladékot nem a műveletet végrehajtó létesítményre szóló engedéllyel megegyező módon hasznosították vagy ártalmatlanították; vagy
d)
a hulladék szállítására, hasznosítására vagy ártalmatlanítására nem a bejelentőlapon és a kísérődokumentumban szereplő, vagy azokhoz csatolt információnak megfelelően kerül vagy került sor.
(9) Az engedély visszavonását hivatalos értesítés formájában kell a bejelentő tudomására hozni, egyidejűleg másolat küldésével a többi érintett illetékes hatóságnak és a címzettnek.
10. cikk
A szállítás feltételei
(1) A célország, a küldő ország és a tranzitország illetékes hatósága a 8. cikkel összhangban kiadott visszaigazolása elküldésének időpontját követő 30 napon belül, megállapíthatja a bejelentett szállításra vonatkozó engedély feltételeit. Az ilyen feltételek a 11. vagy 12. cikkben meghatározott egy vagy több indokon alapulhatnak.
(2) A célország, a küldő ország és a tranzitország illetékes hatósága az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül megállapíthatja a hulladéknak a joghatóságuk alá tartozó területen történő szállításának feltételeit is. Az ilyen szállítási feltételek nem lehetnek szigorúbbak, mint a teljes mértékben a saját joghatóságukon belül megvalósuló, hasonló jellegű szállítmányok esetében, és kellően figyelembe kell venniük a meglévő megállapodásokat, különösen a tárgyra vonatkozó nemzetközi megállapodásokat.
(3) A célország, a küldő ország és a tranzitország illetékes hatósága az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül feltételként megállapíthatja azt is, hogy a engedélyt visszavontnak kell tekinteni, ha a pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás legkésőbb a bejelentett szállítás megkezdésekor a 6. cikk (3) bekezdésében meghatározott követelményeknek megfelelően nem alkalmazhatók.
(4) A feltételeket a feltételeket megállapító illetékes hatóság írásban köteles közölni a bejelentővel, egyidőben másolatot küldve az érintett illetékes hatóságok részére is.
A feltételeket az érintett illetékes hatóság köteles a bejelentőlapon feltüntetni, vagy ahhoz csatolni.
5. A célország illetékes hatósága - az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül - feltételt szabhat arra, hogy a fogadó létesítmény rendszeres nyilvántartást vezessen a bejövő, kimenő hulladékokról és/vagy azok egyenlegéről, valamint a kapcsolódó hasznosítási vagy ártalmatlanítási műveletekről, a bejelentés tartalmának megfelelően, annak érvényességi idejére. Ezeket a nyilvántartásokat a létesítményért jogilag felelős személynek kell aláírni, és a célország illetékes hatóságának megküldeni, a bejelentett hasznosítási vagy ártalmatlanítási művelet befejezését követő egy hónapon belül.
11. cikk
Az ártalmatlanításra szánt hulladék szállításával szembeni kifogás
(1) Ha bejelentés érkezett egy tervezett ártalmatlanításra szánt hulladékszállítmányról, a célország és a küldő ország illetékes hatóságai, a 8. cikkel összhangban kiadott visszaigazolás elküldésének időpontját követő 30 napon belül, az alábbi indokok közül egy vagy több alapján, a Szerződéssel összhangban kifogást emelhet:
a)
a tervezett szállítás vagy ártalmatlanítás nem lenne összhangban a 2006/12/EK irányelvben foglalt, Közösségi és nemzeti szinten végrehajtandó közelség elvével, a hasznosítás elsőbbségével és az önellátás elvével, amelyek alapján a hulladékszállítás általában és részlegesen is megtiltható, vagy szisztematikusan kifogás emelhető ellene; vagy
b)
a tervezett szállítás vagy ártalmatlanítás nem lenne összhangban a környezetvédelemre, közrendre, közbiztonságra vagy egészségvédelemre vonatkozó nemzeti jogszabályokkal a kifogással élő országban véghezvitt cselekményekkel kapcsolatban; vagy
c)
a bejelentőt vagy a címzettet már korábban elítélték illegális hulladékszállítás vagy más, környezetvédelemmel kapcsolatos jogellenes cselekmény miatt. Ebben az esetben a küldő ország és a célország illetékes hatóságai a nemzeti jogszabályokkal összhangban elutasíthatnak minden, az érintett személlyel kapcsolatos szállítást; vagy
d)
a bejelentő vagy a létesítmény korábbi szállítások során ismételten megszegte a 15. és 16. cikk rendelkezéseit; vagy
e)
a tagállam élni kíván a bázeli egyezmény 4. cikk (1) bekezdése szerinti azon jogával, hogy megtiltja a veszélyes, vagy az Egyezmény II. mellékletében felsorolt egyéb hulladék behozatalát; vagy
f)
a tervezett szállítás vagy ártalmatlanítás ellentétben áll az érintett tagállam(ok), illetve a Közösség által megkötött nemzetközi egyezményekből eredő kötelezettségekkel; vagy
g)
a tervezett szállítás vagy ártalmatlanítás nincs összhangban a 2006/12/EK irányelvvel és különösen annak 5. és 7. cikkével földrajzi körülmények és annak figyelembevételekor, hogy bizonyos hulladékfajtákhoz különleges berendezésekre van szükség:
i.
annak érdekében, hogy közösségi és nemzeti szinten is teljesüljön az önellátás elve;
ii.
olyan esetekben, amikor a létesítménynek egy közelebbi forrásból származó hulladékot kell ártalmatlanítania, és az illetékes hatóság elsőbbséget ad az ilyen hulladéknak; vagy
iii.
annak biztosítására, hogy a szállítmányok összhangban legyenek a hulladékgazdálkodási tervekkel; vagy
h)
a hulladékot olyan létesítményben fogják kezelni, amely 96/61/EK irányelv hatálya alá tartozik, de nem alkalmazza a létesítmény engedélyének megfelelően az említett irányelv 9. cikke (4) bekezdésében meghatározott elérhető legjobb technikákat; vagy
i)
a hulladék magánháztartásokból begyűjtött, vegyes települési hulladék (hulladékbejegyzés: 20 03 01); vagy
j)
az érintett hulladékot nem a közösségi jogban megállapított ártalmatlanítási műveletekre vonatkozó jogilag kötelező erejű környezetvédelmi szabványai betartásával kezelnék (azokban az esetekben is, ha ideiglenes eltéréseket engedélyeztek).
(2) A tranzit szerinti illetékes hatóság(ok) az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül indokolt kifogást emelhetnek az (1) bekezdés b), c), d) és f) pontja alapján.
(3) Amennyiben a küldő tagállamban évente olyan kis mennyiségben állítanak elő veszélyes hulladékot, hogy új különleges ártalmatlanító berendezéseknek abban az országban való üzembe helyezése gazdaságtalan lenne, az (1) bekezdés a) pontját nem kell alkalmazni.
A célország illetékes hatósága együttműködik a küldő ország illetékes hatóságával, ha az úgy ítéli meg, hogy ezt a bekezdést, és nem az (1) bekezdés a) pontját kell alkalmazni, a kérdés kétoldalú megoldása érdekében.
Ha nem tudnak kielégítő megoldást találni, az ügyet bármely tagállam a Bizottság elé viheti. A Bizottság ezt követően határoz a kérdésben a 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében foglalt eljárással összhangban.
(4) Ha az (1) bekezdésében említett 30 napos határidőn belül az illetékes hatóságok meggyőződtek arról, hogy a kifogással érintett problémákat megoldották, haladéktalanul írásban értesítik a bejelentőt, egyidőben másolatot küldve a címzettnek és a többi érintett illetékes hatóságnak.
(5) Ha a kifogással érintett problémákat az (1) bekezdésében említett 30 napos határidőn belül nem oldották meg, a bejelentés érvényét veszti. Amennyiben a bejelentő továbbra is végre kívánja hajtani a szállítást, új bejelentést kell benyújtania, kivéve ha az összes érintett illetékes hatóság és a bejelentő ettől eltérően meg tud állapodni.
(6) A tagállamok által az (1) bekezdés a) pontjával összhangban hozott intézkedésekről, amelyek alapján a hulladékszállítás általában és részlegesen is megtiltható, vagy szisztematikusan kifogás emelhető, vagy az (1) bekezdés e) pontjával összhangban hozott intézkedésekről haladéktalanul értesíteni kell a Bizottságot, amely tájékoztatja a többi tagállamot.
12. cikk
A hasznosításra szánt hulladék szállításával szembeni kifogás
(1) Ha bejelentés érkezett egy tervezett hasznosításra szánt hulladékszállítmányról, a célország és a küldő ország illetékes hatóságai, a 8. cikkel összhangban kiadott visszaigazolás elküldésének időpontját követő 30 napon belül, az alábbi indokok közül egy vagy több alapján, a Szerződéssel összhangban kifogást emelhet:
a)
a tervezett szállítás vagy hasznosítás nem lenne összhangban a 2006/12/EK irányelvvel és különösen annak 3., 4., 7. és 10. cikkével; vagy
b)
a tervezett szállítás vagy hasznosítás nem lenne összhangban a környezetvédelemre, közrendre, közbiztonságra vagy egészségvédelemre vonatkozó nemzeti jogszabályokkal a kifogással élő országban véghezvitt cselekményekkel kapcsolatban; vagy
c)
a tervezett szállítás vagy hasznosítás nem lenne összhangban a küldő ország hulladékhasznosításra vonatkozó nemzeti jogszabályaival, ideértve azt az esetet is, amikor a tervezett szállítmányt olyan létesítményben kívánják hasznosítani, amely az adott hulladékra alacsonyabb kezelési szabványokkal rendelkezik, mint a küldő ország létesítményei, a belső piac megfelelő működésének biztosítása mellett;
Ez nem alkalmazható, ha:
i.
létezik közösségi jogszabály, különösen a hulladékra vonatkozóan, és ha a közösségi jogszabályt átültető nemzeti jogszabály által előírt követelmények legalább olyan szigorúak, mint a közösségi jogszabályban megállapított követelmények;
ii.
a célországban a hasznosítási művelet olyan feltételek mellett megy végbe, melyek nagymértékben egyenértékűek a küldő ország nemzeti jogszabályaiban előírtakkal;
iii.
a küldő országnak az i. pont alá tartozóktól eltérő nemzeti jogszabályait, nem jelentették be a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról és az információs társadalom szolgáltatásainak szabályairól szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK irányelvvel (19) összhangban, ahol ezt az említett irányelv megköveteli; vagy
d)
a bejelentőt vagy a címzettet már korábban elítélték illegális hulladékszállítás vagy más, környezetvédelemmel kapcsolatos jogellenes cselekmény miatt. Ebben az esetben a küldő ország és a célország illetékes hatóságai a nemzeti jogszabályokkal összhangban elutasíthatnak minden, az érintett személlyel kapcsolatos szállítást; vagy
e)
a bejelentő vagy a létesítmény korábbi szállítások során ismételten megszegte a 15. és 16. cikk rendelkezéseit;
f)
a tervezett szállítás vagy hasznosítás ellentétben áll az érintett tagállam vagy tagállamok által megkötött nemzetközi egyezményekből eredő kötelezettségekkel; vagy
g)
a hasznosítható és a nem hasznosítható hulladék aránya, a véglegesen hasznosítható anyagok becsült értéke vagy a hasznosítás költsége és a nem hasznosítható hányad ártalmatlanításának a költsége gazdasági és/vagy környezetvédelmi szempontokra tekintettel nem indokolja a hasznosítást; vagy
h)
a szállított hulladékot ártalmatlanításra és nem a hasznosításra szánták; vagy
i)
a hulladékot olyan létesítményben fogják kezelni, amely a 96/61/EK irányelv hatálya alá tartozik, de nem alkalmazza a létesítmény engedélyének megfelelően az említett irányelv 9. cikke (4) bekezdésében meghatározott elérhető legjobb technikákat; vagy
j)
az érintett hulladékot nem a közösségi jogban megállapított hasznosítási műveletekre vonatkozó jogilag kötelező erejű környezetvédelmi szabványai vagy jogilag kötelező ártalmatlanítási vagy újrafeldolgozási követelmények betartásával kezelnék (azokban az esetekben is, ha ideiglenes eltéréseket engedélyeztek); vagy
k)
az érintett hulladékot nem a 2006/12/EK irányelv 7. cikke alapján kidolgozott hulladékgazdálkodási tervnek megfelelően kezelnék, a közösségi jog által megállapított jogilag kötelező ártalmatlanítási vagy újrafeldolgozási követelmények végrehajtásának biztosítása érdekében.
(2) A tranzitország illetékes hatósága(i) az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül, kizárólag az (1) bekezdés b), d), e) és f) pontja alapján, indokolt kifogást terjeszthetnek elő.
(3) Ha az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül az illetékes hatóságok meggyőződtek arról, hogy a kifogással érintett problémákat megoldották, haladéktalanul írásban értesítik a bejelentőt, egyidőben másolatot küldve a címzettnek és a többi érintett illetékes hatóságnak.
(4) Ha a kifogással érintett problémákat az (1) bekezdésben említett 30 napos határidőn belül nem oldották meg, a bejelentés érvényét veszti. Amennyiben a bejelentő továbbra is végre kívánja hajtani a szállítást, új bejelentést kell benyújtania, kivéve ha az összes érintett illetékes hatóság és a bejelentő ettől eltérően meg tud állapodni.
(5) Az illetékes hatóságok által az (1) bekezdés c) pontjával összhangban előterjesztett kifogásokról a tagállamok az 51. cikkel összhangban jelentést tesznek a Bizottságnak.
(6) A küldő tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot azokról a nemzeti törvényekről és jogszabályokról, amelyekre hivatkozva és az (1) bekezdés c) pontja alapján az illetékes hatóságok a kifogást emelték, és közli, hogy mely hulladékra vagy hulladékhasznosítási műveletre nézve vonatkoznak, mielőtt ezen jogszabályok alapján indokolt kifogást tennének.
13. cikk
Az általános bejelentés
(1) A bejelentő általános bejelentést is benyújthat több szállítmányra vonatkozóan, ha minden egyes szállítmányban:
a)
a hulladék lényegében hasonló fizikai vagy kémiai jellemzőkkel rendelkezik; és
b)
a hulladékot ugyanannak a címzettnek és ugyanabba a létesítménybe szállítják; és
c)
a bejelentőlapban feltüntetett szállítási útvonal azonos.
(2) Ha előre nem látható körülmények következtében nem lehet ugyanazon az útvonalon szállítani, a bejelentő, amint lehet, köteles erről értesíteni az érintett illetékes hatóságokat, és, amennyiben lehetséges, még a szállítás megkezdése előtt, ha már ismeretes a módosítás szükségessége.
Amennyiben az útvonal-módosítás a szállítás megkezdése előtt tudott, és az általános bejelentés által érintettektől eltérő hatóságokat is érint, az általános bejelentés nem használható fel, és új bejelentést kell benyújtani.
(3) Az érintett illetékes hatóságok az általános bejelentés alkalmazásához való hozzájárulásukat pótlólagos információ és dokumentáció benyújtásától tehetik függővé, a 4. cikk 2. és 3. pontjának második albekezdésével összhangban.
14. cikk
Előzetesen jóváhagyott hasznosító létesítmények
(1) A célországnak az egyes hasznosító létesítmények feletti hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságai előzetes engedély kibocsátásáról dönthetnek ezekre a létesítményekre vonatkozóan.
Az ilyen határozat hatályát egy meghatározott időszakra kell korlátozni, és az bármikor visszavonható.
(2) A 13. cikkel összhangban benyújtott általános bejelentés esetében a célország illetékes hatósága a többi érintett illetékes hatósággal egyetértésben az engedély érvényességének a 9. cikk (4) és (5) bekezdése szerinti időtartamát kiterjesztheti három évre.
(3) Azok az illetékes hatóságok, melyek egy létesítményre az (1) és (2) bekezdéssel összhangban előzetes engedélyt adnak, kötelesek tájékoztatni a Bizottságot, és adott esetben az OECD Titkárságot az alábbiakról:
a)
a hasznosító létesítmény neve, azonosító száma és címe;
b)
az alkalmazott technológiák leírása, beleértve azok R-kódját/kódjait;
c)
a IV. és IVA. mellékletben felsorolt hulladékok, vagy a határozat által érintett hulladékok ;
d)
az előzetes engedéllyel érintett teljes mennyiség;
e)
az érvényességi időszak;
f)
az előzetes engedéllyel kapcsolatos bármely változás;
g)
a bejelentett információval kapcsolatos bármely módosítás; és
h)
az engedély visszavonása.
Erre a célra a VI. mellékletben szereplő formanyomtatványt kell alkalmazni.
(4) A 9., 10. és 12. cikktől eltérve az érintett illetékes hatóságoknak a 9. cikkel összhangban megadott engedélyre, a 10. cikkel összhangban történő feltételek kikötésére vagy a 12. cikkel összhangban történő kifogás emelésére a visszaigazolásnak a célország illetékes hatósága általi 8. cikk szerinti elküldésének időpontjától számítva 7 munkanap áll rendelkezésükre.
(5) A (4) bekezdéstől függetlenül a küldő ország illetékes hatósága dönthet úgy is, hogy további információk vagy dokumentációk beszerzése érdekében több időre van szükség.
Ilyen esetekben az illetékes hatóság köteles 7 munkanapon belül írásban tájékoztatni a bejelentőt, erről másolatot küldve a többi érintett illetékes hatóságnak.
A szükséges idő nem haladhatja meg a célország illetékes hatósága 8. cikkel összhangban kiadott visszaigazolása elküldésének időpontját követő 30 napot.
15. cikk
A hasznosítást és ártalmatlanítást megelőző műveletekre vonatkozó rendelkezések
A hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletre szánt hulladékok szállítására az alábbi rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
Hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletre szánt hulladék szállítása esetén a bejelentőlapon a kezdeti hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveleten kívül fel kell tüntetni azokat a létesítményeket is, ahol a hasznosítást vagy ártalmatlanítást, illetve az azokat megelőző műveleteket tervezik.
b)
A küldő ország és a célország illetékes hatóságai csak abban az esetben hagyhatják jóvá a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletre szánt hulladékszállítmányt, ha nem áll fenn a 11. vagy a 12. cikkel összhangban kifogásra ok a hulladéknak a hasznosítást vagy ártalmatlanítást, illetve az azokat megelőző műveletet végző létesítménybe történő szállításával szemben.
c)
A hulladéknak a hasznosítást vagy ártalmatlanítást, illetve az azokat megelőző műveletet végző létesítménybe történő megérkezését követő három napon belül az érintett létesítmény köteles írásban megerősíteni a hulladék megérkezését.
A megerősítést fel kell tüntetni a kísérődokumentumban, vagy ahhoz csatolni kell. Az említett létesítmény megküldi a megerősítését tartalmazó kísérődokumentum aláírt példányát a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
d)
A műveletet végző létesítmény mihamarabb, de a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet befejezését követően legkésőbb 30 nappal, és legkésőbb egy naptári éven belül, illetve a 9. cikk (7) bekezdésével összhangban rövidebb időn belül, a hulladék megérkezését követően köteles felelőssége mellett igazolni a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet végrehajtását.
Az igazolást a kísérődokumentumnak kell tartalmaznia, vagy ahhoz kell csatolni.
Az említett létesítmény megküldi az igazolását tartalmazó kísérődokumentum aláírt példányát a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
e)
Amennyiben egy hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletet végző hasznosító vagy ártalmatlanító létesítmény a hulladékot további hasznosítás vagy ártalmatlanítás, illetve az azokat megelőző művelet elvégzése érdekében egy, a célországban található létesítménybe szállítja, az utóbbi létesítmény köteles a részére mihamarabb, de legkésőbb a hulladék átszállítását követően legkésőbb egy naptári éven belül, illetve a 9. cikk (7) bekezdésével összhangban rövidebb időn belül igazolást adni a későbbi hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet végrehajtásáról.
Az említett, a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletet végző létesítmény haladéktalanul köteles továbbítani a vonatkozó igazolás(oka)t a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak, megjelölve az(oka)t a szállítmány(oka)t, amelyekre az igazolás(ok) vonatkoznak.
f)
Ha egy, az e) pontban meghatározott szállítást olyan létesítményben végzik, amelynek a telephelye:
i.
az eredeti küldő országban vagy egy másik tagállamban van, új bejelentés benyújtására van szükség e cím rendelkezéseivel összhangban; vagy
ii.
egy harmadik, közösségen kívüli országban van, új bejelentés benyújtására van szükség e rendelet rendelkezéseivel összhangban, azzal a kiegészítéssel, hogy az érintett illetékes hatóságra vonatkozó rendelkezéseket az eredeti küldő ország eredetileg illetékes hatóságára is alkalmazni kell.
16. cikk
A szállítmány engedélyét követően fennálló követelmények
A bejelentett szállítás illetékes hatóságok általi engedélyezését követően valamennyi érintett vállalkozás köteles kitölteni és aláírni a kísérődokumentumot, vagy általános bejelentés esetén a kísérődokumentumok megjelölt pontjait, és egy-egy példányát megőrizni. Az alábbi követelmények teljesítése szükséges:
a)
A kísérődokumentumnak a bejelentő általi kitöltése: amint a bejelentő megkapta a küldő ország, célország és a tranzitország illetékes hatóságaitól az engedélyt, vagy a tranzitország illetékes hatóságai vonatkozásában feltételezheti azok hallgatólagos hozzájárulását, köteles beírni a szállítás tényleges időpontját és a lehető legteljesebb mértékben kitölteni a kísérődokumentumot.
b)
A szállítás tényleges megkezdésére vonatkozó előzetes tájékoztatás: a bejelentő köteles az a) pont rendelkezései szerint kitöltött kísérődokumentum aláírt példányait a szállítás megkezdése előtt legalább három munkanappal megküldeni az érintett illetékes hatóságoknak és a címzettnek.
c)
Az egyes szállítmányokat kísérő dokumentumok: a bejelentő köteles megőrizni a kísérődokumentum egy példányát. A kísérődokumentumnak és a bejelentőlapnak az írásbeli engedélyeket és az illetékes hatóságok feltételeit tartalmazó példányainak minden egyes szállítmányt kísérniük kell. A kísérődokumentumot a hulladékot átvevő létesítmény köteles megőrizni.
d)
A hulladék átvételének a létesítmény általi írásbeli megerősítése: a hulladék megérkezését követő három napon belül a létesítmény köteles írásban megerősíteni a hulladék megérkezését.
A megerősítést fel kell tüntetni a kísérődokumentumban, vagy ahhoz csatolni kell.
A létesítmény megküldi a megerősítését tartalmazó kísérődokumentum aláírt példányát a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
e)
A létesítmény igazolása a végleges ártalmatlanításról vagy hasznosításról: a műveletet végző létesítmény mihamarabb, de a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet befejezését követően legkésőbb 30 nappal, és legkésőbb egy naptári éven belül, illetve a 9. cikk (7) bekezdésével összhangban rövidebb időn belül, a hulladék megérkezését követően köteles felelőssége mellett igazolni a végleges hasznosítás vagy ártalmatlanítás végrehajtását.
Az igazolást fel kell tüntetni a kísérődokumentumban, vagy ahhoz csatolni kell.
A létesítmény megküldi az igazolását tartalmazó kísérődokumentum aláírt példányát a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
17. cikk
A szállításnak az engedélyt követő módosítása
(1) A jóváhagyott szállítás bármely lényeges részletének és/vagy feltételének megváltozása esetén, ideértve a tervezett mennyiséget, az utat, a tervezett útvonalat, a szállítási időpontot vagy a fuvarozót érintő változásokat is, a bejelentő köteles haladéktalanul értesíteni az érintett illetékes hatóságokat és a címzettet, lehetőleg még a szállítmány indítása előtt.
(2) Ilyen esetekben új bejelentést kell benyújtani, kivéve ha az összes érintett illetékes hatóságok úgy foglaltak állást, hogy a módosításokat illetően nincs szükség új bejelentésre.
(3) Amennyiben a módosítás az eredeti bejelentéssel érintett hatóságokon kívül más illetékes hatóságokat is érint, új bejelentést kell benyújtani.
2. FEJEZET
Általános tájékoztatási követelmények
18. cikk
Bizonyos információkkal kísérendő hulladékok
(1) A 3. cikk (2) és (4) bekezdésében említett hulladékokra az alábbi eljárási rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
Az ilyen hulladékok nyomon követésének segítése érdekében a küldő ország joghatósága alá tartozó, a szállítást szervező személy köteles biztosítani, hogy a hulladékot a VII. mellékletben szereplő dokumentummal kísérjék.
b)
A szállítást szervező személy a szállítás megkezdése előtt, valamint a hasznosító intézmény, laboratórium vagy a címzett a hulladék megérkezésekor köteles aláírni a VII. mellékletben szereplő dokumentumot.
(2) A VII. mellékletben említett, a szállítást szervező személy és a hulladék hasznosítását végző címzett közötti szerződésnek a szállítás megkezdésekor érvényesnek kell lennie, és tartalmaznia kell a szállítást szervező személy alábbi kötelezettségét arra az esetre, ha a hulladék szállítása vagy hasznosítása nem teljesíthető, vagy illegális szállítás történt, vagy a címzett alábbi kötelezettségét arra az esetre, ha ez a személy nincs abban a helyzetben, hogy a hulladék szállítását vagy a hasznosítást befejezze (például mert fizetésképtelen):
a)
a hulladék visszavétele vagy hasznosításának más módon történő biztosítása, és
b)
amennyiben szükséges, ideiglenes tárolásáról való gondoskodás.
Az érintett illetékes hatóságok kérésére a szállítást szervező személy vagy a címzett köteles a szerződés egy példányát részükre megküldeni.
(3) A tagállamok nemzeti jogszabályaikkal összhangban, ellenőrzési, végrehajtási, tervezési és statisztikai célokra kérhetik az (1) bekezdésben említett információ szolgáltatását az e cikk hatálya alá tartozó szállításokra vonatkozóan.
(4) Az (1) bekezdésben említett információt bizalmasan kell kezelni, ha a közösségi és nemzeti jogszabályok ezt megkövetelik.
3. FEJEZET
Általános követelmények
19. cikk
A hulladék szállítás közbeni keverésének tilalma
Tilos a bejelentőlapon megjelölt vagy a 18. cikkben említett hulladéknak a szállítás megkezdésétől a hasznosító vagy ártalmatlanító létesítménybe történő megérkezéséig más hulladékkal való keverése.
20. cikk
Dokumentumok és információk megőrzése
(1) Az illetékes hatóságok által, vagy az illetékes hatóságok részére küldött a bejelentett szállítással kapcsolatos összes iratot a Közösségen belül az illetékes hatóságok, a bejelentő, a címzett és a hulladékot átvevő létesítmények a szállítás megkezdésének időpontját követően legalább három évig kötelesek megőrizni.
(2) A 18. cikk (1) bekezdése értelmében adott információt a Közösségen belül a szállítást szervező személy, a címzett és a hulladékot átvevő létesítmények a szállítás megkezdésének időpontját követően legalább három évig kötelesek megőrizni.
21. cikk
Bejelentésekhez való nyilvános hozzáférés
A küldő ország vagy a célország illetékes hatóságai megfelelő eszközökkel - például az interneten - nyilvánosan hozzáférhetővé tehetik a szállítási bejelentésekről szóló tájékoztatást, melyekhez hozzájárultak, amennyiben ez a tájékoztatás nem számít bizalmasnak a nemzeti vagy közösségi jogszabályok szerint.
4. FEJEZET
Visszavételi kötelezettség
22. cikk
Visszavétel a szállítás nem rendeltetésszerű megvalósulása esetén
(1) Amennyiben bármelyik érintett illetékes hatóság tudomására jut, hogy a hulladék szállítása, ideértve a hasznosítását vagy ártalmatlanítását is, nem teljesíthető a tervezettnek megfelelően a 4. cikk 4. pontjának második albekezdésében, valamint az 5. cikkben említett bejelentőlap és kísérődokumentum és/vagy a szerződés feltételeivel összhangban, köteles erről haladéktalanul értesíteni a küldő ország illetékes hatóságát. Amennyiben a hasznosító vagy ártalmatlanító létesítmény megtagadja a szállítmány átvételét, köteles erről haladéktalanul értesíteni a célország illetékes hatóságát.
(2) A küldő ország illetékes hatósága köteles biztosítani, hogy - a (3) bekezdésben említett megállapodás esetét kivéve - a kérdéses hulladékot a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított bejelentő, vagy amennyiben ez nem lehetséges, maga az illetékes hatóság, vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy általi visszavételét a joghatóságának területére.
Ezt azt követően 90 napon belül kell végrehajtani - vagy bármely, az érintett illetékes hatóságok megegyezése szerinti időtartamon belül - hogy a küldő ország illetékes hatóságának tudomására jutott vagy írásban értesítést kapott a célország vagy tranzitország illetékes hatóságától arról, hogy a jóváhagyott hulladékszállítást, hasznosítást vagy ártalmatlanítást nem lehet a tervezettnek megfelelően teljesíteni, és annak az okáról. Az ilyen értesítés származhat a célország vagy a tranzitország illetékes hatóságának többek között egyéb illetékes hatóságok által átadott információból.
(3) A (2) bekezdés szerinti visszavételi kötelezettség nem alkalmazható, ha a küldő országnak, a célországnak vagy a tranzitországnak a hulladék hasznosításába vagy ártalmatlanításába bevont illetékes hatósága meggyőződött arról, hogy a hulladékot a bejelentő, vagy amennyiben ez nem lehetséges, maga az illetékes hatóság, vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy a célországban vagy máshol eltérő módon hasznosítja vagy ártalmatlanítja.
A (2) bekezdés szerinti visszavételi kötelezettség nem alkalmazható, ha a szállított hulladékot az érintett létesítményben elvégzett műveletek során visszafordíthatatlanul összekeverték más hulladékkal azt megelőzően, hogy az érintett illetékes hatóság tudomására jutott, hogy a bejelentett hulladékszállítást nem lehet a tervezettnek megfelelően teljesíteni az (1) bekezdéssel összhangban. Az ilyen keveréket eltérő módon kell hasznosítani vagy ártalmatlanítani, az első albekezdésben foglaltakkal összhangban.
(4) A (2) bekezdésben említett visszavétel esetén új bejelentést kell benyújtani, kivéve ha az érintett illetékes hatóságok megállapodnak abban, hogy a küldő ország eredetileg illetékes hatóságának kellően indokolt kérelme elegendő.
Az új bejelentést megfelelően az eredeti bejelentőnek, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított más természetes vagy jogi személynek kell benyújtania, vagy amennyiben ez sem lehetséges, a küldő ország eredetileg illetékes hatóságának, vagy egy, a nevében természetes vagy jogi személynek benyújtania.
Egyik illetékes hatóság sem tilthatja vagy akadályozhatja meg a nem teljesíthető szállítással érintett hulladék visszaszállítását, illetve annak hasznosítását vagy ártalmatlanítását.
(5) A (3) bekezdésben említett, a célországon kívüli eltérő megoldások igénybevétele esetén adott esetben az eredeti bejelentő, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított más természetes vagy jogi személy, vagy amennyiben ez sem lehetséges, a küldő ország eredetileg illetékes hatósága vagy egy, a nevében eljáró természetes vagy jogi személy köteles új bejelentést benyújtani.
A bejelentő általi új bejelentés esetén a bejelentést az eredeti küldő ország illetékes hatóságának is be kell nyújtani.
(6) A (3) bekezdésben említett, az eredeti célországban igénybe vett eltérő megoldások esetén nem kell új bejelentést tenni, elegendő kellően indokolt kérelmet benyújtani. Az eredeti bejelentő köteles az alternatív megoldásnak az engedélyezését kérő kellően indokolt kérelmet a küldő ország illetékes hatóságának, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a célország illetékes hatóságának továbbítani. Amennyiben ez nem oldható meg, az eredetileg a küldő ország illetékes hatósága is benyújthatja a célország illetékes hatósága részére.
(7) Ha nem kerül sor a (4) vagy (6) bekezdéssel összhangban új bejelentés benyújtására, az eredeti bejelentő, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított más természetes vagy jogi személy, vagy amennyiben ez sem lehetséges, a küldő ország eredetileg illetékes hatósága vagy egy, a nevében eljáró természetes vagy jogi személy a 15. cikkel vagy a 16. cikkel összhangban egy új kísérődokumentumot köteles kitölteni.
Ha az új bejelentést a (4) vagy (5) bekezdéssel összhangban a küldő ország eredetileg illetékes hatósága nyújtja be, nem kell új pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást létesíteni.
(8) A bejelentő kötelezettsége és a küldő ország szubszidiáris kötelezettsége a hulladék visszavételére vagy annak eltérő hasznosítására vagy ártalmatlanítására akkor fejeződik be, amikor a létesítmény kibocsátotta a 16. cikk e) pontja vagy a 15. cikk e) pontja értelmében a végleges hasznosításról vagy ártalmatlanításról szóló igazolást. A 6. cikk (6) bekezdésében említett hasznosítást megelőző műveletek vagy ártalmatlanítás esetén a küldő ország szubszidiáris kötelezettsége akkor fejeződik be, amikor a létesítmény kibocsátotta a 15. cikk d) pontjában említett igazolást.
Ha a létesítmény oly módon állít ki igazolást a hasznosításról vagy ártalmatlanításról, hogy az illegális szállítást valósít meg a pénzügyi garancia felszabadításával, a 24. cikk (3) bekezdését és a 25. cikk (2) bekezdését kell alkalmazni.
(9) Amennyiben valamely tagállam területén egy nem teljesíthető szállításból - ideértve a hasznosítást és az ártalmatlanítást is - származó hulladékot találnak, a hulladék megtalálásának helye szerinti illetékes hatóság felel a hulladék visszaküldését vagy eltérő módon történő végleges hasznosítását vagy ártalmatlanítását megelőző biztonságos tárolására vonatkozó intézkedések megtételéért.
23. cikk
A visszavétel költségeinek viselése, ha a szállítást nem lehet befejezni
(1) Ha a szállítást nem lehet befejezni a hulladék visszaküldéséből eredő költségek - ideértve a 22. cikk (2) vagy (3) bekezdése szerinti fuvarozási, hasznosítási vagy ártalmatlanítási költségeket is - és attól az időponttól, amikor a küldő ország illetékes hatóságának tudomására jutott, hogy a hulladékszállítmány szállítása, hasznosítása vagy ártalmatlanítása nem teljesíthető, a 22. cikk (9) bekezdése szerinti tárolási költségek az alábbiakat terhelik:
a)
a 2. cikkben 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított bejelentőt; vagy amennyiben ez nem lehetséges,
b)
más természetes vagy jogi személyt az esettől függően; vagy amennyiben ez nem lehetséges,
c)
a küldő ország illetékes hatóságát; vagy amennyiben ez nem lehetséges,
d)
az érintett illetékes hatóságok megállapodása szerinti személyt.
(2) Ez a cikk nem érinti a felelősségre vonatkozó nemzeti vagy közösségi jogszabályokat.
24. cikk
Visszavétel illegális szállítás esetén
(1) Amennyiben egy illetékes hatóság egy általa illegális szállítmánynak vélt szállítmányt fedez fel, erről köteles haladéktalanul értesíteni a többi érintett illetékes hatóságot.
(2) Ha a bejelentőt terheli a felelősség az illegális szállításért, a küldő ország illetékes hatósága köteles biztosítani, hogy az érintett hulladékot:
a)
a bejelentő de facto visszavegye; vagy ha nem nyújtottak be bejelentést,
b)
a bejelentő de jure visszavegye; vagy, amennyiben ez nem lehetséges,
c)
a küldő ország illetékes hatósága maga vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy vegye vissza; vagy, amennyiben ez nem lehetséges,
d)
a küldő ország illetékes hatósága vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy a célországban, vagy a küldő országban eltérő módon hasznosítsa vagy ártalmatlanítsa; vagy, amennyiben ez nem lehetséges,
e)
az érintett illetékes hatóságok beleegyezése esetén a küldő ország illetékes hatósága vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy bármely más országban eltérő módon hasznosítsa vagy ártalmatlanítsa, ha az érintett illetékes hatóságok mindegyike megállapodott.
Ezt a visszavételt, hasznosítást vagy ártalmatlanítást azt követően 30 napon belül kell végrehajtani - vagy bármely, az érintett illetékes hatóságok megegyezése szerinti időtartamon belül - hogy a küldő ország illetékes hatóságának tudomására jutott vagy írásban értesítést kapott a célország vagy tranzitország illetékes hatóságától az illegális szállításról és annak az okáról. Az ilyen értesítés származhat a célország vagy a tranzitország illetékes hatóságának többek között egyéb illetékes hatóságok által átadott információból.
Az a), b) és c) pontban említett visszavétel esetén új bejelentést kell benyújtani, kivéve ha az érintett illetékes hatóságok megállapodnak abban, hogy a küldő ország eredetileg illetékes hatóságának kellően indokolt kérelme elegendő.
Az új bejelentést az a), b) vagy c) pontban felsorolt személyeknek vagy hatóságoknak kell benyújtaniuk, ebben a sorrendben.
Egyik illetékes hatóság sem tilthatja vagy akadályozhatja meg az illegálisan szállított hulladék visszaszállítását. A küldő ország illetékes hatósága általi, a d) és e) pontban említett eltérő megoldások esetén a küldő ország eredetileg illetékes hatósága vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy köteles új bejelentést benyújtani, kivéve ha az érintett illetékes hatóságok megállapodnak abban, hogy az említett hatóság kellően indokolt kérelme elegendő.
(3) Ha a címzettet terheli a felelősség az illegális szállításért, a célország illetékes hatósága köteles biztosítani, hogy az érintett hulladékot környezetvédelmi szempontból megfelelő módon hasznosítsák vagy ártalmatlanítsák:
a)
a címzett által; vagy amennyiben ez nem lehetséges,
b)
maga az illetékes hatóság vagy a nevében eljáró természetes vagy jogi személy által.
Ezt a hasznosítást vagy ártalmatlanítást azt követően 30 napon belül kell végrehajtani - vagy bármely, az érintett illetékes hatóságok megegyezése szerinti időtartamon belül - hogy a célország illetékes hatóságának tudomására jutott, vagy írásban értesítést kapott a küldő ország vagy tranzitország illetékes hatóságától az illegális szállításról és annak az okáról. Az ilyen értesítés származhat a küldő ország vagy a tranzitország illetékes hatóságának többek között egyéb illetékes hatóságok által átadott információból.
Ennek érdekében, szükség szerint együttműködnek a hulladék hasznosításában vagy ártalmatlanításában.
(4) Ha nem kell új bejelentést benyújtani, a visszavételért felelős személy, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a küldő ország eredetileg illetékes hatósága a 15. cikkel vagy a 16. cikkel összhangban egy új kísérődokumentumot köteles kitölteni.
Ha az új bejelentést a küldő ország eredetileg illetékes hatósága nyújtja be, nem kell új pénzügyi garanciát vagy ezzel egyenértékű biztosítást létesíteni.
(5) Különösen azokban az esetekben, amikor az illegális szállításért sem a bejelentő, sem a címzett nem tehető felelőssé, akkor az érintett illetékes hatóságok együttműködnek a kérdéses hulladék környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történő hasznosításának vagy ártalmatlanításának biztosítása érdekében.
(6) A 6. cikk (6) bekezdése szerinti hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet esetén, amennyiben a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletet követően fedeznek fel illegális hulladékszállítmányt, a küldő országnak a hulladék visszavételére vagy eltérő hasznosítás vagy ártalmatlanítás elvégzésére vonatkozó szubszidiáris kötelezettsége a 15. cikk d) pontja szerinti igazolásnak a létesítmény általi kiadásával véget ér.
Ha a létesítmény oly módon állít ki igazolást a hasznosításról vagy ártalmatlanításról, hogy az illegális szállítást valósít meg a pénzügyi garancia felszabadításával, a (3) bekezdést és a 25. cikk (2) bekezdését kell alkalmazni.
(7) Amennyiben valamely tagállam területén illegális szállításból származó hulladékot találnak, a hulladék megtalálásának helye szerinti illetékes hatóság felel a hulladéknak a visszaküldéséért, vagy eltérő módon történő végleges hasznosítását vagy ártalmatlanítását megelőző biztonságos tárolásáért.
(8) A 34. és 36. cikk nem alkalmazható azokban esetekben, amikor az illegális szállítmányokat a küldő országba küldik vissza, és erre a küldő országra vonatkoznak az említett cikkekben megállapított tilalmak.
(9) A 2. cikk 35. pontja g) alpontjában meghatározott illegális hulladékszállítás esetén, a szállítást szervező személyre az e cikkben a bejelentőre megállapítottakkal azonos kötelezettségek vonatkoznak.
(10) Ez a cikk nem érinti a felelősségre vonatkozó nemzeti vagy közösségi jogszabályokat.
25. cikk
A visszavétel költségei illegális szállítás esetén
(1) Illegális szállítás esetén a hulladék visszaküldéséből eredő költségek - ideértve a hulladék 24. cikk (2) bekezdése szerinti fuvarozási, hasznosítási és ártalmatlanítási költségeit is - és attól az időponttól, amikor a küldő ország illetékes hatóságának tudomására jutott, hogy illegális szállítás történt, a 24. cikk (7) bekezdése szerinti tárolási költségek az alábbi személyeket terhelik:
a)
a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított de facto bejelentőt; vagy ha nem nyújtottak be bejelentést,
b)
a de jure bejelentőt vagy más természetes vagy jogi személyt az esettől függően; vagy amennyiben ez nem lehetséges;
c)
a küldő ország illetékes hatóságát.
(2) Illegális szállítás esetén a hulladék 24. cikk (3) bekezdése szerinti hasznosításából vagy ártalmatlanításából eredő költségek, ideértve a hulladék 24. cikk (7) bekezdése szerinti esetleges fuvarozási és tárolási költségeit is, az alábbi személyeket terhelik:
a)
címzettet, vagy amennyiben ez nem lehetséges;
b)
a célország illetékes hatóságát.
(3) Illegális szállítás esetén a hulladék 24. cikk (5) bekezdése szerinti hasznosításából vagy ártalmatlanításából eredő költségek, ideértve a hulladék 24. cikk (7) bekezdése szerinti esetleges fuvarozási és tárolási költségeit is, az alábbi személyeket terhelik:
a)
a 2. cikk 15. pontjában szereplő felsorolás szerint megállapított bejelentőt és/vagy a címzettet, az érintett illetékes hatóságok határozatától függően; vagy amennyiben ez nem lehetséges;
b)
az esettől függően más természetes vagy jogi személyeket; vagy amennyiben ez nem lehetséges,
c)
a küldő ország és a célország illetékes hatóságát.
(4) A 2. cikk 35. pontja g) alpontjában meghatározott illegális hulladékszállítás esetén a szállítást szervező személyre az e cikkben a bejelentőre megállapítottakkal azonos kötelezettségek vonatkoznak.
(5) Ez a cikk nem érinti a felelősségre vonatkozó nemzeti vagy közösségi jogszabályokat.
5. FEJEZET
Általános adminisztratív rendelkezések
26. cikk
A kommunikáció formája
(1) Az alábbi információkat és okmányokat postán is el lehet küldeni:
a)
a tervezett szállítmány 4. és 13. cikk szerinti bejelentését;
b)
a 4., 7. és 8. cikk szerinti információ és dokumentáció iránti kérelmet;
c)
a 4., 7. és 8. cikk szerinti információ és dokumentáció átadását;
d)
a bejelentett szállításra vonatkozó 9. cikk szerinti írásbeli engedélyt;
e)
a szállítás 10. cikk szerinti feltételeit;
f)
a szállítással szembeni 11. és 12. cikk szerinti kifogást;
g)
az egyedi hasznosító létesítményeknek a 14. cikk (3) bekezdése szerint kiadott előzetes engedélyről szóló határozattal kapcsolatos információkat;
h)
a hulladék megérkezésének 15. és 16. cikk szerinti írásbeli megerősítését;
i)
a hulladék hasznosításának vagy ártalmatlanításának 15. és 16. cikk szerinti igazolását;
j)
a hulladékszállítás tényleges időpontjára vonatkozó 16. cikk szerinti előzetes tájékoztatást;
k)
a szállítás módosítására vonatkozó 17. cikk szerinti információkat;
l)
a IV., V. és VI. cím szerint küldendő írásbeli engedélyeket és kísérődokumentumokat.
(2) Emellett az érintett illetékes hatóságok és a bejelentő közötti megállapodástól függően, az (1) bekezdésben említett dokumentumokat bármelyik alábbi kommunikációs eszközön keresztül is be lehet nyújtani:
a)
faxon;
b)
postai küldeménnyel megerősített faxküldeménnyel;
c)
digitális aláírással e-mailben. Ebben az esetben, a megkívánt bélyegzőket és aláírást a digitális aláírás pótolja; vagy
d)
postai küldeménnyel megerősített, digitális aláírás nélküli e-mailben.
(3) Az egyes szállítmányokat kísérő, a 16. cikk c) pontja és a 18. cikk szerinti dokumentumok digitális aláírással ellátva, elektronikus formában is lehetnek, ha a szállítás során bármikor olvashatóvá tehetők, és az érintett illetékes hatóságok elfogadják.
(4) Az érintett illetékes hatóságok és a bejelentő közötti megállapodástól függően, az (1) bekezdésben felsorolt információkat és dokumentumokat az elektronikus aláírásra vonatkozó közösségi keretfeltételekről szóló, 1999. december 13-i 1999/93/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (20) összhangban elektronikus aláírással vagy elektronikus hitelesítéssel ellátva, elektronikus adatátvitel formájában is be lehet nyújtani vagy ki lehet cserélni, vagy egy ezzel összehasonlítható olyan elektronikus hitelesítési rendszerrel, amely ugyanezt a biztonsági szintet nyújtja. Ilyen esetekben, az elektronikus adatátvitelre vonatkozóan szervezeti intézkedéseket lehet hozni.
27. cikk
Nyelv
(1) Az e cím rendelkezései szerinti minden bejelentést, információt, dokumentációt vagy egyéb közlést az érintett illetékes hatóságok által elfogadott nyelven kell benyújtani.
(2) Az érintett illetékes hatóságok kérelmére a bejelentő köteles hiteles fordítás(oka)t benyújtani a hatóságok által elfogadott nyelven.
28. cikk
Véleményeltérések a hulladék besorolásának kérdésében
(1) Ha a küldő ország és a célország illetékes hatósága nem tud megállapodni a besorolás kapcsán abban, hogy valamit hulladéknak vagy nem hulladéknak minősítsenek, a vitatott anyagot hulladékként kell kezelni. Ez nem érinti a célország azon jogát, hogy a szállított anyagot saját nemzeti jogszabályai szerint bírálja el a szállítmány megérkezését követően, amennyiben ez a jogszabály összhangban van a közösségi vagy a nemzetközi joggal.
(2) Ha a küldő ország és a célország illetékes hatósága nem tud megállapodni a bejelentett hulladék besorolása kapcsán, hogy az a III., IIIA., IIIB. vagy IV. melléklet felsorolásában szerepel-e, a hulladékot a IV. mellékletben felsoroltnak kell tekinteni.
(3) Ha a küldő ország és a célország illetékes hatósága nem tud megállapodni a bejelentett hulladékfeldolgozási művelet besorolása kapcsán, hogy a hasznosítás vagy ártalmatlanítás-e, az ártalmatlanításra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) Az (1)-(3) bekezdést csak az e rendelet céljából kell alkalmazni, és az érdekelt felek azon jogainak sérelme nélkül, hogy az ilyen kérdésekre vonatkozó jogvitát bíróság elé terjesszék.
29. cikk
Adminisztratív költségek
A bejelentési és a felügyeleti eljárásnak megfelelő és arányos adminisztratív költségei, továbbá a megfelelő elemzések és ellenőrzések szokásos kiadásai a bejelentőre terhelhetők.
30. cikk
Határterületi megállapodások
(1) Kivételes esetekben, és ha a különleges földrajzi vagy demográfiai helyzet ilyen lépést indokol, a tagállamok kétoldalú megállapodásokat köthetnek a határokat átlépő egyes hulladékszállítmányoknak a két érintett tagállam közötti határterületen működő, legközelebbi alkalmas létesítményig történő szállítására vonatkozó bejelentési eljárás egyszerűsítéséről.
(2) Ilyen kétoldalú megállapodások akkor is köthetők, ha a hulladékot a küldő országból szállítják és a küldő országban kezelik, de egy másik tagállamon keresztül szállítják át.
(3) A tagállamok a fent említett jellegű megállapodásokat köthetnek az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás feleivel is.
(4) A Bizottságot az ilyen megállapodásokról a hatálybalépésüket megelőzően értesíteni kell.
6. FEJEZET
A Közösségen belüli, de harmadik országokat érintő szállítás
31. cikk
Az ártalmatlanításra szánt hulladékszállítmányok
Amennyiben a hulladék szállítása a Közösségen belül valósul meg egy vagy több harmadik országon keresztül történő szállítással, és azt ártalmatlanításra szánják, a küldő ország illetékes hatósága köteles e cím rendelkezésein felül megkeresni a harmadik országok illetékes hatóságait is, hogy el kívánják-e küldeni a tervezett szállításra vonatkozó írásbeli engedélyüket:
a)
a bázeli egyezményben részes felek esetében 60 napon belül, kivéve ha ettől a jogtól az Egyezmény rendelkezései értelmében elálltak; vagy
b)
a bázeli egyezményben nem részes felek esetében az illetékes hatóságok megállapodása szerinti időtartamon belül.
32. cikk
Hasznosítási rendeltetésű hulladékszállítmányok
(1) Amennyiben a hulladék szállítása a Közösségen belül valósul meg egy vagy több olyan harmadik országon keresztül történő szállítással, amelyre az OECD-határozat nem alkalmazható, és azt hasznosításra szánják, a 31. cikket kell alkalmazni.
(2) Amennyiben a hulladék szállítása a Közösségen belül valósul meg - ideértve az ugyanazon tagállam helységei közötti szállítást is - egy vagy több olyan harmadik országon keresztül történő szállítással, amelyre az OECD-határozatot alkalmazni kell, és azt hasznosításra szánják, a 9. cikk szerinti engedély hallgatólagosan is megadható, és ha nem emeltek kifogást, vagy nem állapítottak meg feltételeket, a szállítást a célország illetékes hatósága 8. cikk szerinti visszaigazolása megküldésének időpontjától számított 30 nappal lehet megkezdeni.
III. CÍM
A KIZÁRÓLAG TAGÁLLAMOKON BELÜLI SZÁLLÍTÁSOK
33. cikk
E rendelet alkalmazása kizárólag tagállamokon belüli szállításra
(1) A tagállamok megfelelő rendszert hoznak létre a kizárólag saját joghatóságukon belüli hulladékszállítások felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozóan. Ennek a rendszernek figyelembe kell vennie a II. és VII. címben megállapított Közösségi rendszerrel való összhang szükségességét.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a hulladékszállításra vonatkozó ellenőrzési és felügyeleti rendszerükről. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.
(3) A tagállamok a joghatóságukon belül alkalmazhatják a II. és VII. címben megállapított rendszert.
IV. CÍM
A KÖZÖSSÉGBŐL HARMADIK ORSZÁGOKBA TÖRTÉNŐ KIVITEL
1. FEJEZET
Ártalmatlanításra szánt hulladékok kivitele
34. cikk
Kiviteli tilalom, kivéve az EFTA-országok felé
(1) Tilos az ártalmatlanításra szánt hulladéknak a Közösségen kívül történő szállítása.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt tilalom nem vonatkozik az ártalmatlanításra szánt hulladékoknak olyan EFTA-országokba irányuló kivitelére, amelyek a bázeli egyezménynek is felei.
(3) Mindazonáltal tilos az ártalmatlanításra szánt hulladékoknak olyan EFTA-országokba irányuló kivitele, amelyek a bázeli egyezménynek is felei:
a)
amennyiben az EFTA-tagállam tiltja az ilyen hulladék behozatalát; vagy
b)
ha a küldő ország illetékes hatósága okkal feltételezi, hogy a hulladékot nem a 49. cikkben említett környezetvédelmi szempontból megfelelő módon fogják kezelni az érintett célországban.
(4) Ez a rendelkezés nem érinti a 22. és 24. cikkben megállapított visszavételi kötelezettségeket.
35. cikk
Az EFTA-országokba történő kivitelre vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben a Közösségből hulladékot szállítanak a bázeli egyezményben részes EFTA-országokban történő ártalmatlanítás céljából, a II. cím rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell, a (2) és (3) bekezdésekben foglalt kiigazításokkal és kiegészítésekkel.
(2) Az alábbi kiigazításokat kell alkalmazni:
a)
a Közösségen kívüli tranzitállam illetékes hatóságának a bejelentés kézhezvétele visszaigazolásának megküldésének időpontját követően 60 nap áll a rendelkezésére, hogy pótlólagos információt kérjen a bejelentett szállításról, hogy hallgatólagos engedélyét adja, ha az érintett ország úgy határozott, hogy nem kér előzetes írásos engedélyt, és erről a bázeli egyezmény 6. cikke (4) bekezdésével összhangban tájékoztatta a többi felet, vagy hogy feltételhez kötött, vagy feltétel nélküli írásos engedélyét megadja; és
b)
a közösségi küldő ország illetékes hatósága csak akkor hozhatja meg a szállításhoz való hozzájárulásról szóló, 9. cikkben említett határozatot, ha előzetesen megkapta a célország illetékes hatóságának írásos engedélyét, és, az esettől függően, a Közösségen kívüli tranzitállam illetékes hatóságának hallgatólagos vagy írásbeli engedélyét, a tranzitország illetékes hatósága visszaigazolása megküldésének időpontját követően 61 napnál nem korábban. A küldő ország illetékes hatósága a többi érintett illetékes hatóság írásbeli engedélyének birtokában a 61 napos határidő eltelte előtt is meghozhatja a határozatot a többi érintett illetékes hatóság írásbeli engedélyének birtokában.
(3) Az alábbi kiegészítő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
a közösségi tranzitország illetékes hatósága köteles visszaigazolni a bejelentőnek a bejelentés kézhezvételét;
b)
a közösségi küldő ország, esettől függően a közösségi tranzitország illetékes hatóságai, kötelesek a szállítást engedélyező határozataik egy-egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi kiviteli vámhivatalnak és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak;
c)
a kísérődokumentum egy-egy példányát a fuvarozó köteles átadni a közösségi kiviteli vámhivatalnak és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak;
d)
amint a hulladék elhagyta a Közösség területét, a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal köteles a kísérődokumentum egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi küldő ország illetékes hatóságának;
e)
ha 42 nappal azt követően, hogy a hulladék elhagyta a Közösség területét, a közösségi küldő ország illetékes hatósága nem kapott információt a létesítménytől a hulladék megérkezéséről, köteles haladéktalanul tájékoztatni a célország illetékes hatóságát; és
f)
a 4. cikk 4. pontjának második albekezdésében és az 5. cikkben említett szerződésnek rendelkeznie kell arról, hogy:
i.
ha a létesítmény helytelen igazolást állít ki az ártalmatlanításról, a pénzügyi garancia felszabadításával, a címzett köteles viselni a küldő ország illetékes hatóságának illetékessége alá tartozó területre történő visszaszállítási kötelezettségből, valamint az eltérő és környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történő hasznosításból vagy ártalmatlanításból eredő költségeket;
ii.
az ártalmatlanításra szánt hulladék megérkezésétől számított három napon belül a létesítmény köteles a kitöltött kísérődokumentum egy-egy aláírt példányát - a iii. alpontban említett ártalmatlanításról szóló igazolás kivételével - megküldeni a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak; és
iii.
amint lehetséges, de legkésőbb 30 nappal az ártalmatlanítás befejezése után, és a hulladék megérkezését követő egy naptári évnél nem később, a létesítmény köteles felelősség mellett igazolni, hogy az ártalmatlanítás megtörtént, és köteles kísérődokumentumnak ezt az igazolást tartalmazó egy-egy aláírt példányát megküldeni a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
(4) A szállításra csak akkor kerülhet sor, ha:
a)
a bejelentő megkapta az írásbeli engedélyt a küldő ország, a célország, és esettől függően a Közösségen kívüli tranzitország illetékes hatóságától, és ha a megállapított feltételek teljesültek;
b)
a 4. cikk 5. pontja második albekezdésének és az 5. cikknek megfelelően a szerződés a bejelentő és a címzett között létrejött és érvényes;
c)
a 4. cikk 4. pontja második albekezdésének és az 6. cikknek megfelelően a pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás létrejött és érvényes; és
d)
a környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodás a 49. cikkben említett módon biztosított.
(5) A hulladék kivitele esetén a hulladékot olyan létesítménybe kell ártalmatlanítási célra szállítani, amely a vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján a célországban működik, vagy az ottani működését engedélyezték.
(6) Ha a kiviteli vámhivatal vagy a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal illegális szállítmányt fedez fel, köteles erről haladéktalanul értesíteni a vámhivatal országának illetékes hatóságát, amely köteles:
a)
haladéktalanul értesíteni a közösségi küldő ország illetékes hatóságát; és
b)
biztosítani a hulladék visszatartását mindaddig, amíg a küldő ország illetékes hatósága ettől eltérően nem rendelkezik, és ezt a határozatát a hulladék helye szerinti vámhivatal országának illetékes hatóságával írásban nem közölte.
2. FEJEZET
Hasznosítási rendeltetésű hulladék kivitele
1. szakasz
Az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országokba történő kivitel
36. cikk
Kiviteli tilalom
(1) Tilos az alábbi, hasznosításra szánt hulladékoknak a Közösségből az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országokba való kivitele:
a)
az V. mellékletben felsorolt veszélyes hulladékok;
b)
az V. melléklet 3. részében felsorolt hulladékok;
c)
az V. mellékletben nem egy kód alá besorolt veszélyes hulladékok;
d)
olyan veszélyes hulladékok keverékei, valamint veszélyes hulladék és nem veszélyes hulladékok keverékei, amelyeket az V. mellékletben nem egy kód alá soroltak be;
e)
a célország által a bázeli egyezmény 3. cikke alapján veszélyesnek minősített hulladékok;
f)
olyan hulladékok, amelyek behozatalát a célország megtiltotta; vagy
g)
olyan hulladékok, amelyekről a küldő ország illetékes hatósága okkal feltételezi, hogy nem a 49. cikkben említett környezetvédelmi szempontból megfelelő módon fogják kezelni az érintett célországban.
(2) Ez a rendelkezés nem érinti a 22. és 24. cikkben foglalt visszavételi kötelezettségeket.
(3) A tagállamok kivételes esetekben rendelkezéseket fogadhatnak el a bejelentő által megfelelő módon szolgáltatott bizonyító erejű dokumentumok vizsgálata alapján annak meghatározásáról, hogy egy adott, az V. mellékletben szereplő veszélyes hulladékot kizár a kiviteli tilalom alól, amennyiben nem rendelkezik a 91/689/EGK irányelv III. mellékletében felsorolt jellemzőkkel, az ugyanebben a mellékletben megállapított H3-H8, H10 és H11 jellemzők tekintetében a hulladékjegyzéknek a hulladékokról szóló 75/442/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében történő meghatározásáról szóló 94/3/EK határozat, valamint a veszélyes hulladékok jegyzékének a veszélyes hulladékokról szóló 91/689/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (4) bekezdése értelmében történő meghatározásáról szóló 94/904/EK tanácsi határozat felváltásáról szóló, 2000. május 3-i 2000/532/EK bizottsági határozatban (21) megállapított határértékekkel.
(4) Az a tény, hogy egy hulladék nem szerepel veszélyes hulladékként az V. mellékletben, vagy hogy az V. melléklet 1. része B. listában szerepel, nem zárja ki, hogy kivételes esetekben a hulladékot veszélyesnek minősítsék, és így kiviteli tilalom alá essen, ha rendelkezik a 91/689/EGK irányelv III. mellékletében felsorolt bármely jellemzővel az ugyanebben a mellékletben megállapított H3-H8, H10 és H11 jellemzők tekintetében, figyelembe véve a 2000/532/EK bizottsági határozatban megállapított határértékeket, a 91/689/EGK irányelv 1. cikke (4) bekezdésének második francia bekezdésében és e rendelet III. mellékletének bevezető bekezdésében szereplő módon.
(5) A (3) és (4) bekezdésben említett esetekben az érintett tagállam a döntéshozatal előtt tájékoztatja a tervezett célországot. A tagállamok minden naptári év vége előtt értesítik a Bizottságot az ilyen esetekről. A Bizottság megküldi az információkat valamennyi tagállamnak és a bázeli egyezmény Titkárságának. Az átadott információ alapján a Bizottság észrevételeket tehet, és amennyiben szükséges, módosíthatja az V. mellékletet az 58. cikkel összhangban.
37. cikk
A III. és IIIA. mellékletben felsorolt hulladék kivitele esetén követendő eljárás
(1) A III. és IIIA. mellékletben felsorolt hulladék esetén, ha a kivitel nem tartozik a 36. cikkben elrendelt tilalom alá, a Bizottság e rendelet hatálybalépésétől számított 20 napon belül megküldi írásos megkeresését az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó egyes országokba, kérve:
i.
annak az írásos megerősítését, hogy a hulladék kivihető-e a Közösségből az abban az országban történő hasznosítás céljából; és
ii.
annak jelzését, hogy milyen ellenőrzési eljárás alá tartozik a célországban, ha ilyen ellenőrzés létezik.
Minden, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országnak az alábbi lehetőségek állnak rendelkezésére:
a)
tilalom; vagy
b)
a 35. cikkben leírt előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárás; vagy
c)
a rendeltetési országban nincs ellenőrzés.
(2) E rendelet hatálybalépésének időpontja előtt a Bizottság rendeletet fogad el az (1) bekezdésre beérkezett válaszokat számításba véve, és tájékoztatja a 2006/12/EK irányelv 18. cikke értelmében létrejött bizottságot.
Ha egy ország nem küldi meg az (1) bekezdésben említett visszaigazolást, vagy ha valamely országot bármely okból nem kerestek meg, az (1) bekezdés b) pontját kell alkalmazni.
A Bizottság rendszeresen naprakésszé teszi az elfogadott rendeletet.
(3) Ha egy ország a válaszában jelzi, hogy bizonyos hulladékszállítmányok egyáltalán nem esnek ellenőrzés alá, az ilyen szállítmányokra a 18. cikk rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
(4) A hulladék kivitele esetén a hulladékot olyan létesítménybe kell hasznosítási célra szállítani, amely a vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján a célországban működik, vagy az ottani működését engedélyezték.
(5) A III. mellékletben nem egy kód alá besorolt hulladékok szállítása, esetén vagy a III. és IIIA. mellékletben nem egy kód alá besorolt hulladékkeverék, vagy a IIIB. mellékletben felsorolt hulladékok szállítása esetén, és feltéve, hogy a kivitel nem tartozik a 36. cikkben elrendelt tilalom alá, e cikk (1) bekezdésének b) pontját kell alkalmazni.
2. szakasz
Az OECD-határozat hatálya alá tartozó országokba történő kivitel
38. cikk
A III., IIIA., IIIB., IV. és IVA. mellékletben felsorolt hulladék kivitele
(1) A III., IIIA., IIIB., IV. és IVA. mellékletben felsorolt hulladéknak, a nem osztályozott hulladéknak vagy a III., IV vagy IVA. mellékletben nem egy kód alá besorolt hulladékok keverékeinek a Közösségből történő kivitele, melyet az OECD-határozat hatálya alá tartozó országokon keresztül tranzitszállítmányként, vagy anélkül szállítanak az OECD-határozat hatálya alá tartozó országokba hasznosítás céljából, a II. cím rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni, az (2), (3) és (5) bekezdésben foglalt kiigazításokkal és kiegészítésekkel.
(2) Az alábbi kiigazításokat kell alkalmazni:
a)
a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző műveletekre szánt, a IIIA. mellékletben felsorolt hulladékok keverékei előzetes írásos bejelentési és engedélyezési kötelezettség alá tartoznak, ha egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országban későbbi előkezelési műveletre és végleges hasznosítási vagy ártalmatlanítási műveletre kerül sor;
b)
a IIIB. mellékletben felsorolt hulladékok előzetes írásos bejelentési és engedélyezési eljárás alá tartoznak;
c)
a 9. cikkel összhangban megkövetelt engedélyt a Közösségen kívüli célország illetékes hatósága hallgatólagosan is megadhatja.
(3) A IV. vagy IVA. mellékletben szereplő hulladékok kivitelére az alábbi kiegészítő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
a közösségi küldő ország, esettől függően a közösségi tranzitország illetékes hatóságai, kötelesek a szállítást engedélyező határozataik egy-egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi kiviteli vámhivatalnak és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak;
b)
a kísérődokumentum egy-egy példányát a fuvarozó köteles átadni a közösségi kiviteli vámhivatalnak és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak;
c)
amint a hulladék elhagyta a Közösség területét, a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal köteles a kísérődokumentum egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi küldő ország illetékes hatóságának;
d)
ha 42 nappal azt követően, hogy a hulladék elhagyta a Közösség területét, a közösségi küldő ország illetékes hatósága nem kapott információt a létesítménytől a hulladék megérkezéséről, köteles haladéktalanul tájékoztatni a célország illetékes hatóságát; és
e)
a 4. cikk 4. pontjának második albekezdésében és az 5. cikkben említett szerződésnek rendelkeznie kell arról, hogy:
i.
ha a létesítmény helytelen igazolást állít ki a hasznosításról, a pénzügyi garancia felszabadításával a címzett köteles viselni a küldő ország illetékes hatóságának illetékessége alá tartozó területre történő visszaszállítási kötelezettségből, valamint az eltérő és környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történő hasznosításból vagy ártalmatlanításból eredő költségeket;
ii.
a hasznosításra szánt hulladék megérkezésétől számított három napon belül a létesítmény köteles a kitöltött kísérődokumentum egy-egy példányát - a iii. alpontban említett hasznosításról szóló igazolás kivételével - megküldeni a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak; és
iii.
amint lehetséges, de legkésőbb 30 nappal a hasznosítás befejezése után, és a hulladék megérkezését követő egy naptári évnél nem később, a létesítmény köteles felelősség mellett igazolni, hogy a hasznosítás megtörtént, és köteles a kísérődokumentumnak ezt az igazolást tartalmazó egy-egy aláírt példányát megküldeni a bejelentőnek és az összes érintett illetékes hatóságnak.
(4) A szállításra csak akkor kerülhet sor, ha:
a)
a bejelentő megkapta az írásbeli engedélyt a küldő ország, a célország, és esettől függően a Közösségen kívüli tranzitország illetékes hatóságától, vagy ha a célország és a Közösségen kívüli tranzitország illetékes hatósága hallgatólagos beleegyezését adta, és az vélelmezhető, és ha a megállapított feltételek teljesültek;
b)
a 35. cikk (4) bekezdésének b), c) és d) pontjai teljesültek.
(5) A IV. vagy IVA. mellékletben felsorolt hulladékoknak az (1) bekezdés szerinti kivitele esetére, ha egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országon keresztül szállítják, az alábbi kiigazításokat kell alkalmazni:
a)
az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó tranzitország illetékes hatóságának a bejelentés kézhezvételéről szóló visszaigazolás megküldésének időpontját követően 60 nap áll a rendelkezésére, hogy kiegészítő információt kérjen a bejelentett szállítmányról, hogy - amennyiben az érintett ország úgy határozott, hogy nem kér előzetes írásbeli engedélyt, és erről tájékoztatta a többi felet a bázeli egyezmény 6. cikke (4) bekezdésével összhangban - hallgatólagos engedélyét, vagy feltételhez kötött, vagy feltétel nélküli engedélyét adja; és
b)
a közösségi küldő ország illetékes hatósága határoz arról, hogy csak akkor hagyja jóvá a 9. cikkben említett szállítást, ha előzetesen megkapta az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó tranzitország illetékes hatóságának hallgatólagos vagy írásbeli engedélyét, és a tranzitország illetékes hatósága visszaigazolása megküldésének időpontját követően legkorábban 61 nappal. A küldő ország illetékes hatósága a többi érintett illetékes hatóság írásbeli engedélyének birtokában a 61 napos határidő eltelte előtt is meghozhatja a határozatot a többi érintett illetékes hatóság írásbeli engedélyének birtokában.
(6) A hulladék kivitele esetén a hulladékot olyan létesítménybe kell hasznosítási célra szállítani, amely a vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján a célországban működik, vagy az ottani működését engedélyezték.
(7) Ha a kiviteli vámhivatal vagy a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal illegális szállítmányt fedez fel, köteles erről haladéktalanul értesíteni a vámhivatal országának illetékes hatóságát, amely köteles:
a)
haladéktalanul értesíteni a közösségi küldő ország illetékes hatóságát; és
b)
biztosítani a hulladék visszatartását mindaddig, amíg a küldő ország illetékes hatósága ettől eltérően nem rendelkezik, és ezt a határozatát a hulladék helye szerinti vámhivatal országának illetékes hatóságával írásban nem közölte.
3. FEJEZET
Általános rendelkezések
39. cikk
Az Antarktiszra történő kivitel
Tilos bármilyen hulladéknak a Közösségből az Antarktiszra történő kivitele.
40. cikk
A tengerentúli országokba és területekre történő kivitel
(1) Tilos bármilyen ártalmatlanításra szánt hulladéknak a Közösségből a tengerentúli országokba és területekre történő kivitele.
(2) A hasznosításra szánt hulladékoknak a Közösségből a tengerentúli országokba és területekre történő kivitele tekintetében a 36. cikkben megállapított tilalmat kell értelemszerűen alkalmazni.
(3) A (2) bekezdésben megállapított tilalom hatálya alá nem tartozó, hasznosításra szánt hulladékoknak a Közösségből a tengerentúli országokba és területekre történő kivitele tekintetében a II. cím rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
V. CÍM
BEHOZATAL A KÖZÖSSÉGBE HARMADIK ORSZÁGOKBÓL
1. FEJEZET
Ártalmatlanításra szánt hulladékok behozatala
41. cikk
Behozatali tilalom, kivéve a bázeli egyezményben részes országokból, vagy megállapodás alapján, vagy válság-, vagy háborús helyzetben az egyéb területekről származó behozatal
(1) Tilos bármilyen ártalmatlanításra szánt hulladéknak a Közösségből történő kivitele, kivéve az alábbi országokból vagy területekről származókat:
a)
bázeli egyezményben részes országok; vagy
b)
olyan más országok, amelyekkel a Közösség, vagy a Közösség és tagállamai a közösségi jogszabályokkal összeegyeztethető, és a bázeli egyezmény 11. cikkének megfelelő két- vagy többoldalú megállapodásokat kötöttek; vagy,
c)
olyan más országok, amelyekkel az egyes tagállamok a (2) bekezdéssel összhangban kétoldalú megállapodásokat kötöttek; vagy
d)
egyéb területek olyan esetekben, amikor kivételes okból válsághelyzetekben, béketeremtés, békefenntartás alkalmával, vagy háborús helyzetekben nincs lehetőség a b) vagy c) pont szerinti kétoldalú megállapodások megkötésére, vagy ha a küldő országban nem jelöltek ki illetékes hatóságot, vagy az működésképtelen.
(2) Kivételes esetekben egyes tagállamok kétoldalú megállapodásokat köthetnek különleges hulladéknak az adott tagállamokban történő ártalmatlanítására, amennyiben a küldő államban a hulladékot nem a 49. cikkben említett, környezetvédelmi szempontból megfelelő módon fogják kezelni.
Ezeknek a megállapodásoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük a közösségi jogszabályokkal, és összhangban kell állniuk a bázeli egyezmény 11. cikkével.
Ezeknek a megállapodásoknak vagy egyezményeknek garantálniuk kell, hogy az ártalmatlanítási műveleteket engedéllyel rendelkező létesítményben és környezetvédelmi szempontból megfelelő módon hajtják végre.
Ezeknek a megállapodásoknak vagy egyezményeknek azt is garantálniuk kell, hogy a hulladék a küldő országban keletkezett, és az ártalmatlanítási műveleteket kizárólag abban a tagállamban hajtják végre, amelyik a megállapodást megkötötte.
A Bizottságot ezekről a megállapodásokról megkötésük előtt értesíteni kell. Mindazonáltal, szükséghelyzet esetén az értesítést a megkötéstől számított egy hónapon belül meg lehet tenni.
(3) Az (1) bekezdés b) vagy c) pontjaival összhangban megkötött két- vagy többoldalú megállapodásoknak a 42. cikk szerinti eljárási követelményeken kell alapulniuk.
(4) Az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett országoknak kellően indokolt előzetes kérelmet kell benyújtaniuk a közösségi rendeltetési tagállam illetékes hatóságához azon az alapon, hogy nem áll rendelkezésükre és ésszerűen nem képesek megszerezni azt a műszaki kapacitást és a szükséges létesítményeket a hulladékok környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történő ártalmatlanításához.
42. cikk
Eljárási szabályok egy, a bázeli egyezményben részes országból vagy egyéb területről válság-, illetve háborús helyzetben történő behozatal esetén
(1) Amennyiben a Közösségbe hulladékot szállítanak a bázeli egyezményben részes országokban történő ártalmatlanítás céljából, a II. cím rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell, a (2) és (3) bekezdésekben foglalt kiigazításokkal és kiegészítésekkel.
(2) Az alábbi kiigazításokat kell alkalmazni:
a)
a Közösségen kívüli tranzitország illetékes hatóságának a bejelentés kézhezvételéről szóló visszaigazolása megküldésének időpontját követően 60 nap áll a rendelkezésére, hogy kiegészítő információt kérjen a bejelentett szállítmányról, hogy - amennyiben az érintett ország úgy határozott, hogy nem kér előzetes írásbeli engedélyt, és erről tájékoztatta a többi felet a bázeli egyezmény 6. cikke (4) bekezdésével összhangban - hallgatólagos engedélyét, vagy feltételhez kötött, vagy feltétel nélküli engedélyét adja; és
b)
a 41. cikk (1) bekezdése d) pontjában említett válsághelyzetekben, béketeremtés vagy békefenntartás alkalmával vagy háborús helyzetekben, nincs szükség a küldő ország illetékes hatóságának engedélyére.
(3) Az alábbi kiegészítő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
a közösségi tranzitország illetékes hatósága köteles visszaigazolni a bejelentőnek a bejelentés kézhezvételét, és erről másolatot küldeni az érintett illetékes hatóságoknak;
b)
a közösségi célország, és esettől függően a közösségi tranzitország illetékes hatóságai kötelesek a szállítást engedélyező határozataik egy-egy lebélyegzett példányát megküldeni a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatalnak;
c)
a fuvarozó köteles átadni a kísérődokumentum egy példányát a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatalnak; és
d)
a vámkezelés elvégzését követően a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatal a kísérődokumentum egy, a Közösség területére történő belépést igazoló lebélyegzett példányát megküldi a közösségi célország és tranzitország illetékes hatóságának.
(4) A szállításra csak akkor kerülhet sor, ha:
a)
a bejelentő megkapta az írásbeli engedélyt a küldő ország, a célország és adott esetben a tranzitország illetékes hatóságától, és az előírt feltételeket teljesítette;
b)
a 4. cikk 4. pontja második albekezdésének és az 5. cikknek megfelelően a bejelentő és a címzett között létrejött és érvényes a szerződés;
c)
a 4. cikk 5. pontja második albekezdésének és a 6. cikknek megfelelően létrejött és érvényes a pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás; és
d)
a 49. cikkben említett, környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodás biztosított.
(5) Ha a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatal illegális szállítmányt fedez fel, köteles erről haladéktalanul értesíteni a vámhivatal országának illetékes hatóságát, amely köteles:
a)
haladéktalanul értesíteni a közösségi célország illetékes hatóságát, amely értesíti a Közösségen kívüli küldő ország illetékes hatóságát; és
b)
biztosítani a hulladék visszatartását mindaddig, amíg a Közösségen kívüli küldő ország illetékes hatósága ettől eltérően nem rendelkezik, és ezt a határozatát a hulladék helye szerinti vámhivatal országának illetékes hatóságával írásban nem közölte.
2. FEJEZET
A hasznosításra szánt hulladékok behozatala
43. cikk
Behozatali tilalom, kivéve az OECD-határozat hatálya alá tartozó vagy a bázeli egyezményben részes országokból, vagy megállapodás alapján, vagy válság-, vagy háborús helyzetben az egyéb területekről származó behozatalt
(1) Tilos bármilyen hasznosításra szánt hulladéknak a Közösségbe történő behozatala, kivéve az alábbi országokból vagy területekről származókat:
a)
az OECD-határozat hatálya alá tartozó országok; vagy
b)
más, a bázeli egyezményben részes országok; vagy
c)
olyan más országok, amelyekkel a Közösség, vagy a Közösség és tagállamai a közösségi jogszabályokkal összhangban álló és a bázeli egyezmény 11. cikkének megfelelő két- vagy többoldalú megállapodásokat kötöttek; vagy
d)
olyan más országok, amelyekkel az egyes tagállamok a (2) bekezdéssel összhangban kétoldalú megállapodásokat kötöttek; vagy
e)
egyéb területek olyan esetekben, amikor kivételes okból válsághelyzetekben, béketeremtés, békefenntartás alkalmával, vagy háborús helyzetekben nincs lehetőség a b) vagy c) pont szerinti kétoldalú megállapodások megkötésére, vagy ha a küldő országban nem jelöltek ki illetékes hatóságot, vagy az működésképtelen.
(2) Kivételes esetekben egyes tagállamok kétoldalú megállapodásokat köthetnek különleges hulladéknak az adott tagállamokban történő hasznosítására, amennyiben a küldő államban a hulladékot nem a 49. cikkben említett, környezetvédelmi szempontból megfelelő módon fogják kezelni.
Ilyen esetekben a 41. cikk (2) bekezdését kell alkalmazni.
(3) Az (1) bekezdés c) vagy d) pontjaival összhangban megkötött két- vagy többoldalú megállapodásoknak annyiban, amennyiben mérvadó, a 42. cikk szerinti eljárási követelményeken kell alapulniuk.
44. cikk
Eljárási szabályok egy, az OECD-határozat hatálya alá tartozó országból vagy egyéb területről válság-, illetve háborús helyzetben történő behozatal esetén
(1) Amennyiben a Közösségbe hulladékot szállítanak az OECD-határozat hatálya alá tartozó országokból, vagy azokon keresztül hasznosítás céljából, a II. cím rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell, a (2) és (3) bekezdésben foglalt kiigazításokkal és kiegészítésekkel.
(2) Az alábbi kiigazításokat kell alkalmazni:
a)
a 9. cikkel összhangban megkövetelt engedélyt a Közösségen kívüli küldő ország illetékes hatósága hallgatólagosan is megadhatja;
b)
az előzetes írásbeli bejelentést a 4. cikkel összhangban a bejelentő is benyújthatja;
c)
a 43. cikk (1) bekezdése e) pontjában említett válsághelyzetekben, béketeremtés vagy békefenntartás alkalmával vagy háborús helyzetekben, nincs szükség a küldő ország illetékes hatóságának engedélyére.
(3) Emellett a 42. cikk (3) bekezdése b), c) és d) pontjainak teljesülniük kell.
(4) A szállításra csak akkor kerülhet sor, ha:
a)
a bejelentő megkapta az írásbeli engedélyt a küldő ország, a célország és esettől függően a Közösségen kívüli tranzitország illetékes hatóságától, vagy ha a küldő ország és a tranzitország illetékes hatósága hallgatólagos engedélyét adta, vagy az vélelmezhető, és ha a megállapított feltételek teljesültek;
b)
a 4. cikk 4. pontja második albekezdésének és az 5. cikknek megfelelően a bejelentő és a címzett között létrejött és érvényes a szerződés;
c)
a 4. cikk 5. pontja második albekezdésének és a 6. cikknek megfelelően létrejött és érvényes a pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás; és
d)
a 49. cikkben említett, környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodás biztosított.
(5) Ha a Közösség területére való beléptetést végző vámhivatal illegális szállítmányt fedez fel, köteles erről haladéktalanul értesíteni a vámhivatal országának illetékes hatóságát, amely köteles:
a)
haladéktalanul értesíteni a közösségi célország illetékes hatóságát, amely értesíti a Közösségen kívüli küldő ország illetékes hatóságát; és
b)
biztosítani a hulladék visszatartását mindaddig, amíg a Közösségen kívüli küldő ország illetékes hatósága ettől eltérően nem rendelkezik, és ezt a határozatát a hulladék helye szerinti vámhivatal országának illetékes hatóságával írásban nem közölte.
45. cikk
Eljárási szabályok egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó, a bázeli egyezményben részes országból vagy egyéb területről válság-, illetve háborús helyzetben történő behozatal esetén
Amennyiben a Közösségbe hasznosítási célból hulladékot importálnak:
a)
egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országból; vagy
b)
egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó, de a bázeli egyezményben részes országon keresztül,
a 42. cikket kell értelemszerűen alkalmazni.
3. FEJEZET
Általános rendelkezések
46. cikk
Tengerentúli országokból és területekről történő behozatal
(1) Hulladéknak tengerentúli országokból és területekről a Közösségbe történő behozatala esetén a II. cím rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
(2) Egy vagy több tengerentúli ország és terület és az a tagállam, amelyhez kapcsolódnak, a tengerentúli országokból és területekről az ebbe a tagállamba történő szállításra vonatkozó nemzeti eljárást alkalmazhatja.
(3) A (2) bekezdést alkalmazó tagállamok értesítik a Bizottságot az alkalmazott nemzeti eljárásokról.
VI. CÍM
HARMADIK ORSZÁGOKBÓL ÉS HARMADIK ORSZÁGOKBA A KÖZÖSSÉGEN KERESZTÜL TÖRTÉNŐ TRANZIT
1. FEJEZET
Ártalmatlanításra szánt hulladék tranzitja
47. cikk
Ártalmatlanításra szánt hulladéknak a Közösségen keresztül történő tranzitja
Amennyiben ártalmatlanítási célú hulladékot szállítanak harmadik országokból vagy harmadik országokba a Közösségen keresztül, a 42. cikk rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni, az alábbi kiigazításokkal és kiegészítésekkel:
a)
az első és az utolsó közösségi tranzitország illetékes hatósága az esettől függően a szállítást engedélyező határozatából egy-egy lebélyegzett példányt, vagy ha hallgatólagosan járult hozzá, a 42. cikk (3) bekezdésének a) pontjával összhangban a megerősítés egy példányát megküldi a Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak; és
b)
amint a hulladék elhagyta a Közösség területét, a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal köteles a kísérődokumentum egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi tranzitország illetékes hatóságának (illetékes hatóságainak).
2. FEJEZET
A hasznosításra szánt hulladék tranzitja
48. cikk
A hasznosításra szánt hulladéknak a Közösségen keresztül történő tranzitja
(1) Amennyiben hasznosítási célú hulladékot szállítanak egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országból, vagy ilyen országba egy vagy több tagállamon keresztül, a 47. cikk rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
(2) Amennyiben hasznosítási célú hulladékot szállítanak eg az OECD-határozat hatálya alá tartozó országból, vagy ilyen országba egy vagy több tagállamon keresztül, a 44. cikket kell értelemszerűen alkalmazni, az alább felsorolt kiigazításokkal és kiegészítésekkel:
a)
az első és az utolsó közösségi tranzitországi illetékes hatóság az esettől függően a szállítást engedélyező határozatából egy-egy lebélyegzett példányt, vagy ha hallgatólagosan járult hozzá, a 42. cikk (3) bekezdésének a) pontjával összhangban a megerősítés egy példányát megküldi a Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalnak; és
b)
amint a hulladék elhagyta a Közösség területét, a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal köteles a kísérődokumentum egy lebélyegzett példányát megküldeni a közösségi tranzitország illetékes hatóságának vagy hatóságainak;
(3) Amennyiben hasznosítási célú hulladékot szállítanak egy, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országból egy, az OECD-határozat hatálya alá tartozó országba, vagy fordítva, az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó ország tekintetében az (1) bekezdést, az OECD-határozat hatálya alá tartozó ország tekintetében pedig a (2) bekezdést kell alkalmazni.
VII. CÍM
EGYÉB RENDELKEZÉSEK
1. FEJEZET
Kiegészítő kötelezettségek
49. cikk
A környezet védelme
(1) A termelő, a bejelentő és a többi, a hulladékszállításba és/vagy -hasznosításba vagy -ártalmatlanításba bevont vállalkozás megteszik a szükséges lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy az általuk szállított hulladék kezelése az emberi egészség veszélyeztetése nélkül és környezetvédelmi szempontból megfelelő módon történjen a szállítás teljes tartama alatt, és a hasznosítás, valamint az ártalmatlanítás során. Különösen, amikor a szállítás a Közösségben történik, a 2006/12/EK irányelv 4. cikkében foglalt követelményeket és a hulladékra vonatkozó közösségi jogszabályokat tiszteletben kell tartani.
(2) A Közösségből származó kivitel esetén, a közösségi küldő ország illetékes hatósága köteles:
a)
megkövetelni és elősegíteni annak biztosítását, hogy minden exportált hulladékot környezetvédelmi szempontból megfelelő módon kezeljenek a szállítás teljes tartama alatt, ideértve a rendeltetési harmadik országban a 34. cikkben említett ártalmatlanítást és a 36. és 38. cikkben említett hasznosítást;
b)
megtiltani a hulladék harmadik országokba történő kivitelét, ha okkal feltételezi, hogy a hulladékot nem az a) pontban foglalt követelményeknek megfelelően fogják kezelni.
A hasznosítási vagy ártalmatlanítási művelet tekintetében a környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodás vélelmezhető többek között akkor, ha a bejelentő vagy a célország illetékes hatósága ki tudja mutatni, hogy a hulladékot fogadó létesítményt olyan emberi egészségvédelmi és a környezetvédelemi szabványokkal összhangban fogják üzemeltetni, amelyek nagyvonalakban megegyeznek a Közösségi jogszabályokban megállapított szabványokkal.
Ez a vélelem ugyanakkor nem érinti a környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodásnak a szállítás teljes tartamára vonatkozó értékelését, ideértve a rendeltetési harmadik országban történő hasznosítást vagy ártalmatlanítást is.
A környezetvédelmi szempontból megfelelő gazdálkodással kapcsolatban a VIII. mellékletben felsorolt iránymutatásokat lehet figyelembe venni.
(3) A Közösségbe irányuló behozatal esetén, a közösségi rendeltetési ország illetékes hatósága köteles:
a)
előírni és megtenni a szükséges lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy a joghatósága alá tartozó területre szállított hulladék kezelése az emberi egészség veszélyeztetése nélkül és környezetkárosító eljárások és módszerek alkalmazása nélkül, és a 2006/12/EK irányelv 4. cikkében foglaltaknak, valamint egyéb hulladékra vonatkozó közösségi jogszabályok betartásával történjen, a szállítás teljes tartama alatt, ideértve a rendeltetési országban történő újrahasznosítást vagy ártalmatlanítást is;
b)
megtiltani a hulladék harmadik országokból történő behozatalát, ha okkal feltételezi, hogy a hulladékot nem az a) pontban foglaltak szerint fogják kezelni.
50. cikk
Végrehajtás a tagállamokban
(1) A tagállamok megállapítják az e rendelet megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és minden intézkedést megtesznek azok végrehajtása érdekében. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A Bizottságot értesíteni kell az illegális szállítások megelőzésére és feltárására és az ilyen szállításra vonatkozó szankciókra vonatkozó nemzeti jogszabályokról.
(2) A tagállamok az e rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezésekben rendelkeznek többek között a létesítményeknek és vállalkozásoknak a 2006/12/EK irányelv 13. cikkének rendelkezéseivel összhangban történő ellenőrzéséről, és a hulladékszállítás vagy az ahhoz kapcsolódó hasznosítás vagy ártalmatlanítás szúrópróbaszerű ellenőrzéséről.
(3) A hulladékszállítmányok ellenőrzésére különösen az alábbiak szerint kerülhet sor:
a)
a kiindulási ponton, a termelő, a birtokos vagy a bejelentő jelenlétében;
b)
a célállomáson, a címzett vagy a létesítmény jelenlétében;
c)
a Közösség határain; és/vagy
d)
a Közösségen belüli szállítás közben.
(4) A szállítások ellenőrzéseinek magukban kell foglalniuk a dokumentumok vizsgálatát, az azonosító ellenőrzését, és adott esetben a hulladék fizikai vizsgálatát.
(5) A tagállamok két- vagy többoldalúan együttműködnek egymással az illegális szállítások megelőzésének és felderítésének megkönnyítése érdekében.
(6) A tagállamok megnevezik állandó személyzetük azon tagjait, akik az (5) bekezdésben említett együttműködésért felelősek, valamint a (4) bekezdésben említett fizikai ellenőrzés központját (központjait). Az információkat megküldik a Bizottságnak, mely kiküld egy összeállított listát az 54. cikkben említett megbízottak részére.
(7) A tagállam egy másik tagállam kérésére végrehajtási cselekményeket hajthat végre a tagállam területén tartózkodó, illegális hulladékszállításban való közreműködéssel gyanúsított személyek ellen.
51. cikk
A tagállamok jelentései
(1) Minden naptári év vége előtt a tagállamok megküldik a Bizottság részére az általuk a bázeli egyezmény 13. cikk (3) bekezdésével összhangban készített, és az Egyezmény Titkárságának benyújtott előző naptári év jelentésének másolatát.
(2) Minden egyes naptári év vége előtt a tagállamok jelentést készítenek az előző naptári évről a IX. melléklet szerinti kiegészítő jelentési kérdőív alapján is, és azt megküldik a Bizottság részére.
(3) A tagállamok által az (1) és (2) bekezdésekben foglaltakkal összhangban készített jelentéseket a Bizottság részére elektronikus változatban kell megküldeni.
(4) A Bizottság e jelentések alapján háromévente jelentést készít e rendeletnek a Közösség és a tagállamok általi alkalmazásáról.
52. cikk
Nemzetközi együttműködés
A tagállamok - adott esetben és szükség esetén a Bizottsággal való összeköttetésben - együttműködnek a bázeli egyezmény és államközi szervezetek más részes feleivel, többek között információcsere és/vagy -megosztás, a környezetvédelmi szempontból megfelelő technológiák előmozdítása és a helyes gyakorlat megfelelő kódexeinek kifejlesztése útján.
53. cikk
Az illetékes hatóságok kijelölése
A tagállamok kijelölik az e rendelet végrehajtásáért felelős illetékes hatóságot vagy illetékes hatóságokat. Minden tagállam csak egy illetékes tranzithatóságot jelölhet ki.
54. cikk
A megbízottak kijelölése
A tagállamok és a Bizottság kijelölnek egy vagy több, az érdeklődő személyek vagy vállalkozások tájékoztatásáért és részükre tanácsadásért felelős megbízottakat. A Bizottság megbízottja továbbítja a tagállamok megbízottainak a neki feltett, az utóbbiakat érintő kérdéseket, és fordítva.
55. cikk
A Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal kijelölése
A tagállamok kijelölhetnek a Közösségbe belépő, illetve onnan távozó hulladékszállítmányok számára különleges, a Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalokat. Ha a tagállamok ilyen vámhivatalok kijelöléséről határoznak, a hulladékszállítmányok a Közösségbe való belépésre, illetve az onnan való kilépésre nem vehetik igénybe a tagállam más határátkelőhelyeit.
56. cikk
A kijelölésekről szóló értesítés és információk
(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot az alábbiak kijelöléséről:
a)
az illetékes hatóságokról, az 53. cikk rendelkezései szerint;
b)
a megbízottakról, az 54. cikk rendelkezései szerint; és
c)
esettől függően a Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatalokról, az 55. cikk rendelkezései szerint.
(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot a fenti kijelölésekhez kapcsolódó alábbi információkról:
a)
név (nevek);
b)
postai cím(ek);
c)
e-mail-cím(ek);
d)
telefonszám(ok);
e)
faxszám(ok); és
f)
az illetékes hatóságok részére elfogadható nyelvek.
(3) A tagállamok az információkban beállt minden változásról haladéktalanul értesítik a Bizottságot.
(4) Ezt az információt, valamint a fenti információkban bekövetkezett minden változást a Bizottság részére elektronikus változatban és papíron is meg kell küldeni, ha úgy kérik.
(5) A Bizottság a honlapján közzéteszi a Közösség területére való beléptetést és a Közösség területéről való kiléptetést végző, kijelölt vámhivatalok, az illetékes hatóságok és a megbízottak jegyzékét, és ezeket a jegyzékeket megfelelően naprakészen tartja.
2. FEJEZET
Egyéb rendelkezések
57. cikk
A megbízottak gyűlése
A Bizottság a tagállamok kérésére, vagy ha egyéb okból szükséges, rendszeres időközönként megtartja a megbízottak gyűlését, hogy áttekintse velük az e rendelet végrehajtása során felmerült kérdéseket. Az érdekelt feleket szintén meghívhatják ezekre a gyűlésekre, vagy azok egy részére, ha valamennyi tagállam és a Bizottság is egyetért, hogy ez helyénvaló.
58. cikk
A mellékletek módosítása
(1) E rendelet mellékleteit a Bizottság rendeletekkel és a 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatja, a tudományos és műszaki haladás figyelembevétele érdekében. Továbbá:
a)
az I., II., III., IIIA., IV. és V. mellékletet módosítani kell a bázeli egyezményben és az OECD-határozat alapján elfogadott változtatások figyelembevétele érdekében; továbbá az IC. mellékletnek a bejelentőlap és a kísérődokumentum kitöltésére vonatkozó utasításokról szóló részét legkésőbb e rendelet alkalmazása kezdetének időpontjáig ki kell egészíteni, az OECD utasításokra tekintettel;
b)
a IIIB., IV. vagy V. melléklet ideiglenesen osztályozatlan hulladékokkal egészíthető ki, a bázeli egyezmény vagy az OECD-határozat megfelelő mellékleteibe való beillesztésükről szóló határozat megszületéséig;
c)
egy tagállam kérelmére, meg lehet fontolni a III. mellékletben „zöld” hulladékként felsorolt két vagy több hulladékból álló keverékeknek a IIIA. mellékletbe történő ideiglenes felvételét a 3. cikk (2) bekezdésben említett esetekben, a bázeli egyezmény vagy az OECD-határozat megfelelő mellékleteibe való beillesztésükről szóló határozat megszületéséig. Az eredeti bejegyzéseket a IIIA. mellékletbe kell beilleszteni, ha ez lehetséges, e rendelet alkalmazása kezdetének időpontjáig, vagy azt követően legkésőbb 6 hónappal. A IIIA. melléklet tartalmazhat olyan rendelkezést, hogy egy vagy több bejegyzése nem alkalmazható az OECD-határozat hatálya alá nem tartozó országokba irányuló kivitelre;
d)
a 3. cikk (3) bekezdésében említett kivételes eseteket meg kell határozni, és amennyiben szükséges, a IVA. és az V. mellékletbe kell beilleszteni, és törölni kell a III. mellékletből;
e)
az V. mellékletet módosítani kell, hogy tükrözze a 91/689/EGK tanácsi irányelv 1. cikke (4) bekezdésével összhangban a veszélyes hulladékok jegyzékével kapcsolatban megállapodott változásokat;
f)
a VIII. mellékletet módosítani kell, hogy tükrözze a vonatkozó nemzetközi egyezményeket és megállapodásokat.
(2) A IX. melléklet módosításakor a környezetre vonatkozó egyes irányelvek végrehajtásáról szóló jelentések egységesítéséről és ésszerűsítéséről szóló, 1991. december 23-i 91/692/EGK tanácsi irányelvvel (22) létrehozott bizottság teljes mértékben részt vesz a határozathozatalban.
(3) Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak 3 hónap.
59. cikk
Kiegészítő intézkedések
(1) A Bizottság az alábbi kiegészítő intézkedéseket fogadhatja el e rendelet végrehajtásával kapcsolatban:
a)
módszer a pénzügyi garancia vagy ezzel egyenértékű biztosítás kiszámítására a 6. cikkben foglaltak szerint;
b)
iránymutatások a 12. cikk (1) bekezdésének g) pontja alkalmazására;
c)
további feltételek és követelmények az előzetesen jóváhagyott hasznosító létesítményekkel kapcsolatosan a 14. cikkben foglaltak szerint;
d)
iránymutatások a 15. cikk alkalmazására a hasznosítást vagy ártalmatlanítást megelőző művelet során jelentős változásoknak kitett hulladék azonosításával és nyomon követésével kapcsolatban;
e)
iránymutatások az illetékes hatóságok közti együttműködésre vonatkozóan, a 24. cikkben foglalt illegális szállításokra tekintettel;
f)
a dokumentumoknak és információnak a 26. cikk (4) bekezdésével összhangban történő benyújtására az elektronikus adatátvitel gyakorlati bevezetésével kapcsolatos műszaki és szervezeti követelmények;
g)
további iránymutatás a 27. cikkben említett nyelvhasználatra vonatkozóan;
h)
további pontosítások a II. címben foglalt eljárási követelményekre vonatkozóan, ezeknek a hulladéknak a Közösségből történő kivitelére, a Közösségbe történő behozatalára vagy a Közösségen keresztül történő áthaladására vonatkozóan;
i)
további iránymutatás meg nem határozott jogi kifejezésekkel kapcsolatban.
(2) Ezeket az intézkedéseket a 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghozni.
(3) Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6) bekezdésében megállapított időszak 3 hónap.
60. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság 2006. július 15-ig befejezi az állat- és közegészségügyre vonatkozó ágazati szabályozás, ideértve az 1774/2002/EK rendelet hatálya alá tartozó hulladékszállításokat is, és e rendelet rendelkezései közötti viszonyt. Ha szükséges, a felülvizsgálatot megfelelő javaslatokkal kell kísérni az ilyen hulladékszállítmány eljárásainak és ellenőrzési rendszerének azonos szintre emelése érdekében.
(2) A Bizottság 2007. július 12-től számított 5 éven belül felülvizsgálja a 12. cikk (1) bekezdése c) pontjának végrehajtását, ideértve ennek a környezetvédelemre és a belső piac működésére való hatását is. Ha szükséges, a felülvizsgálatot a megfelelő javaslatokkal kell kísérni e rendelkezés módosítása érdekében.
61. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 259/93/EGK rendelet és a 94/774/EK határozat 2007. július 12-től hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett 259/93/EGK rendeletre való utalásokat az e rendeletre való utalásokként kell értelmezni.
(3) Az 1999/412/EK határozat 2008. január 1-jén hatályát veszti.
62. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Minden olyan szállítmányra, amelyet bejelentettek, és amelyre a célország illetékes hatósága 2007. július 12. előtt már kiadta a visszaigazolást, a 259/93/EGK rendeletet kell alkalmazni.
(2) Minden olyan szállítást, amelyhez az érintett illetékes hatóság a 259/93/EGK rendelet értelmében hozzájárult, legkésőbb 2007. július 12-től számított egy éven belül végre kell hajtani.
(3) A 259/93/EGK rendelet 41. cikkének (2) bekezdése és e rendelet 51. cikke szerinti, a 2007. évre vonatkozó jelentést az 1999/412/EK határozatban szereplő kérdőív alapján kell megtenni.
63. cikk
Egyes tagállamokra vonatkozó átmeneti rendelkezések
(1) 2010. december 31-ig a III. és IV. mellékletekben felsorolt hulladékoknak hasznosítás céljából Lettországba történő szállítása, továbbá az ezekben a mellékletekben nem szereplő hulladékok ugyanoda történő szállítására az előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárást kell alkalmazni a II. címben foglaltak szerint.
A 12. cikktől eltérve, az illetékes hatóságoknak kifogást kell emelniük a III. és IV. mellékletben szereplő, hasznosításra szánt hulladékok szállítása, valamint az olyan, e mellékletekben nem szereplő hasznosításra szánt hulladékok szállítása ellen, amelyeket egy, a 96/61/EK irányelv alapján átmeneti eltérésben részesülő létesítménybe szántak, az átmeneti eltérésnek a rendeltetési létesítményre való alkalmazásának időtartama alatt.
(2) 2012. december 31-ig a III. és IV. mellékletekben felsorolt hulladékoknak hasznosítás céljából Lengyelországból történő szállítására az előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárást kell alkalmazni a II. címben foglaltak szerint.
A 12. cikkben foglaltaktól eltérően, 2007. december 31-ig az illetékes hatóságok Lengyelországba irányuló, hasznosításra szánt alábbi, a III. és IV. mellékletben felsorolt hulladékok ellen tehetnek kifogást a 11. cikkben megállapított kifogási okokkal összhangban:
B2020 és GE 020 (üveghulladék)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 és GH 013 (szilárd műanyag hulladék)
B3020 (papírhulladék)
B3140 (hulladék gumiabroncs)
Y46
Y47
A1010 és A1030 (csak az arzénra és higanyra vonatkozó francia bekezdések)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (kizárólag a poliklórozott naftalinokra (PCN) alkalmazandó)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Az üveghulladék, papírhulladék és hulladék gumiabroncs kivételével, ezt az időszakot meg lehet hosszabbítani legkésőbb 2012. december 31-ig, a 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban.
A 12. cikktől eltérve, 2012. december 31-ig az illetékes hatóságok kifogást tehetnek a 11. cikkben szereplő kifogási okokkal összhangban a Lengyelországba történő alábbi szállítások ellen:
a)
a IV. mellékletben felsorolt, alábbi hasznosításra szánt hulladékok:
A2050
A3030
A3180, kivéve a poliklórozott naftalinokat (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
és
b)
a mellékletekben nem szereplő, hasznosításra szánt hulladékok.
A 12. cikktől eltérve a román illetékes hatóságok kifogást emelhetnek a III. és IV. mellékletben felsorolt, hasznosításra szánt hulladékok és az ezekben a mellékletekben nem említett, hasznosításra szánt hulladékok szállítmányaival kapcsolatban, amelyeket olyan létesítményekbe szállítanak, amelyek ideiglenes eltérésben részesülnek a 96/61/EK irányelv, a 2000/76/EK irányelv vagy a 2001/80/EK irányelv egyes rendelkezései alól, abban az időszakban, amikor az ideiglenes eltérést a rendeltetési létesítményre alkalmazzák
(3). 2011. december 31-ig a III. és IV. mellékletekben felsorolt hulladékoknak hasznosítás céljából Szlovákiába történő szállítása, továbbá az ezekben a mellékletekben nem szereplő hulladékok ugyanoda történő szállítására az előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárást kell alkalmazni a II. címben foglaltak szerint.
A 12. cikktől eltérve, az illetékes hatóságoknak kifogást kell emelniük a III. és IV. mellékletben szereplő, hasznosításra szánt hulladékok szállítása, valamint az olyan, e mellékletekben nem szereplő hasznosításra szánt hulladékok szállítása ellen, amelyeket egy, a 94/67/EK tanácsi irányelv (23), a 96/61/EK irányelv, a hulladékok égetéséről szóló, 2000. december 4-i 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) és a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló, 2001. október 23-i 2001/80/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (25) alapján átmeneti eltérésben részesülő létesítménybe szántak, az átmeneti eltérésnek a rendeltetési létesítményre való alkalmazásának időtartama alatt.
(4) 2014. december 31-ig a III. mellékletben felsorolt, hasznosításra szánt hulladékok Bulgáriába irányuló valamennyi szállítmányára a II. cím szerinti előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárás vonatkozik.
A 12. cikktől eltérve 2009. december 31-ig a bolgár illetékes hatóságok a 11. cikkben meghatározott indokokkal összhangban kifogást emelhetnek a III. és IV. mellékletben felsorolt következő, hasznosításra szánt hulladékok Bulgáriába irányuló szállításával szemben:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 és A1030 (csak az arzénra és higanyra vonatkozó francia bekezdések)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (kizárólag a poliklórozott naftalinokra (PCN) alkalmazandó)
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
A 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban ez az időszak legfeljebb 2012. december 31-ig meghosszabbítható.
A 12. cikktől eltérve 2009. december 31-ig a bolgár illetékes hatóságok a 11. cikkben meghatározott indokokkal összhangban kifogást emelhetnek a következő hulladékok Bulgáriába irányuló szállításával szemben:
a)
a következő, a IV. mellékletben említett hasznosításra szánt hulladékok:
A2050
A3030
A3180, kivéve a poliklórozott naftalinokat (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
és
b)
a mellékletekben nem említett, hasznosításra szánt hulladékok.
A 12. cikktől eltérve a bolgár illetékes hatóságok kifogást emelhetnek a III. és IV. mellékletben felsorolt, hasznosításra szánt hulladékok és az ezekben a mellékletekben nem említett, hasznosításra szánt hulladékok szállítmányaival kapcsolatban, amelyeket olyan létesítményekbe szállítanak, amelyek ideiglenes eltérésben részesülnek a 96/61/EK irányelv vagy a 2001/80/EK irányelv egyes rendelkezései alól, abban az időszakban, amikor az ideiglenes eltérést a rendeltetési létesítményre alkalmazzák.
(5) 2015. december 31-ig a III. mellékletben felsorolt, hasznosításra szánt hulladékok Romániába irányuló valamennyi szállítmányára a II. cím szerinti előzetes írásbeli bejelentési és engedélyezési eljárás vonatkozik.
A 12. cikktől eltérve 2011. december 31-ig a román illetékes hatóságok a 11. cikkben meghatározott indokokkal összhangban kifogást emelhetnek a III. és IV. mellékletben felsorolt következő, hasznosításra szánt hulladékok Romániába irányuló szállításával szemben:
B2070
B2100, kivéve a hulladék alumíniumot
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 és A1030 (csak az arzénra, higanyra és talliumra vonatkozó francia bekezdések)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (kizárólag a poliklórozott naftalinokra (PCN) alkalmazandó)
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
A 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban ez az időszak legfeljebb 2015. december 31-ig meghosszabbítható.
A 12. cikktől eltérve 2011. december 31-ig a román illetékes hatóságok a 11. cikkben meghatározott indokokkal összhangban kifogást emelhetnek a következő hulladékok Romániába irányuló szállításával szemben:
a)
a következő, a IV. mellékletben említett hasznosításra szánt hulladékok:
A2050
A3030
A3180, kivéve a poliklórozott naftalinokat (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
és
b)
a mellékletekben nem említett, hasznosításra szánt hulladékok.
A 2006/12/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban ez az időszak legfeljebb 2015. december 31-ig meghosszabbítható.
A 12. cikktől eltérve a román illetékes hatóságok kifogást emelhetnek a III. és IV. mellékletben felsorolt, hasznosításra szánt hulladékok és az ezekben a mellékletekben nem említett, hasznosításra szánt hulladékok szállítmányaival kapcsolatban, amelyeket olyan létesítményekbe szállítanak, amelyek ideiglenes eltérésben részesülnek a 96/61/EK irányelv, a 2000/76/EK irányelv vagy a 2001/80/EK irányelv egyes rendelkezései alól, abban az időszakban, amikor az ideiglenes eltérést a rendeltetési létesítményre alkalmazzák.
(6) Az e cikkben a III. mellékletben felsorolt hulladék vonatkozásában a II. címre történő utaláskor a 3. cikk (2) bekezdését, a 4. cikk 5. pontjának második albekezdését, a 6., 11., 22., 23., 24., 25. és 31. cikket nem kell alkalmazni.
64. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2007. július 12-től kell alkalmazni.
(2) Ha Bulgária vagy Románia csatlakozásának időpontja későbbre esik, mint az alkalmazás (1) bekezdésben meghatározott időpontja, akkor az (1) bekezdéstől eltérve a 63. cikk (4) és (5) bekezdését a csatlakozás időpontjától kell alkalmazni.
(3) Az érintett tagállamok megállapodásától függően, a 26. cikk (4) bekezdése 2007. július 12. előtt is alkalmazható.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2006. június 14-én.