KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1259/97 af 1. juli 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 1501/95 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13, og
ud fra følgende betragtninger:
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 95/96 (4), blev der fastsat visse gennemførelsesbestemmelser for ydelse af eksportrestitutioner for korn, bl.a. i forbindelse med licitationer;
i artikel 18 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 815/97 (6), er der fastsat generelle bestemmelser om beviset for afslutning af toldformaliteter for overgang til frit forbrug; i artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95 er der fastsat en fravigelse af disse forpligtelser, hvis udførsel sker ad søvejen; af hensyn til klarheden bør det fastlægges, at fravigelsen kun gælder, når restitutionen fastsættes ved licitation med henblik på udførsel til alle tredjelande uden undtagelse;
der bør kunne afholdes licitation over en restitution eller en eksportafgift uden at afbryde kontinuiteten i forbigående markedssituationer; buddene på en restitution bør med henblik herpå være forenelige med buddene på en afgift, og licitationen bør ikke kunne blokeres i en midlertidig situation;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 13, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1501/95 affattes således:
»Uanset artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3665/87 kræves der ikke bevis for afslutning af toldformaliteterne for overgang til frit forbrug, for at en restitution, der er fastsat ved licitation over eksportrestitutionen med henblik på udførsel til alle tredjelande, kan udbetales, hvis eksportøren fører bevis for, at en mængde på mindst 1 500 tons kornprodukter har forladt Fællesskabets toldområde i et fartøj, der er egnet til søtransport.«
Artikel 2
Artikel 7, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1501/95 affattes således:
»2. Fastsættes der en maksimumseksportrestitution, gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller lavere end maksimumsrestitutionen, og til de bydende, hvis bud omfatter en eksportafgift.«
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 1997.
A Bizottság 1259/97/EK rendelete
(1997. július 1.)
a gabonafélékkel kapcsolatos export-visszatérítés nyújtására és a gabonafélék piacán bekövetkező zavarok esetén hozandó intézkedésekre vonatkozóan az 1766/92/EGK tanácsi rendelet alkalmazásának egyes részletes szabályairól szóló 1501/95/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendeletre [1], amelyet legutóbb a 923/96/EK rendelet módosított [2], különösen annak 13. cikkére,
mivel az 1501/95/EK bizottsági rendelet [3], amelyet legutóbb a 95/96/EK rendelet módosított [4], megállapítja a gabonafélék export-visszatérítéseinek egyes részletes szabályait, különösen a pályázati felhívások vonatkozásában;
mivel a legutóbb a 815/97/EK rendelettel módosított [5], a mezőgazdasági termékek export-visszatérítési rendszere alkalmazásának közös részletes szabályairól [6] szóló, 1987. november 27-i 3665/87/EGK bizottsági rendelet 18. cikke megállapítja a fogyasztásra való felszabadítás vámkezelése elvégzésének igazolására vonatkozó általános szabályokat; mivel az 1501/95/EK rendelet 13. cikke e követelmények alól kivételt állapít meg olyan esetekben, ha az exportra tengeri úton kerül sor; mivel az egyértelműség érdekében pontosabban meg kell határozni azokat az eseteket, amelyekre e kivétel vonatkozik, különös tekintettel arra a tényre, hogy a kivétel csak akkor engedhető meg, ha a visszatérítést az odaítélt szerződésben állapították meg, kivétel nélkül minden harmadik országra;
mivel lehetővé kell tenni olyan szerződések odaítélését, amelyek rögzítik a visszatérítéseket vagy az exportadókat anélkül, hogy megszakítanák a folytonosságot az átmeneti piaci helyzetekben; mivel ennél fogva a visszatérítésekre vonatkozó ajánlatoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük az adókra vonatkozó ajánlatokkal úgy, hogy a közbenső helyzetben lévő pályáztatási eljárásban ne legyen fennakadás;
mivel az e rendeletben előírt intézkedések megfelelnek a Gabona Irányítóbizottsága véleményének,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1501/95/EK rendelet 13. cikkének első bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"A 3665/87/EGK rendelet 18. cikkétől eltérően a vámkezelés elvégzésének igazolását a fogyasztásra való felszabadításkor nem kell megkövetelni az olyan visszatérítések kifizetéséhez, amelyeket harmadik országba irányuló export-visszatérítésre odaítélt szerződésben rögzítettek, amennyiben a piaci szereplő igazolja, hogy legalább 1500 tonna gabonatermék tengeri szállításra alkalmas hajó fedélzetén elhagyta a Közösség vámterületét."
2. cikk
Az 1501/95/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(2) Amennyiben az export-visszatérítés felső határát rögzítik, a szerződést annak a pályázónak vagy pályázóknak kell odaítélni, akiknek az ajánlata egyenlő vagy alacsonyabb a visszatérítés felső határánál, illetve annak a pályázónak vagy pályázóknak, akiknek az ajánlata exportadóra vonatkozik."
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1997. július 1-jén.