RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 826/2009
af 7. september 2009
om ændring af forordning (EF) nr. 1659/2005 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for magnesiasten med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1659/2005 (2) (i det følgende benævnt »den oprindelige forordning«) indførtes en endelig antidumpingtold på importen af visse former for magnesiasten med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »Kina«). Foranstaltningerne består af en værditold på 39,9 %, undtagen for seks virksomheder, der specifikt er nævnt i den oprindelige forordning, og som pålægges en individuel toldsats.
2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(2)
I 2008 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3 (i det følgende benævnt »interimsundersøgelsen«). Den undersøgelse, der anmodedes om, var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Company Limited (i det følgende benævnt »DSRM« eller »ansøgeren«). Den endelige antidumpingtold, der anvendes på varer fremstillet af DSRM, er 27,7 %.
(3)
I sin anmodning hævdede ansøgeren, at de omstændigheder, der lå til grund for indførelsen af foranstaltningen, havde ændret sig, og at disse forandringer var af varig karakter. Ansøgeren hævdede, at en sammenligning af virksomhedens hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger og priser ved eksport til Fællesskabet viser, at dumpingmargenen er betydeligt lavere end foranstaltningens nuværende niveau. Ansøgeren hævdede derfor, at det ikke længere var nødvendigt at bibeholde foranstaltningen på det nuværende niveau for at afhjælpe dumpingen. Ansøgeren forelagde umiddelbare beviser for opfyldelse af kriterierne for markedsøkonomisk behandling.
3. Indledning
(4)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en interimsundersøgelse, og besluttede derfor at indlede en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, som var begrænset til at undersøge dumpingaspektet for så vidt angår DSRM. Kommissionen offentliggjorde den 12. juni 2008 en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) og påbegyndte sin undersøgelse.
4. Den pågældende vare og samme vare
(5)
Den pågældende vare er den samme som beskrevet i den oprindelige forordning, dvs. kemisk agglomererede, ubrændte magnesiasten, hvis magnesiakomponent indeholder mindst 80 % MgO, også med indhold af magnesit, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »den pågældende vare«), henhørende under KN-kode ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 og ex 6815 99 90 (Taric-kode 6815910010, 6815991020 og 6815999020).
(6)
Den vare, der fremstilles og sælges på det kinesiske hjemmemarked, og den vare, der eksporteres til Fællesskabet, samt den vare, der fremstilles og sælges i USA, har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål, og de betragtes derfor som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
5. De berørte parter
(7)
Kommissionen underrettede officielt EF-erhvervsgrenen, ansøgeren og myndighederne i eksportlandet om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(8)
Kommissionen sendte et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling samt et spørgeskema til DSRM og virksomheder forretningsmæssigt forbundne med DSRM, som alle svarede inden for den fastsatte tidsfrist. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Kina
-
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Limited (ansøgeren), Dashiqiao, Liaoning Province
b)
Italien
-
Duferco Commerciale SpA, Genova
c)
Frankrig
-
Duferco, Aubervilliers
d)
Schweiz
-
Duferco SA, Lugano.
6. Undersøgelsesperiode
(9)
Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. marts 2008 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«).
B. UNDERSØGELSESRESULTATER
1. Markedsøkonomisk behandling
(10)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med nævnte artikel, stk. 1 til 6, for de producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), dvs. hvor det godtgøres, at fremstilling og salg af samme vare finder sted på markedsøkonomiske vilkår. Disse kriterier er kort fortalt følgende:
-
virksomhedsbeslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nævneværdig statslig indblanding, og udgifter skal afspejle markedsværdierne
-
virksomheder skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale regnskabsstandarder (»IAS«) og anvendes til alle formål
-
der må ikke være videreført væsentlige forvridninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system
-
love om konkurs og ejerforhold skal give stabilitet og retssikkerhed
-
valutakursomregninger sker til markedskursen.
(11)
Ansøgeren anmodede i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), om markedsøkonomisk behandling ved rettidig indsendelse af behørigt dokumenteret anmodning om markedsøkonomisk behandling. De heri fremlagte oplysninger og data dannede herefter grundlag for et kontrolbesøg.
(12)
Undersøgelsen viste, at ansøgeren opfyldte alle de fem ovennævnte kriterier. Det konstateredes, at DSRM i løbet af undersøgelsesperioden traf virksomhedsbeslutninger uden statslig indblanding og uden forvridninger hidrørende fra ikke-markedsøkonomiske tilstande. DSRM er direkte og uden undtagelser underlagt den kinesisk lovgivning om konkurs og ejerforhold. Virksomheden har et sæt regnskaber og et regnskabssystem, som revideres uafhængigt, og virksomhedens regnskabspraksis blev fundet i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsprincipper og med IAS. Det konstateredes, at virksomhedens omkostninger og dens priser afspejler markedsværdierne, og at valutaomregninger finder sted til markedskurs.
(13)
På baggrund af disse kendsgerninger og betragtninger kunne ansøgeren indrømmes markedsøkonomisk behandling.
(14)
EF-erhvervsgrenen, ansøgeren og myndighederne i det eksporterende land fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til resultaterne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling. Ansøgeren og EF-erhvervsgrenen fremsatte derefter bemærkninger.
(15)
EF-erhvervsgrenen hævdede, at ansøgeren ikke opfyldte kriterium nr. 1, da de forskellige eksportrestriktioner, som de kinesiske myndigheder havde pålagt det vigtigste råmateriale til fremstilling af den pågældende vare, førte til forvridning af priserne for dette råmateriale på hjemmemarkedet. Som følge heraf kan kinesiske producenter af magnesiasten anskaffe deres råmaterialer på bedre vilkår end konkurrenterne i andre lande.
(16)
Med henblik på undersøgelse af denne påstand undersøgtes de indkøbspriser, DSRM havde betalt for det vigtigste råmateriale, dvs. magnesia, og de offentligt noterede magnesiapriser (kilde: Price Watch/Industrial minerals) som fremlagt af EF-erhvervsgrenen. Sammenligningen viste, at prisforskellen i UP ikke kunne betragtes som væsentlig. Desuden kunne det ikke verificeres i løbet af undersøgelsen, at DSRM frit kunne købe magnesia fra forskellige leverandører, og at priserne blev forhandlet uden statslig indgriben. På denne baggrund lader det til, at forvridninger i råmaterialepriserne ikke havde særlige konsekvenser for denne virksomhed i UP.
(17)
På grundlag af ovenstående bekræftes resultaterne samt den konklusion, at DSRM bør tildeles markedsøkonomisk behandling.
2. Normal værdi
(18)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først fastslået, om DSRM's samlede hjemmemarkedssalg af den samme vare var repræsentativt sammenlignet med virksomhedens samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev hjemmemarkedssalget anset for at være repræsentativt, når den samlede solgte mængde udgjorde mindst 5 % af det samlede tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet. Det konstateredes, at alle DSRM's hjemmemarkedssalg udgjorde repræsentative mængder.
(19)
Kommissionen identificerede efterfølgende de typer af samme vare, som DSRM solgte på hjemmemarkedet, som var identiske og direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(20)
For hver varetype, der solgtes af DSRM på hjemmemarkedet, og som blev anset for at være direkte sammenlignelig med den type, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastslået, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Fællesskabet.
(21)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver type kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af salget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP, der var fortjenstgivende.
(22)
I de tilfælde, hvor den mængde af en specifik varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for denne varetype svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris. Denne pris blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet for denne varetype i UP, uanset om disse havde været fortjenstgivende eller ej.
(23)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(24)
I de tilfælde, hvor hjemmemarkedspriserne på en bestemt varetype solgt af DSRM ikke kunne benyttes til fastsættelse af den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. I denne forbindelse benyttede Kommissionen en beregnet normal værdi. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3, blev den normale værdi beregnet på grundlag af eksportørens produktionsomkostninger for de eksporterede typer plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og en rimelig fortjenstmargen. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, var beløbene for SA&G-omkostninger og fortjenstmargenen baseret på DSRM's gennemsnitlige SA&G-omkostninger og den gennemsnitlige fortjenstmargen ved salget af samme vare i normal handel.
3. Eksportpris
(25)
Da alle DSRM's eksportsalg til Fællesskabet fandt sted gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder enten i Fællesskabet eller i Schweiz, måtte eksportprisen ab fabrik beregnes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber i Fællesskabet, justeret for alle omkostninger mellem import og videresalg samt en rimelig margen for SA&G og fortjeneste. I denne forbindelse anvendtes de forretningsmæssigt forbundne importørers SA&G-omkostninger.
(26)
Med henblik på fastsættelse af en rimelig importørfortjeneste, der kunne anvendes til dette formål, baseredes fortjenstmargenen på den fortjeneste, en samarbejdsvillig, ikke-forretningsmæssigt forbundet importør havde opnået i henhold til den oprindelige undersøgelse, eftersom der ikke forelå oplysninger fra ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, idet den nuværende interimsundersøgelse er begrænset til undersøgelse af dumping for så vidt angår en enkelt virksomhed.
(27)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede DSRM, at den andel af SA&G, der blev anvendt til at beregne eksportprisen for en af dennes forretningsmæssigt forbundne importører, ikke afspejlede virkeligheden, eftersom den var beregnet som en andel af den samlede omsætning uden at tage hensyn til, at hovedparten af denne virksomheds salg foregik på provisionsbasis, og at det kun var kommissionsbeløbet, som indgik i omsætningen.
(28)
I den forbindelse gennemgik Kommissionen atter de oplysninger, der var blevet indsamlet under kontrolbesøget hos denne forretningsmæssigt forbundne importør. På det grundlag fandtes DSRM’s påstand berettiget, og den andel af SA&G, som blev anvendt til beregning af eksportprisen gennem denne forretningsmæssigt forbundne importør, blev efterfølgende justeret. Denne justerede andel af SA&G fandtes også at være i overensstemmelse med konklusionerne vedrørende de andre forretningsmæssigt forbundne importører.
4. Sammenligning
(29)
Den gennemsnitlige normale værdi blev sammenlignet med den gennemsnitlige eksportpris for hver enkelt type af den pågældende vare, ab fabrik, i samme handelsled og på samme niveau for indirekte skatter. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. I dette øjemed blev der foretaget justeringer for udgifter til transport, forsikring, håndtering og lastning samt for kreditomkostninger og antidumpingtold, når dette var relevant og berettiget.
(30)
Det fremgår af undersøgelsen, at betalt moms på eksportsalg ikke blev refunderet (end ikke delvis, som det var tilfældet i forbindelse med den oprindelige undersøgelse). Af den fremlæggelse af oplysninger, som ansøgeren modtog, jf. grundforordningens artikel 20, fremgik det derfor, at både den normale værdi og eksportprisen ville blive fastsat på grundlag af den moms, der var betalt eller skulle betales. Ansøgeren hævder, at denne tilgang ville være ulovlig. For så vidt angår dennes argumenter, kan følgende bemærkes.
(31)
I forbindelse med det første argument, at der i den oprindelige undersøgelse blev anvendt en anden metode (nemlig fratrækning af moms fra den normale værdi og eksportprisen), skal det fremhæves, at omstændighederne i undersøgelsesperioden ikke var de samme som i den oprindelige undersøgelsesperiode. I den oprindelige undersøgelsesperiode blev momsen, som anført ovenfor, delvis refunderet, hvilket krævede en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, hvorimod momsen på eksportsalg i undersøgelsesperioden ikke blev refunderet. Derfor var der ikke behov for nogen justering hverken af eksportprisen eller den normale værdi for at tage højde for momsen. Selv om dette kunne betragtes som en ændring af metoden, er dette berettiget i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 9, eftersom omstændighederne har ændret sig.
(32)
Det andet argument, ansøgeren fremfører, er, at den metode, der anvendes i denne undersøgelse, kunstigt ville oppuste dumpingmargenen. Dette argument kan ikke godtages. Den anvendte metode er neutral. Den har samme virkning, også hvis virksomheden f.eks. i forbindelse med visse varer og transaktioner sælger til Fællesskabet til en eksportpris, som ikke fører til dumping. Med andre ord ville selv den antagelse, at inddragelse af moms på begge sider af ligningen ville øge forskellen mellem de to elementer, også gælde for de modeller, som ikke omfattede dumping.
5. Dumpingmargen
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted.
(34)
Det blev konstateret, at DSRM’s dumpingmargen udtrykt i procent af nettoprisen, frit EF's grænse, ufortoldet, var på 14,4 %.
C. VARIGE ÆNDRINGER I OMSTÆNDIGHEDERNE
(35)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det også undersøgt, om de ændringer i omstændighederne, som var blevet påvist, med rimelighed kunne anses for at være af varig karakter.
(36)
I denne forbindelse skal der mindes om, at DSRM i den oprindelige undersøgelse ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, da virksomhedens regnskaber ikke var i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsprincipper og IAS. Virksomheden blev dog indrømmet individuel behandling.
(37)
Den 8. december 2006, dvs. efter den oprindelige undersøgelse, blev DSRM et kinesisk-udenlandsk joint-venture med Duferco-koncernen som udenlandsk aktionær (25 % ejerskab). Den nuværende undersøgelse har vist, at denne aktionær har indført grundlæggende ændringer i DSRM's ledelses- og regnskabspraksis. DSRM har erhvervet Dufercos knowhow og support inden for management accounting og finansiel kontrol og er blevet en del af Dufercos internationale salgsnet. Oplysninger indhentet og verificeret i løbet af undersøgelsen viste også, at disse ændringer i ansøgerens virksomhedsstruktur kan betragtes som varige.
(38)
I modsætning til den oprindelige undersøgelse, hvor den normale værdi blev baseret på data indhentet fra referencelandet, har de data, der er indsamlet og verificeret i den nuværende undersøgelse, vist, at DSRM kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, og at beregningen af dumping dermed kunne baseres på virksomhedens egne data. Resultatet af denne beregning tyder på, at det ikke længere er berettiget at bibeholde foranstaltningerne på det nuværende niveau.
(39)
Det anses derfor, at de omstændigheder, der førte til indledningen af denne undersøgelse, sandsynligvis ikke vil ændre sig i den nærmeste fremtid på en måde, der kunne påvirke resultaterne af undersøgelsen. Det konkluderes derfor, at ændringerne kan anses for at være af varig karakter.
D. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(40)
Som resultat af undersøgelsen anses det for hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare fra DSRM til 14,4 %.
(41)
De berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre forordning (EF) nr. 1659/2005, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger i det omfang, de fandtes rimelige -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysningerne vedrørende Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd i tabellen i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1659/2005 affattes således:
Producent
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
»Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd, Biangan Village, Nanlou Economic Development Zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, Kina
14,4 %
A638«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. september 2009.
A TANÁCS 826/2009/EK RENDELETE
(2009. szeptember 7.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes égetett magnéziatéglák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1659/2005/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) („az alaprendelet”) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott bizottsági javaslatra,
mivel:
A. ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács az 1659/2005/EK rendelettel (2) („az eredeti rendelet”) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból („a KNK”) származó, egyes égetett magnéziatéglák behozatalára. Az intézkedések 39,9 %-os értékvámot határoznak meg, kivéve hat, az eredeti rendeletben külön említett vállalatot, amelyekre egyedi vámtételek vonatkoznak.
2. Felülvizsgálat iránti kérelem
(2)
2008-ban az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésén alapuló, részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem érkezett a Bizottsághoz („az időközi felülvizsgálat”). A kérelmet, mely a dömping hatályának kivizsgálására korlátozódott, egy kínai exportáló gyártó, név szerint a Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Company Limited (a „DSRM” vagy „a kérelmező”) nyújtotta be. A DSRM által gyártott termékekre alkalmazandó végleges dömpingellenes vám jelenleg 27,7 %.
(3)
Időközi felülvizsgálat iránti kérelmében a kérelmező azt állította, hogy az intézkedések meghozatalának alapjául szolgáló körülmények megváltoztak, és a változások tartósnak bizonyulnak. A kérelmező érvelésében elmondta, hogy hazai árainak és gyártási költségeinek, illetve a Közösségbe irányuló exportárainak összehasonlítása azt mutatja, hogy a dömpingkülönbözet lényegesen alacsonyabb, mint az intézkedés jelenlegi szintje. Ezért a kérelmező azt állította, hogy az intézkedések jelenlegi szintű további alkalmazására már nem lenne szükség a dömping ellensúlyozásához. A kérelmező nyilvánvaló bizonyítékot szolgáltatott különösen arról, hogy megfelel a piacgazdasági elbánás feltételeinek.
3. Megindítás
(4)
Mivel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre az időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság úgy döntött, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján időközi felülvizsgálatot indít, melynek hatályát a DSRM-et érintő dömping kivizsgálására korlátozza. A Bizottság 2008. június 12-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) értesítést tett közzé a felülvizsgálat megindításáról, és megkezdte a vizsgálatot.
4. Érintett termék és hasonló termék
(5)
Az időközi felülvizsgálat által érintett termék („az érintett termék”) az eredeti rendeletben leírttal megegyező termék, azaz a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 6815 91 00, az ex 6815 99 10 és az ex 6815 99 90 KN-kód (TARIC-kódok: 6815910010, 6815991020 és 6815999020) alá besorolható, vegyileg lekötött, kiégetetlen, legalább 80 % MgO-t tartalmazó magnézia-összetevőjű magnéziatégla, függetlenül attól, hogy tartalmaz-e magnezitet.
(6)
A Kínában gyártott és belföldi piacon értékesített, valamint a Közösségbe exportált, illetve az USA-ban gyártott és értékesített érintett termék ugyanazokkal az alapvető fizikai, műszaki és kémiai tulajdonságokkal és felhasználással rendelkezik, ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek minősül.
5. Az érintett felek
(7)
A Bizottság hivatalosan értesítette a közösségi gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország hatóságait az időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy a megindításról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat, vagy szóbeli meghallgatást kérjenek. Minden olyan érdekelt fél lehetőséget kapott a meghallgatásra, aki azt kérte, és ismertette azokat a konkrét okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(8)
A Bizottság egy, a piacgazdasági elbánás igénylésére vonatkozó formanyomtatványt és egy kérdőívet küldött az DSRM-nek és kapcsolatban álló vállalatainak, és valamennyien határidőn belül meg is küldték válaszaikat. A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet az elemzéshez szükségesnek ítélt, továbbá ellenőrző látogatást tett a következő vállalatoknál:
a)
A Kínai Népköztársaságban
-
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Limited (a kérelmező), Dashiqiao, Liaoning tartomány
b)
Olaszországban
-
Duferco Commerciale S.p.A., Genova
c)
Franciaországban
-
Duferco, Aubervilliers
d)
Svájcban
-
Duferco SA, Lugano
6. Vizsgálati időszak
(9)
A dömpingre vonatkozó vizsgálat 2007. január 1-jétől2008. március 31-ig tartott („a vizsgálati” időszak vagy „VI”).
B. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
1. Piacgazdasági elbánás
(10)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően azon gyártók esetében, amelyekről megállapították, hogy eleget tesznek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek, vagyis ahol beigazolódik, hogy piacgazdasági feltételek érvényesülnek a hasonló termék gyártása és értékesítése tekintetében, a Kínából származó behozatalt érintő dömpingellenes vizsgálatok során rendes értéket kell meghatározni az említett cikk (1)-(6) bekezdésével összhangban. E követelményeket összefoglalóan a következőképpen határozzák meg:
-
az üzleti döntések a piac jelzéseihez igazodnak jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értékeket tükrözik,
-
a cégek egyetlen átlátható könyvelést vezetnek, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak („IAS”) megfelelően független könyvvizsgálat alá vetnek, és melyet minden területen alkalmaznak,
-
nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások,
-
a csődre és tulajdonra vonatkozó jogszabályok stabilitást és jogbiztonságot garantálnak,
-
a valutaátváltás piaci árfolyamon történik.
(11)
A kérelmező az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerinti piacgazdasági elbánást kért, és a megadott határidőn belül kellően megalapozott, piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó formanyomtatványt nyújtott be. Az abban ismertetett információkat és adatokat ezt követően helyszíni vizsgálat során ellenőrizték.
(12)
A vizsgálat során megállapították, hogy a kérelmező mind az öt piacgazdasági kritériumnak eleget tesz. Megállapítást nyert, hogy a vizsgálati időszak során a DSRM üzleti döntéseit bármiféle állami beavatkozás vagy nem piacgazdasági feltételekkel összefüggő torzítás nélkül hozta. A DSRM-re a kínai csődjogi és tulajdonjogi szabályok eltérések nélkül vonatkoznak. A vállalat független könyvvizsgáló által ellenőrzött könyveléssel és számviteli rendszerrel rendelkezik, és gyakorlatáról úgy ítélték meg, hogy az összhangban van az általános, nemzetközileg elfogadott számviteli elvekkel és a nemzetközi számviteli standardokkal. Megállapították, hogy a költségek és az árak a piaci értékeket tükrözik, és hogy a valutaváltás piaci árfolyamon történt.
(13)
A fenti tények és megfontolások alapján a kérelmezőnek megadható a piacgazdasági elbánás.
(14)
A közösségi gazdasági ágazat, a kérelmező és az exportáló ország hatóságai lehetőséget kaptak arra, hogy ismertessék a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatos álláspontjukat. Ezt követően a kérelmező és a közösségi gazdasági ágazat megtette észrevételeit.
(15)
A közösségi gazdasági ágazat érvelésében elmondta, hogy a kérelmező nem felelt meg az első kritériumnak, mivel a kínai kormány által az érintett termék gyártásához szükséges fő nyersanyagra vonatkozóan elrendelt különböző exportkorlátozások a nyersanyag árának torzulását eredményezték a belföldi piacon. Ennek következtében a kínai magnéziatégla-gyártók más országokban lévő versenytársaikhoz képest jobb feltételek mellett juthatnak a nyersanyaghoz.
(16)
A fenti állítás kivizsgálásához megvizsgálták a vételi árakat (forrás: Price Watch/Ipari ásványok), amelyeken a DSRM vásárolta a fő nyersanyagot, azaz a magnéziát, valamint a közösségi gazdasági ágazat nyilvános árajánlatát a kínai magnéziára. Az összehasonlításból kiderült, hogy az árkülönbség a vizsgálati időszak alatt jelentéktelennek volt mondható. Ezenfelül a vizsgálat során bebizonyosodott, hogy a DSRM több szállítótól is szabadon vásárolhatott magnéziát, és az árakban állami beavatkozás nélkül állapodtak meg. Ennek alapján úgy tűnik, hogy a nyersanyag tekintetében nem volt olyan esetleges ártorzulás, amely a vizsgálati időszak alatt jelentős hatással lett volna az adott vállalatra.
(17)
A fentiekben ismertetett tényállás megerősíti azokat a megállapításokat és azt a következtetést, hogy a DSRM-nek meg kell adni a piacgazdasági elbánást.
2. Rendes érték
(18)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először azt vizsgálta, hogy az DSRM-nek a hasonló termékre vonatkozó teljes belföldi értékesítésének volumene reprezentatív-e a Közösségbe irányuló teljes exporteladásával összevetve. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítések akkor tekinthetők reprezentatívnak, ha a belföldi összértékesítés volumene az adott termék Közösségbe irányuló teljes exportértékesítésének legalább 5 %-át eléri. A Bizottság úgy találta, hogy a DSRM belföldi piacon történő összes értékesítésének volumene reprezentatív.
(19)
Ezt követően a Bizottság azonosította a hasonló termék azon típusait, amelyeket a DSRM a belföldi piacon értékesített, és amelyek azonosak vagy összehasonlíthatóak a közösségi exportra értékesített termékek típusaival.
(20)
Minden egyes olyan terméktípus esetében, melyet a DSRM a belföldi piacon értékesített, és amely a közösségi exportra értékesített terméktípussal közvetlenül összehasonlíthatónak minősült, megállapították, hogy a nemzeti eladás volumene reprezentatívnak tekinthető-e az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a típus belföldi értékesítésének összvolumene a vizsgálati időszak során elérte a Közösségbe exportált összehasonlítható terméktípus értékesítési összvolumenének legalább 5 %-át.
(21)
Azt is megvizsgálták, hogy az egyes típusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint rendes kereskedelmi forgalom keretében történt értékesítéseknek tekinthetők-e. Ennek során az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piacon, független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(22)
Amennyiben egy bizonyos terméktípus a kiszámított gyártási költséggel megegyező vagy azt meghaladó nettó eladási áron értékesített mennyisége az adott típus teljes értékesítésének több mint 80 %-át képviselte, és ha az említett típus súlyozott átlagára megegyezett az egységnyi előállítási költséggel, vagy meghaladta azt, a rendes értéket a tényleges belföldi ár alapján állapították meg. Ez az ár az adott típusból a vizsgálati időszak során történt teljes hazai értékesítés árainak súlyozott átlagaként lett kiszámítva függetlenül attól, hogy az értékesítés nyereséges volt-e.
(23)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb akkora volt, mint a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-a, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet kizárólag a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti nyereséges, belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(24)
Amikor a DSRM által értékesített adott terméktípus belföldi árait nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapításához, más módszert kellett alkalmazni. Erre az esetre a Bizottság a számtanilag képzett rendes értéket alkalmazta. Az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban a rendes érték megállapítása úgy történt, hogy a terméktípusok előállítási költségeihez hozzáadták az eladási, az általános és adminisztratív költségek, valamint a nyereség ésszerű összegeit. Az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerint az eladási, általános és adminisztratív költségek, valamint a haszonkulcs összegei a DSRM-nek a hasonló termék rendes kereskedelmi forgalomban való értékesítéséhez kapcsolódó átlagos eladási, általános és adminisztratív költségein és nyereségén alapultak.
3. Exportár
(25)
Mivel az exportértékesítések a DSRM közösségi vagy svájci székhelyű, kapcsolatban álló importőrein keresztül történt, a gyártelepi exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően azon ár alapján kellett kiszámítani, amelyen az importált terméket először értékesítették viszonteladás formájában az első közösségbeli, független vevő számára, megfelelően kiigazítva azt a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költség, valamint az ésszerű eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség szerint. Ehhez a kapcsolatban álló importőrök eladási, általános és adminisztratív költségeit használták fel.
(26)
Ami az e célra használt ésszerű importőri haszonkulcsot illeti, a független importőröktől származó adatok hiányában, és mivel a jelenlegi időközi felülvizsgálat egyetlen vállalattal kapcsolatos dömping kivizsgálására korlátozódott, a haszonkulcsot egy együttműködő, független importőrnek az eredeti vizsgálat idején elért nyeresége alapján állapították meg.
(27)
A végső nyilvánosságra hozatalt követően a DSRM azt állította, hogy egyik kapcsolatban álló importőre esetében az exportár kiszámításához használt eladási, általános és adminisztratív költségek aránya nem tükrözi a valóságot, mivel azt a teljes forgalom részeként számították ki anélkül, hogy figyelembe vették volna azt, hogy a szóban forgó vállalat értékesítéseinek többsége jutalékalapon történt, és a forgalomban kizárólag a jutalékok összege lett feltüntetve.
(28)
Ezzel összefüggésben a Bizottság újra megvizsgálta az említett kapcsolatban álló importőr telephelyén tartott ellenőrzés során összegyűjtött bizonyítékokat. Ennek alapján elfogadták a DSRM állítását, majd felülvizsgálták az eladási, általános és adminisztratív költségeknek a kapcsolatban álló importőrön keresztüli számtanilag képzett exportár kiszámításához felhasznált arányát. Úgy ítélték meg, hogy az eladási, általános és adminisztratív költségek e módosított aránya egyben összhangban áll a többi kapcsolatban álló importőr esetében megállapítottakkal is.
4. Összehasonlítás
(29)
Az átlagos rendes értéket az érintett termék minden egyes típusára összehasonlították az átlagos exportárral, a gyári ár alapján, azonos kereskedelmi szinten és azonos közvetlen adózási szinten. A rendes érték és az exportárak tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették azokat a különbségeket, amelyek állítólag és bizonyítottan is befolyásolták az árakat, valamint azok összehasonlíthatóságát. E célból, amennyiben szükségszerű és indokolt volt, kiigazításokat végeztek a szállítási, a biztosítási, a kezelési, a rakodási és anyagmozgatási, valamint a hitelköltségekre és a jelenleg alkalmazandó dömpingellenes adókra vonatkozóan.
(30)
A vizsgálat megállapította, hogy az exportértékesítések után fizetett héa nem került visszatérítésre (még részben sem, mint az eredeti vizsgálat esetében). Az alaprendelet 20. cikke alapján a kérelmező számára nyújtott információkban ezért jelezték, hogy mind az exportárat, mind pedig a rendes értéket a fizetett vagy fizetendő héa alapján állapították meg. A kérelmező véleménye szerint ez a megközelítés jogellenes. Érvelése kapcsán a következőket kell megjegyezni.
(31)
Először is azt az érvelést illetően, mely szerint az eredeti vizsgálatban más módszert alkalmaztak (azaz a hozzáadottérték-adót levonták a rendes értékből és az exportárból egyaránt), hangsúlyozni kell, hogy a felülvizsgálati időszak alatt fennálló körülmények nem egyeztek meg az eredeti vizsgálati időszak körülményeivel. Míg - ahogyan a fentiekből is kiderül - az eredeti vizsgálati időszak alatt a héa részben visszatérítésre került, melynek következtében a 2. cikk (10) bekezdése értelmében kiigazításra volt szükség, a felülvizsgálati időszak alatt nem került sor az exportértékesítések után fizetett héa visszatérítésére. Ezért a héa tekintetében nem volt szükség sem az exportár, sem pedig a rendes érték kiigazítására. Még ha ez módszerbéli változásnak minősíthető is, az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdése értelmében indokolt, mivel a körülmények megváltoztak.
(32)
A kérelmező második érvelése szerint a felülvizsgálat során alkalmazott módszer mesterségesen növeli a dömpingkülönbözetet. Ez az érvelés nem fogadható el. Az alkalmazott módszer ugyanis semleges. Ugyanaz a hatása még akkor is, ha például egyes termékek vagy ügyletek vonatkozásában a vállalkozás olyan exportárat szab a Közösségnek, amely nem vezet dömpinghez. Más szóval még ha feltételezzük is, hogy a héa beszámítása az egyenlet mindkét oldalán növelné a két elem különbségét, ugyanez történne azon modellek esetében is, ahol nem volt dömping.
5. Dömpingkülönbözet
(33)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban, a rendes érték súlyozott átlagát az exportárak súlyozott átlagával hasonlították össze, típusonként, az érintett termék megfelelő típusára. Ez az összehasonlítás jelezte a dömping meglétét.
(34)
A DSRM esetében a nettó, közösségi határparitáson számított ár százalékában kifejezett, vámfizetés előtti dömpingkülönbözet 14,4 % volt.
C. A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE
(35)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban megvizsgálták azt is, hogy a bizonyítottan megváltozott körülmények indokoltan tartósnak tekinthetők-e.
(36)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban a DSRM nem kapott piacgazdasági elbánást, mivel számvitele nem volt összhangban a nemzetközileg elfogadott számviteli elvekkel és a nemzetközi számviteli standardokkal. Ugyanakkor egyéni elbánásban részesült.
(37)
2006. december 8-án, azaz az eredeti vizsgálatot követően a DSRM kínai-külföldi közös vállalattá vált a Duferco csoporttal azáltal, hogy ez utóbbi külföldi részvényesként 25 %-os vállalati részesedést szerzett. A jelenlegi vizsgálat rámutatott arra, hogy a részesedés alapvető változásokat eredményezett a DSRM irányítási és számviteli gyakorlatában. A DSRM ténylegesen elsajátította a Duferco csoport szakértelmét és támogatását a vezetői számvitelt és a pénzügyi ellenőrzést illetően, és a Duferco nemzetközi értékesítési hálózat részévé vált. A vizsgálat során kapott és beigazolódott bizonyítékok is azt mutatják, hogy a kérelmező vállalati struktúrájában bekövetkezett, említett változások tartósak.
(38)
Az eredeti vizsgálattal szemben, amikor is a rendes értéket a hasonló országtól szerzett adatok alapján állapították meg, a jelen felülvizsgálat során gyűjtött és ellenőrzött adatok rámutattak, hogy a DSRM-nek megadható a piacgazdasági elbánás, és ennek következtében a dömping kiszámítása történhet saját adatai alapján. E számítás eredménye azt mutatja, hogy az intézkedés jelenlegi szinten történő további alkalmazása már nem indokolt.
(39)
A fentiek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a felülvizsgálat megindítását eredményező körülmények valószínűleg nem fognak olyan mértékben megváltozni a közeljövőben, hogy az befolyásolná a jelenlegi felülvizsgálat megállapításait. Ennek megfelelően megállapítást nyert, hogy a változások tartósnak tekinthetők.
D. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(40)
A felülvizsgálat eredményei alapján helyénvalónak tűnik a DSRM-től származó érintett termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes vám 14,4 %-ra való módosítása.
(41)
Az érdekelt feleket tájékoztatták azon alapvető tényekről és szempontokról, melyek alapján az 1659/2005/EK rendelet módosítására irányuló javaslat szándéka megfogalmazódott, továbbá lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére. Észrevételeiket indokolt esetben figyelembe vették,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1659/2005/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésében szereplő táblázatban a Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd.-re vonatkozó bejegyzés helyébe a következő szöveg lép:
Gyártó
Dömpingellenes vám
Kiegészítő TARIC-kód
„Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd., Biangan Village, Nanlou Economic Development Zone, Dashiqiao City, Liaoning tartomány, 115100, KNK
14,4 %
A638”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2009. szeptember 7-én.