KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 498/2007
af 26. marts 2007
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (1), særlig artikel 102, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 1198/2006 (grundforordningen), træder i stedet for Rådets forordning (EF) nr. 1263/1999 (2) og (EF) nr. 2792/1999 (3) under hensyntagen til den udvikling, der er sket inden for fiskeriet, i fiskeriområderne og i indlandsfiskeriet. Der bør derfor fastsættes gennemførelsesbestemmelser til grundforordningen.
(2)
Der bør fastsættes detaljerede bestemmelser om fremlæggelsen af operationelle programmer. For at lette udarbejdelsen af de operationelle programmer og Kommissionens gennemgang og godkendelse af dem bør der fastlægges fælles regler for disse programmers opbygning og indhold, navnlig på grundlag af kravene i artikel 20 i grundforordningen.
(3)
Hvad angår støtte til foranstaltninger til tilpasning af EF-fiskerflåden bør medlemsstaterne redegøre for metoderne til beregning af præmier i de operationelle programmer.
(4)
Det bør præciseres, under hvilke betingelser motoreffektreduktionen kan opnås af en gruppe af fartøjer i henhold til grundforordningens artikel 25, stk. 4.
(5)
Visse udtryk, der særligt anvendes i forbindelse med akvakultur og forarbejdning og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter, bør defineres for at sikre, at de forstås på samme måde.
(6)
Medlemsstaterne bør i deres operationelle programmer redegøre for, hvordan de vil sikre, at mikrovirksomheder og små virksomheder får fortrinsret til støtte til produktive investeringer i akvakultur og investeringer i forarbejdning og afsætning.
(7)
Der bør fastsættes nærmere betingelser for støtte til dyresundhedsforanstaltninger med henblik på at sikre, at Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (4) overholdes.
(8)
Det bør fastsættes, hvilke udgifter til foranstaltninger af fælles interesse der er støtteberettigede.
(9)
Betingelserne for udvælgelse af fiskeriområderne i grundforordningens artikel 43 bør fastsættes.
(10)
De offentlig-private partnerskaber, hvortil der ydes støtte i henhold til grundforordningens artikel 45, bør opfylde visse nærmere betingelser.
(11)
Hvad angår støtte til bæredygtig udvikling af fiskeriområder, bør der være åbenhed om procedurerne for udvælgelse af grupper, så det sikres, at der udvælges relevante lokale udviklingsstrategier af høj kvalitet til at modtage støtte.
(12)
Der bør fastsættes regler, der er fælles for flere foranstaltninger. Af hensyn til en bedre målretning af investeringsoperationerne bør der især opstilles fælles regler for definitionen af støtteberettigede udgifter.
(13)
For at sikre, at oplysninger om de foreliggende finansieringsmuligheder spredes mest muligt og når ud til alle interesserede parter, og af hensyn til åbenheden bør det under hensyntagen til proportionalitetsprincippet fastsættes, hvad de informationsforanstaltninger, der er nødvendige for at informere potentielle modtagere om de finansieringsmuligheder, som Fællesskabet og medlemsstaterne sammen tilbyder gennem Den Europæiske Fiskerifond (EFF), som et minimum skal indeholde, herunder en forpligtelse til at sørge for offentlig omtale af de foranstaltninger, som en potentiel modtager skal træffe ved indgivelse af en ansøgning om finansiering, og af, hvilke udvælgelseskriterier der skal anvendes.
(14)
For at skabe større åbenhed om, hvordan EFF-støtten udnyttes, bør medlemsstaterne hvert år elektronisk eller på anden måde offentliggøre listen over modtagere, navnene på aktiviteterne og de beløb, der er tildelt til aktiviteterne af offentlige midler. Formålet med at gøre disse oplysninger tilgængelige for offentligheden er at skabe større åbenhed om den indsats, Fællesskabet gør for at udvikle fiskerisektoren, fiskeriområderne og indlandsfiskeriet, at forbedre den forsvarlige økonomiske forvaltning af de pågældende offentlige midler og især forbedre kontrollen med de offentlige midlers anvendelse og endelig at undgå fordrejning af konkurrencen mellem EFF-støttemodtagerne. Da de tilstræbte mål er af allerstørste betydning, er det under hensyn til proportionalitetsprincippet og kravet om beskyttelse af personoplysninger berettiget at fastsætte, at al relevant information skal offentliggøres over for den brede offentlighed, da dette ikke er mere vidtgående, end hvad der kræves i et demokratisk samfund og til forebyggelse af uregelmæssigheder.
(15)
For at sikre en bedre gennemførelse af informationsforanstaltningerne og en bedre udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen om informations- og pr-strategierne og resultaterne af dem bør der udpeges kontaktpersoner, som er ansvarlige for informations- og pr-foranstaltningerne.
(16)
Erfaringen fra programmeringsperioden 2000-2006 har vist, at det er nødvendigt at fastsætte detaljerede betingelser, som de finansieringstekniske instrumenter skal opfylde for at kunne finansieres i henhold til et operationelt program.
(17)
Under hensyntagen til grundforordningens artikel 59 og erfaringen bør det præciseres, hvilke forpligtelser forvaltningsmyndighederne har over for modtagerne i den fase forud for udvælgelsen og godkendelsen af de aktiviteter, som skal finansieres, hvilke aspekter kontrollen af de af modtagerne anmeldte udgifter skal omfatte, herunder administrativ kontrol af refusionsanmodninger og kontrol på stedet af individuelle aktiviteter, og hvilke betingelser der skal overholdes ved kontrol på stedet på stikprøvebasis.
(18)
Det bør også præciseres, hvilke oplysninger der skal anføres i regnskabsregistreringen af aktiviteterne, og hvilke oplysninger der skal gemmes som gennemførelsesdata, som forvaltningsmyndighederne skal registrere, lagre og efter anmodning sende til Kommissionen.
(19)
For at de udgifter, der er afholdt i henhold til de operationelle programmer, kan blive revideret korrekt, bør det fastsættes, hvilke krav et revisionsspor skal opfylde for at blive betragtet som tilstrækkeligt.
(20)
Revisionsmyndigheden har det overordnede ansvar for revisionen af aktiviteterne. For at sikre, at revisionen er tilstrækkeligt omfattende og effektiv og udføres efter de samme standarder i alle medlemsstaterne, bør der fastsættes betingelser, som revisionen skal opfylde.
(21)
Erfaringen har vist, at det er nødvendigt at opstille detaljerede retningslinjer for grundlaget for udtagning af stikprøver af aktiviteterne til revision, som revisionsmyndigheden skal anvende ved fastlæggelsen og godkendelsen af stikprøvemetoden, herunder visse tekniske kriterier, som skal anvendes på et tilfældigt statistisk udsnit, og faktorer, der skal tages højde for ved udvælgelse af et supplerende udsnit.
(22)
For at forenkle og harmonisere standarder for udarbejdelsen og fremlæggelsen af den revisionsstrategi, den årlige kontrolrapport og de erklæringer om afslutning, som revisionsmyndigheden er ansvarlig for i henhold til grundforordningens artikel 61, er det nødvendigt at fastsætte gennemførelsesbestemmelser for deres indhold og specificere arten og kvaliteten af de oplysninger, de bygger på.
(23)
For at sikre den mest effektive anvendelse af grundforordningens artikel 87 med hensyn til adgangen til bilag og Revisionsrettens og Kommissionens ret til aktindsigt i alle udgifts- og revisionsbilag bør forvaltningsmyndighederne sørge for, at oplysninger om navn og adresse på de organer, der opbevarer bilagene, er let tilgængelige, og bilagene bør udleveres frit til et vist minimum af personer og organer. I samme øjemed bør det fastsættes, hvilke datamedier der kan betragtes som almindeligt anerkendte med henblik på opbevaring af sådanne bilag. Til dette formål bør de nationale myndigheder fastsætte de procedurer, der er nødvendige for at sikre, at bilagene svarer til de originale bilag, hvis dette er relevant, og uden risiko kan anvendes til revisionsformål.
(24)
For at harmonisere standarderne for attestering af udgifter og udformning af betalingsanmodninger bør der fastsættes regler for, hvad attesterne og anmodningerne skal indeholde, og for arten og kvaliteten af de oplysninger, der ligger til grund for dem. Der bør fastsættes procedurer for bogføring af inddrivelige beløb og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af tilskuddet til en aktivitet, jf. grundforordningens artikel 60, litra f), og for underretning af Kommissionen herom.
(25)
I henhold til grundforordningens artikel 71 skal medlemsstaterne inden indgivelsen af den første anmodning om mellemliggende betaling eller senest 12 måneder efter godkendelsen af det operationelle program forelægge Kommissionen en beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne, en rapport om resultaterne af en vurdering af systemernes udformning og en udtalelse om, hvorvidt de er i overensstemmelse med forordningens bestemmelser om forvaltnings- og kontrolsystemer. Da disse dokumenter er nogle af de centrale oplysninger, Kommissionen i forbindelse med den delte forvaltning af EU-budgettet baserer sig på ved kontrollen af, at medlemsstaterne anvender den pågældende finansielle støtte i overensstemmelse med de gældende regler og principper, som er nødvendige for at beskytte EF's økonomiske interesser, bør der fastsættes detaljerede retningslinjer for, hvilke oplysninger disse dokumenter skal indeholde, og for, hvad der skal danne grundlag for vurderingen og udtalelsen.
(26)
I henhold til grundforordningens artikel 57 skal revisionsforanstaltningerne stå i forhold til de samlede offentlige udgifter, der tildeles det pågældende operationelle program. Hvis de offentlige udgifter, der er bevilget til det operationelle program, er begrænsede, bør medlemsstaten have mulighed for i højere grad at benytte nationale organer og følge nationale regler ved varetagelsen af visse funktioner i forbindelse med kontrol- og revisionsforanstaltningerne, og Kommissionen bør derfor fastsætte, hvilken kontrol og revision af aktiviteterne og hvilke forpligtelser der kan gennemføres af nationale organer efter nationale regler. I den forbindelse bør Kommissionen også sondre mellem de midler, ved hjælp af hvilke medlemsstaterne skal gennemføre attesteringen af udgifter og kontrollen af forvaltnings- og kontrolsystemet, og fastsætte betingelser for, hvordan den kan begrænse sin egen revision og basere sig på nationale organers forsikringer.
(27)
Medlemsstaterne skal som led i deres forvaltnings- og kontrolforpligtelser indberette og overvåge uregelmæssigheder. Der blev fastsat bestemmelser til gennemførelse af dette krav i Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 af 11. juli 1994 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uretmæssigt er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af strukturpolitikkerne, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område (5). Af klarheds- og forenklingshensyn bør disse bestemmelser indarbejdes i nærværende forordning.
(28)
Der bør gives Kommissionen mulighed for at godtgøre sagsomkostninger, når den anmoder en medlemsstat om at indlede eller videreføre en retssag for at inddrive uretmæssigt udbetalte beløb som følge af en uregelmæssighed, og for at få oplysninger, ud fra hvilke den kan træffe afgørelse om fordelingen af tabet af uinddrivelige beløb, jf. grundforordningens artikel 70, stk. 2. Der bør ligeledes fastsættes bestemmelser om løbende kontakt mellem Kommissionen og medlemsstaterne vedrørende uregelmæssigheder, om anvendelsen af de oplysninger, der gives til brug for risikovurderinger og udarbejdelse af rapporter, og om videregivelse af oplysninger til de relevante udvalg og komitéer.
(29)
For at begrænse den administrative byrde ved indberetningssystemet, samtidig med at den fornødne informationsformidling sikres, bør medlemsstaterne ikke være forpligtet til at indberette uregelmæssigheder, der involverer beløb under en vis grænse, medmindre Kommissionen udtrykkeligt anmoder om det, jf. dog de forpligtelser, der følger direkte af grundforordningens artikel 60, litra f).
(30)
Brugen af elektroniske medier til udveksling af oplysninger og finansielle data medfører forenkling, øget effektivitet, større åbenhed og tidsbesparelser. For at disse fordele kan udnyttes fuldt ud, samtidig med at sikkerheden ved dataudvekslingen garanteres, bør der oprettes et fælles edb-system og opstilles en liste over dokumenter af fælles interesse for Kommissionen og medlemsstaterne. Det bør derfor fastsættes, hvilket format hvert enkelt dokument skal have, og indgående beskrives, hvilke oplysninger dokumenterne skal indeholde. Af samme grunde bør det fastsættes, hvordan et sådant edb-system skal fungere med hensyn til identificering af den part, der er ansvarlig for fremsendelse og opdatering af dokumenter.
(31)
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (6) er det af hensyn til det niveau for sikkerhed og fortrolig behandling af oplysninger, der bør kræves i forbindelse med den finansielle forvaltning af midler fra EFF, til den seneste tekniske udvikling på området og til resultaterne af en cost-benefit-analyse nødvendigt at kræve brug af elektroniske signaturer.
(32)
For at sikre, at det fælles edb-system bliver udviklet hurtigt og kommer til at fungere korrekt, bør omkostningerne ved udviklingen af systemet finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, jf. grundforordningens artikel 46, stk. 1, og omkostningerne ved grænsefladen til nationale, regionale og lokale edb-systemer bør være berettiget til tilskud fra EFF i henhold til grundforordningens artikel 46.
(33)
På baggrund af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8) bør der i forbindelse med informations- og pr-foranstaltningerne og revisionsarbejdet i henhold til nærværende forordning træffes bestemmelse om, at Kommissionen og medlemsstaterne skal forhindre uautoriseret offentliggørelse af eller adgang til personoplysninger, og det bør præciseres, til hvilket formål Kommissionen og medlemsstaterne kan behandle sådanne oplysninger.
(34)
Kommissionens forordning (EF) nr. 2722/2000 af 13. december 2000 om betingelserne for, at der kan ydes støtte fra Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF) til udryddelse af patologiske risici inden for akvakultur (9), (EF) nr. 908/2000 af 2. maj 2000 om reglerne for beregning af den støtte, som medlemsstaterne tildeler producentorganisationer inden for sektoren for fiskeri og akvakultur (10) og (EF) nr. 366/2001 af 22. februar 2001 om gennemførelsesbestemmelser til de aktioner, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 (11) bør ophæves.
(35)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Den Europæiske Fiskerifond -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1198/2006 (grundforordningen) for så vidt angår:
a)
de operationelle programmers struktur og fremsendelsen af dem
b)
fiskeriforanstaltninger
c)
evaluering af de operationelle programmer
d)
information og pr-foranstaltninger
e)
finansieringstekniske instrumenter
f)
forvaltning, overvågning og kontrol
g)
uregelmæssigheder
h)
elektronisk dataudveksling
i)
personoplysninger.
Artikel 2
Særlige bestemmelser om visse operationelle programmer
For operationelle programmer, hvortil de samlede støtteberettigede offentlige udgifter ikke overstiger 90 mio. EUR i 2004-priser, fastsættes der særlige bestemmelser i artikel 28, stk. 2, og artikel 51, 52 og 53.
KAPITEL II
DE OPERATIONELLE PROGRAMMERS STRUKTUR OG FREMSENDELSEN AF DEM
Artikel 3
De operationelle programmers struktur og fremsendelsen af dem
1. Det operationelle programs indhold, jf. grundforordningens artikel 20, skal fastsættes i henhold til del A i bilag I til nærværende forordning og finansieringsplanen i henhold til del B i samme bilag.
Forhåndsevalueringen, jf. grundforordningens artikel 48, skal optages som bilag til det operationelle program.
2. De enkelte medlemsstater stiller en elektronisk udgave af deres operationelle program til rådighed for Kommissionen, og de opdaterer den efter hver programrevision. Medlemsstaterne fremsender anmodninger om revision af programmet, jf. grundforordningens artikel 18, elektronisk til Kommissionen i henhold til artikel 65 i nærværende forordning. Medlemsstaterne sender Kommissionen deres anmodninger om revision af det operationelle program, som vedrører tilskuddet fra Den Europæiske Fiskerifond (EFF) for det indeværende år, senest den 30. september samme år.
KAPITEL III
PRIORITEREDE AKSER
AFDELING 1
Prioriteret akse 1: foranstaltninger med henblik på tilpasning af EF-fiskerflåden
Artikel 4
Offentlig støtte til endeligt ophør med fiskerivirksomhed
1. Efter endeligt ophør med fiskerivirksomhed skal det pågældende fiskerfartøj definitivt slettes af EF-fiskerflåderegistret, og fiskerilicensen, der er forbundet med fartøjet, skal efter omstændighederne definitivt annulleres.
2. I det operationelle program skal metoderne til beregning af de præmier, der tildeles i henhold til grundforordningens artikel 23, nærmere angives.
3. Skyldes et fiskerfartøjs endelige ophør med fiskerivirksomhed, at det genanvendes som nævnt i grundforordningens artikel 23, stk. 1, litra b), justerer medlemsstaterne præmien i overensstemmelse hermed på grundlag af kriterier såsom markedsværdien af fiskerilicensen for fartøjet og fartøjets restværdi.
4. Hvis fiskerfartøjet går tabt i perioden mellem beslutningen om at yde præmie og det faktiske endelige ophør med fiskerivirksomhed, foretager forvaltningsmyndigheden en finansiel korrektion for et beløb svarende til den erstatning, der udbetales af forsikringsselskabet.
Artikel 5
Offentlig støtte til midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed
1. I det operationelle program skal metoderne til beregning af de præmier, der tildeles i henhold til grundforordningens artikel 24, nærmere angives.
2. I grundforordningens artikel 24, stk. 2, forstås ved »Fællesskabets finansielle støtte til sektoren« EFF's tilskud til den pågældende medlemsstats operationelle program.
Artikel 6
Investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 25 er forvaltningsmyndigheden ansvarlig for at vurdere, om nærværende artikels stk. 2-5 er overholdt, og sender efter anmodning Kommissionen alle relevante dokumenter.
2. De samlede støtteberettigede udgifter pr. fiskerfartøj, hvortil der kan ydes støtte i hele programmeringsperioden i henhold til grundforordningens artikel 25, undtagen samme artikels stk. 6, litra e), må ikke overstige det maksimumsbeløb, der fastsættes på grundlag af objektive kriterier, såsom de i grundforordningens artikel 23, stk. 3, opførte, der er anført i det operationelle program.
3. Motoreffektreduktionen på 20 % kan opnås af en gruppe fartøjer, jf. grundforordningens artikel 25, stk. 4, hvis alle nedenstående betingelser er opfyldt:
a)
alle fartøjer, der tilhører samme gruppe, skal være angivet individuelt
b)
alle fartøjer, der tilhører samme gruppe, skal udøve fiskeri i de samme forvaltningsområder
c)
alle fartøjer, der tilhører samme gruppe, skal anvende samme primære fiskeredskaber, jf. tillæg III (afsnit C) til Kommissionens forordning (EF) nr. 1639/2001 (12)
d)
der må højst være 50 fartøjer i gruppen.
4. Offentligt støttet afgang af fiskerikapacitet fra fiskerflåden må ikke medregnes i den motoreffektreduktion på 20 %, som kan opnås af en gruppe fartøjer, jf. grundforordningens artikel 25, stk. 4.
5. Den finansielle støtte, der ydes i henhold til grundforordningens artikel 25, stk. 6, litra e), må kun ydes til udstyr og modernisering, der skal beskytte fangster og redskaber mod vilde rovdyr, der tilhører en beskyttet art, jf. Rådets direktiv 79/409/EØF (13) og 92/43/EØF (14).
Artikel 7
Kystfiskeri af mindre omfang
1. Hvis satsen for private tilskud nedsættes i henhold til grundforordningens artikel 26, stk. 2, skal satsen for det offentlige tilskud forhøjes tilsvarende. EFF-tilskuddet skal beregnes efter de satser, der er fastsat i grundforordningens artikel 53, i forhold til den derved fremkomne offentlige støtte.
2. I det operationelle program skal der redegøres for metoderne til beregning af de præmier, som ydes til kystfiskeri af mindre omfang i henhold til grundforordningens artikel 26, stk. 3 og 4.
3. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 26, stk. 4, litra b), forstås ved »fiskerivarer« fiskerivarer, der stammer fra fangster taget af fartøjer, som udøver kystfiskeri af mindre omfang.
Artikel 8
Socioøkonomisk kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden
1. I det operationelle program skal der redegøres for metoderne til beregning af den socioøkonomiske kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden, der ydes i henhold til grundforordningens artikel 27.
2. Der kan ydes tilskud fra EFF til støtte til førtidspensionering i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 1, litra d), også når den udbetales til modtagerne efter den 31. december 2015, såfremt den er blevet indsat på en spærret konto til det formål inden denne dato.
AFDELING 2
Prioriteret akse 2: akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter
Artikel 9
Anvendelsesområde for intervention i akvakulturproduktion
Støtte i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, kan ydes til dækning af omkostningerne til de vurderinger, som er omhandlet i Rådets direktiv 85/337/EØF (15).
Artikel 10
Foranstaltninger til produktive investeringer i akvakultur
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 29, stk. 1, litra a), b) og c), gælder følgende definitioner:
a)
»nye arter«: arter, som der kun er en beskeden eller slet ingen akvakulturproduktion af i medlemsstaten, og som der er gode afsætningsudsigter for
b)
»arter med gode afsætningsudsigter«: arter, for hvilke prognoser på mellemlang sigt viser, at efterspørgslen sandsynligvis vil overstige udbuddet
c)
»metoder, der normalt anvendes inden for akvakultursektoren«: akvakulturaktiviteter, der udføres i overensstemmelse med gældende lovgivning på sundheds-, veterinær- og miljøområdet
d)
»traditionel akvakultur«: gamle metoder, der er knyttet til et givet områdes social- og kulturarv.
2. Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 29, kan ydes til servicefartøjer til akvakulturformål. Fiskerfartøjer som defineret i artikel 3, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (16) betragtes ikke som servicefartøjer til akvakulturformål, selv om de udelukkende anvendes inden for akvakultur.
3. Uanset grundforordningens artikel 35, stk. 6, kan støtte i henhold til grundforordningens artikel 29 ydes til investeringer i detailhandel på akvakulturbrug, når handlen udgør en integreret del af akvakulturbruget.
4. Hvis medlemsstaterne benytter muligheden i grundforordningens artikel 29, stk. 1, litra a), skal de indføre mekanismer for at stille resultaterne af fremadrettede markedsanalyser af akvakulturarter til rådighed for forvaltningsmyndigheden.
5. Med hensyn til foranstaltningerne i grundforordningens artikel 29 gør medlemsstaterne i deres operationelle programmer rede for, hvordan støtten til mikrovirksomheder og små virksomheder skal prioriteres.
Artikel 11
Miljøvenlige akvakulturforanstaltninger
1. Ydes der støtte til de formål, som er nævnt i grundforordningens artikel 30, kontrollerer medlemsstaterne, at modtagerne af støtten overholder forpligtelserne til miljøvenlig akvakultur senest tre år efter godkendelsen af aktiviteten, og når aktiviteten er gennemført.
2. Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 30, stk. 2, litra b), må kun ydes til dækning af omkostningerne ved deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS), der går forud for godkendelsen af ordningen for en individuel virksomhed.
3. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 30, stk. 2, litra c), forstås ved »økologisk akvakultur« akvakulturaktiviteter, hvorved der efter den økologiske produktionsmetode, jf. artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (17), produceres opdrættede akvatiske arter, der er forsynet med angivelser heraf. Indtil Fællesskabets vedtagelse af nærmere regler om produktion, herunder regler om omstilling for økologisk akvakultur, finder de nationale regler eller i mangel heraf private standarder for økologisk akvakultur, som medlemsstaterne har godkendt eller anerkendt, anvendelse.
4. Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 30, stk. 2, litra d), kan kun ydes til overholdelse af særlige begrænsninger eller bestemmelser for Natura 2000-områder, som er indført ved nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 79/409/EØF og direktiv 92/43/EØF.
5. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 30, stk. 3, forstås ved »normal god akvakulturpraksis« overholdelse af gældende lovgivning på sundheds-, veterinær- og miljøområdet og anvendelse af produktionsprotokoller, der forhindrer ressourcespild og undgåelig forurening.
Artikel 12
Dyresundhedsforanstaltninger
1. Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 32, kan omfatte:
a)
i forbindelse med eksotiske sygdomme inden for akvakultur opført i artikel 3 i Rådets beslutning 90/424/EØF (18), bekæmpelsesforanstaltninger, der anvendes i henhold til kapitel V, afdeling 3, i direktiv 2006/88/EF
b)
i forbindelse med ikke-eksotiske sygdomme inden for akvakultur opført i bilaget til beslutning 90/424/EØF, udryddelsesprogrammer, der udarbejdes og godkendes i henhold til artikel 44, stk. 2, i direktiv 2006/88/EF.
2. Forvaltningsmyndigheden for det operationelle program beslutter, om den vil yde tilskud til finansiering af bekæmpelsesforanstaltninger nævnt i stk. 1, litra a), eller af et udryddelsesprogram nævnt i stk. 1, litra b), og vedtager nærmere bestemmelser for sit tilskud, før foranstaltningerne eller programmet forelægges i henhold til beslutning 90/424/EØF.
3. Godkender Kommissionen ikke de bekæmpelsesforanstaltninger eller det udryddelsesprogram, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, i henhold til artikel 24 i beslutning 90/424/EØF, føres de midler, der er afsat til tilskuddet, straks tilbage til det operationelle programs budget.
4. Er værdien af de støtteberettigede omkostninger ved den foranstaltning, som Kommissionen har godkendt i henhold til artikel 24 i beslutning 90/424/EØF, lavere end det beløb, som forvaltningsmyndigheden har disponeret over, kan medlemsstaten genanvende forskellen til sit operationelle program.
5. Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 32, kan ikke ydes til overvågning, der skal påvise frihed for en sygdom for at opnå status som officielt sygdomsfri, eller til dækning af faste omkostninger, som f.eks. de officielle veterinærmyndigheders omkostninger.
Artikel 13
Indlandsfiskeri
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 33 forstås ved »fartøjer, der udelukkende fisker i indre farvande« fartøjer, der udøver erhvervsfiskeri i indenlandske farvande, og som ikke er optaget i EF-fiskerflåderegistret.
2. Fartøjer med en længde på under 12 m, der ikke anvender trukne redskaber, og som udøver indlandsfiskeri, kan få støtte til investeringer omhandlet i grundforordningens artikel 33, stk. 2, andet afsnit, og artikel 25 med samme støtteintensitet som fastsat for fartøjer, der udøver kystfiskeri af mindre omfang, jf. grundforordningens artikel 26.
3. Medlemsstaterne fastsætter i deres operationelle programmer, hvordan de vil sikre, at de investeringer, der støttes i henhold til grundforordningens artikel 33, ikke bringer balancen mellem flådens størrelse og de fiskeressourcer, der er til rådighed, i fare.
Artikel 14
Investeringer i forarbejdning og afsætning
1. EFF kan støtte investeringer i ekstraktion af dioxin eller andre stoffer fra fiskemel eller fiskeolie, der er skadelige for menneskers sundhed, i henhold til grundforordningens artikel 34, også når færdigvarerne skal anvendes eller forarbejdes til andre formål end konsum.
2. For de foranstaltninger, der er omhandlet i grundforordningens artikel 35, gør medlemsstaterne i deres operationelle programmer rede for, hvordan støtten til mikrovirksomheder og små virksomheder vil blive prioriteret.
AFDELING 3
Prioriteret akse 3: foranstaltninger af fælles interesse
Artikel 15
Kollektive aktioner
1. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 37 kan ikke ydes til dækning af omkostninger ved forsøgsfiskeri.
2. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 37, stk. 1, litra n), kan ydes til:
a)
oprettelse af producentorganisationer for at lette oprettelsen og driften af producentorganisationer, der anerkendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (19) efter den 1. januar 2007
b)
gennemførelse af planer fra producentorganisationer, der har fået udstedt en særlig anerkendelse i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 104/2000, for at lette gennemførelsen af deres planer for at forbedre deres varers kvalitet,
eller
c)
omstrukturering af producentorganisationer for at øge deres effektivitet i overensstemmelse med markedets krav.
3. Den støtte, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra b), nedsættes gradvis over tre år fra tidspunktet for den særlige anerkendelse i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 104/2000.
Artikel 16
Foranstaltninger til beskyttelse og udvikling af den akvatiske fauna og flora
1. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 38, stk. 2, første afsnit, litra a), vedrører foranstaltninger til bygning og etablering af kunstige rev eller andre anlæg fremstillet af holdbare elementer.
Støtten kan ydes til arbejder, der går forud for etableringen, herunder undersøgelser, komponenter, afmærkning, transport og samling af anlæg og videnskabelig overvågning.
2. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 38, stk. 2, kan ikke ydes til indretninger, der tiltrækker fisk.
3. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 38, stk. 2, første afsnit, litra c), kan ydes til dækning af udgifter til de bevarelsesforanstaltninger, der er nødvendige for steder, som tilhører det europæiske økologiske net Natura 2000. Støtten kan ydes til udarbejdelse af forvaltningsplaner, -strategier og -ordninger, infrastruktur, herunder afskrivning på og udstyr til reservater, uddannelse af personale på reservater og relevante undersøgelser.
4. Støtte i henhold til grundforordningens artikel 38, stk. 2, første afsnit, litra c), kan ikke ydes som kompensation for afkald på rettigheder eller indkomsttab eller til dækning af ansattes lønninger.
5. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 38, stk. 2, andet afsnit, forstås ved »direkte udsætning« udsætning af levende vandorganismer, uanset om de er produceret i klækningsanlæg eller er fanget andetsteds.
Artikel 17
Landingssteder
Ydes der støtte til investeringer for at omstrukturere landingssteder og forbedre forholdene for fisk, der landes af kystfiskere på eksisterende landingssteder, jf. grundforordningens artikel 39, stk. 1, andet afsnit, sørger medlemsstaterne for, at hygiejnebestemmelserne overholdes, og at kontrolforanstaltningerne håndhæves på de pågældende landingssteder.
Artikel 18
Udvikling af nye markeder og forbrugerkampagner
1. Støtte til salgsfremmende foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 40, stk. 3, litra a), d), e) og g), kan især ydes til:
a)
dækning af udgifter til reklamebureauer og andre tjenesteydere, der medvirker til at forberede og gennemføre reklamekampagner
b)
køb eller leje af medieplads og udformning af slogans og mærkesedler til brug under reklamekampagnerne
c)
publikationsudgifter og udgifter til eksternt personale, der er nødvendigt til gennemførelse af kampagnerne
d)
tilrettelæggelse af og deltagelse i messer og udstillinger.
2. Der kan først ydes støtte til fremme af produkter, der er beskyttet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (20), fra det tidspunkt, hvor betegnelsen er blevet registreret, jf. artikel 7 i nævnte forordning.
Artikel 19
Pilotprojekter
1. Der ydes ingen støtte i henhold til grundforordningens artikel 41 til forsøgsfiskeri.
2. Ydes der støtte til et givet pilotprojekt, jf. grundforordningens artikel 41, sørger forvaltningsmyndigheden for, at pilotprojektet følges op videnskabeligt, og at der foretages en passende kvalitativ vurdering af de tekniske rapporter, der er nævnt i grundforordningens artikel 41, stk. 3.
3. Pilotprojekter må ikke være af direkte kommerciel art. Eventuelle indtægter, som opnås under gennemførelsen af et pilotprojekt, trækkes fra den offentlige støtte til aktiviteten.
4. Hvis de samlede omkostninger i forbindelse med et pilotprojekt overstiger 1 mio. EUR, skal forvaltningsmyndigheden, før det godkendes, kræve projektet vurderet af et uvildigt videnskabeligt organ.
Artikel 20
Ombygning af fiskerfartøjer med henblik på anvendelse til andre formål
Den støtte, der er omhandlet i grundforordningens artikel 42, kan kun ydes til ombygning af et fiskerfartøj med henblik på anvendelse af det til andre formål, hvis det pågældende fartøj er endeligt slettet af fiskerflåderegistret og en eventuel dermed forbunden fiskerilicens endeligt er annulleret.
AFDELING 4
Prioriteret akse 4: bæredygtig udvikling af fiskeriområder
Artikel 21
Mål og foranstaltninger
Støtte i henhold til grundforordningens artikel 43 skal ydes til:
a)
gennemførelse af lokale udviklingsstrategier, jf. grundforordningens artikel 45, stk. 2, og artikel 24 i nærværende forordning, for at nå de mål, der er nævnt i grundforordningens artikel 43, stk. 2, litra a), b) og c), ved hjælp af de støtteberettigede foranstaltninger, der er omhandlet i samme forordnings artikel 44, stk. 1, litra a)-g), i) og j), og artikel 44, stk. 2 og 3
b)
gennemførelse af interregionalt og tværnationalt samarbejde mellem grupper i fiskeriområder, jf. grundforordningens artikel 44, stk. 1, litra h), især ved oprettelse af netværk og udbredelse af bedste praksis for at nå de mål, der er nævnt i samme forordnings artikel 43, stk. 2, litra d).
Artikel 22
Prioriteret akse 4 - geografisk anvendelse
1. I det operationelle program skal det præciseres, hvilke procedurer og kriterier fiskeriområderne udvælges efter. Medlemsstaterne træffer afgørelse om, hvordan de vil anvende grundforordningens artikel 43, stk. 3 og 4.
2. De fiskeriområder, der udvælges, behøver ikke nødvendigvis at falde sammen med en national områdeinddeling eller med områder, som er oprettet med henblik på intervention i henhold til strukturfondenes mål.
Artikel 23
Procedurer og kriterier for udvælgelse af grupper
1. En gruppe som nævnt i grundforordningens artikel 45, stk. 1, skal sammensættes på en sådan måde, at den er i stand til at udarbejde og gennemføre en udviklingsstrategi i det pågældende område.
Der skal foretages en vurdering af partnerskabets relevans og effektivitet på grundlag af dets sammensætning og dets åbenhed og klarhed i forbindelse med opgave- og ansvarsfordelingen.
Der skal være garanti for, at partnerne er i stand til at udføre de opgaver, de har fået tildelt, og for effektiviteten og beslutningstagningen.
Partnerskabet skal også på det beslutningstagende niveau omfatte repræsentanter for fiskeriet og andre relevante lokale socioøkonomiske sektorer.
2. »Gruppens« administrative kapacitet anses for at være tilstrækkelig, hvis gruppen:
a)
enten udvælger en partner i partnerskabskredsen som administrativ leder, der garanterer, at partnerskabet fungerer,
eller
b)
slutter sig sammen i en retligt stiftet fælles struktur, hvis vedtægter garanterer, at partnerskabet fungerer tilfredsstillende.
3. Får gruppen til opgave at forvalte offentlige midler, skal dens finansielle kapacitet vurderes:
a)
med hensyn til, om den administrative leder er i stand til at forvalte midlerne, jf. stk. 2, litra a)
b)
med hensyn til, om den fælles struktur er i stand til at forvalte midlerne, jf. stk. 2, litra b).
4. De grupper, der skal gennemføre lokale udviklingsstrategier, udvælges senest fire år efter godkendelsen af det operationelle program. Der kan fastsættes længere frister, hvis forvaltningsmyndigheden iværksætter mere end en udvælgelsesprocedure for grupperne.
5. Det operationelle program skal omfatte følgende:
a)
procedurerne og kriterierne for udvælgelse af grupperne og antallet af grupper, som medlemsstaten agter at udvælge; de udvælgelseskriterier, der er nævnt i grundforordningens artikel 45 og i nærværende artikel, udgør et minimum og kan suppleres med særlige nationale kriterier; procedurerne skal være gennemsigtige, give tilstrækkelig pr og efter omstændighederne sikre konkurrence mellem de grupper, der foreslår lokale udviklingsstrategier
b)
forvaltningsbestemmelserne og procedurerne for pengestrømmenes tilvejebringelse og cirkulation frem til modtageren; det skal især beskrives, hvordan grupperne inddrages i forvaltnings-, overvågnings- og kontrolsystemerne.
Artikel 24
Lokal udviklingsstrategi
Den lokale udviklingsstrategi, som gruppen foreslår i henhold til grundforordningens artikel 45, stk. 2, skal:
a)
være integreret og baseret på samspil mellem de involverede partnere, sektorer og aktiviteter og være videregående end en blot samling af aktiviteter eller en sammensætning af sektorforanstaltninger
b)
være i overensstemmelse med fiskeriområdets behov, især på det socioøkonomiske område
c)
bevise, at den er bæredygtig
d)
supplere andre interventioner i det pågældende område.
Artikel 25
Gennemførelse af lokal udviklingsstrategi
1. Uanset grundforordningens artikel 45, stk. 2, udvælger gruppen de aktiviteter, der skal finansieres inden for rammerne af den lokale udviklingsstrategi.
2. Får gruppen til opgave at forvalte offentlige midler, opretter den en særskilt konto for gennemførelse af den lokale udviklingsstrategi.
AFDELING 5
Fælles bestemmelser for flere foranstaltninger
Artikel 26
Fælles bestemmelser for prioriteret akse 1 til 4
Følgende udgifter er ikke berettiget til tilskud fra EFF:
a)
køb af infrastruktur, der anvendes til livslang læring, for et beløb, der overstiger 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til den pågældende aktivitet, ved anvendelse af grundforordningens artikel 28, stk. 3, artikel 34, stk. 3, artikel 37, stk. 1, litra i), og artikel 44, stk. 2
b)
den del af køretøjsomkostningerne, der ikke direkte har forbindelse med aktiviteten.
KAPITEL IV
EVALUERING AF DE OPERATIONELLE PROGRAMMER
Artikel 27
Mellemliggende evalueringer
Medlemsstaterne sender de mellemliggende evalueringer, der er nævnt i grundforordningens artikel 49, senest den 30. juni 2011. Kommissionen kan beslutte at afbryde betalingsfristen i henhold til grundforordningens artikel 88, hvis en medlemsstat ikke har overholdt denne forpligtelse.
KAPITEL V
INFORMATION OG OFFENTLIG OMTALE
Artikel 28
Beskrivelse af informations- og pr-foranstaltningerne i det operationelle program og i de årlige og endelige rapporter om gennemførelsen
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 20, stk. 1, litra g), nr. v), skal det operationelle program mindst omfatte følgende elementer:
a)
indholdet af de informations- og pr-foranstaltninger, som medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden skal træffe over for potentielle modtagere og modtagere, og et vejledende budget for dem
b)
indholdet i de informations- og pr-foranstaltninger, som medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden skal træffe over for offentligheden, og et vejledende budget for dem
c)
de forvaltningskontorer eller -organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af informations- og pr-foranstaltningerne
d)
beskrivelse af, hvordan informations- og pr-foranstaltningerne skal evalueres med hensyn til synliggørelse af og oplysning om det operationelle program og Fællesskabets rolle.
2. For de operationelle programmer, der er nævnt i artikel 2, gælder stk. 1, litra c) og d), i nærværende artikel ikke.
3. De årlige rapporter og den endelige rapport om gennemførelsen af et operationelt program, jf. grundforordningens artikel 67, skal omfatte følgende:
a)
gennemførte informations- og pr-foranstaltninger
b)
de ordninger, der gælder for de informations- og pr-foranstaltninger, som er nævnt i nærværende forordnings artikel 31, stk. 2, litra d), herunder eventuelt den elektroniske adresse, hvor disse data er tilgængelige.
Den årlige rapport om gennemførelsen for 2010 og den endelige gennemførelsesrapport, der er nævnt i grundforordningens artikel 67, skal indeholde et kapitel med en vurdering af resultaterne af informations- og pr-foranstaltningerne med hensyn til synliggørelse af og oplysning om det operationelle program og Fællesskabets rolle, jf. nærværende artikels stk. 1, litra d).
Artikel 29
Informationsforanstaltninger over for potentielle modtagere
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 51, stk. 2, litra a), sørger forvaltningsmyndigheden for bred formidling af det operationelle program med nærmere oplysninger om det finansielle tilskud fra EFF, og for, at det er tilgængeligt for alle interesserede parter. Forvaltningsmyndigheden sørger desuden for, at oplysninger om de finansieringsmuligheder, som den fælles bistand fra Fællesskabet og medlemsstaten giver igennem det operationelle program, formidles videst muligt.
2. Forvaltningsmyndigheden giver som et minimum potentielle modtagere klar og detaljeret information om følgende:
a)
betingelserne for at komme i betragtning til støtte i forbindelse med et operationelt program
b)
en beskrivelse af procedurerne for behandling af støtteansøgninger og sagsbehandlingstiden
c)
kriterierne for udvælgelse af de aktiviteter, der skal finansieres
d)
nationale, regionale og lokale kontaktpersoner, som kan informere om det operationelle program.
3. Forvaltningsmyndigheden underretter potentielle modtagere om offentliggørelsen i henhold til artikel 31, stk. 2, litra d).
4. Forvaltningsmyndigheden inddrager mindst et af følgende organer, som kan formidle informationen i stk. 2 bredt, i informations- og pr-foranstaltningerne i overensstemmelse med national lovgivning og praksis:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder og udviklingskontorer
b)
erhvervs- og fagorganisationer
c)
arbejdsmarkedets parter
d)
ikke-statslige organisationer
e)
brancheorganisationer
f)
informationscentre for den Europæiske Union samt Kommissionens repræsentanter i medlemsstaterne
g)
uddannelsesinstitutioner.
Artikel 30
Informationsforanstaltninger over for modtagere
Forvaltningsmyndigheden underretter modtagerne om, at de, når de accepterer støtten, samtidig accepterer at figurere på den liste over modtagere, der offentliggøres i henhold til artikel 31, stk. 2, litra d).
Artikel 31
Forvaltningsmyndighedens ansvar for informations- og pr-foranstaltninger over for offentligheden
Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 51, stk. 2, litra c), sørger forvaltningsmyndigheden for, at informations- og pr-foranstaltningerne over for offentligheden gennemføres, så der opnås den bredest mulige mediedækning med brug af forskellige kommunikationsformer og -metoder på det rette områdeniveau.
Forvaltningsmyndigheden er ansvarlig for mindst at tilrettelægge følgende informations- og pr-foranstaltninger:
a)
en større informationsaktivitet i forbindelse med lanceringen af det operationelle program
b)
mindst én større informationsaktivitet om året, der viser det operationelle programs resultater
c)
flagning med Den Europæiske Unions flag i en uge, begyndende den 9. maj, foran forvaltningsmyndighedens bygning
d)
offentliggørelse i elektronisk eller anden form af listen over modtagere, aktiviteternes betegnelse og de offentlige midler, der er tildelt til hver aktivitet.
Navnene på deltagerne i EFF-støttede aktiviteter til forbedring af faglige kvalifikationer og uddannelse og modtagerne af støtte til tidlig afgang fra fiskeriet, herunder førtidspensionering, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 1, litra d), offentliggøres ikke.
Artikel 32
Modtagerens ansvar for informations- og pr-foranstaltninger over for offentligheden
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 51 er modtageren ansvarlig for at informere offentligheden om den støtte, der er modtaget fra EFF, ved hjælp af de foranstaltninger, der er fastsat i nærværende artikels stk. 2, 3 og 4.
2. Overstiger de samlede støtteberettigede omkostninger ved en aktivitet, der medfinansieres af EFF, 500 000 EUR, og er der tale om finansiering af infrastruktur eller bygge- og anlægsarbejder, skal modtageren opsætte et stort skilt på det sted, hvor aktiviteten gennemføres, så længe arbejdet står på. De oplysninger, der er nævnt i artikel 33, skal fylde mindst 25 % af skiltet.
Når aktiviteten er fuldført, erstattes skiltet af en varig plade, jf. stk. 3.
3. Overstiger de samlede støtteberettigede omkostninger ved en aktivitet 500 000 EUR, og er der tale om køb af en fysisk genstand, finansiering af infrastruktur eller bygge- og anlægsarbejder, skal modtageren opsætte en permanent informationsplade, der er klart synlig og af anseelig størrelse, senest seks måneder efter fuldførelsen af aktiviteten.
På pladen skal angives aktivitetens art og betegnelse samt de oplysninger, der er nævnt i artikel 33. De oplysninger, der er nævnt i artikel 33, skal fylde mindst 25 % af pladen.
Der skal endvidere opsættes en informationsplade ved de lokaler, hvor de grupper, der finansieres under prioriteret akse 4 i grundforordningen, holder til.
4. I relevante tilfælde sørger modtageren for, at deltagerne i en aktivitet, der medfinansieres af EFF, bliver informeret om finansieringen.
Modtageren sørger for, at det tydeligt fremgår, at den aktivitet, der gennemføres, er udvalgt som led i et operationelt program, som medfinansieres af EFF.
Alle dokumenter, herunder deltagerbeviser eller andre attester, i forbindelse med en sådan aktivitet, skal indeholde oplysning om, at det operationelle program er medfinansieret af EFF.
Artikel 33
Tekniske karakteristika ved informations- og pr-foranstaltninger for aktiviteten
1. Alle informations- og pr-foranstaltninger rettet mod modtagere, potentielle modtagere og offentligheden skal indeholde følgende:
a)
Den Europæiske Unions logo i overensstemmelse med de grafiske standarder, der er fastsat i bilag II, og en henvisning til Den Europæiske Union
b)
en henvisning til EFF: »Den Europæiske Fiskerifond«
c)
et slogan, som vælges af forvaltningsmyndigheden, og som fremhæver merværdien ved EF-støtten, helst »Vi investerer i bæredygtigt fiskeri«.
2. Stk. 1, litra b) og c), finder ikke anvendelse på små reklamegenstande.
KAPITEL VI
FINANSIERINGSTEKNISKE INSTRUMENTER
Artikel 34
Generelle bestemmelser for alle finansieringstekniske instrumenter
1. I henhold til grundforordningens artikel 55, stk. 8, kan EFF som led i et operationelt program medfinansiere udgifter til en aktivitet, der omfatter tilskud til finansieringstekniske instrumenter, såsom venturekapitalfonde, garantifonde og lånefonde, herunder gennem holdingfonde, til fordel for virksomheder, primært små og mellemstore virksomheder (SMV'er), herunder mikrovirksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (21) fra den 1. januar 2005.
De finansieringstekniske instrumenter skal have form af foranstaltninger, som udgør tilbagebetalingspligtige investeringer eller garantier for tilbagebetalingspligtige investeringer eller begge dele. Betingelserne i artikel 35, 36 og 37 finder anvendelse på dem.
2. Udgiftsoversigten for finansieringstekniske instrumenter skal indeholde de samlede udgifter, der er betalt til etablering af eller som tilskud til instrumenterne. Ved delvis eller endelig afslutning af et operationelt program er de støtteberettigede udgifter de samlede betalinger til investeringer i virksomheder fra hvert af de finansieringstekniske instrumenter, der er nævnt i stk. 1, eller alle de garantier, der er stillet, herunder beløb, som garantifondene har afsat til garantier, og støtteberettigede forvaltningsomkostninger. Den tilsvarende udgiftsoversigt skal korrigeres i overensstemmelse hermed.
3. Renter af betalinger fra det operationelle program til finansieringstekniske instrumenter anvendes til at finansiere finansieringstekniske instrumenter for små og mellemstore virksomheder, herunder mikrovirksomheder.
4. Midler, der returneres til aktiviteten fra investeringer, der er foretaget med de finansieringstekniske instrumenter, eller som bliver tilbage, efter at alle garantier er blevet indfriet, genanvendes af de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder til gavn for små og mellemstore virksomheder, herunder mikrovirksomheder.
Artikel 35
Betingelser for alle finansieringstekniske instrumenter
1. Når EFF finansierer aktiviteter, som omfatter finansieringstekniske instrumenter, herunder aktiviteter, som organiseres via holdingfonde, skal medfinansieringspartnerne eller andelshaverne/aktionærerne eller deres befuldmægtigede repræsentant fremlægge en forretningsplan.
Forretningsplanen skal vurderes og dens gennemførelse overvåges af medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden eller under deres ansvar. Ved vurderingen af, om de finansieringstekniske instrumenters investeringer er økonomisk levedygtige, tages der hensyn til alle de indtægtskilder, som de pågældende virksomheder har.
2. Forretningsplanen i henhold til stk. 1 skal mindst omfatte følgende:
a)
målmarkedet for de pågældende virksomheder og kriterierne og betingelserne for finansiering
b)
det finansieringstekniske instruments driftsbudget
c)
ejerforholdene bag det finansieringstekniske instrument
d)
medfinansieringspartnere eller andelshavere/aktionærer
e)
det finansieringstekniske instruments vedtægter
f)
bestemmelser om ledelsens professionelle erfaring, kompetence og uafhængighed
g)
begrundelsen for behovet for tilskuddet fra EFF og den tilsigtede anvendelse af det
h)
desinvesteringspolitikken over for virksomheder
i)
bestemmelserne om likvidation af det finansieringstekniske instrument, herunder genanvendelse af det finansieringstekniske instruments afkast fra investeringer og af restbeløb, som kan tilskrives tilskuddet fra det operationelle program, efter indfrielse af alle garantier.
3. Finansieringstekniske instrumenter, herunder holdingfonde, oprettes som uafhængige juridiske enheder i henhold til aftaler mellem medfinansieringspartnerne eller andelshaverne/aktionærerne eller som en særskilt finansieringsafdeling inden for et bestående finansieringsinstitut.
Når det finansieringstekniske instrument etableres inden for et finansieringsinstitut, skal det oprettes som en separat finansiel enhed i henhold til særlige gennemførelsesregler, hvori det navnlig skal bestemmes, at der føres adskilte konti, hvor der skelnes mellem de nye midler, der investeres i det finansieringstekniske instrument, inklusive midlerne fra det operationelle program, og de midler, finansieringsinstituttet i forvejen havde til rådighed.
Kommissionen kan ikke være medfinansieringspartner eller andelshaver/aktionær i finansieringstekniske instrumenter.
4. Forvaltningsomkostningerne må i årsgennemsnit i støtteperioden ikke overstige nedennævnte grænser, medmindre det efter et offentligt udbud viser sig, at en højere procentsats er nødvendig:
a)
2 % af den kapital, hvormed det operationelle program bidrager til holdingfondene, eller af den kapital, hvormed det operationelle program eller holdingfonden bidrager til garantifonde
b)
3 % af den kapital, hvormed det operationelle program eller holdingfonden bidrager til det finansieringstekniske instrument i alle andre tilfælde, med undtagelse af mikrokreditinstrumenter rettet mod mikrovirksomheder
c)
4 % af den kapital, hvormed det operationelle program eller holdingfonden bidrager til instrumenter rettet mod mikrovirksomheder.
5. Betingelserne for tilskud fra det operationelle program til finansieringstekniske instrumenter skal fastsættes i en finansieringsaftale, som skal indgås mellem den befuldmægtigede repræsentant for det finansieringstekniske instrument og medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden.
6. Den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 5, skal som et minimum omhandle følgende:
a)
investeringsstrategien og -planen
b)
tilsynet med gennemførelsen i henhold til gældende regler
c)
en desinvesteringsplan for det operationelle programs bidrag til det finansieringstekniske instrument
d)
bestemmelserne om likvidation af det finansieringstekniske instrument, herunder genanvendelse af det finansieringstekniske instruments afkast fra investeringer og af restbeløb, som kan tilskrives tilskuddet fra det operationelle program, efter indfrielse af alle garantier.
7. Forvaltningsmyndigheden sørger for at minimere konkurrencefordrejning på venturekapital- og lånemarkederne. Afkast af egenkapitalinvesteringer og lån kan med fradrag af en pro rata-andel for forvaltningsomkostninger og præstationsincitamenter tildeles de privilegerede investorer, der opererer efter markedsøkonomiske principper, op til det niveau, der er fastsat for vederlag i vedtægterne for det finansieringstekniske instrument, og det skal da fordeles proportionalt mellem alle medfinansieringspartnere eller andelshavere/aktionærer.
Artikel 36
Særlige betingelser for holdingfonde
1. Når EFF finansierer finansieringstekniske instrumenter, som organiseres via holdingfonde, dvs. fonde, der er oprettet for at investere i flere venturekapitalfonde, garantifonde og lånefonde, gennemfører medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden dem på en eller flere af følgende måder:
a)
ved indgåelse af en offentlig kontrakt i henhold til lovgivningen om offentlige indkøb
b)
i andre tilfælde, hvor aftalen ikke er en offentlig tjenesteydelseskontrakt som omhandlet i lovgivningen om offentlige indkøb, ved tildeling af lån, der med henblik herpå er defineret som et direkte tilskud i form af en donation til:
i)
Den Europæiske Investeringsbank eller til Den Europæiske Investeringsfond,
eller
ii)
et finansieringsinstitut uden forslagsindkaldelse, hvis dette sker i henhold til en national lov, som er forenelig med traktaten.
2. Når EFF finansierer finansieringstekniske instrumenter, der organiseres via holdingfonde, indgår medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden en finansieringsaftale med holdingfonden indeholdende bestemmelser om finansieringsordninger og mål.
I finansieringsaftalen bør der efter omstændighederne tages hensyn til konklusionerne af en evaluering af forskellen mellem SMV'ers udbud af og efterspørgsel efter sådanne instrumenter.
3. Den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 2, skal navnlig indeholde bestemmelser om følgende:
a)
betingelserne for tilskud fra det operationelle program til holdingfonden
b)
indkaldelse af interessetilkendegivelser rettet til finansielle formidlere
c)
bedømmelse, udvælgelse og godkendelse af finansielle formidlere
d)
udarbejdelse af og tilsyn med investeringspolitikken, der mindst skal omfatte angivelse af, hvilke virksomheder der udgør målgruppen, og hvilke finansieringstekniske produkter der skal støttes
e)
holdingfondens rapportering til medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden
f)
tilsyn med investeringernes gennemførelse i henhold til gældende regler
g)
revisionskrav
h)
holdingfondens desinvesteringspolitik over for venturekapitalfonde, garantifonde eller lånefonde
i)
bestemmelserne om likvidation af holdingfonden, herunder genanvendelse af det finansieringstekniske instruments afkast fra investeringer og af restbeløb, som kan tilskrives tilskuddet fra det operationelle program, efter indfrielse af alle garantier.
4. Betingelserne for tilskud til venturekapitalfonde, garantifonde og lånefonde fra holdingfonde, der modtager støtte fra det operationelle program, skal fastsættes i en finansieringsaftale mellem venturekapitalfonden, garantifonden eller lånefonden som den ene part og holdingfonden som den anden part. Finansieringsaftalen skal som et minimum omfatte de elementer, der er omhandlet i artikel 35, stk. 6.
Artikel 37
Særlige betingelser for venturekapitalfonde, garantifonde og lånefonde
Andre finansieringstekniske instrumenter end holdingfonde skal investere i virksomheder, primært SMV'er. Sådanne investeringer kan kun foretages i virksomhedernes etableringsfase, begyndelsesfase (inklusive startkapital) eller ekspansionsfase og kun i aktiviteter, som de ansvarlige for forvaltningen af de finansieringstekniske instrumenter anser for potentielt økonomisk lønsomme.
KAPITEL VII
FORVALTNING, OVERVÅGNING OG KONTROL
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 38
Formidlende organer
1. Hvis en eller flere af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver varetages af et formidlende organ, skal aftalen herom indgås skriftligt.
2. Denne forordnings bestemmelser vedrørende forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden finder anvendelse på det formidlende organ.
Artikel 39
Forvaltningsmyndigheden
1. Ved udvælgelsen og godkendelsen af aktiviteter i henhold til grundforordningens artikel 59, litra a), sørger forvaltningsmyndigheden for at underrette modtagerne om de særlige betingelser vedrørende produkter eller tjenesteydelser, der skal leveres i forbindelse med aktiviteten, og om finansieringsplanen, fristen for gennemførelse og de finansielle data og andre data, som skal registreres og oplyses. Forvaltningsmyndigheden sikrer sig, at modtageren har kapacitet til at opfylde disse forpligtelser, før beslutningen om godkendelse træffes.
2. Den kontrol, forvaltningsmyndigheden skal foretage i henhold til grundforordningens artikel 59, litra b), skal efter omstændighederne omfatte de administrative, finansielle, tekniske og fysiske aspekter af aktiviteterne.
Kontrollen skal sikre, at de anmeldte udgifter svarer til de faktiske, at varer eller tjenesteydelser er leveret i overensstemmelse med beslutningen om godkendelse, at modtagerens anmodninger om refusion af udgifter er korrekte, og at udgifterne er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler. Kontrollen skal omfatte procedurer til at undgå dobbeltfinansiering af udgifter i forbindelse med andre fællesskabsordninger eller nationale ordninger og andre programmeringsperioder.
Kontrollen skal omfatte følgende procedurer:
a)
administrativ kontrol af alle modtageres anmodninger om refusion af udgifter
b)
kontrol på stedet af individuelle aktiviteter.
3. Når der i forbindelse med et operationelt program foretages stikprøvevis kontrol på stedet i henhold til stk. 2, litra b), fører forvaltningsmyndigheden en skriftlig fortegnelse over, hvilken stikprøvemetode der er anvendt, og begrundelsen for den med oplysning om, hvilke aktiviteter eller transaktioner der er udvalgt til kontrol.
Forvaltningsmyndigheden fastlægger stikprøvens omfang for at få rimelig vished for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyn til det niveau af risiko, der efter forvaltningsmyndighedens opfattelse er ved den pågældende type modtagere og aktiviteter.
Forvaltningsmyndigheden tager stikprøvemetoden op til revision hvert år.
4. Forvaltningsmyndigheden fastsætter skriftlige standarder og procedurer for den kontrol, der gennemføres i henhold til stk. 2, og registrerer hver enkelt kontrol med oplysninger om det udførte arbejde, om datoen for og resultaterne af kontrollen og om de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med konstaterede uregelmæssigheder.
5. Hvis forvaltningsmyndigheden også er modtager under det operationelle program, skal særlige ordninger for den kontrol, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, 3 og 4, sikre den fornødne opgaveadskillelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 57, stk. 1, litra b).
Artikel 40
Data om aktiviteter, der efter anmodning skal meddeles Kommissionen
1. De regnskabsregistreringer for aktiviteterne og de gennemførelsesdata, der er omhandlet i grundforordningens artikel 59, litra c), skal mindst omfatte de oplysninger, som er anført i bilag III til nærværende forordning. Disse oplysninger skal, hvor det er relevant, opdeles efter modtagernes alder og køn.
2. Forvaltnings-, attesterings- og revisionsmyndigheden og de organer, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 3, skal have adgang til de oplysninger, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1.
3. Efter skriftlig anmodning fra Kommissionen giver medlemsstaten Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, senest 15 arbejdsdage efter at have modtaget anmodningen eller inden for en anden frist, parterne har aftalt, for at Kommissionen kan foretage dokumentkontrol og kontrol på stedet. Kommissionen kan kræve de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, for så vidt angår aktiviteter, foranstaltninger, prioriterede akser eller det operationelle program.
Artikel 41
Revisionsspor
Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 59, litra f), betragtes et revisionsspor som tilstrækkeligt, hvis det opfylder følgende krav:
a)
det giver mulighed for at afstemme de samlede beløb, der er attesteret over for Kommissionen, med de detaljerede regnskaber og bilag hos attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, formidlende organer og modtagere vedrørende aktiviteter, som er medfinansieret under det operationelle program
b)
det giver mulighed for at kontrollere, at det offentlige tilskud er udbetalt til modtageren
c)
det giver mulighed for at kontrollere, om de udvælgelseskriterier, overvågningsudvalget har fastsat for det operationelle program, er opfyldt
d)
det indeholder for hver enkelt aktivitet eventuelle tekniske specifikationer, finansieringsplan, dokumenter vedrørende godkendelsen af støtte, udbudsdokumenter, statusrapporter og kontrol- og revisionsrapporter.
Artikel 42
Revision af aktiviteter
1. Den revision, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra b), skal udføres for hver tolvmånedersperiode, fra den 1. juli 2008, på et udsnit af aktiviteter udvalgt efter en metode, som er fastlagt eller godkendt af revisionsmyndigheden i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 43.
Revisionen udføres på stedet på grundlag af den dokumentation og de fortegnelser, der forefindes hos modtageren.
2. Ved revisionen kontrolleres det, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
aktiviteten opfylder udvælgelseskriterierne for det operationelle program, er gennemført i overensstemmelse med beslutningen om godkendelse og opfylder alle gældende betingelser vedrørende funktionalitet og anvendelse eller de opstillede mål
b)
de anmeldte udgifter svarer til oplysningerne i det regnskab og de bilag, der forefindes hos modtageren
c)
de udgifter, modtageren har anmeldt, er i overensstemmelse med de fællesskabsretlige og nationale regler
d)
det offentlige tilskud er udbetalt til modtageren i overensstemmelse med grundforordningens artikel 80.
3. Hvis konstaterede problemer synes at være af systemisk karakter og derfor medfører risiko for andre aktiviteter under det operationelle program, sørger revisionsmyndigheden for, at der foretages en yderligere undersøgelse, herunder om nødvendigt yderligere revision, for at fastslå problemernes omfang. Myndighederne træffer de fornødne forebyggende og korrigerende foranstaltninger.
4. Kun udgifter, som er omfattet af revisionen i henhold til stk. 1, skal medtages umder de reviderede udgifter i indberetningen i tabellerne i punkt 9 i del A i bilag VI og i punkt 9 i del A i bilag VII.
Artikel 43
Stikprøver
1. Udvælgelsen af det udsnit af aktiviteter, der skal revideres i hver tolvmånedersperiode, baseres i første omgang på en statistisk stikprøvemetode som beskrevet i stk. 2, 3 og 4. Der kan udvælges flere aktiviteter til supplerende stikprøver, jf. stk. 5 og 6.
2. Den metode, der anvendes til at udvælge stikprøverne og drage konklusioner af resultaterne, skal tage hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder og dokumenteres. Revisionsmyndigheden afgør på grundlag af udgifternes størrelse, antallet af aktiviteter og deres art og andre relevante faktorer, hvilken statistisk stikprøvemetode der skal benyttes. De tekniske parametre for stikprøverne fastlægges i overensstemmelse med bilag IV.
3. De stikprøver, der skal revideres inden for hver tolvmånedersperiode, udvælges blandt de aktiviteter, for hvilke der er anmeldt udgifter til Kommissionen under det operationelle program året forud for det år, hvor den årlige kontrolrapport i henhold til grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra e), nr. i), forelægges for Kommissionen. For den første tolvmånedersperiode kan revisionsmyndigheden beslutte at samle de aktiviteter, for hvilke der er anmeldt udgifter til Kommissionen i 2007 og 2008, og lade dem danne grundlag for udvælgelsen af de aktiviteter, der skal revideres.
4. Revisionsmyndigheden drager konklusioner på grundlag af resultaterne af revisionen af de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen i den periode, der er nævnt i stk. 3, og meddeler disse konklusioner til Kommissionen i den årlige kontrolrapport. For operationelle programmer, hvor den kalkulerede fejlprocent ligger over væsentlighedstærsklen, analyserer revisionsmyndigheden dens signifikans og træffer de nødvendige foranstaltninger, og fremsætter herunder passende anbefalinger, som medtages i den årlige kontrolrapport.
5. Revisionsmyndigheden gennemgår regelmæssigt de tilfældige stikprøvers dækning, særlig med henblik på at opnå tilstrækkelig revisionsmæssig sikkerhed for de erklæringer, der skal afgives ved delvis og endelig afslutning af det operationelle program. Revisionsmyndigheden afgør ud fra en faglig vurdering, om det er nødvendigt at revidere supplerende stikprøver af flere aktiviteter for at tage højde for særlige risikofaktorer, som måtte være afdækket, og at sikre tilstrækkelig dækning af forskellige typer aktiviteter, modtagere, formidlende organer og prioriterede akser for programmet.
6. Revisionsmyndigheden drager konklusioner på grundlag af resultaterne af revisionen af de supplerende stikprøver og meddeler dem til Kommissionen i den årlige kontrolrapport. Hvis der er konstateret mange eller systemiske uregelmæssigheder, analyserer revisionsmyndigheden deres signifikans og træffer de nødvendige foranstaltninger, og fremsætter herunder anbefalinger, som medtages i den årlige kontrolrapport. Resultaterne af revisionen af de supplerende stikprøver analyseres særskilt i forhold til de tilfældige stikprøver. Særligt skal uregelmæssigheder, der er konstateret i de supplerende stikprøver, ikke medtages ved beregningen af fejlprocenten i de tilfældige stikprøver.
Artikel 44
Dokumenter, som revisionsmyndigheden fremlægger
1. Den revisionsstrategi, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra c), skal udarbejdes efter modellen i bilag V til nærværende forordning. Den skal ajourføres og gennemgås hvert år og om nødvendigt i løbet af året.
2. Den i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra e), nr. i), nævnte årlige kontrolrapport og udtalelse skal baseres på den revision af systemer og aktiviteter, der er udført i henhold til grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra a) og b), i overensstemmelse med revisionsstrategien for det operationelle program, og skal udarbejdes efter modellerne i bilag VI til nærværende forordning.
3. Den i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra f), nævnte erklæring om afslutning skal baseres på det samlede revisionsarbejde, der er udført af revisionsmyndigheden eller på dennes ansvar, i overensstemmelse med revisionsstrategien. Erklæringen om afslutning og den endelige kontrolrapport udarbejdes efter modellen i bilag VII til nærværende forordning.
4. Hvis der foreligger en begrænsning for revisionsarbejdet, eller hvis der på grund af omfanget af uregelmæssige udgifter ikke kan fremsættes en revisionserklæring uden forbehold til den årlige udtalelse, jf. grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra e), eller i erklæringen om afslutning, jf. grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra f), giver revisionsmyndigheden en begrundelse herfor og angiver et skøn over problemets omfang og finansielle konsekvenser.
5. I tilfælde af delvis afslutning af et operationelt program udarbejder revisionsmyndigheden erklæringen om lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, som er omfattet af den udgiftsoversigt, der er nævnt i grundforordningens artikel 85, efter modellen i bilag VIII til nærværende forordning og forelægger den sammen med den udtalelse, som er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra e), nr. iii).
Artikel 45
Adgang til bilag
1. Ved anvendelsen af grundforordningens artikel 87 sørger forvaltningsmyndigheden for, at der foreligger en oversigt over de organer, der opbevarer udgifts- og revisionsbilagene, herunder alle de dokumenter, der kræves til et tilfredsstillende revisionsspor, med angivelse af organernes adresse.
2. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at dertil berettigede personer og organer, herunder som et minimum det bemyndigede personale hos forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden, de formidlende organer og revisionsmyndigheden, de organer, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 3, og bemyndigede tjenestemænd i Fællesskabet og disses befuldmægtigede repræsentanter, har adgang til at se de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede dokumenter og får udleveret sammendrag eller kopier heraf.
3. Forvaltningsmyndigheden opbevarer det nødvendige materiale med henblik på evaluering og indberetning, herunder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 40, vedrørende de aktiviteter, som er nævnt i grundforordningens artikel 87, stk. 2, i hele den periode, som er anført i samme artikels stk. 1, litra a).
4. Mindst følgende datamedier betragtes som almindeligt anerkendte, jf. grundforordningens artikel 87:
a)
fotokopier af originaldokumenter
b)
mikroficher af originaldokumenter
c)
elektroniske udgaver af originaldokumenter
d)
dokumenter, som kun foreligger i elektronisk udgave.
5. Proceduren til attestering af, at dokumenter på almindeligt anerkendte datamedier stemmer overens med de originale udgaver, fastlægges af de nationale myndigheder og skal sikre, at de udgaver, der opbevares, opfylder kravene i national lovgivning og kan anvendes til revisionsformål.
6. Hvis dokumenterne kun foreligger i elektronisk udgave, skal de anvendte edb-systemer opfylde anerkendte sikkerhedsstandarder, som sikrer, at de opbevarede dokumenter opfylder kravene i national lovgivning og kan anvendes til revisionsformål.
Artikel 46
Dokumenter, som attesteringsmyndigheden fremlægger
1. Godkendte udgiftsoversigter og betalingsanmodninger som omhandlet i grundforordningens artikel 60, litra a), udarbejdes efter modellen i bilag IX til nærværende forordning og sendes til Kommissionen.
2. Senest den 31. marts hvert år fra 2008 sender attesteringsmyndigheden Kommissionen en oversigt udformet efter modellen i bilag X med angivelse af følgende for hver prioriteret akse i det operationelle program:
a)
de beløb, der er trukket ud af de udgiftsoversigter, som er forelagt det foregående år, som følge af annullering af hele eller en del af det offentlige tilskud til en aktivitet
b)
de inddrevne beløb, som er fratrukket disse udgiftsoversigter
c)
en oversigt over beløb, der skulle inddrives pr. 31. december det foregående år, anført efter det år, hvor indtægtsordrerne blev udstedt.
3. For at kunne erklære et operationelt program delvist afsluttet sender attesteringsmyndigheden Kommissionen en udgiftsoversigt, jf. grundforordningens artikel 85, udformet efter modellen i bilag XI til nærværende forordning.
Artikel 47
Beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemer
Beskrivelsen af forvaltnings- og kontrolsystemerne for det operationelle program, jf. grundforordningens artikel 71, stk. 1, skal indeholde oplysninger om de punkter, der er nævnt i artikel 57 i samme forordning, og de oplysninger, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 48 og 49.
Oplysningerne forelægges i overensstemmelse med modellen i del A i bilag XII til nærværende forordning.
Artikel 48
Oplysninger om forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden og formidlende organer
Medlemsstaten giver Kommissionen følgende oplysninger om forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden og de formidlende organer:
a)
en beskrivelse af deres respektive opgaver
b)
en organisationsplan for hver myndighed og hvert organ og oplysning om opgavefordelingen mellem eller inden for afdelingerne og et vejledende antal normerede stillinger
c)
procedurerne for udvælgelse og godkendelse af aktiviteter
d)
procedurerne for modtagelse, kontrol og validering af modtagernes anmodninger om refusion, især gældende regler og procedurer for den kontrol, som er omhandlet i artikel 39, og procedurerne for anvisning, effektuering og bogføring af betalinger til modtagerne
e)
procedurerne for udarbejdelse og attestering af udgiftsoversigter og for deres fremsendelse til Kommissionen
f)
henvisning til de skriftlige procedurer, der er fastlagt for de procedurer, som er nævnt i litra c), d) og e)
g)
de af medlemsstaten fastsatte regler om støtteberettigelse, som gælder for det operationelle program
h)
systemet til detaljeret regnskabsregistrering af aktiviteter og gennemførelsesdata, jf. artikel 40, stk. 1, i forbindelse med det operationelle program.
Artikel 49
Oplysninger om revisionsmyndigheden og organerne i grundforordningens artikel 61, stk. 3
Medlemsstaten giver Kommissionen følgende oplysninger om revisionsmyndigheden og de organer, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 3:
a)
en beskrivelse af deres respektive opgaver og indbyrdes relationer
b)
organisationsplanen for revisionsmyndigheden og alle de organer, der er beskæftiget med revision i forbindelse med det operationelle program, med en beskrivelse af, hvordan deres uafhængighed er sikret, et vejledende antal normerede stillinger og de krævede kvalifikationer og erfaringer
c)
procedurerne for tilsynet med, hvordan anbefalinger og korrigerende foranstaltninger i revisionsrapporter efterkommes
d)
eventuelle procedurer for revisionsmyndighedens tilsyn med det arbejde, der udføres af organer, som er beskæftiget med revision i forbindelse med det operationelle program
e)
procedurerne for udarbejdelse af den årlige kontrolrapport og erklæringen om afslutning.
Artikel 50
Vurdering af forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Rapporten i grundforordningens artikel 71, stk. 2, skal baseres på en undersøgelse af systembeskrivelsen, af relevante dokumenter om systemerne og af systemet til regnskabsregistrering og registrering af data om aktiviteternes gennemførelse og om interview med de ansatte i de vigtigste organer, som revisionsmyndigheden eller et andet organ med ansvar for rapporten anser for væsentlige for at sikre fyldestgørende, klare og korrekte oplysninger.
2. Udtalelsen om systemernes overensstemmelse, jf. grundforordningens artikel 71, stk. 2, udarbejdes efter modellen i del B i bilag XII til nærværende forordning.
3. Hvis det pågældende forvaltnings- og kontrolsystem i det væsentlige er det samme som det, der er indført for støtte godkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (22), kan der tages hensyn til resultaterne af revisioner udført af nationale revisorer og Fællesskabets revisorer efter dette system ved udarbejdelsen af rapporten og udtalelsen i henhold til grundforordningens artikel 71, stk. 2.
AFDELING 2
Undtagelsesbestemmelser med hensyn til kontrol af operationelle programmer omhandlet i artikel 2
Artikel 51
Generelle undtagelsesbestemmelser
1. For de operationelle programmer, der er omhandlet i artikel 2 i nærværende forordning, kræves det ikke, at revisionsmyndigheden forelægger en revisionsstrategi for Kommissionen i henhold til grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra c).
2. For de operationelle programmer, der er omhandlet i artikel 2 i nærværende forordning, kan Kommissionen, hvis udtalelsen om systemets overensstemmelse med reglerne, jf. grundforordningens artikel 71, stk. 2, er uden forbehold, eller hvis forbeholdene er blevet trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, konkludere:
a)
at den først og fremmest kan henholde sig til den udtalelse, der er nævnt i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra e), nr. ii), om, hvorvidt systemerne fungerer effektivt
b)
at den kun vil foretage revisioner på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemet, som har indflydelse på udgifter, der er attesteret over for Kommissionen i et år, for hvilket udtalelsen i henhold til grundforordningens artikel 61, stk.1, litra e), nr. ii), ikke indeholder nogen forbehold med hensyn til sådanne mangler.
3. Hvis Kommissionen når frem til den konklusion, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, underretter den den pågældende medlemsstat herom.
Hvis der er tegn på mangler, kan den kræve, at den pågældende medlemsstat foretager revisioner i henhold til grundforordningens artikel 72, stk. 3, eller selv foretage revisioner i medfør af artikel 72, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 52
Oprettelse af organer og fastsættelse af procedurer i henhold til national ret
1. For de operationelle programmer, der er nævnt i artikel 2, kan en medlemsstat ud over de i artikel 51 fastsatte generelle undtagelser vælge i henhold til national ret at oprette organer og fastsætte procedurer til varetagelse af:
a)
forvaltningsmyndighedens opgaver i forbindelse med kontrol af de medfinansierede varer og tjenesteydelser og af de udgifter, som er anmeldt i henhold til grundforordningens artikel 59, litra b)
b)
attesteringsmyndighedens opgaver i henhold til grundforordningens artikel 60
c)
revisionsmyndighedens opgaver i henhold til grundforordningens artikel 61.
2. Gør en medlemsstat brug af den valgmulighed, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, kræves det ikke, at den udpeger en attesteringsmyndighed og en revisionsmyndighed som fastsat i grundforordningens 58, stk. 1, litra b) og c).
3. Gør en medlemsstat brug af den valgmulighed, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, finder grundforordningens artikel 71 tilsvarende anvendelse.
Artikel 53
Særlige bestemmelser for organer og procedurer i henhold til national ret
1. Nærværende artikel finder anvendelse på operationelle programmer, med hensyn til hvilke en medlemsstat har gjort brug af valgmuligheden i artikel 52, stk. 1.
2. Den kontrol, der er omhandlet i artikel 39, stk. 2, udføres af de nationale organer, som er nævnt i artikel 52, stk. 1.
3. Den revision af aktiviteter, der er omhandlet i grundforordningens artikel 61, stk. 1, litra b), udføres efter de nationale procedurer. Artikel 42 og 43 i nærværende forordning finder ikke anvendelse.
4. Artikel 44, stk. 2-5, i nærværende forordning finder tilsvarende anvendelse på udarbejdelsen af de dokumenter, der udstedes af de nationale organer, som er omhandlet i artikel 52, stk. 1.
Den årlige kontrolrapport og den årlige udtalelse skal affattes efter de respektive modeller i bilag VI.
5. De forpligtelser, der er omhandlet i artikel 46, stk. 2, varetages af de nationale organer, som er nævnt i artikel 52, stk. 1.
Udgiftsoversigten udformes efter modellerne i bilag IX og XI.
6. De oplysninger, der skal indgå i den beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne, som er omhandlet i artikel 47, 48 og 49, skal i givet fald omfatte oplysninger om de nationale organer, som er nævnt i artikel 52, stk. 1.
KAPITEL VIII
UREGELMÆSSIGHEDER
Artikel 54
Definitioner
Ved anvendelsen af dette kapitel gælder følgende definitioner:
a)
»økonomisk operatør«: en fysisk eller juridisk person eller anden enhed, der deltager i implementeringen af støtte fra EFF, med undtagelse af en medlemsstat, som udøver sine beføjelser som offentlig myndighed
b)
»første administrative eller retslige konstatering«: den første skriftlige vurdering fra en kompetent administrativ eller retslig myndighed, som på grundlag af konkrete forhold konkluderer, at der er begået en uregelmæssighed, idet det dog senere kan være nødvendigt at revidere denne konklusion eller trække den tilbage som følge af udviklingen i den administrative eller retslige procedure
c)
»mistanke om svig«: en uregelmæssighed, der giver anledning til, at der indledes en administrativ eller retslig procedure på nationalt plan med henblik på at fastslå, om der foreligger en forsætlig adfærd, navnlig svig i betydningen defineret i artikel 1, stk. 1, litra a), i konventionen om beskyttelse af Det Europæiske Fællesskabs finansielle interesser (23), som er indgået på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union
d)
»konkurs«: insolvensbehandling i betydningen defineret i artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 (24).
Artikel 55
Første indberetning - undtagelser
1. Senest to måneder efter afslutningen af hvert kvartal foretager medlemsstaterne en indberetning af alle uregelmæssigheder, som har været genstand for første led i en administrativ eller retslig forfølgning, til Kommissionen, jf. dog forpligtelserne i medfør af grundforordningens artikel 70.
I indberetningen giver medlemsstaterne i alle tilfælde oplysninger om følgende:
a)
EFF, målet, det operationelle program, den prioriterede akse og den pågældende aktivitet og det fælles identifikationskodenummer (CCI-nr.)
b)
den bestemmelse, der er overtrådt
c)
datoen for og kilden til de første oplysninger, som gav anledning til mistanke om, at der var begået en uregelmæssighed
d)
hvilke fremgangsmåder der er benyttet i forbindelse med uregelmæssigheden
e)
eventuelt hvorvidt fremgangsmåden giver anledning til mistanke om svig
f)
hvordan uregelmæssigheden blev opdaget
g)
hvilke medlemsstater og tredjelande der i givet fald er involveret
h)
det tidsrum eller tidspunkt, hvor uregelmæssigheden blev begået
i)
hvilke nationale myndigheder eller organer der udarbejdede den officielle rapport om uregelmæssigheden, og hvilke myndigheder der er ansvarlige for den administrative eller retslige opfølgning
j)
datoen for den første administrative eller retslige konstatering
k)
angivelse af de implicerede fysiske og juridiske personer eller andre deltagende enheder, medmindre disse oplysninger ikke er relevante for bekæmpelsen af uregelmæssigheder som følge af den pågældende uregelmæssigheds karakter
l)
det samlede budget for og det godkendte offentlige tilskud til aktiviteten og fordelingen af medfinansieringen på EF-tilskud og det nationale tilskud
m)
det beløb af det offentlige tilskud, uregelmæssigheden vedrører, og det tilsvarende EF-tilskud, som kan blive berørt
n)
hvis der ikke er udbetalt offentlige tilskud til de personer eller andre enheder, som er nævnt i litra k), de beløb der ville være blevet udbetalt uretmæssigt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet opdaget
o)
hvorvidt betalingerne er suspenderet, og muligheden for inddrivelse
p)
den uregelmæssige udgifts art.
2. Som en undtagelse fra stk. 1 skal følgende tilfælde ikke indberettes:
a)
tilfælde, hvor uregelmæssigheden alene består i undladelse af helt eller delvist at gennemføre en aktivitet, som indgår i det medfinansierede operationelle program, fordi modtageren er gået konkurs
b)
tilfælde, som modtageren frivilligt bringer til forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens kendskab, før de selv har opdaget den, uanset om det offentlige tilskud allerede er udbetalt
c)
tilfælde, der opdages af forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden, før modtageren har fået udbetalt noget af det offentlige tilskud, og før den pågældende udgift er medtaget i den udgiftsoversigt, der forelægges for Kommissionen.
Uregelmæssigheder begået umiddelbart før en konkurs og tilfælde, hvor der er formodning om svig, skal dog indberettes.
3. Hvis nogle af de i stk. 1 nævnte oplysninger, navnlig oplysninger om, hvilke fremgangsmåder der er benyttet i forbindelse med uregelmæssigheden, og hvordan den blev opdaget, ikke foreligger, fremsender medlemsstaterne så vidt muligt de manglende oplysninger i forbindelse med de efterfølgende kvartalsvise indberetninger af uregelmæssigheder til Kommissionen.
4. Hvis nationale bestemmelser foreskriver fortrolig behandling af oplysninger i forbindelse med efterforskningen, fremsendes oplysningerne kun efter forudgående tilladelse fra den kompetente retsinstans.
5. Hvis en medlemsstat ikke har uregelmæssigheder at indberette i henhold til stk. 1, meddeler den Kommissionen dette inden for den frist, der er fastsat i stk. 1.
Artikel 56
Hastesager
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen og om nødvendigt de øvrige berørte medlemsstater om alle uregelmæssigheder, der opdages eller formodes at være begået, hvis det frygtes:
a)
at de meget hurtigt kan få konsekvenser uden for den pågældende medlemsstats område,
eller
b)
det fremgår, at der er tale om en ny svigagtig fremgangsmåde.
Artikel 57
Rapportering om opfølgning og uinddrivelige beløb
1. Senest to måneder efter afslutningen af hvert kvartal meddeler medlemsstaterne med henvisning til eventuelle tidligere indberetninger i medfør af artikel 55 Kommissionen, hvilke procedurer der er indledt vedrørende alle tidligere indberettede uregelmæssigheder, og væsentlige ændringer som følge heraf.
Disse oplysninger skal som et minimum omfatte følgende:
a)
de beløb, som er eller forventes inddrevet
b)
alle foreløbige foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet for at sikre inddrivelsen af uretmæssigt udbetalte beløb
c)
eventuelle retslige og administrative procedurer, der er indledt med henblik på at inddrive uretmæssigt udbetalte beløb og iværksætte sanktioner
d)
begrundelsen i de tilfælde, hvor tilbagesøgning er opgivet
e)
alle tilfælde, hvor strafferetlig forfølgning er opgivet.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de administrative eller retslige afgørelser eller de vigtigst elementer heri vedrørende afslutningen af sådanne procedurer og oplyser navnlig, hvorvidt de konstaterede forhold giver anledning til mistanke om svig. I det i litra d) omhandlede tilfælde underretter medlemsstaterne så vidt muligt Kommissionen, inden afgørelsen træffes.
2. Hvis en medlemsstat mener, at et beløb ikke kan inddrives eller ikke forventes inddrevet, underretter den Kommissionen i en særlig rapport om det beløb, der ikke er inddrevet, og om alle forhold af relevans for afgørelsen om fordeling af tabet i henhold til grundforordningens artikel 70, stk. 2.
Disse oplysninger skal være tilstrækkeligt detaljerede til, at Kommissionen kan træffe en sådan afgørelse snarest muligt efter at have rådført sig med de pågældende medlemsstaters myndigheder.
Oplysningerne skal som et minimum omfatte følgende:
a)
en kopi af beslutningen om tildeling af støtte
b)
datoen for den seneste betaling til modtageren
c)
en kopi af anmodningen om tilbagebetaling
d)
i tilfælde af konkurs, der skal indberettes i henhold til artikel 55, stk. 2, en kopi af det dokument, hvorved støttemodtagerens insolvens attesteres
e)
en kort redegørelse for de foranstaltninger, medlemsstaten har truffet for at inddrive det relevante beløb, med angivelse af datoer.
3. I det i stk. 2 omhandlede tilfælde kan Kommissionen udtrykkeligt anmode medlemsstaten om at fortsætte tilbagesøgningsproceduren.
Artikel 58
Elektronisk fremsendelse
Oplysningerne nævnt i artikel 55 og 56 og artikel 57, stk. 1, skal i videst muligt omfang fremsendes elektronisk gennem det modul, Kommissionen leverer til formålet, via en sikker forbindelse.
Artikel 59
Godtgørelse af sagsomkostninger
Når de kompetente myndigheder i en medlemsstat efter udtrykkelig anmodning fra Kommissionen beslutter at indlede eller fortsætte en retssag med henblik på inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, kan Kommissionen påtage sig at godtgøre medlemsstaten alle eller en del af sagsomkostningerne og de direkte omkostninger, der er forbundet med retssagen, efter at have fået forelagt dokumentation herfor, også selv om medlemsstaten taber sagen.
Artikel 60
Kontakt med medlemsstaterne
1. Kommissionen opretholder den fornødne kontakt med de berørte medlemsstater med henblik på supplering af de i artikel 55 omhandlede oplysninger om uregelmæssigheder, de i artikel 57 omhandlede procedurer og især muligheden for tilbagesøgning.
2. Uafhængigt af den i stk. 1 nævnte kontakt underretter Kommissionen medlemsstaterne, hvis uregelmæssighedens art giver grund til at formode, at samme eller en lignende fremgangsmåde vil blive benyttet i andre medlemsstater.
3. Kommissionen afholder informationsmøder på EF-plan for repræsentanter for medlemsstaterne for sammen med dem at gennemgå de oplysninger, der er fremsendt i henhold til artikel 55, 56 og 57 og stk. 1 i nærværende artikel. Gennemgangen fokuserer på, hvilken lære der kan drages af oplysningerne i forbindelse med uregelmæssigheder, forebyggende foranstaltninger og retslige skridt.
4. Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen rådfører medlemsstaten og Kommissionen sig med hinanden for at lukke eventuelle huller i lovgivningen, der kan bringe Fællesskabets interesser i fare, og som afdækkes i forbindelse med håndhævelsen af gældende bestemmelser.
Artikel 61
Anvendelse af oplysninger
Kommissionen kan anvende alle oplysninger af generel eller praktisk art, som medlemsstaterne meddeler i henhold til nærværende forordning, til at foretage risikovurderinger og kan på grundlag af de indhentede oplysninger udarbejde rapporter og udvikle varslingssystemer til mere effektiv afdækning af risici.
Artikel 62
Formidling af oplysninger til udvalg og komitéer
Kommissionen underretter regelmæssigt medlemsstaterne inden for rammerne af det rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/140/EF (25), om størrelsen af de fondsmidler, der berøres af de konstaterede uregelmæssigheder, og om de forskellige kategorier af uregelmæssigheder, opdelt efter type og antal. Den komité, der er nævnt i grundforordningens artikel 101, skal også underrettes.
Artikel 63
Uregelmæssigheder under indberetningsgrænsen
1. Vedrører uregelmæssighederne beløb på under 10 000 EUR, som konteres Den Europæiske Unions almindelige budget, skal medlemsstaterne ikke sende Kommissionen de i artikel 55 og 57 omhandlede oplysninger, medmindre Kommissionen udtrykkeligt anmoder derom.
I henhold til grundforordningens artikel 60, litra f), fører medlemsstaterne dog regnskab over inddrivelige beløb under denne grænse og over beløb, som kan inddrives, og beløb, der er inddrevet eller trukket tilbage efter annullering af tilskuddet til en aktivitet, og tilbagebetaler de inddrevne beløb til Den Europæiske Unions almindelige budget.
Medlemsstaten og EF deler tabet ved beløb under indberetningsgrænsen, som ikke kan inddrives, i henhold til den gældende medfinansieringssats for den pågældende aktivitet, jf. dog de forpligtelser, der følger direkte af grundforordningens artikel 70, stk. 1, litra b). Den i artikel 57, stk. 2, i nærværende forordning omhandlede procedure, finder ikke anvendelse, medmindre Kommissionen bestemmer andet.
Tredje afsnit af dette stykke finder ligeledes anvendelse på de tilfælde af konkurs, som er undtaget fra indberetningspligten i henhold til artikel 55, stk. 1.
2. De medlemsstater, som ikke har indført euroen som national valuta på datoen for konstateringen af uregelmæssigheden, omregner udgiften betalt i national valuta til euro i overensstemmelse med grundforordningens artikel 95. Hvis udgiften ikke er registreret i attesteringsmyndighedens regnskaber, anvendes den seneste regnskabsvekselkurs, som Kommissionen har offentliggjort elektronisk.
KAPITEL IX
ELEKTRONISK DATAUDVEKSLING
Artikel 64
Edb-system til udveksling af data
Med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 65 og 75 etableres der et edb-system til brug ved udvekslingen af alle data vedrørende det operationelle program.
Dataudvekslingen mellem hver medlemsstat og Kommissionen foregår ved hjælp af det af Kommissionen etablerede edb-system, som tillader sikker dataudveksling mellem Kommissionen og hver medlemsstat.
Medlemsstaterne inddrages i videreudviklingen af edb-systemet til dataudveksling.
Artikel 65
Indholdet af edb-systemet til dataudveksling
1. Edb-systemet til dataudveksling skal indeholde oplysninger af fælles interesse for Kommissionen og medlemsstaterne og som et minimum følgende data, der er nødvendige for finansielle transaktioner:
a)
finansieringsplanen for operationelle programmer i overensstemmelse med modellen i del B i bilag I
b)
udgiftsoversigter og betalingsanmodninger i overensstemmelse med modellen i bilag IX
c)
den årlige oversigt over beløb, der er trukket tilbage eller inddrevet, og beløb, der endnu ikke er inddrevet, i overensstemmelse med modellen i bilag X
d)
årlige overslag over forventede betalingsanmodninger i overensstemmelse med modellen i bilag XIII
e)
den finansielle del af de årlige rapporter og de endelige gennemførelsesrapporter i overensstemmelse med modellen i punkt 3.3 i bilag XIV.
2. Edb-systemet til dataudveksling skal ud over dataene i stk. 1 som et minimum indeholde følgende dokumenter og data af fælles interesse, som gør det muligt at føre tilsyn:
a)
den nationale strategiplan, der er nævnt i grundforordningens artikel 15
b)
det operationelle program, herunder eventuelle revisioner af det i henhold til modellen i del A i bilag I
c)
Kommissionens beslutning om tilskud fra EFF
d)
de årlige rapporter og de endelige gennemførelsesrapporter i overensstemmelse med modellen i bilag XIV
e)
revisionsstrategien i overensstemmelse med modellen i bilag V
f)
beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemet i overensstemmelse med modellen i del A i bilag XII
g)
rapporterne og udtalelserne om revisioner i overensstemmelse med modellerne i bilag VI, VII og VIII og del B i bilag XII og korrespondance mellem Kommissionen og hver medlemsstat
h)
udgiftsoversigterne vedrørende delvis afslutning i overensstemmelse med modellen i bilag XI
i)
den årlige oversigt over beløb, der er trukket tilbage eller inddrevet, og beløb, der endnu ikke er inddrevet, i overensstemmelse med modellen i bilag X.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede data fremsendes i givet fald i det format, som er vist i bilagene.
Artikel 66
Edb-systemets funktion
1. Kommissionen og de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til grundforordningen, samt de organer, hvortil denne opgave er delegeret, indlæser de dokumenter, de er ansvarlige for, og senere opdateringer heraf i edb-systemet til udveksling af data i det krævede format.
2. Medlemsstaterne centraliserer anmodninger om adgangsrettigheder til edb-systemet til dataudveksling og fremsender dem til Kommissionen.
3. Dataudvekslinger og transaktioner forsynes med en elektronisk signatur som defineret i artikel 2, nr. 1), i direktiv 1999/93/EF. Medlemsstaterne og Kommissionen anerkender den elektroniske signatur, som anvendes i edb-systemet til dataudveksling, som antageligt bevis i retssager.
4. Omkostningerne ved udviklingen af edb-systemet til dataudveksling finansieres af Den Europæiske Unions almindelige budget i henhold til grundforordningens artikel 46, stk. 1. Alle omkostninger ved en grænseflade mellem det fælles edb-system til dataudveksling og nationale, regionale og lokale edb-systemer og alle omkostninger ved tilpasning af nationale, regionale og lokale edb-systemer til kravene i grundforordningen er støtteberettigede i henhold til artikel 46, stk. 2, i samme forordning.
Artikel 67
Fremsendelse af data via edb-systemet til dataudveksling
1. Edb-systemet til dataudveksling skal være tilgængeligt for medlemsstaterne og Kommissionen enten direkte eller via en grænseflade til nationale, regionale og lokale edb-forvaltningssystemer til automatisk synkronisering og registrering af data.
2. Den officielle dato for fremsendelse af dokumenter til Kommissionen er den dato, på hvilken medlemsstaten indlæser dokumenterne i edb-systemet til dataudveksling.
3. I tilfælde af force majeure, og især hvis edb-systemet til dataudveksling er ude af drift, eller der ikke kan etableres en stabil forbindelse, kan den pågældende medlemsstat sende Kommissionen det dokumentationsmateriale, der kræves i henhold til grundforordningen, i papirudgave ved hjælp af formularerne i bilag I og bilag V-XIV til nærværende forordning. Så snart årsagen til force majeure-situationen ophører, indlæser medlemsstaten omgående de tilsvarende dokumenter i edb-systemet til dataudveksling. Som en undtagelse fra stk. 2 anses fremsendelsesdatoen for at være den dato, på hvilken dokumenterne i papirudgave er afsendt.
KAPITEL X
PERSONOPLYSNINGER
Artikel 68
Beskyttelse af personoplysninger
1. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forhindre uautoriseret offentliggørelse af eller adgang til de i artikel 40, stk. 1, omhandlede oplysninger, som Kommissionen kommer i besiddelse af i forbindelse med sit revisionsarbejde, og de i kapitel VIII omhandlede oplysninger.
2. De i artikel 40, stk. 1, i nærværende forordning omhandlede oplysninger og de oplysninger, Kommissionen kommer i besiddelse af i forbindelse med sit revisionsarbejde, kan Kommissionen udelukkende anvende med henblik på at opfylde sine forpligtelser i henhold til grundforordningens artikel 72.
Den Europæiske Revisionsret og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig har adgang til disse oplysninger.
3. De i kapitel VIII omhandlede oplysninger må kun udleveres til personer i medlemsstaterne eller EF-institutionerne, hvis funktioner forudsætter, at de har adgang til dem, medmindre den medlemsstat, som har leveret de pågældende oplysninger, udtrykkeligt giver tilladelse til andet.
4. Alle personoplysninger blandt de i artikel 31, stk. 2, litra d), omhandlede oplysninger må kun behandles til de formål, som er nævnt i samme artikel.
KAPITEL XI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 69
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 2722/2000, (EF) nr. 908/2000 og (EF) nr. 366/2001 ophæves. Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Bestemmelserne i de ophævede forordninger finder fortsat anvendelse på støtte, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 2792/1999.
Artikel 70
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 2007.
A BIZOTTSÁG 498/2007/EK RENDELETE
(2007. március 26.)
az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Halászati Alapról szóló, 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 102. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1198/2006/EK rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) felváltja az 1263/1999/EK (2) és a 2792/1999/EK (3) tanácsi rendeleteket tekintettel a halászatot, a halászati területeket és a belvízi halászatot érintő új fejleményekre. Az alaprendelet végrehajtására ezért helyénvaló részletes szabályokat megállapítani.
(2)
Az operatív programok bemutatása érdekében részletes szabályokat kell meghatározni. Az operatív programok létrehozásának, valamint azok Bizottság általi vizsgálatának és jóváhagyásának megkönnyítése érdekében e tervek szerkezetére és tartalmára vonatkozóan közös szabályokat kell megállapítani különösen az alaprendelet 20. cikkében meghatározott követelmények alapján.
(3)
A közösségi halászflotta kiigazítását célzó intézkedések támogatása tekintetében a tagállamoknak operatív programjukban be kell mutatniuk a támogatások kiszámításának módját.
(4)
Az alaprendelet 25. cikkének (4) bekezdésében előírt lehetőséget illetően (motorteljesítmény-csökkentés egyes hajókategóriáknál) meg kell határozni e lehetőség alkalmazásának feltételeit.
(5)
Az akvakultúra, illetve a halászati és akvakultúratermékek feldolgozásának és forgalmazásának összefüggésében használt egyes fogalmakat meg kell határozni annak biztosítására, hogy értelmezésük egységes legyen.
(6)
Az akvakultúrára, valamint a feldolgozásra és forgalmazásra irányuló termelő beruházások támogatása tekintetében a tagállamoknak operatív programjukban ismertetniük kell, hogyan biztosítanak majd prioritást a mikro- és kisvállalkozások számára.
(7)
Az állat-egészségügyi intézkedések támogatásával kapcsolatban részletes feltételeket kell megállapítani a tenyésztett víziállatokra és az azokból származó termékekre vonatkozó állat-egészségügyi követelményekről és a víziállatokban előforduló egyes betegségek megelőzéséről és az azok elleni védekezésről szóló, 2006. október 24-i 2006/88/EK tanácsi irányelvnek (4) való megfelelés érdekében.
(8)
A közérdekű intézkedések támogatását illetően meg kell határozni a támogatható kiadások körét.
(9)
Az alaprendelet 43. cikkében említett halászati területek tekintetében meg kell állapítani a kiválasztásukra irányadó feltételeket.
(10)
A köz- és magánszféra közötti partnerségeknek az alaprendelet 45. cikke alapján történő támogatásának meg kell felelnie bizonyos részletes feltételeknek.
(11)
A halászati területek fenntartható fejlesztése tekintetében a csoportok kiválasztásának átláthatónak kell lennie annak biztosítására, hogy releváns és kiváló minőségű helyi fejlesztési terveket válasszanak ki támogatásra.
(12)
Meg kell állapítani a több intézkedésre vonatkozó közös szabályokat. A beruházási műveletek célirányosságát biztosítandó, különösen a támogatható kiadások meghatározására irányadó közös szabályokat kell kidolgozni.
(13)
Az átláthatóság érdekében, valamint annak biztosítására, hogy a lehetséges finanszírozási lehetőségekről szóló tájékoztatás minden érdekelt félhez széles körben eljusson, az arányosság elvének figyelembevételével meg kell határozni az Európai Halászati Alapon (a továbbiakban: az Alap) keresztül a Közösség és a tagállamok által közösen nyújtott finanszírozási lehetőségekről a lehetséges kedvezményezetteket tájékoztató intézkedések minimális tartalmát, ideértve az arra irányuló kötelezettséget, hogy nyilvánosságot biztosítsanak azon lépéseknek, amelyeket a lehetséges kedvezményezetteknek meg kell tenniük a finanszírozás kérelmezéséhez, valamint az alkalmazandó kiválasztási feltételeknek.
(14)
Az Alapból származó támogatások felhasználásának jobb átláthatósága érdekében a tagállamoknak elektronikusan vagy másként évente nyilvánosságra kell hozniuk a kedvezményezettek jegyzékét, a műveletek megnevezését, valamint a műveletekhez a közfinaszírozásból elkülönített összegeket. Az a tény, hogy az ilyen információkat hozzáférhetővé teszik a nyilvánosság számára azt a célt szolgálja, hogy a halászati ágazat, a halászati területek és a belvízi halászat fejlesztése terén átláthatóbbá váljon a közösségi fellépés, hatékonyabb legyen a pénzügyi gazdálkodás, fokozottabbá váljon különösen a felhasznált közpénzek ellenőrzése, végezetül pedig azt, hogy az Alap intézkedéseinek kedvezményezettjei között elkerülhető legyen a verseny torzulása. Tekintettel a kitűzött célok súlyára, az arányosság elve és a személyes adatok védelmére vonatkozó kötelezettség alapján indokolt előírni a vonatkozó információk általános közzétételét, mivel az nem lép túl azon, ami megengedhető egy demokratikus társadalomban, illetve ami szükséges a szabálytalanságok megakadályozásához.
(15)
A megállapodás szerinti intézkedések magasabb színvonalú végrehajtásának biztosítása, valamint a Bizottsággal, illetve a tagállamok és a Bizottság között a tájékoztatási és nyilvánosságot biztosító stratégiákról és azok eredményeiről folytatott hatékonyabb információcsere érdekében ki kell jelölni a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekért felelős kapcsolattartókat.
(16)
A 2000-2006 közötti programozási időszak tapasztalatai alapján szükség van azon feltételek részletes meghatározására, amelyeket a finanszírozási eszközöknek teljesíteniük kell ahhoz, hogy egy adott operatív program keretében finanszírozhatók legyenek.
(17)
Tekintettel az alaprendelet 59. cikkére, illetve a szerzett tapasztalat fényében meg kell határozni azokat a kötelezettségeket, amelyek a finanszírozandó műveletek kiválasztásához és jóváhagyásához vezető szakaszban az irányító hatóságokat kötik a kedvezményezetekkel szemben, a kedvezményezett által bejelentett kiadások ellenőrzésének szempontjai tekintetében, beleértve a visszatérítésre irányuló kérelmek adminisztratív ellenőrzését és az egyedi műveletek helyszíni ellenőrzését, valamint a szúrópróbaszerűen végrehajtott helyszíni ellenőrzések során tiszteletben tartandó feltételek szempontjából.
(18)
Részletesen meg kell határozni a műveletek számviteli nyilvántartásaiban feltüntetendő adatok körét, valamint azon információkat, amelyeket a végrehajtásra vonatkozó adatként meg kell őrizni, továbbá amelyeket az irányító hatóságoknak rögzíteniük, tárolniuk, illetve kérésre a Bizottságnak továbbítaniuk kell.
(19)
Az operatív programok kiadásainak megfelelő ellenőrzése érdekében meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek mellett az ellenőrzési nyomvonal kielégítőnek tekinthető.
(20)
A műveletek ellenőrzése az ellenőrző hatóság felelősségi körében zajlik. Annak érdekében, hogy ezek az ellenőrzések megfelelő mértékben és hatékonysággal, valamennyi tagállamban azonos szabványok szerint történjenek, meg kell szabni azokat a feltételeket, amelyeknek ezen ellenőrzéseknek meg kell felelniük.
(21)
A tapasztalat azt mutatja, hogy részletesen meg kell határozni az ellenőrizendő műveletek mintavételezésének alapját, amelyhez az ellenőrző hatóságnak tartania kell magát, amikor meghatározza vagy jóváhagyja a mintavételezési módszert, ideértve a véletlenszerű statisztikai mintavételhez használandó bizonyos technikai feltételeket és olyan tényezőket is, amelyeket kiegészítő mintavétel céljából figyelembe kell venni.
(22)
Annak érdekében, hogy az ellenőrzési stratégia, az éves ellenőrzési jelentés és az alaprendelet 61. cikke értelmében az ellenőrzési hatóság feladatkörébe tartozó zárónyilatkozatok elkészítése és bemutatása egyszerűbb és összehangoltabb legyen, tartalmukra vonatkozó részletes szabályokat kell megállapítani, és meg kell határozni az alapul vett információk jellegét és minőségét.
(23)
A rendelkezésre álló dokumentumok, valamint a Számvevőszéknek és a Bizottságnak a kiadásokat és ellenőrzéseket alátámasztó valamennyi dokumentumhoz biztosított hozzáférési jogai tekintetében az alaprendelet 87. cikkének lehető leghatékonyabb alkalmazása érdekében az irányító hatóságok biztosítják, hogy az alátámasztó dokumentumokkal rendelkező szervezetek azonosítására és fellelhetőségére vonatkozó információk elérhetők legyenek, magukat a dokumentumokat pedig át kell adni személyek és szervezetek egy minimális körének. Ugyanebből a célból meg kell határozni azon adathordozók körét is, amelyek e dokumentumok tárolásának céljára általánosan elfogadottnak tekinthetők. Evégett a nemzeti hatóságoknak meg kell határozniuk azokat az eljárásokat, amelyek révén a dokumentumok az eredetinek megfelelő állapotban tarthatók, amennyiben ennek jelentősége van, és ellenőrzés céljára felhasználhatók.
(24)
A kiadások igazolása és a kifizetési kérelmek elkészítésére vonatkozó szabványok összehangolása érdekében meg kell határozni ezen igazolások és kérelmek tartalmát, valamint az ezek alapjául szolgáló információk jellegét és minőségét. Részletes eljárásokat kell meghatározni abból a célból, hogy az alaprendelet 60. cikkének f) pontjával összhangban nyilvántartást vezessenek a hozzájárulás részben vagy egészben történő törlése következtében visszafizetendő és visszavont összegekről, valamint a Bizottság megfelelő tájékoztatása érdekében.
(25)
Az alaprendelet 71. cikke alapján a tagállamok az első időközi kifizetési kérelem benyújtása előtt vagy az operatív program jóváhagyását követő legkésőbb tizenkét hónapon belül kötelesek benyújtani a Bizottságnak az irányítási és ellenőrzési rendszerek leírását, a felállított rendszerek értékelésének eredményeit tartalmazó jelentést, valamint egy véleményt a rendelet irányítási és ellenőrzési rendszerekre vonatkozó előírásainak való megfelelésről. Mivel e dokumentumok azon kulcsfontosságú elemek közé tartoznak, amelyekre a közösségi költségvetés megosztott irányításának összefüggésében a Bizottság támaszkodik annak ellenőrzésekor, hogy az adott pénzügyi támogatást a tagállamok a Közösség pénzügyi érdekeinek védelméhez szükséges, alkalmazandó szabályok és elvek alapján használják-e fel, részletesen meg kell határozni azon információk körét, amelyeket az ilyen dokumentumoknak tartalmazniuk kell, valamint az értékelés és a vélemény elkészítésének alapját.
(26)
Az alaprendelet 57. cikke előírja, hogy az ellenőrzésre vonatkozó rendelkezéseknek arányosnak kell lenniük az érintett operatív programra allokált közkiadások teljes összegével. Amennyiben az operatív programra allokált közkiadások korlátozott mértékűek, helyénvaló biztosítani, hogy az adott tagállam a vizsgálati és ellenőrzési intézkedésekkel kapcsolatos egyes feladatok végzésekor jobban támaszkodhasson nemzeti szerveire és szabályaira, valamint azt, hogy a Bizottság következésképpen meghatározza, hogy mely igazolási intézkedések, mely műveletellenőrzések, illetve mely kötelezettségek végezhetők el a nemzeti szabályok szerint és a nemzeti szervezetek által. Ilyen esetekben a Bizottságnak különbséget kell tennie azon eszközök között, amelyek által a tagállamoknak teljesíteniük kell a kiadások igazolásával, illetve az irányítási és ellenőrzési rendszerek vizsgálatával kapcsolatos feladataikat, továbbá meg kell állapítani azokat a feltételeket, amelyek értelmében a Bizottság jogosult a saját ellenőrzése korlátozására és elfogadhatja a nemzeti szervezetek által nyújtott biztosítékokat.
(27)
Igazgatási és ellenőrzési kötelezettségeik részeként a tagállamok kötelesek bejelenteni és nyomon követni a szabálytalanságokat. A strukturális politikák finanszírozása keretében történt szabálytalanságokról és tévesen kifizetett összegek behajtásáról, valamint egy információs rendszer e téren történő létrehozásáról szóló, 1994. júliusi 11-i 1681/94/EK bizottsági rendelet (5) részletes szabályokat állapított meg e követelmény végrehajtására vonatkozóan. Az átláthatóság és az egyszerűsítés érdekében ezeket a szabályokat helyénvaló belefoglalni e rendeletbe.
(28)
Rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság térítse meg a perköltségeket, ha egy tagállamot arra kér, hogy szabálytalanságot követően jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetése érdekében indítson vagy folytasson jogi eljárást, illetve arról, hogy a Bizottság kellő tájékoztatást kapjon, amely alapján dönteni tud az alaprendelet 70. cikkének (2) bekezdése szerinti, nem behajtható összegek miatti veszteség felosztásáról. A szabálytalanságok ügyében rendelkezni kell a Bizottság és a tagállamok között rendszeres kapcsolattartásról, a kockázatelemzések és a jelentések összeállítása céljából rendelkezésre bocsátott információk felhasználásáról, valamint az érintett bizottságok tájékoztatásáról.
(29)
Annak érdekében, hogy a jelentéstételi rendszerben minél kisebb legyen az adminisztatív teher, de megmaradjon a tájékoztatás szükséges mértéke, a tagállamok - az alaprendelet 60. cikkének f) pontjából közvetlenül eredő kötelezettségek sérelme nélkül - nem kötelesek bejelenteni az egy bizonyos határértéktől alacsonyabb összegű szabálytalanságokat, kivéve ha a Bizottság azt kifejezetten kéri.
(30)
Az információk és a pénzügyi adatok elektronikus úton történő cseréje leegyszerűsíti a folyamatokat, növeli a hatékonyságot, fokozza az átláthatóságot, és időt takarít meg. Annak érdekében, hogy ezek az előnyök maradéktalanul kiaknázhatók legyenek, ám eközben megőrizhető legyen az adatcsere biztonsága, létre kell hozni egy közös számítástechnikai rendszert, illetve össze kell állítani a Bizottság és a tagállamok szempontjából közös érdekbe tartozó dokumentumok jegyzékét. Következésképpen meg kell határozni az egyes dokumentumok formáját, és részletes leírást kell adni azon információkról, amelyeket e dokumentumoknak tartalmazniuk kell. Ugyanezen okoknál fogva meg kell határozni annak módját, hogy az említett számítógépes rendszer hogyan azonosítja a dokumentumok feltöltéséért és bármilyen frissítéséért felelős felet.
(31)
Az elektronikus aláírásra vonatkozó közösségi keretfeltételekről szóló, 1999. december 13-i 1999/93/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (6) összhangban elő kell írni az elektronikus aláírás használatát, figyelemmel az Alap felhasználásának pénzügyi irányításához szükséges biztonsági és titkossági fokozatra, a technika jelenlegi állására és a költség-haszon elemzésre.
(32)
A közös számítástechnikai rendszer gyors fejlesztése és megfelelő működése érdekében e rendszer fejlesztési költségeit az alaprendelet 46. cikkének (1) bekezdése értelmében az Európai Közösségek általános költségvetéséből kell finanszírozni, a nemzeti, regionális és helyi számítástechnikai rendszerekhez való kapcsolódás költségeinek pedig az említett rendelet 46. cikke alapján jogosultaknak kell lenniük az Alap pénzügyi hozzájárulására.
(33)
Az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervezetek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) fényében a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekkel, valamint az e rendeletben előírt ellenőrzési munkával összefüggésben szükséges előírni, hogy a Bizottságnak és a tagállamoknak meg kell előzniük a személyes adatok illetéktelen közzétételét vagy az azokhoz való illetéktelen hozzáférést, továbbá meg kell határozni, hogy a Bizottság és a tagállamok milyen célból dolgozhatnak fel ilyen adatokat.
(34)
Hatályon kívül kell helyezni a Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköznek (HOPE) az akvakultúrában a patológiai kockázatok megszüntetéséhez történő hozzájárulása feltételeinek megállapításáról szóló, 2000. december 13-i 2722/2000/EK bizottsági rendeletet (9), a halászati és az akvakultúra-ágazatban a tagállamok által a termelői szervezeteknek nyújtott támogatás kiszámítására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2000. május 2-i 908/2000/EK bizottsági rendeletet (10) és a 2792/1999/EK tanácsi rendeletben meghatározott intézkedések végrehajtásának részletes szabályairól szóló, 2001. február 22-i 366/2001/EK bizottsági rendeletet (11).
(35)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Európai Halászati Alap Bizottságának véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet megállapítja az 1198/2006/EK rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) végrehajtásának részletes szabályait az alábbiak tekintetében:
a)
az operatív programok szerkezete és benyújtása;
b)
halászati intézkedések;
c)
az operatív programok értékelése;
d)
tájékoztatás és nyilvánosság;
e)
finanszírozási eszközök;
f)
irányítás, monitoring és ellenőrzés;
g)
szabálytalanságok;
h)
elektronikus adatcsere; valamint
i)
személyi adatok.
2. cikk
Egyedi rendelkezések egyes operatív programokra
A 28. cikk (2) bekezdése, valamint az 51., 52. és 53. cikk egyedi rendelkezéseket állapít meg azon operatív programokra, amelyek esetében a támogatható közkiadások összessége 2004-es árakon számolva nem haladja meg a 90 millió eurót.
II. FEJEZET
AZ OPERATÍV PROGRAMOK SZERKEZETE ÉS BENYÚJTÁSA
3. cikk
Az operatív programok szerkezete és benyújtása
(1) Az operatív programok tartalmát - amelyet az alaprendelet 20. cikke említ - az e rendelet I. mellékletének A. részével, illetve az említett melléklet B. részében foglalt finanszírozási tervvel összhangban kell meghatározni.
Az alaprendelet 48. cikkében említett előzetes értékelést csatolni kell az operatív programhoz.
(2) A tagállamok a programot érintő valamennyi felülvizsgálatot követően a Bizottság rendelkezésére bocsátják operatív programjuk elektronikus változatát. A tagállamok e rendelet 65. cikkével összhangban elektronikus úton továbbítják a Bizottságnak a programoknak az alaprendelet 18. cikkében említett felülvizsgálata iránti kérelmeket. A tagállamok legkésőbb a tárgyév szeptember 30-áig benyújtják a Bizottságnak az operatív program felülvizsgálata iránti azon kérelmeket, amelyek a folyó évben hatással vannak az Európai Halászati Alap (az Alap) hozzájárulására.
III. FEJEZET
PRIORITÁSI TENGELYEK
I. SZAKASZ
1. prioritási tengely: intézkedések a közösségi halászflotta kiigazítására
4. cikk
Állami támogatás a halászati tevékenységek végleges beszüntetése esetén
(1) Halászati tevékenységei végleges beszüntetése után az érintett halászhajót véglegesen törölni kell a közösségi halászflotta-nyilvántartásból és - adott esetben - a hajó halászati engedélyét is véglegesen érvényteleníteni kell.
(2) Az operatív program meghatározza az alaprendelet 23. cikke alapján nyújtott támogatások kiszámításának módszerét.
(3) Amennyiben a halászati tevékenységek végleges beszüntetése valamely hajó esetében az alaprendelet 23. cikke (1) bekezdése b) pontjában említett halászaton kívüli tevékenységre való alkalmazás révén valósul meg, a tagállamok kiigazítják a támogatás mértéket figyelembe véve olyan szempontokat, mint a hajóhoz tartozó halászati engedély piaci értéke és a hajó maradványértéke.
(4) Amennyiben a halászhajó a támogatás odaítéléséről szóló határozat napja és a halászati tevékenységek végleges beszüntetésének napja közötti időszakban elvész, az irányító hatóság a biztosítás által fizetett kártalanítás összegén pénzügyi korrekciót végez.
5. cikk
Állami támogatás a halászati tevékenységek ideiglenes szüneteltetése esetén
(1) Az operatív program meghatározza az alaprendelet 24. cikke alapján nyújtott támogatások kiszámításának módszerét.
(2) Az alaprendelet 24. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában „az ágazat részére megítélt közösségi pénzügyi támogatás” az Alap által az érintett tagállam operatív programjának nyújtott hozzájárulás.
6. cikk
Halászhajók fedélzeti beruházásai és szelektivitás
(1) Az alaprendelet 25. cikkének alkalmazásában az irányító hatóság felelős az e cikk (2)-(5) bekezdésének való megfelelés értékeléséért, és kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsátja a kapcsolódó dokumentumokat.
(2) Az összes támogatható kiadás, amely az alaprendelet 25. cikke alapján - ugyanezen cikk (6) bekezdésének e) pontja kivételével - hajónként támogatható a programozási időszak egészében nem haladhatja meg az objektív kritériumok, például az említett rendelet 23. cikkének (3) bekezdésében felsorolt kritériumok alapján meghatározott és az operatív programban feltüntetett legnagyobb összeget.
(3) A motorteljesítmény 20 %-os csökkentése az alaprendelet 25. cikkének (4) bekezdésében előírtak szerint hajók egy csoportjával is megvalósítható a következő feltételekkel:
a)
az azonos csoportba tartozó hajókat egyenként kell azonosítani;
b)
az azonos csoportba tartozó hajók ugyanazokban a gazdálkodási övezetekben működnek;
c)
az 1639/2001/EK bizottsági rendelet (12) III. függelékében (C. szakasz) felsorolt halászeszközök közül valamennyi, azonos csoportba tartozó hajó ugyanazokat az eszközöket használja;
d)
az azonos csoportba tartozó hajók száma nem haladhatja meg az ötvenet.
(4) A halászflottából állami támogatással történő kilépések nem számítanak bele a 20 %-os teljesítménycsökkentésbe, amely az alaprendelet 25. cikkének (4) bekezdésében előírtak szerint hajók egy csoportjával is megvalósítható.
(5) Az alaprendelet 25. cikke (6) bekezdésének e) pontja szerint nyújtott pénzügyi támogatás csak olyan felszerelési és korszerűsítési munkálatokra adható, amelyek célja a fogás és a halászeszköz védelme a 79/409/EGK (13) és a 92/43/EGK tanácsi irányelv (14) alapján védett, vadon élő ragadozófajok ellen.
7. cikk
Kisüzemi part menti halászat
(1) Amennyiben a magánfinanszírozási arányt az alaprendelet 26. cikkének (2) bekezdésével összhangban csökkentik, a közpénzből való hozzájárulás arányát ennek megfelelően növelni kell. Az Alapból nyújtott hozzájárulást a közpénzből való hozzájáruláshoz viszonyítva, az alaprendelet 53. cikkében előírt arányoknak megfelelően kell kiszámítani.
(2) Az operatív program meghatározza a kisüzemi part menti halászat részére az alaprendelet 26. cikke (3) és (4) bekezdése alapján nyújtott támogatások kiszámításának módszerét.
(3) Az alaprendelet 26. cikke (4) bekezdésének b) pontja alkalmazásában a „halászati termékek” a kisüzemi part menti halászatot folytató hajók fogásaiból származó halászati termékek.
8. cikk
A közösségi halászflotta-gazdálkodás miatti társadalmi-gazdasági kompenzáció
(1) Az operatív program meghatározza az alaprendelet 27. cikke alapján a közösségi halászflotta-gazdálkodás céljára nyújtott társadalmi-gazdasági kompenzáció kiszámításának módszerét.
(2) Az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének d) pontja alapján a korai nyugdíjazás céljára nyújtott támogatás abban az esetben is jogosult az Alap hozzájárulására, ha azt a kedvezményezetteknek 2015. december 31-e után fizetik ki, feltéve hogy ezt megelőzően a támogatást egy zárolt számlán letétbe helyezik.
II. SZAKASZ
2. prioritási tengely: akvakultúra, belvízi halászat és a halászati és akvakultúratermékek feldolgozása és forgalmazása
9. cikk
Az akvakultúrás tenyésztésre vonatkozó intervenció alkalmazási köre
Az alaprendelet 28. cikkének (6) bekezdése alapján nyújtott támogatás fedezheti a 85/337/EGK tanácsi irányelvben (15) előírt vizsgálatok költségeit.
10. cikk
Az akvakultúrába történő termelő beruházásokra vonatkozó intézkedések
(1) Az alaprendelet 29. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontja alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a)
„új faj”: olyan fajok, amelyek akvakultúrás tenyésztése az adott tagállamban alacsony szintű vagy nem létező, és amelyek jó piaci lehetőségekkel rendelkeznek;
b)
„jó piaci lehetőségekkel rendelkező fajok”: olyan fajok, amelyeknél a középtávú előjelzések azt mutatják, hogy a piaci kereslet valószínűleg meghaladja a kínálatot;
c)
„szokásos gyakorlat az akvakultúra-ágazatban”: az egészségügyi, állat-egészségügyi és környezetvédelmi kérdésekre vonatkozó, kötelező erejű jogszabályok betartásával végzett akvakultúra-tevékenységek;
d)
„hagyományos akvakultúra”: olyan hagyományos termelési gyakorlatok, amelyek kapcsolódnak az adott terület társadalmi és kulturális örökségéhez.
(2) Az alaprendelet 29. cikkében előírt támogatás kiterjedhet az akvakultúrahajókra. A 2371/2002/EK rendelet (16) 3. cikkének c) pontjában meghatározott halászhajók azonban akkor sem minősülnek akvakultúrahajóknak, ha azokat kizárólag az akvakultúra terén használják.
(3) Az alaprendelet 35. cikke (6) bekezdésének sérelme nélkül, azon rendelet 29. cikke alapján nyújtott támogatás kiterjedhet a kiskereskedelemmel kapcsolatos beruházásokra, amennyiben azok az akvakultúrával foglalkozó gazdaságok szerves részét képezik.
(4) Amennyiben a tagállamok élnek az alaprendelet 29. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt lehetőséggel, életbe léptetnek olyan mechanizmusokat, amelyek az irányító hatóság számára hozzáférhetővé teszik az akvakultúra keretében tenyésztett fajokra vonatkozó, későbbi piaci elemzések eredményeit.
(5) Az alaprendelet 29. cikkében előírt intézkedéseket illetően a tagállamok operatív programjukban ismertetik, hogyan állítják fel a prioritásokat a mikro- és kisvállalkozásoknak nyújtandó támogatások vonatkozásában.
11. cikk
A vízi környezet védelmével kapcsolatos intézkedések
(1) Amennyiben a kedvezményezetteknek az alaprendelet 30. cikkében említett célokra nyújtanak támogatást, a tagállamok legkésőbb az adott művelet jóváhagyásától számított három éven belül, illetve a művelet végrehajtásának végén ellenőrzik, hogy a kedvezményezettek tiszteletben tartják-e a vízi környezettel kapcsolatos vállalásaikat.
(2) Az alaprendelet 30. cikke (2) bekezdésének b) pontjában előírt támogatás csak a valamely közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való részvétel költségeire vonatkozik, amelyek az adott vállalkozás EMAS rendszerének jóváhagyása előtt merültek fel.
(3) Az alaprendelet 30. cikke (2) bekezdése c) pontjának alkalmazásában az „ökológiai akvakultúra” alatt a vízi fajoknak a 2092/91/EGK tanácsi rendelet (17) 2. cikke szerinti, ökológiai termelési módszerekkel történő tenyésztésére irányuló akvakultúra-tevékenységeket kell érteni, amelyek erre utaló jelöléssel vannak ellátva. Az ökológiai termelés részletes szabályainak közösségi elfogadásáig, az átállást is beleértve, a tagállamok által jóváhagyott vagy elismert, az ökológiai termelésre vonatkozó nemzeti szabályok, illetve - azok hiányában - magánszabványok alkalmazandók.
(4) Az alaprendelet 30. cikke (2) bekezdésének d) pontjában előírt támogatás csak a NATURA 2000 területekre vonatkozó, meghatározott korlátozások vagy követelmények teljesítésére nyújtható, amelyeket a 79/409/EGK és a 92/43/EGK irányelvek végrehajtására vonatkozó nemzeti szabályokkal vezettek be.
(5) Az alaprendelet 30. cikkének (3) bekezdése alkalmazásában a „szokásos helyes akvakultúra-gyakorlat” a kötelező erejű egészségügyi, állat-egészségügyi és környezetvédelmi jogszabályoknak való megfelelést, valamint olyan termelési eljárások alkalmazását jelenti, amelyek megakadályozzák az erőforrások pazarlását és az elkerülhető környezetszennyezést.
12. cikk
Állat-egészségügyi intézkedések
(1) Az alaprendelet 32. cikkében előírt támogatás a következőkre terjedhet ki:
a)
az akvakultúrában előforduló, a 90/424/EGK tanácsi határozat (18) 3. cikkében felsorolt egzotikus betegségek esetében 2006/88/EK irányelv V. fejezetének 3. szakasza szerint alkalmazott ellenőrző intézkedések;
b)
az akvakultúrában előforduló, a 90/424/EGK határozat mellékletében felsorolt nem egzotikus betegségek esetében a 2006/88/EK irányelv 44. cikkének (2) bekezdése szerint kidolgozott és jóváhagyott felszámolási programok.
(2) Az operatív program irányító hatósága döntést hoz arról, hogy az (1) bekezdés a) pontjában említett ellenőrző intézkedések vagy az (1) bekezdés b) pontjában említett felszámolási programok finanszírozásához járul-e hozzá, és az intézkedések, illetőleg a program benyújtása előtt a 90/424/EGK határozat rendelkezéseivel összhangban részletes szabályokat fogad el pénzügyi részvételével kapcsolatban.
(3) Amennyiben a 90/424/EGK határozat 24. cikkével összhangban a Bizottság nem hagyja jóvá az ezen cikk (1) bekezdésében említett ellenőrző intézkedéseket vagy a felszámolási programot, a hozzájárulásra előirányzott összeget haladéktalanul vissza kell fizetni az operatív program költségvetésébe.
(4) Ha a 90/424/EGK határozat 24. cikkével összhangban a Bizottság által jóváhagyott fellépés támogatható költségeinek értéke kisebb az irányító hatóság által előirányzott összegnél, a tagállam az így jelentkező különbözetet felhasználhatja operatív programja részére.
(5) Az alaprendelet 32. cikkében előírt támogatás nem terjed ki azokra a felügyeleti tevékenységekre, amelyek célja egy adott területtel összfüggésben a hivatalosan betegségtől mentes státusz megszerzése érdekében a betegségtől való mentesség bizonyítása, illetve nem terjed ki az állandó költségek, mint például a hivatalos állat-egészségügyi szolgálatok költségeire.
13. cikk
Belvízi halászat
(1) Az alaprendelet 33. cikkének alkalmazásában „kizárólag belvizeken működő hajó” minden olyan hajó, amely belvízi kereskedelmi halászatot folytat és nem szerepel a közösségi halászflotta-nyilvántartásban.
(2) Az alaprendelet 33. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében és 25. cikkében előírt beruházások vonatkozásában a 12 méternél rövidebb, vontatott halászeszközt nem használó, belvízi halászatot folytató hajók azon rendelet 26. cikkében említett kisüzemi hajók számára előírt támogatással megegyező mértékben támogathatók.
(3) A tagállamok operatív programjukban meghatározzák, hogyan biztosítják, hogy az alaprendelet 33. cikke alapján támogatott beruházások ne veszélyeztessék a flottaméret és a meglévő halászati erőforrások közötti egyensúlyt.
14. cikk
A feldolgozás és értékesítés területét érintő beruházások
(1) A dioxin és egyéb, az emberi egészségre káros anyagok hallisztből és halolajból való kivonására irányuló beruházások az alaprendelet 34. cikke alapján támogathatók az Alapból abban az esetben is, ha a végtermékeket az emberi fogyasztástól eltérő célokra kívánják felhasználni és feldolgozni.
(2) Az alaprendelet 35. cikkében előírt intézkedéseket illetően a tagállamok operatív programjaikban ismertetik a mikro- és kisvállalkozásoknak nyújtandó támogatások vonatkozásában a prioritások felállításának szempontjait.
III. SZAKASZ
3. prioritási tengely: közös érdekeket célzó intézkedések
15. cikk
Kollektív intézkedések
(1) Az alaprendelet 37. cikkében előírt támogatás nem fedezi a felderítő célú halászati utakkal kapcsolatban felmerült költségeket.
(2) Az alaprendelet 37. cikk első bekezdése n) pontjában előírt támogatás a következő célokra nyújtható:
a)
termelői szervezetek létrehozása a 104/2000/EK tanácsi rendelet (19) alapján 2007. január 1-je után elismert termelői szervezetek alapításának és adminisztartív működésének megkönnyítésére;
b)
a termelői szervezetek 104/2000/EK rendelet 12. cikke alapján különös elismerésben részesített terveinek végrehajtása a termékek minőségének javítására irányuló tervek végrehajtásának megkönnyítése érdekében,
illetve
c)
a termelői szervezetek szerkezetátalakítása hatékonyságuk piaci követelményekkel összhangban történő javítására.
(3) Ezen cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett támogatás a 104/2000/EK rendelet 12. cikke alapján történő különös elismerés időpontját követő három évben fokozatosan csökken.
16. cikk
A vízben élő növény- és állatvilág védelmét és fejlesztését célzó intézkedések
(1) Az alaprendelet 38. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában előírt támogatás a mesterséges zátonyok vagy egyéb, rendkívül tartós elemekből álló létesítmények építésére vagy telepítésére irányuló intézkedésekre vonatkozik.
A támogatás kiterjedhet a telepítést megelőző munkálatokra, beleértve a tanulmányok írását, az alkotóelemeinek elkészítését, a jelzőrendszer kialakítását, a létesítmény szállítását és összeszerelését, valamint a tudományos megfigyelést.
(2) Az alaprendelet 38. cikkének (2) bekezdése alapján nyújtott támogatás nem terjed ki a halak csoportosulásának mesterséges előidézésére kialakított búvóhelyekre.
(3) Az alaprendelet 38. cikk (2) bekezdése első albekezdésének c) pontjában előírt támogatás fedezheti a NATURA 2000 európai ökológiai hálózathoz tartozó területek védelméhez szükséges intézkedések kiadásait. A támogatás kiterjedhet a gazdálkodási tervek, stratégiák és programok előkészítésére, az infrastruktúrára - beleértve az értékcsökkenést és a tartalékképzést-, a tartaléklistán szereplő munkavállalók képzésére és oktatására, valamint a releváns tanulmányok készítésére.
(4) Az alaprendelet 38. cikk (2) bekezdése első albekezdésének c) pontja alapján nyújtott támogatás nem fedezi a jogokról való lemondás kompenzációját, a bevételkiesést és az alkalmazottak fizetését.
(5) Az alaprendelet 38. cikke (2) bekezdése második albekezdésének alkalmazásában a „közvetlen újratelepítés” a halgazdaságban tenyésztett vagy a másutt kihalászott élő vízi szervezetek természetes környezetükbe való visszaengedését jelenti.
17. cikk
Kirakodóhelyek
Amennyiben az alaprendelet 39. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében előírtak szerint támogatást nyújtanak a kirakodóhelyek átépítésére és a meglévő kirakodóhelyeken a part menti halászok által fogott halzsákmány kirakodási feltételeinek javítására, a tagállamok a kirakodóhelyeken biztosítják a vonatkozó egészségügyi szabályok betartását, valamint az ellenőrző intézkedések végrehajtását.
18. cikk
Új piacok kialakítása és promóciós kampányok szervezése
(1) Az alaprendelet 40. cikke (3) bekezdésének a), d), e) és g) pontjában előírt, a promóciós intézkedésekre nyújtott támogatás magában foglalhatja különösen az alábbiakat:
a)
a promóciós kampányok előkészítésében és végrehajtásában részt vevő reklámügynökségek és egyéb szolgáltatók költségei;
b)
hirdetési felület vásárlása vagy bérlete, illetve szlogenek és címkék készítése a promóciós kampányok idejére;
c)
a kampányhoz szükséges kiadási tevékenységekkel és a külső személyzettel kapcsolatban felmerült kiadások;
d)
kereskedelmi vásárok és kiállítások szervezése és az azokon való részvétel.
(2) Az 510/2006/EK tanácsi rendelet (20) alapján védett termékek promóciójára csak attól a naptól nyújtható támogatás, amikor azokat felvették az említett rendelet 7. cikkében említett nyilvántartásba.
19. cikk
Kísérleti projektek
(1) Az alaprendelet 41. cikke alapján nem nyújtható támogatás a felderítő halászat céljára.
(2) Amennyiben az alaprendelet 41. cikkében előírtaknak megfelelően egy adott kísérleti projekt támogatásban részesül, az irányító hatóság biztosítja, hogy a kísérleti projekt tartalmazzon kellő tudományos utóvizsgálatot, valamint hogy az említett rendelet 41. cikkének (3) bekezdésében említett technikai jelentésekről megfelelő minőségi értékelés készüljön.
(3) A kísérleti projektek nem lehetnek közvetlenül kereskedelmi jellegűek. A kísérleti projektek végrehajtása során keletkező bármilyen nyereséget le kell vonni a művelet részére nyújtott állami támogatásból.
(4) Amennyiben a kísérleti projekt összköltsége meghaladja az 1 millió eurót, az irányító hatóság a projekt jóváhagyása előtt értékelést kér egy független tudományos szervtől.
20. cikk
Halászhajók átalakítása más célra való alkalmazásra
A halászhajók halászaton kívüli tevékenységre való átállítását követően az alaprendelet 42. cikkében előírt hajóátalakítási támogatás csak abban az esetben nyújtható, ha az adott hajót véglegesen törölték a halászflotta-nyilvántartásból, illetve - adott esetben - ha a hajó halászati engedélyét is véglegesen érvénytelenítették.
IV. SZAKASZ
4. prioritási tengely: a halászati területek fenntartható fejlesztése
21. cikk
Célok és intézkedések
Az alaprendelet 43. cikke alapján nyújtott támogatás a következőkre fordítható:
a)
az alaprendelet 45. cikke (2) bekezdésében és 24. cikkében említett helyi fejlesztési stratégiáknak az alaprendelet 44. cikke (1) bekezdésének a)-g), i) és j) pontjában, valamint 44. cikke (2) és (3) bekezdésében előírt támogatható intézkedések útján történő végrehajtása az alaprendelet 43. cikke (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában felsorolt célok elérése érdekében;
b)
az alaprendelet 44. cikke (1) bekezdésének h) pontjában említett és 24. cikkében említett a halászati területek csoportjai közötti régióközi és transznacionális együttműködés végrehajtása, alapvetően a hálózatosodás és a legjobb gyakorlat terjesztése révén, és az alaprendelet 43. cikke (2) bekezdésének d) pontjában említett cél megvalósítása érdekében.
22. cikk
A 4. prioritási tengely területi hatálya
(1) Az operatív program meghatározza a halászati területek kiválasztásának eljárásait és kritériumait. A tagállamok maguk döntenek arról, hogyan alkalmazzák az alaprendelet 43. cikkének (3) és (4) bekezdését.
(2) A kiválasztott halászati területeknek nem kell feltétlenül egybeesniük valamely nemzeti közigazgatási területtel vagy a strukturális alapok célkitűzései alapján, támogatási jogosultság céljára létrehozott övezetekkel.
23. cikk
A csoportok kiválasztásának eljárásai és kritériumai
(1) Az alaprendelet 45. cikkének (1) bekezdésében említett csoport összetételét oly módon kell kialakítani, hogy a csoport képes legyen fejlesztési stratégiát kidolgozni és azt az érintett területen végrehajtani.
A partnerség relevanciáját és hatékonyságát értékelni kell az összetétel, valamint - a feladatok és felelősségi körök elosztását illetően - az átláthatóság és az egyértelműség alapján.
Biztosítani kell a partnerek azon képességét, hogy elvégezzék a rájuk bízott feladatokat, illetve a döntéshozatal hatékonyságát.
A partnerség a döntéshozatali szintet is beleértve a halászati ágazat és az egyéb, releváns helyi társadalmi-gazdasági ágazatok képviselőiből áll.
(2) A „csoport” igazgatási képessége megfelelőnek tekinthető, amennyiben a csoport:
a)
a partnerség tagjai közül kiválaszt egy partnert igazgatási vezetőnek, aki biztosítja a partnerség megfelelő működését,
vagy
b)
egy jogszerűen létrehozott közös struktúrában gyűlik össze, amelynek formai összetétele biztosítja a partnerség megfelelő működését.
(3) Amennyiben a csoportot közpénzek kezelésével bízzák meg, annak pénzügyi kapacitását értékelni kell a következők alapján:
a)
a (2) bekezdés a) pontja tekintetében az igazgatási vezető képessége az alapok kezelésére;
b)
a (2) bekezdés b) pontja tekintetében az közös struktúra képessége az alapok kezelésére.
(4) A helyi fejlesztési stratégiák végrehajtásáért felelős csoportokat az operatív program jóváhagyásának napjától számított legfeljebb négy éven belül kell kiválasztani. Hosszabb időkeret is megállapítható, amennyiben az irányító hatóság a csoportokra vonatkozóan egynél több kiválasztási eljárást szervez.
(5) Az operatív program meghatározza a következőket:
a)
a csoportok kiválasztásának eljárásai és kritériumai, valamint a tagállam által kiválasztandó csoportok száma. Az alaprendelet 45. cikkében és az e cikkben említett kiválasztási kritériumok képezik a minimumkövetelményeket, amelyek kiegészíthetők meghatározott nemzeti kritériumokkal. Az eljárásoknak átláthatónak kell lenniük, megfelelő nyilvánosságot kell biztosítaniuk, és - adott esetben - gondoskodniuk kell a helyi fejlesztési stratégiákat előterjesztő csoportok közötti versenyről;
b)
igazgatási szabályok, valamint a pénzeszközök mobilizálására és egészen a kedvezményezettekig történő eljuttatásukra vonatkozó eljárások; a program különösen azt ismerteti, hogyan épülnek be a csoportok az irányítási, monitoring- és ellenőrzési rendszerekbe.
24. cikk
Helyi fejlesztési stratégia
A csoport által az alaprendelet 45. cikke (2) bekezdése alapján előterjesztett helyi fejlesztési stratégia:
a)
integrált és a gazdasági szereplők, az ágazatok és a műveletek közötti kölcsönhatáson alapul, valamint túlmutat a műveletek puszta összegyűjtésén vagy az ágazati intézkedések egymás mellé helyezésén;
b)
összhangban van az adott halászati terület igényeivel, különös tekintettel a társadalmi-gazdasági igényekre;
c)
bizonyítja fenntarthatóságát;
d)
kiegészíti az érintett területen végrehajtott egyéb fellépéseket.
25. cikk
A helyi fejlesztési stratégiák végrehajtása
(1) Az alaprendelet 45. cikkének (2) bekezdésétől eltérve, a csoport a helyi fejlesztési stratégia alapján kiválasztja a finanszírozandó műveleteket.
(2) Ha közpénzek kezelésével bízzák meg, a csoport külön számlát nyit a helyi fejlesztési stratégia végrehajtására.
V. SZAKASZ
Több intézkedésre vonatkozó közös rendelkezések
26. cikk
Az 1-4. prioritási tengelyre vonatkozó közös rendelkezések
Az alábbi kiadások nem jogosultak támogatásra az Alapból:
a)
az alaprendelet 28. cikke (3) bekezdésének, 34. cikke (3) bekezdésének, 37. cikke első bekezdésének i) pontjának és 44. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában az egész életen át tartó tanulás céljára használt infrastruktúra vásárlása, amelynek eladási ára meghaladja az érintett művelet összes támogatható kiadásának a 10 %-át;
b)
az érintett művelethez közvetlenül nem kapcsolódó járművek költségei.
IV. FEJEZET
AZ OPERATÍV PROGRAMOK ÉRTÉKELÉSE
27. cikk
Időközi értékelések
Az alaprendelet 49. cikkében említett időközi értékelést a tagállamok legkésőbb 2011. június 30-ig küldik el. Amennyiben valamely tagállam nem teljesíti ezt a kötelezettséget, a Bizottság határozhat úgy, hogy az alaprendelet 88. cikkével összhangban megszakítja a kifizetési határidőt.
V. FEJEZET
TÁJÉKOZTATÁS ÉS NYILVÁNOSSÁG
28. cikk
A tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések ismertetése az operatív programban, valamint a végrehajtásról szóló éves és zárójelentésekben
(1) Az alaprendelet 20. cikke (1) bekezdése g) pontjának v. alpontja alkalmazásában az operatív program magában foglalja legalább a következő elemeket:
a)
a tagállamok vagy az irányító hatóság által foganatosítandó, a kedvezményezetteknek és lehetséges kedvezményezetteknek szóló tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések tartalma és azok indikatív költségvetése;
b)
a tagállamok vagy az irányító hatóság által meghozandó, nagyközönségnek szóló tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések, valamint azok indikatív költségvetése;
c)
a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekért felelős közigazgatási osztályok és szervezetek;
d)
a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések értékelési módjának bemutatása a következő szempontok alapján: az operatív program mennyire figyelemfelkeltő és közismert, valamint a Közösség operatív programban játszott szerepe.
(2) A 2. cikkben említett operatív programokra nem alkalmazandó e cikk (1) bekezdésének c) és d) pontja.
(3) Az alaprendelet 67. cikkében említett, az operatív programok végrehajtásáról szóló éves és zárójelentésekben a következők szerepelnek:
a)
a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések, amelyeket elvégeztek;
b)
ezen rendelet 31. cikke második bekezdésének d) pontjában említett, tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések részletei, adott esetben ideértve azt az elektronikus címet is, ahol ezek az adatok megtalálhatók.
A 2010. évi végrehajtási jelentésben, valamint a végrehajtási zárójelentésben - amelyeket az alaprendelet 67. cikke említ - szerepelnie kell egy olyan fejezetnek, amely a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedéseket ezen cikk (1) bekezdése d) pontjának megfelelően értékeli az operatív programok közismertsége szempontjából.
29. cikk
Tájékoztató intézkedések a lehetséges kedvezményezettek számára
(1) Az alaprendelet 51. cikke (2) bekezdésének a) pontja alkalmazásában, az irányító hatóság gondoskodik arról, hogy az operatív programról széles körben tájékoztatást nyújt megadva az Alap pénzügyi hozzájárulásának részleteit, illetve hogy a programot minden érdeklődő fél számára hozzáférhetővé teszik. Az irányító hatóság ezenkívül biztosítja, hogy az operatív program keretében a Közösségtől és a tagállamtól származó közös támogatás által kínált finanszírozási lehetőségekről a lehető legszélesebb körben tájékoztatást nyújt.
(2) Az irányító hatóság a lehetséges kedvezményezettek számára egyértelmű és részletes tájékoztatást nyújt legalább a következőkről:
a)
jogosultsági feltételek, amelyeket teljesíteni kell az operatív program keretében történő finanszírozásra való jogosultsághoz;
b)
a finanszírozási kérelmek elbírálási eljárásainak leírása és a szóban forgó időszakok ismertetése;
c)
a finanszírozandó műveletek kiválasztási kritériumai;
d)
a nemzeti, regionális vagy helyi szintű kapcsolattartók megnevezése, akik tájékoztatással tudnak szolgálni az operatív programokról.
(3) Az irányító hatóság a lehetséges kedvezményezetteket tájékoztatja a 31. cikk második bekezdésének d) pontjában előírt közzétételről.
(4) Az irányító hatóság a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatnak megfelelően a (2) bekezdésben felsorolt információk terjesztésére alkalmas következő szervezetek közül legalább egyet bevon a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekbe:
a)
nemzeti, regionális és helyi hatóságok, valamint fejlesztő ügynökségek;
b)
kereskedelmi és szakmai egyesületek;
c)
gazdasági és szociális partnerek;
d)
nem kormányzati szervezetek;
e)
az üzleti életet képviselő szervezetek;
f)
európai uniós tájékoztató központok és bizottsági képviselők a tagállamokban;
g)
oktatási intézmények.
30. cikk
Tájékoztató intézkedések a kedvezményezettek számára
Az irányító hatóság tájékoztatja a kedvezményezetteket arról, hogy a finanszírozás elfogadása egyben annak elfogadását is jelenti, hogy az érintett kedvezményezett felkerül a kedvezményezettek 31. cikk második bekezdésének d) pontja szerint közzétett listájára is.
31. cikk
Az irányító hatóságnak a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekkel kapcsolatos feladatai
Az alaprendelet 51. cikke (2) bekezdésének c) pontja alkalmazásában az irányító hatóság biztosítja, hogy a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedéseket oly módon hajtsák végre, hogy azok a lehető legszélesebb körű médianyilvánosságot kapják, különféle kommunikációs eszközöket és módszereket felhasználva az adott területi szintnek megfelelően.
Az irányító hatóság feladata legalább a következő, tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedések megszervezése:
a)
nagyszabású tájékoztató kampány az operatív program elindításának reklámozására;
b)
évente legalább egy nagyszabású tájékoztató kampány az operatív program eredményeinek bemutatására;
c)
május 9-től kezdődően egy héten keresztül az irányító hatóság épületének fellobogózása az Európai Unió zászlójával;
d)
a kedvezményezetteket, a műveletek nevét, valamint az egyes műveletekre elkülönített közfinanszírozás összegét feltüntető jegyzék elektronikus vagy egyéb módon történő közzététele.
Az Alap által támogatott, a szakmai készségek és a képzés színvonalának javítására irányuló műveletek résztvevői, valamint az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének d) pontjában előírtak alapján a halászati ágazat korai elhagyására - beleértve a korai nyugdíjazást is - támogatásban részesülő kedvezményezettek nem nevezhetők meg.
32. cikk
A kedvezményezettek feladatai a tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedésekkel kapcsolatban
(1) Az alaprendelet 51. cikke alkalmazásában a kedvezményezettnek feladata, hogy az ezen cikk (2), (3) és (4) bekezdésben előírt intézkedések útján tájékoztassa a nyilvánosságot az Alaptól kapott támogatásról.
(2) Amennyiben az Alap által társfinanszírozott művelet összes támogatható költsége meghaladja az 500 000 eurót, és infrastruktúra vagy építkezési műveletek finanszírozásából áll, a kedvezményezett a művelet végrehajtása alatt hirdetőtáblát állít fel a helyszínen. A 33. cikkben említett információ a hirdetőtábla legalább 25 %-át foglalja el.
Amikor a művelet befejeződik, a hirdetőtáblát a (3) bekezdésben említett állandó tájékoztató táblával kell felváltani.
(3) Amennyiben a művelet összes támogatható költsége meghaladja az 500 000 eurót, és fizikai tárgy megvásárlásából, az infrastruktúra vagy építkezési műveletek finanszírozásából áll, a kedvezményezett jól látható helyen nagy méretű állandó tájékoztató táblát állít fel a művelet befejezését követő hat hónapon belül.
A táblán fel kell tüntetni a művelet jellegét és elnevezését, valamint a 33. cikkben említett információkat. Az abban a cikkben előírt információ a tábla legalább 25 %-át foglalja el.
A tájékoztató táblát azon csoportok helyszínein is el kell helyezni, amelyeket az alaprendelet 4. prioritási tengelye alapján finanszíroznak.
(4) A kedvezményezett adott esetben gondoskodik arról, hogy az Alap által finanszírozott művelet résztvevőit tájékoztatassák a támogatásról.
A kedvezményezett egyértelmű tájékoztatást nyújt arról, hogy az elvégzendő műveletet az Alapból társfinanszírozott operatív program keretében választották ki.
Az ilyen művelettel kapcsolatos bármilyen dokumentumban, legyen az jelenléti ív vagy egyéb tanúsítvány, szerepelnie kell annak a megállapításnak, hogy az operatív programot az Alap társfinanszírozta.
33. cikk
A művelet tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedéseinek technikai jellemzői
(1) Valamennyi, a kedvezményezettek, a lehetséges kedvezményezettek és a nyilvánosság felé irányuló tájékoztató és nyilvánosságot biztosító intézkedés tartalmazza a következőket:
a)
az Európai Unió jelképe a II. mellékletben meghatározott grafikus szabványoknak megfelelően, az Európai Unióra tett utalással együtt;
b)
az Alapra történő hivatkozás: „Európai Halászati Alap”;
c)
az irányító hatóság által kiválasztott jelmondat annak megvilágítására, hogy a Közösség közreműködése milyen hozzáadott értéket ad, lehetőség szerint: „A fenntartható halászatba ruházunk be”.
(2) Kisebb reklámtárgyakra nem vonatkozik az (1) bekezdés b) és c) pontja.
VI. FEJEZET
FINANSZÍROZÁSI ESZKÖZÖK
34. cikk
Valamennyi finanszírozási eszközre vonatkozó általános rendelkezések
(1) Az alaprendelet 55. cikke (8) bekezdésének megfelelően az Alap az operatív program részeként 2005. január 1-jétől társfinanszírozhat olyan kiadásokat, amelyek a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (21) meghatározott vállalkozásoknak, elsősorban kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) - a mikrovállalkozásokat is beleértve - szánt finanszírozási eszközök támogatására irányuló műveletek során merültek fel; ilyen finanszírozási eszközök a kockázatitőke-alapok, a garanciaalapok és hitelalapok, a holdingalapokat is beleértve.
A finanszírozási eszközök visszafizethető beruházásokat létrehozó műveletek, vagy garanciát nyújtanak a visszafizethető beruházásokra, illetve mindkettő formájában megjelenhetnek. A 35., a 36. és a 37. cikkben meghatározott feltételek vonatkoznak rájuk.
(2) A finanszírozási eszközök tekintetében a költségnyilatkozat magában foglalja az ilyen pénzügyi eszközök létrehozásakor vagy az azokhoz való hozzájárulás során kifizetett összes kiadást. Az operatív program részleges vagy végleges lezárásakor azonban a támogatható kiadásoknak azonosnak kell lenniük az (1) bekezdésben említett minden egyes finanszírozási eszközből a vállalkozásokba történő beruházásokra fordított bármilyen kifizetés összegével, vagy a nyújtott garanciák összességével, beleértve a garanciaalapok által biztosíték céljára elkülönített összegeket és a támogatható igazgatási költségeket. A vonatkozó költségnyilatkozatot ennek megfelelően helyesbíteni kell.
(3) Az operatív programokból a finanszírozási eszközök felé irányuló kifizetések kamathozamát a kis- és középvállalkozások - a mikrovállalkozásokat is beleértve - részére létrehozott finanszírozási eszközök finanszírozására kell fordítani.
(4) A finanszírozási eszközök által megvalósuló beruházásokból a művelethez visszajuttatott, vagy a garanciák letételét követően megmaradt forrásokat az érintett tagállamok illetékes hatóságai a kis- és középvállalkozások javára használják fel, a mikrovállakozásokat is ideértve.
35. cikk
Valamennyi finanszírozási eszközre vonatkozó feltételek
(1) Ha az Alap finanszírozási eszközöket tartalmazó műveleteket finanszíroz, akár holdingalapon keresztül is, a társfinanszírozó partnerek vagy a részvényesek vagy azok szabályosan meghatalmazott képviselője üzleti tervet nyújt be.
Az üzleti tervet értékelni kell, a végrehajtását pedig a tagállamnak vagy az irányító hatóságnak, illetve azok hatáskörében figyelemmel kell kísérni. A finanszírozási eszközökkel végzett beruházási tevékenységek gazdasági versenyképességének felmérésekor figyelembe kell venni az érintett vállalkozás összes jövedelemforrását.
(2) Az (1) bekezdésben említett üzleti terv meghatározza legalább a következőket:
a)
a megcélzott vállalkozási piacot és az azok finanszírozására vonatkozó kritériumok és feltételek;
b)
a finanszírozási eszköz működési költségvetése;
c)
a finanszírozási eszköz tulajdonjoga;
d)
a társfinanszírozó partnerek vagy részvényesek;
e)
a finanszírozási eszköz működési szabályai;
f)
a vezetőség szakértelmére, jártasságára és függetlenségére vonatkozó rendelkezések;
g)
az Alap hozzájárulásának indokolása és szándékolt felhasználása;
h)
a finanszírozási eszközöknek a vállalkozásokba való beruházásokból történő kiszállásra vonatkozó politikája;
i)
a finanszírozási eszköz felszámolási rendelkezései, beleértve a finanszírozási eszközhöz a beruházásokból visszajuttatott, vagy az összes garancia kifizetése után megmaradt azon források újrafelhasználását, amelyek az operatív programból való hozzájárulásnak tulajdoníthatók.
(3) A finanszírozási eszközöket, beleértve a holdingalapokat is, a társfinanszírozó partnerek vagy részvényesek közötti megállapodás által szabályozott, független jogalanyként vagy egy meglévő pénzintézeten belüli külön pénzügyi egységként kell létrehozni.
Ha a finanszírozási eszközt pénzintézeten belül hozzák létre, külön pénzügyi csoportként kell kialakítani, amelyre a pénzintézeten belül meghatározott végrehajtási szabályok vonatkoznak, amelyek különösen olyan, különálló számlák vezetését írják elő, amelyek az adott finanszírozási eszközbe beruházott új forrásokat - ideértve az operatív programhoz kapcsolódókat is - megkülönböztetik a pénzintézeten belül már kezdetben rendelkezésre álló forrásoktól.
A Bizottság a finanszírozási eszközökben nem válik társfinanszírozó partnerré vagy részvényessé.
(4) Hacsak magasabb százalékos arány miatt egy versenyképes pályázat után szükségesnek nem bizonyul, az irányítási költségek a támogatásnyújtás időtartama alatt éves átlagban nem léphetik túl a következő értékeket:
a)
az operatív programból holdingalapoknak juttatott tőke 2 %-a vagy az operatív programból vagy holdingalapból a garanciaalapoknak jutatott tőke 2 %-a;
b)
az operatív programból vagy a holdingalapból a finanszírozási eszközöknek juttatott tőke 3 %-a minden egyéb esetben, a mikrovállalkozásoknak nyújtott mikrohiteleszközök kivételével;
c)
az operatív programból vagy a holdingalapból a mikrovállalkozásokra irányuló eszközöknek juttatott tőke 4 %-a.
(5) Az operatív programokból a finanszírozási eszközöknek juttatott hozzájárulások feltételeit finanszírozási szerződésben kell megállapítani, amelyet a finanszírozási eszköz jogszerűen meghatalmazott képviselője és a tagállam vagy az irányító hatóság között kell megkötni.
(6) Az (5) bekezdésben említett finanszírozási szerződés legalább a következőket tartalmazza:
a)
beruházási stratégia és tervezés;
b)
a végrehajtás monitoringja az alkalmazott szabályoknak megfelelően;
c)
az operatív programból származó hozzájárulásnak a finanszírozási eszközből való kilépésének politikája;
d)
a finanszírozási eszköz felszámolási rendelkezéseit, beleértve a finanszírozási eszközhöz a beruházásokból visszajuttatott vagy az összes garancia kifizetése után megmaradt források újrafelhasználását, amelyek az operatív programból való hozzájárulásnak tulajdoníthatók.
(7) Az irányító hatóság óvintézkedéseket tesz a tőkeberuházási vagy a hitelpiaci verseny torzulásának minimális szintre történő csökkentése érdekében. A részvényberuházásokból és kölcsönökből származó nyereségeket, az irányítási költségek és a teljesítményösztönzők arányos részesedésének levonásával, preferenciálisan szét lehet osztani a piacgazdasági beruházási elv szerint működő beruházóknál, egészen a finanszírozási eszköz szabályaiban lefektetett díjazás mértékéig, majd ezeket részarányosan szét kell osztani minden társfinanszírozó partner vagy részvényes között.
36. cikk
A holdingalapokra alkalmazandó különös feltételek
(1) Amennyiben az Alap finanszírozási eszközöket finanszíroz holdingalapokon - azaz több kockázati tőkealapba, garanciaalapba és hitelalapba történő befektetés céljából felállított alapokon - keresztül, a tagállam vagy az irányító hatóság ezeket az alábbiak közül egy vagy több formában hajtja végre:
a)
közbeszerzési szerződés odaítélése az alkalmazandó közbeszerzési jogszabályoknak megfelelően;
b)
egyéb esetekben, amennyiben a megállapodás a közbeszerzési törvény értelmében nem szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés, e célból adomány formájában közvetlen pénzügyi hozzájárulásként meghatározott támogatás nyújtása:
i.
az Európai Beruházási Bank és az Európai Beruházási Alap részére;
vagy
ii.
pénzügyi intézmény részére pályázat kiírása nélkül, amennyiben ez a Szerződéssel összeegyeztethető nemzeti jogszabályon alapul.
(2) Ha az Alap holdingalapok útján szervezett finanszírozási eszközöket finanszíroz, a tagállam vagy az irányító hatóság finanszírozási megállapodást köt a holdingalappal, amelyben megállapítják a finanszírozás szabályait és a célkitűzéseket.
A finanszírozási megállapodásnak figyelembe kell vennie az ilyen eszközök kkv-knak nyújtott kínálata és azok kkv-k általi kereslete közötti különbségek értékelésének következtetéseit.
(3) A (2) bekezdésben említett finanszírozási szerződésben rendelkezni kell különösen a következőkről:
a)
az operatív programból a holdingalapba irányuló hozzájárulások feltételei;
b)
a pénzügyi közvetítőknek szánt, szándéknyilatkozat benyújtására vonatkozó felhívás;
c)
a pénzügyi közvetítők értékelése, kiválasztása és akkreditációja;
d)
a beruházási politika létrehozása és monitoringja, amely politika megjelöli legalább a megcélzott vállalkozásokat és a támogatandó finanszírozási konstrukciókat;
e)
a holdingalapnak a tagállam vagy az irányító hatóság felé tett jelentése;
f)
a beruházások végrehajtásának az alkalmazandó szabályozásnak megfelelő monitoringja;
g)
ellenőrzési követelmények;
h)
a holdingalap beruházási alapokból, garanciaalapokból vagy hitelalapokból történő kilépésének politikája;
i)
a holdingalap felszámolási rendelkezéseiről, beleértve a finanszírozási eszközhöz a beruházásokból visszajuttatott vagy minden garancia kifizetése után megmaradt források újrafelhasználását, amelyek az operatív programból való hozzájárulásnak tulajdoníthatók.
(4) Az operatív program által támogatott holdingalapokból kockázati tőkeberuházási alapokba, garanciaalapokba és hitelalapokba juttatott hozzájárulások feltételeit finanszírozási megállapodásban kell megállapítani, amelyet egyrészről a kockázati tőkeberuházási alap, a garanciaalap vagy a hitelalap, másrészt pedig a holdingalap között kell megkötni. A finanszírozási megállapodás magában foglalja legalább a 35. cikk (6) bekezdésében felsorolt elemeket.
37. cikk
A kockázatitőke-, garancia- és hitelalapokra vonatkozó különös feltételek
A holdingalapoktól eltérő finanszírozási eszközöknek vállalkozásokba kell beruházniuk, elsősorban kkv-kba. Az ilyen beruházásokat csak a megalapításkor, a kezdeti szakaszokban lehet elvégezni, beleértve a kezdőtőkét vagy az ilyen vállalkozások terjeszkedését, és csak olyan tevékenységekben, amelyeket a finanszírozási eszközök irányítói gazdaságilag életképesnek ítélnek.
VII. FEJEZET
IRÁNYÍTÁS, MONITORING ÉS ELLENŐRZÉS
I. SZAKASZ
Általános rendelkezések
38. cikk
Közreműködő szervezetek
(1) Ha az irányító vagy az ellenőrző hatóság egy vagy több feladatát közreműködő szervezet hajtja végre, az erre vonatkozó intézkedéseket hivatalosan, írásban rögzíteni kell.
(2) E rendelet irányító és ellenőrző hatóságokra vonatkozó rendelkezései a közreműködő szervezetre is alkalmazandók.
39. cikk
Az irányító hatóság
(1) A műveleteknek az alaprendelet 59. cikke a) pontjának alkalmazásában történő kiválasztása és jóváhagyása céljából az irányító hatóság biztosítja, hogy a kedvezményezettek értesülnek az operatív program keretében szállított termékek, illetve szolgáltatások sajátos feltételeiről, a finanszírozási tervről, a végrehajtás határidejéről, valamint a betartandó és közlendő pénzügyi és egyéb információkról. Meggyőződik arról, hogy a kedvezményezettnek van kapacitása e kötelezettségek teljesítésére a jóváhagyó döntést megelőzően.
(2) Azok a vizsgálatok, amelyeket az irányító hatóság az alaprendelet 59. cikkének b) pontja értelmében végez el, adott esetben a műveletek igazgatási, pénzügyi, technikai, illetve fizikai szempontjaira terjednek ki.
A vizsgálatok biztosítják, hogy a bevallott kiadások megfelelnek a valóságnak, a termékeket, illetve szolgáltatásokat a jóváhagyó döntéssel összhangban nyújtották, a kedvezményezett általi visszatérítési kérelmek helyesek, a kiadások pedig megfelelnek a közösségi és nemzeti szabályoknak. Eljárásokat tartalmaznak annak elkerülésére, hogy több közösségi vagy nemzeti rendszer keretében vagy több programozási időszakban kétszer finanszírozzák ugyanazt a kiadást.
A vizsgálatok a következő eljárásokat foglalják magukban:
a)
a kedvezményezettek minden egyes visszatérítési kérelmének adminisztratív vizsgálatai;
b)
az egyes műveletek helyszíni vizsgálatai.
(3) A (2) bekezdés b) pontja szerinti helyszíni vizsgálatokat egy-egy operatív program esetében mintavétel alapján végzik, az irányító hatóság feljegyzést készít, amelyben ismerteti és indokolja a mintavételezési módszert, és kijelöli a vizsgálatra kiválasztott műveleteket és ügyleteket.
Az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségének és szabályszerűségének megfelelő biztosítása érdekében, valamint figyelemmel arra a kockázatra, amelyet az érintett kedvezményezettek és műveletek típusának megfelelően az irányító hatóság megállapít, az irányító hatóság meghatározza a minta méretét.
Az irányító hatóság évente felülvizsgálja a mintavételezési módszert.
(4) Az irányító hatóság írásban megállapítja a fenti (2) bekezdés értelmében végzett vizsgálatokra vonatkozó szabványokat és eljárásokat, feljegyzéseket készít minden vizsgálatról, megállapítja az elvégzett munkát, a vizsgálat időpontját és eredményeit, valamint a feltárt szabálytalanságokkal kapcsolatban hozott intézkedéseket.
(5) Ha az irányító hatóság egyben valamely operatív program kedvezményezettje is, az ezen cikk (2), (3) és (4) bekezdésében említett vizsgálatok lebonyolítására tett intézkedések biztosítják a feladatok megfelelő szétválasztását, összhangban az alaprendelet 57. cikke (1) bekezdésének b) pontjával.
40. cikk
A műveletekre vonatkozó, a Bizottság számára kérésre közlendő adatok
(1) A műveleteknek az alaprendelet 59. cikkének c) pontjában említett számviteli nyilvántartásai és végrehajtási adatai magukban foglalják az e rendelet III. mellékletében meghatározott információkat. Ezen információkat a kedvezményezettek kora vagy neme alapján szükség esetén figyelmen kívül kell hagyni.
(2) Az ezen cikk (1) bekezdésben említett információkhoz az irányító, igazoló és ellenőrző hatóság, valamint az alaprendelet 61. cikkének (3) bekezdésében megnevezett szervezetek férhetnek hozzá.
(3) A Bizottság írásbeli kérésére a tagállam a kérelem kézhezvételétől számított 15 munkanapon vagy más, megegyezés szerinti határidőn belül a Bizottság rendelkezésére bocsátja az (1) bekezdésben említett megfelelő információkat dokumentációs célra, illetve helyszíni vizsgálatok végzéséhez. A Bizottság az (1) bekezdésben említett információk tekintetében tájékoztatást kérhet a műveletekre, intézkedésekre, prioritási tengelyekre vagy az operatív programokra vonatkozóan.
41. cikk
Ellenőrzési nyomvonal
Az alaprendelet 59. cikkének f) pontja alkalmazásában az ellenőrzési nyomvonal akkor tekinthető megfelelőnek, ha teljesíti a következő feltételeket:
a)
lehetővé teszi az operatív program keretében társfinanszírozott műveletekkel kapcsolatban a Bizottság számára igazolt összegek összesített egyenlegének egyeztetését az igazoló hatóság, a közreműködő szervezetek és a kedvezményezettek birtokában található részletezett számviteli nyilvántartásokkal és az azokat alátámasztó bizonylatokkal;
b)
lehetővé teszi a közpénzekből való hozzájárulás kedvezményezett számára történt kifizetésének vizsgálatát;
c)
lehetővé teszi a támogatásfelügyeleti bizottság által az operatív program céljára meghatározott kiválasztási kritériumok alkalmazásának vizsgálatát;
d)
minden egyes operatív programhoz adott esetben technikai leírást és finanszírozási tervet ad meg, tartalmazza az odaítélésre vonatkozó dokumentumokat, a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó dokumentumokat, az elért haladásról szóló jelentéseket, valamint az elvégzett vizsgálatokról és ellenőrzésekről készült jelentéseket.
42. cikk
A műveletek ellenőrzése
(1) Az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett ellenőrzéseket 2008. július 1-jétől kezdve 12 havonként egyszer kell elvégezni műveletek olyan módszerrel kiválasztott mintáján, amelyet a 43. cikknek megfelelően az ellenőrző hatóság állapít meg vagy hagy jóvá.
Az ellenőrzéseket a helyszínen, a kedvezményezettnél található dokumentáció és feljegyzések alapján kell elvégezni.
(2) Az ellenőrzések során meg kell vizsgálni, hogy teljesültek-e a következő feltételek:
a)
a művelet megfelel az operatív programra vonatkozó kiválasztási kritériumoknak, a jóváhagyó döntésnek megfelelően hajtották végre, és funkcionalitása, felhasználása és a kitűzött célok elérése tekintetében valamennyi rá vonatkozó feltételt teljesít;
b)
a bejelentett kiadások egyeznek a kedvezményezettnél található számviteli nyilvántartásban és az azokat alátámasztó dokumentumokban szereplő adatokkal;
c)
a kedvezményezett által bejelentett kiadások összhangban állnak a közösségi és nemzeti előírásokkal;
d)
a közpénzekből való hozzájárulást a kedvezményezettnek az alaprendelet 80. cikkével összhangban fizették ki.
(3) Ha az észlelt problémák a rendszerből adódónak tűnnek, és ennélfogva az adott operatív program keretében folytatott egyéb műveletekre nézve is kockázatot jelentenek, az ellenőrző hatóság gondoskodik további vizsgálatok, ideértve szükség esetén további ellenőrzések elvégzéséről, hogy a problémák mértéke megállapítható legyen. A szükséges megelőző és kiigazító intézkedéseket a felelős hatóságok hozzák meg.
(4) Kizárólag a (1) bekezdésnek megfelelő ellenőrzés hatálya alá tartozó kiadásokat lehet ellenőrzött kiadásként feltüntetni a VI. melléklet A. részének 9. pontja, valamint a VII. melléklet A. részének 9. pontjában szereplő táblázatok segítségével történő jelentéstétel céljából.
43. cikk
Mintavétel
(1) A 12 havonta ellenőrizendő műveletek mintáját első alkalommal a (2), (3) és (4) bekezdésben leírt véletlenszerű statisztikai mintavételi módszerrel kell megállapítani. Az (5) és (6) bekezdéssel összhangban kiegészítő mintaként további műveletek is kiválaszthatók e célra.
(2) A mintavétel és az eredményekből történő következtetés módszerének figyelembe kell vennie az elfogadott nemzetközi ellenőrzési szabványokat, és a módszert dokumentálni kell. A kiadások összegére, valamint a műveletek számára és típusára és egyéb lényeges tényezőkre figyelemmel az ellenőrző hatóság megállapítja a megfelelő, alkalmazandó mintavételezési módszert. A minta technikai paramétereit a IV. melléklet szerint kell meghatározni.
(3) A 12 havonta ellenőrizendő mintát azon műveletek közül kell kiválasztani, amelyeknek az operatív programmal összefüggő kiadásait bejelentették a Bizottságnak az alaprendelet 61. cikk (1) bekezdés e) pontjának i. alpontja szerinti éves ellenőrzési jelentés Bizottsághoz történő benyújtásának évét megelőző évben. A 12 hónapos időszak alatt az ellenőrző hatóságnak jogában áll úgy dönteni, hogy azokat a műveleteket, amelyeknek költségeit 2007-ben és 2008-ban jelentették be, az ellenőrizendő műveletek kiválasztási alapjába sorolja.
(4) Az ellenőrző hatóság a következtetéseket a Bizottságnak a (3) bekezdésben említett időszakban bejelentett kiadások ellenőrzésének eredményei alapján vonja le, majd az éves ellenőrzési jelentésben közli a Bizottsággal. Az olyan operatív programok esetén, amelyeknél az előre látható hibaarány eléri a jelentősnek tekinthető szintet, az ellenőrző hatóság elemzi ennek jelentőségét, és megteszi a szükséges lépéseket, többek között megfelelő javasatokat tesz, amelyeket az éves ellenőrzési jelentésben közöl.
(5) Az ellenőrző hatóság rendszeresen áttekinti a véletlenszerű mintavétel lefedettségét, különös tekintettel arra, hogy az ellenőrzésnek megfelelő mértékben bizonyítania kell az operatív program részleges és végleges lezárásakor tett nyilatkozatokat. Szakmai szempontú elbírálás alapján dönt arról, hogy szükség van-e további műveletekből válogatott kiegészítő minta vizsgálatára a felismert sajátos kockázati tényezők figyelembevétele, valamint annak érdekében, hogy a program megfelelő mértékben lefedett legyen a művelettípusok, kedvezményezettek, közreműködő szervezetek és prioritási tengelyek tekintetében.
(6) Az ellenőrző hatóság a kiegészítő minta ellenőrzésének eredményeiből következtetéseket von le, és ezeket az éves ellenőrzési jelentésben közli a Bizottsággal. Amennyiben az észlelt szabálytalanságok száma magas, vagy rendszerből adódó szabálytalanságokat mutattak ki, az ellenőrző hatóság elemzi ezek jelentőségét, és meghozza a szükséges intézkedéseket, többek között javasatokat tesz, amelyeket az éves ellenőrzési jelentésben közöl. A kiegészítő minták ellenőrzésének eredményeit a véletlenszerű mintától függetlenül kell elemezni. A kiegészítő mintában talált szabálytalanságokat nem veszik figyelembe a véletlenszerű minta hibaarányának kiszámításakor.
44. cikk
Az ellenőrző hatóság által bemutatott dokumentumok
(1) Az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett ellenőrzési stratégiát e rendelet V. mellékletében megadott mintával összhangban kell megállapítani. Ezt évente kell frissíteni és felülvizsgálni, szükség esetén pedig év közben is.
(2) Az alaprendelet 61. cikk (1) bekezdés e) pontjának i. alpontjában említett éves ellenőrzési jelentésnek és véleménynek az említett rendelet 61. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja alapján, az operatív programra vonatkozó ellenőrzési stratégiának megfelelően végrehajtott rendszer- és műveletellenőrzéseken kell alapulnia, és azokat a VI. mellékletben foglalt minták szerint kell elkészíteni.
(3) Az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdésének f) pontja szerinti zárónyilatkozat alapja az összes olyan ellenőrzési munka, amelyet az ellenőrzési stratégiának megfelelően az ellenőrző hatóság végzett, vagy annak hatáskörében eljárva végeztek. A zárónyilatkozatot és az ellenőrzési zárójelentést az e rendelet VII. mellékletében található minta szerint kell összeállítani.
(4) Amennyiben a vizsgálat hatásköre korlátozott, illetve az észlelt szabálytalan kiadások mértéke nem teszi lehetővé, hogy fenntartás nélküli vélemény készüljön az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti éves véleményhez, illetve az említett rendelet 61. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett zárónyilatkozathoz, az ellenőrző hatóság ezt megindokolja, és felbecsüli a probléma mértékét és pénzügyi hatásait.
(5) Egy adott operatív program részleges lezárása esetén az alaprendelet 85. cikkében előírt költségnyilatkozatban szereplő ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó nyilatkozatot az ellenőrző hatóság e rendelet VIII. mellékletében szereplő minta alapján állítja össze, és az alaprendelet 61. cikkének (1) bekezdése e) pontjának iii. alpontjában említett véleménnyel együtt nyújtja be.
45. cikk
A dokumentumok rendelkezésre állása
(1) Az alaprendelet 87. cikkének alkalmazásában az irányító hatóság gondoskodik arról, hogy nyilvántartás álljon rendelkezésre azon szervezetek kilétéről és fellelhetőségéről, amelyek birtokában vannak a kiadásokat és az ellenőrzéseket alátámasztó dokumentumoknak, beleértve a megfelelő ellenőrzési nyomvonal követéséhez szükséges valamennyi dokumentumot.
(2) Az irányító hatóság biztosítja, hogy az ezen cikk (1) bekezdésében említett dokumentumok ellenőrzés céljára rendelkezésre álljanak, illetve belőlük kivonatok vagy róluk másolatok legyenek készíthetők az arra jogosult személyek vagy szervezetek számára, ideértve legalább az irányító vagy igazoló hatóság, a közreműködő szervezetek, valamint az ellenőrző hatóság és az alaprendelet 61. cikke (3) bekezdésében meghatározott szervezetek felhatalmazott személyzetét, illetve az Közösség felhatalmazott tisztviselőit és azok meghatalmazott képviselőit.
(3) Az irányító hatóság az alaprendelet 87. cikkének (1) bekezdésének a) pontjában említett teljes időszak alatt rendelkezik az említett cikk (2) bekezdésében említett műveletek értékeléséhez és a jelentéstételhez szükséges információval, ezen belül a 40. cikkben meghatározott információval.
(4) Az alaprendelet 87. cikke értelmében általánosan elfogadott adathordozóknak legalább a következők tekintendők:
a)
eredeti dokumentumok fénymásolatai;
b)
eredeti dokumentumokról készült mikrofichek;
c)
eredeti dokumentumok elektronikus változatai;
d)
kizárólag elektronikus formában létező dokumentumok.
(5) Az eredeti dokumentumokkal együtt általánosan elfogadott adathordozókon tárolt dokumentumok megfelelőségének igazolási eljárását a nemzeti hatóságok állapítják meg, és biztosítják, hogy a tárolt változatok megfeleljenek a nemzeti jogszabályi követelményeknek, és alkalmasak legyenek ellenőrzés céljára.
(6) Ha a dokumentumok kizárólag elektronikus formában léteznek, az alkalmazott számítástechnikai rendszerek összhangban állnak az elfogadott biztonsági szabványokkal, amelyek biztosítják, hogy a tárolt dokumentumok megfeleljenek a nemzeti jogszabályi követelményeknek, és alkalmasak legyenek ellenőrzés céljára.
46. cikk
Az igazoló hatóság által benyújtott dokumentumok
(1) Az alaprendelet 60. cikkének a) pontjában említett igazolt kiadási kimutatásokat és kifizetés iránti kérelmeket az e rendelet IX. mellékletében megadott minta alapján kell elkészíteni, majd továbbítani kell a Bizottságnak.
(2) 2008-tól kezdődően minden év március 31-ig az igazoló hatóság a Bizottságnak a X. mellékletében szereplő mintának megfelelő nyilatkozatot küld, amelyben az operatív program valamennyi prioritási tengelyére vonatkozóan megállapítja a következőket:
a)
az előző évben benyújtott költségnyilatkozatból a műveletre irányuló közpénzekből való hozzájárulás egy részének vagy egészének megszüntetését követően visszavont összegek;
b)
a behajtott összegek, amelyeket levontak e költségnyilatkozatokból;
c)
az előző év december 31-ig visszafizetendő összegekről szóló nyilatkozat, a beszedési utalvány kiállítási éve szerinti bontásban.
(3) Az operatív program részleges lezárásának lebonyolítása érdekében az igazoló hatóság az alaprendelet 85. cikkében előírt költségnyilatkozatot az e rendelet XI. mellékletében megadott minta alapján küldi el a Bizottságnak.
47. cikk
Az irányítási és ellenőrzési rendszerek leírása
Az operatív programok irányítási és ellenőrzési rendszereinek az alaprendelet 71. cikke (1) bekezdésében megadott leírásában minden egyes operatív program esetében szerepelnek az e rendelet 57. cikkében említett pontokra vonatkozó információk, valamint az e rendelet 48. és 49. cikkében meghatározott információk.
Ezeket az információkat az e rendelet XII. mellékletének A. részében szereplő minta szerint kell benyújtani.
48. cikk
Tájékoztatás az irányító és az ellenőrző hatóságról, valamint a közreműködő szervezetekről
Az irányító és az ellenőrző hatóságra, valamint az egyes közreműködő szervezetekre vonatkozóan a tagállam a következő információkat nyújtja be a Bizottságnak:
a)
a rájuk ruházott feladatok leírása;
b)
valamennyi szervezet szervezeti ábrája, osztályaik közötti vagy az azokon belüli feladatmegosztás ismertetése, valamint az álláshelyek tájékoztató jellegű száma;
c)
a műveletek kiválasztási és jóváhagyó eljárásai;
d)
azok az eljárások, amelyek során a kedvezményezettek visszatérítési kérelmeit megkapják, vizsgálják és érvényesítik, különösen a 39. cikkben a vizsgálat céljaira előírt szabályok és eljárások, valamint azok az eljárások, amelyek során a kedvezményezettnek történő kifizetést engedélyezik, végrehajtják és könyvelik;
e)
azok az eljárások, amelyek során a költségnyilatkozatokat összeállítják, igazolják és a Bizottsághoz benyújtják;
f)
a c), d) és e) pontban említett eljárásokhoz kialakított írásbeli eljárásokra tett utalás;
g)
a tagállam által megállapított és az operatív programra vonatkozó elszámoltathatósági szabályok;
h)
az operatív program keretében végzett, a 40. cikk (1) bekezdésében említett műveletek és végrehatási adatok részletes számviteli nyilvántartásának vezetésére alkalmazott rendszer.
49. cikk
Az ellenőrző hatóságra és az alaprendelet 61. cikke (3) bekezdésében említett szervezetekre vonatkozó információk
Az ellenőrző hatósággal és az alaprendelet 61. cikke (3) bekezdésében említett szervezetekkel kapcsolatban a tagállamok megadják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
feladataik és egymás közötti kapcsolatuk leírása;
b)
az ellenőrző hatóság és az operatív program ellenőrzésébe bevont valamennyi szervezet szervezeti ábrája, annak ismertetése, hogyan van biztosítva függetlenségük, a kiosztott álláshelyek indikatív száma, valamint a szükséges végzettség és tapasztalat megjelölése;
c)
az ellenőrzési jelentések eredményeként született javaslatok és kiigazító intézkedések végrehajtásának megfigyelésére szolgáló eljárások;
d)
adott esetben az operatív program ellenőrző hatóság által végzett ellenőrzéseinek végrehajtásába bevont szervezetek munkájának felülvizsgálatára alkalmazott eljárások;
e)
az éves ellenőrzési jelentés és a zárónyilatkozat elkészítése során alkalmazott eljárások.
50. cikk
Az irányítási és ellenőrzési rendszerek értékelése
(1) Az alaprendelet 71. cikkének (2) bekezdésében említett jelentés a rendszerleírás vizsgálatán, a rendszerekre vonatkozó dokumentumokon, a számviteli nyilvántartás vezetésének gyakorlatának és a műveletek végrehajtási adatainak rendszerén, valamint azoknak a jelentősebb szervezeteknek a dolgozóival készült megbeszéléseken alapul, amelyeket az ellenőrző hatóság vagy a jelentésért felelős más szervezet az információk teljeskörűségéhez, tisztázásához, illetve vizsgálatához fontosnak tart.
(2) Az alaprendelet 71. cikkének (2) bekezdésben említett, a rendszerek megfelelősségéről szóló véleményt az e rendelet XII. mellékletének B. részében szereplő mintával összhangban kell összeállítani.
(3) Ha az érintett irányítási és ellenőrzési rendszerek lényegében azonosak az 1083/2006/EK tanácsi rendelet (22) értelmében jóváhagyott támogatás céljából létrehozottakkal, akkor figyelembe vehetők azoknak az ellenőrzéseknek az eredményei is, amelyeket nemzeti és közösségi ellenőrök e rendszerekkel kapcsolatban az alaprendelet 71. cikkének (2) bekezdésében előírt jelentés és vélemény elkészítése céljából végeztek.
II. SZAKASZ
A 2. cikkben említett operatív programok ellenőrzésére vonatkozó eltérések
51. cikk
Általános eltérések
(1) Az e rendelet 2. cikkében említett operatív programok esetében az ellenőrzési hatóság nem köteles benyújtani a Bizottságnak a 61. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti ellenőrzési stratégiát.
(2) Az alaprendelet 2. cikkében említett azon operatív programoknál, amelyek esetében az alaprendelet 71. cikkének (2) bekezdésében előírt, a rendszer megfelelőségéről szóló vélemény nem fogalmaz meg fenntartásokat, vagy amelyeknél a fenntartásokat a korrekciós intézkedések végrehajtását követően visszavonták, a Bizottság dönthet úgy, hogy:
a)
a rendszerek hatékony működése tekintetében az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontjában említett véleményre támaszkodik;
b)
helyszíni ellenőrzést csak abban az esetben végez, ha bizonyítékok arra utalnak, hogy a rendszer olyan hiányosságokat mutat, amelyek érintik a Bizottság számára arra az évre igazolt kiadásokat, amelyre vonatkozóan a 61. cikk (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja szerinti olyan véleményt adtak, amely nem tartalmaz hiányosságokra vonatkozó fenntartásokat.
(3) Amennyiben a Bizottság meghozza az ezen cikk (2) bekezdésében említett döntést, ennek megfelelően tájékoztatja az érintett tagállamot.
Ha léteznek hiányosságokra utaló bizonyítékok, a Bizottság megkövetelheti, hogy az érintett tagállam az alaprendelet 72. cikke (3) bekezdésével összhangban végezzen ellenőrzést, vagy az említett rendelet 72. cikkének (2) bekezdése alapján saját maga végezheti el az ellenőrzést.
52. cikk
Szervezetek és eljárások létrehozása a nemzeti jog alapján
(1) A 2. cikkben említett operatív programok esetében a tagállam élhet továbbá az 51. cikk szerinti eltéréseken kívül azzal a lehetőséggel, hogy a nemzeti szabályok szerint hozza létre az alábbi feladatok elvégzésére hivatott szervezeteket és eljárásokat:
a)
az irányító hatóságnak a társfinanszírozott termékeknek és szolgáltatásoknak, valamint az alaprendelet 59. cikkének b) pontja értelmében bejelentett kiadásoknak a hitelesítésével kapcsolatos feladatai;
b)
az igazoló hatóságnak az alaprendelet 60. cikk értelmében meglévő feladatai;
c)
az ellenőrző hatóságnak az alaprendelet 61. cikk értelmében meglévő feladatai.
(2) Amennyiben egy tagállam az ezen cikk (1) bekezdésében említett lehetőséget választja, nem szükséges az alaprendelet 58. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja értelmében igazoló hatóságot és ellenőrző hatóságot kijelölnie.
(3) Ha valamely tagállam az ezen cikk (1) bekezdésében említett lehetőséget választja, értelemszerűen alkalmazandók az alaprendelet 71. cikkének rendelkezései.
53. cikk
A nemzeti jog alapján létrehozott szervezetekre és eljárásokra vonatkozó különös rendelkezések
(1) E cikk rendelkezései azon operatív programokra alkalmazandók, amelyek esetében a tagállamok az 52. cikk (1) bekezdésében említett lehetőséget választják.
(2) A 39. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálatokat az 52. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti szervezetek végzik el.
(3) Az alaprendelet 61. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett műveletek ellenőrzését a nemzeti eljárásoknak megfelelően kell elvégezni. E műveletekre nem alkalmazandó e rendelet 42. és 43. cikke.
(4) A 44. cikk (2)-(5) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó azoknak a dokumentumoknak az elkészítésére, amelyeket az 52. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti szervezetek adnak ki.
Az éves ellenőrzési jelentést és az éves véleményt adott esetben a VI. mellékletben található minták alapján kell összeállítani.
(5) A 46. cikk (2) bekezdésében említett kötelezettségeket az 52. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti szervezet végzi el.
A költségnyilatkozatot a IX. és XI. mellékletben közölt minták szerint kell elkészíteni.
(6) A 47., 48. és 49. cikkben említett irányítási és ellenőrzési rendszerek leírásában szereplő tájékoztatás részeként adott esetben tájékoztatást kell adni az 52. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti szervezetekről is.
VIII. FEJEZET
SZABÁLYTALANSÁGOK
54. cikk
Fogalommeghatározások
E fejezet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a)
„gazdasági szereplő”: minden olyan természetes vagy jogi személy vagy egyéb jogalany, aki részt vesz az Alapból származó támogatások végrehajtásában, kivéve a tagállamokat közhatalmi jogosítványaik gyakorlása során;
b)
„első közigazgatási vagy jogi ténymegállapítás”: az illetékes hatóság - legyen az közigazgatási vagy jogi - első olyan írásbeli értékelése, amely konkrét tényekre alapozva megállapítja a szabálytalanság tényét, nem érintve azt a lehetőséget, hogy ez a megállapítás a közigazgatási vagy bírósági eljárás változásainak következtében utólag felülvizsgálható vagy visszavonható;
c)
„a csalás gyanúja”: olyan szabálytalanság, amely alapján nemzeti szinten közigazgatási vagy bírósági eljárás kezdeményezhető annak érdekében, hogy meghatározzák a szándékos magatartás, különösen az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján kidolgozott, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény (23) 1. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti csalás fennállását;
d)
„csőd”: fizetésképtelenségi eljárások az 1346/2000/EK tanácsi rendelet (24) 2. cikkének a) pontja értelmében.
55. cikk
Kezdeti jelentés - eltérések
(1) Az alaprendelet 70. cikke szerinti kötelezettségek sérelme nélkül a tagállamok minden negyedév végét követő két hónapon belül jelentenek a Bizottságnak minden olyan szabálytalanságot, amely első közigazgatási vagy jogi ténymegállapítás tárgyát képezi.
Ebben a jelentésben a tagállamok minden esetben megadják a következők részleteit:
a)
az Alap, a célkitűzés, az operatív program, a prioritási tengely, az érintett művelet, valamint a közös azonosító kód (CCI-szám);
b)
a megszegett rendelkezés;
c)
az első olyan információ nyújtásának időpontja és forrása, amely szabálytalanság elkövetésének gyanújához vezetett;
d)
a szabálytalanság elkövetése során alkalmazott gyakorlatok;
e)
adott esetben a gyakorlat okot ad-e a csalás gyanújára;
f)
a szabálytalanság felderítésének módja;
g)
adott esetben az érintett tagállamok és harmadik országok;
h)
a szabálytalanság elkövetésének időszaka vagy pillanata;
i)
a szabálytalanságról szóló hivatalos jelentést kidolgozó nemzeti hatóságok vagy szervezetek, valamint a közigazgatási vagy igazságügyi nyomon követésért felelős hatóságok;
j)
a szabálytalanságról szóló első közigazgatási vagy jogi tényállás megállapításának napja;
k)
a bevont természetes és jogi személyek vagy bármely egyéb résztvevő személyazonossága, kivéve azokat az eseteket, ahol ez az információ a szabálytalanságok elleni küzdelem céljából irreleváns az érintett szabálytalanság jellege miatt;
l)
az összköltségvetés és a művelethez jóváhagyott közpénzekből való hozzájárulás, valamint a társfinanszírozás megoszlása a közösségi és a nemzeti támogatások között;
m)
a szabálytalanság által érintett közpénzekből való hozzájárulás és a veszélyeztetett közösségi hozzájárulás ennek megfelelő összege;
n)
amennyiben a k) pont alatt megjelölt személyek vagy egyéb entitások részére nem történt kifizetés a közpénzekből való hozzájárulásból, úgy az az összeg, amely jogtalanul került volna kifizetésre, amennyiben a szabálytalanságot nem derítik fel;
o)
adott esetben a kifizetések felfüggesztése, valamint a visszatérítés lehetőségei;
p)
a szabálytalan kiadások jellege.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseitől eltérve nem kell jelenteni a következő eseteket:
a)
amikor a szabálytalanság csupán abban áll, hogy a társfinanszírozott operatív programban szereplő valamely művelet részben vagy egészen nem került végrehajtásra a kedvezményezett csődje miatt;
b)
azokat az eseteket, amelyeket a kedvezményezett önként hozott az irányító vagy igazoló hatóság tudomására még mielőtt e hatóságok bármelyike maga fedezte volna azt fel, akár a közpénzekből való hozzájárulás kifizetése előtt, akár azt követően;
c)
azokat az eseteket, amelyeket az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság még azelőtt derített fel, mielőtt a kedvezményezett részére bármilyen kifizetés történt volna a közpénzekből való hozzájárulásból, és mielőtt az érintett költség bekerült volna a Bizottságnak benyújtott költségnyilatkozatba.
Mindazonáltal a csődöt megelőző szabálytalanságokat, valamint a csalás gyanújának eseteit jelenteni kell.
(3) Amennyiben nem áll rendelkezésre az (1) bekezdés szerinti információk egy része, különösképpen a szabálytalanság elkövetésében alkalmazott gyakorlatokat érintő információk, valamint a szabálytalanság felderítésének a módja, akkor a tagállamok a szabálytalanságokról szóló következő negyedéves jelentések benyújtásakor lehetőség szerint megadják a hiányzó információkat a Bizottság számára.
(4) Amennyiben a vizsgálatok megbízhatóságáról nemzeti jogszabályok rendelkeznek, úgy az információk közlése a hatáskörrel rendelkező bíróság vagy törvényszék felhatalmazásától függ.
(5) Amennyiben valamely tagállam az (1) bekezdés értelmében nem tud beszámolni szabálytalanságról, erről a Bizottságot az (1) bekezdésben megállapított határidőn belül értesíti.
56. cikk
Sürgős esetek
Minden egyes tagállam azonnal értesíti a Bizottságot és szükség esetén a többi érintett tagállamot is minden olyan felderített vagy gyanított szabálytalanságról, amelyeknél fennáll annak a veszélye, hogy:
a)
hamarosan a területén kívül is hatásai lesznek,
vagy
b)
újfajta jogellenes gyakorlat alkalmazására utalnak.
57. cikk
Jelentés nyomon követéséről és vissza nem fizetett költségekről
(1) A tagállamok minden negyedév végét követő két hónapon belül - bármely korábbi, az 55. cikk szerinti jelentésre történő hivatkozással - tájékoztatják a Bizottságot az előzőleg bejelentett szabálytalanságokkal kapcsolatosan megindított eljárásokról, valamint az ezekből eredő fontos változásokról.
A tájékoztatás magában foglalja legalább a következő információkat:
a)
a behajtott, illetve várhatóan behajtható összegek;
b)
a tagállam által a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizetésének garantálására tett átmeneti intézkedések;
c)
a jogtalanul kifizetett összegek behajtása és szankciók kiszabása céljából indított bármely bírósági és közigazgatási eljárás;
d)
a behajtásra irányuló eljárásokról való bármilyen lemondás okai;
e)
a büntetőeljárás elmaradása.
A tagállamok jelentik a Bizottság számára az ilyen eljárások megszüntetésére vonatkozó, különösen pedig az azzal kapcsolatos közigazgatási és bírósági döntéseket, különösen azt, hogy a tényállások felkeltik-e a csalás gyanúját. A d) pontban említett esetben a tagállam lehetőség szerint még a döntés meghozatala előtt értesíti a Bizottságot.
(2) Amennyiben valamely tagállam úgy véli, hogy egy összeg nem fizethető vissza, vagy visszafizetése nem várható, akkor az alaprendelet 70. cikkének (2) bekezdése szerint külön jelentésben kell tájékoztatnia a Bizottságot a vissza nem fizetett összegről és a veszteség elosztásáról szóló döntéssel kapcsolatos tényekről.
Az ilyen tájékoztatásnak elég részletesnek kell lennie ahhoz, hogy lehetővé tegye a Bizottság számára egy ilyen döntés lehető legrövidebb időn belül történő meghozatalát az érintett tagállam hatóságaival folytatott konzultációt követően.
A tájékoztatás tartalmazza legalább a következőket:
a)
az odaítélő határozat másolata;
b)
a kedvezményezett számára folyósított utolsó kifizetés dátuma;
c)
a beszedési utalvány másolata;
d)
az e rendelet 55. cikkének (2) bekezdése szerinti jelentés tárgyát képező csőd esetén a kedvezményezett fizetésképtelenségét igazoló dokumentum másolata;
e)
a tagállam által a vonatkozó összeg visszafizetése céljából hozott intézkedések vázlatos leírása, azok dátumának megjelölésével.
(3) A (2) bekezdésben említett esetben a Bizottság kifejezetten kérheti a tagállamot a visszafizetési eljárás folytatására.
58. cikk
Elektronikus adatküldés
Az 55. és 56. cikkben, valamint az 57. cikk (1) bekezdésében említett információkat lehetőség szerint a Bizottság által e célra rendelkezésre bocsátott modul használatával biztonságos kapcsolat útján, elektronikus úton kell elküldeni.
59. cikk
Perköltségek visszatérítése
Amennyiben valamely tagállam illetékes hatóságai a Bizottság kifejezett kérésére úgy döntenek, hogy a jogtalanul kifizetett összegek visszatérítése érdekében bírósági eljárást indítanak, illetve egy más megkezdett eljárást folytatnak, a Bizottság vállalhatja, hogy a tagállam részére a perköltségek, valamint közvetlenül az eljárásból származó költségek egészét vagy egy részét erről hiteles dokumentáció bemutatása esetén visszatéríti az eljárások eredménytelensége esetén is.
60. cikk
Kapcsolattartás a tagállamokkal
(1) A Bizottság megfelelő kapcsolatokat ápol az érintett tagállamokkal az 55. cikk szerinti szabálytalanságokkal, az 57. cikk szerinti eljárásokkal, különösen pedig a visszafizetés lehetőségével kapcsolatosan nyújtott tájékoztatás kiegészítése céljából.
(2) Az (1) bekezdésben említett kapcsolattartástól függetlenül a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat, amennyiben a szabálytalanság természete olyan, hogy ugyanolyan vagy hasonló gyakorlatok feltételezhetően a többi tagállamban is előfordulhatnak.
(3) A Bizottság közösségi szintű tájékoztató üléseket rendez a tagállamok képviselői számára, hogy velük együtt megvizsgálja az 55., 56. és 57. cikk, valamint az e cikk (1) bekezdése értelmében szerzett információt. A vizsgálat a szabálytalanságokkal, megelőző intézkedésekkel és bírósági eljárásokkal kapcsolatos információkból leszűrhető tanulságokra összpontosít.
(4) Valamely tagállam vagy a Bizottság kérésére a tagállam és a Bizottság konzultálnak egymással a Közösség érdekeit sértő bármilyen kibúvó megszüntetése céljából, amely a hatályban lévő rendelkezések végrehajtása folyamán válik láthatóvá.
61. cikk
Az információ felhasználása
A Bizottság bármilyen, a tagállamok által e rendelet szerint közölt általános vagy operatív természetű információt felhasználhat kockázati elemzések végzése céljából, és a szerzett információk alapján jelentéseket készíthet, és korai előrejelző rendszereket fejleszthet ki a veszélyek hatékonyabb felismerésére.
62. cikk
A bizottságok tájékoztatása
A Bizottság a 94/140/EK bizottsági határozattal (25) létrehozott, a csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság munkája keretében rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat az észlelt szabálytalanságokban érintett alapok nagyságrendjéről, valamint a szabálytalanság különböző kategóriáiról, típus és szám szerint lebontva. Az alaprendelet 101. cikkében említett bizottságot szintén tájékoztatni kell.
63. cikk
A jelentéstételi határértéket el nem érő szabálytalanságok
(1) Amennyiben a szabálytalanságok 10 000 eurónál alacsonyabb, az Európai Közösségek általános költségvetésére terhelhető összegekre vonatkoznak, a tagállamoknak nem kell elküldeniük a Bizottság számára az 55. és 57. cikkben előírt információkat, kivéve ha azt a Bizottság kifejezetten kéri.
Azonban az alaprendelet 60. cikkének f) pontjával összhangban a tagállamok nyilvántartják az e küszöbérték alatti visszafizetendő összegeket, illetve valamely műveletnek szánt hozzájárulás törlését követően visszafizetett vagy visszavont összegeket, és a behajtott összegeket visszafizetik az Európai Közösségek általános költségvetésébe.
Az alaprendelet 70. cikke (1) bekezdésének b) pontjából közvetlenül eredő kötelezettségek sérelme nélkül a tagállam és a Közösség osztozik a határérték alatti, olyan összegek miatt keletkező veszteségen, amelyek nem hajthatók be az érintett műveletre alkalmazandó társfinanszírozási aránynak megfelelően. Az e rendelet 57. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárás nem alkalmazandó, kivéve ha a Bizottság másként nem dönt.
Ezen bekezdés harmadik albekezdése az 55. cikk (1) bekezdése szerinti jelentéstételi kötelezettség alól mentesülő csődesetekre is alkalmazandó.
(2) Azok a tagállamok, amelyek a szabálytalanság megállapításának napjáig még nem vezették be az eurót, a nemzeti valutában kifizetett kiadásokat átszámítják euróba az alaprendelet 95. cikkének megfelelően. Amennyiben a költségek nem kerültek nyilvántartásra az igazoló hatóság könyvelésében, a Bizottság által elektronikus úton közzétett legutóbbi átváltási árfolyam alkalmazandó.
IX. FEJEZET
ELEKTRONIKUS ADATCSERE
64. cikk
Az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer
Az alaprendelet 65. és 75. cikke alkalmazásában adatcserét biztosító számítástechnikai rendszert kell létrehozni az operatív programmal kapcsolatos valamennyi adatcsere eszközeként.
Az egyes tagállamok és a Bizottság közötti adatcserét ennek a Bizottság által létrehozott számítástechnikai rendszernek a segítségével kell elvégezni, amely lehetővé teszi az adatok Bizottság és az egyes tagállamok közötti biztonságos cseréjét.
A tagállamok részt vesznek az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer továbbfejlesztésében.
65. cikk
Az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer tartalma
(1) Az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer közérdekű információkat is tartalmaz a Bizottság és a tagállamok számára, mégpedig legalább a pénzügyi tranzakciókhoz szükséges következő adatokat:
a)
az operatív programok finanszírozási tervei az I. melléklet B. részében található mintának megfelelően;
b)
költségnyilatkozatok és fizetési kérelmek a IX. mellékletben foglalt mintának megfelelően;
c)
a visszavont és visszafizettetett összegekről, valamint a függőben lévő visszafizetésekről szóló éves nyilatkozat a X. mellékletben található mintának megfelelően;
d)
a kifizetési kérelmek éves előrejelzései a XIII. mellékletben szereplő mintának megfelelően;
e)
az éves jelentések és a záró végrehajtási jelentések pénzügyi szakasza a XIV. melléklet 3.3. pontjában foglalt mintának megfelelően.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakon kívül az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer magában foglalja legalább a következő közérdekű, az elvégzendő monitoringot lehetővé tévő dokumentumokat és adatokat:
a)
az alaprendelet 15. cikkében említett nemzeti stratégiai terv;
b)
az operatív programok - azok bármilyen módosításait is beleértve - az I. melléklet A. részében található mintának megfelelően;
c)
az Alapból származó hozzájárulásokkal kapcsolatos bizottsági határozat;
d)
az éves jelentések és a záró végrehajtási jelentések a XIV. mellékletben szereplő mintának megfelelően;
e)
az ellenőrzési stratégia az V. mellékletben található mintának megfelelően;
f)
az irányítási és ellenőrzési rendszerek leírását a XII. melléklet A. részében foglalt mintának megfelelően;
g)
az ellenőrzésekről szóló jelentések és vélemények a VI., VII. és VIII. mellékletben, valamint a XII. melléklet B. részében található mintának megfelelően, illetve a Bizottság és az egyes tagállamok közötti levelezés;
h)
a részleges lezárással kapcsolatos költségnyilatkozat a XI. mellékletben található mintának megfelelően;
i)
a visszavont és visszafizettetett összegekről, valamint a függőben lévő visszafizetésekről szóló éves nyilatkozat a X. mellékletben foglalt mintának megfelelően.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett adatokat adott esetben a mellékletekben megadott formátumban kell továbbítani.
66. cikk
Az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer működése
(1) A Bizottság és a tagállamok által az alaprendelet értelmében kijelölt hatóságok, valamint azok a szervezetek, amelyekre az adott feladatot ráruházták, az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerbe az előírt formátumban rögzítik azon dokumentumokat, amelyekért felelősek, valamint ezek minden frissítését.
(2) A tagállamok központosítják, és a Bizottsághoz továbbküldik az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerhez való hozzáférési jogosultságok iránti kérelmeket.
(3) Az adatcseréket és ügyleteket elektronikus aláírással kell ellátni az 1999/93/EK irányelv 2. cikkének 1. pontja értelmében. A tagállamok és a Bizottság elismerik bizonyítékként az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerben alkalmazott elektronikus aláírás jogi hatékonyságát és elfogadhatóságát a jogi eljárásokban.
(4) A számítástechnikai rendszer fejlesztésének költségei az Európai Közösségek általános költségvetéséből finanszírozzák az alaprendelet 46. cikkének (1) bekezdése szerint. Az adatcserét biztosító közös számítástechnikai rendszer és a nemzeti, regionális és helyi számítástechnikai rendszerek közötti interfész költségei, valamint a nemzeti, regionális és helyi rendszereknek az alaprendelet szerinti követelményekhez való hozzáigazításának költségei ugyanezen rendelet 46. cikkének (2) bekezdése alapján támogathatók.
67. cikk
Adatátvitel az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerrel
(1) Az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer a tagállamok és a Bizottság számára közvetlenül vagy a nemzeti, regionális és helyi számítógép-irányító rendszerekkel, automatikus szinkronizációért és adatrögzítésért felelős interfészen keresztül érhető el.
(2) A dokumentumok Bizottság felé történő továbbítása időpontjaként azt a dátumot kell figyelembe venni, amikor a tagállam a dokumentumokat beküldi az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerbe.
(3) Vis maior esetén, különösképpen az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszer hibás működése, vagy tartós kapcsolat hiányában az érintett tagállam az alaprendeletben által előírt dokumentumokat papíralapú adathordozó formájában is továbbíthatja a Bizottság számára az e rendelet I., és V-XIV. mellékletében szereplő nyomtatványokat használva. Amint a vis maior oka megszűnik, a tagállam haladéktalanul rögzíti a megfelelő dokumentumokat az adatcserét biztosító számítástechnikai rendszerbe. A (2) bekezdés rendelkezéseitől eltérve a benyújtás dátumának a dokumentumok papíralapú adathordozó formájában történő benyújtásának napja tekintendő.
X. FEJEZET
SZEMÉLYES ADATOK
68. cikk
Személyes adatok védelme
(1) A tagállamok és a Bizottság minden szükséges intézkedést megtesznek a 40. cikk (1) bekezdésében említett információ, a Bizottság ellenőrzései során összegyűjtött információk, valamint a VIII. fejezetben említett információk illetéktelen közzététele vagy az azokhoz történő illetéktelen hozzáférés megakadályozása érdekében.
(2) Az ezen rendelet 40. cikke (1) bekezdésében említett, valamint a Bizottság ellenőrzései során összegyűjtött információkat a Bizottság kizárólag az alaprendelet 72. cikke szerinti kötelezettségei teljesítése céljából használhatja fel.
Az Európai Számvevőszék, valamint az Európai Csalás Elleni Hivatal hozzáfér ezekhez az információkhoz.
(3) A VIII. fejezetben említett információk nem küldhetők el más személyeknek a tagállamokon vagy a közösségi intézményeken belüli azon személyeken kívül, akiknek kötelességei szükségessé teszik, hogy hozzáférhessenek azokhoz, kivéve ha az ilyen információt benyújtó tagállam ehhez kifejezetten hozzájárult.
(4) A 31. cikk második bekezdésének d) pontjában említett információkban szereplő személyes adatok kizárólag az abban a cikkben meghatározott célokra dolgozhatók fel.
XI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
69. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2722/2000/EK, a 908/2000/EK és a 366/2001/EK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletekre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
A hatályon kívül helyezett rendeletek rendelkezései továbbra is alkalmazandók a 2792/1999/EK rendelet alapján jóváhagyott támogatásokra.
70. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2007. március 26-án.