KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/46/EF af 13. oktober 1994 om aendring af direktiv 88/301/EOEF og 90/388/EOEF for saa vidt angaar satellitkommunikation
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 90, stk. 3, og
ud fra foelgende betragtninger:
1. Groenbogen om en faelles politik for satellitkommunikation i Det Europaeiske Faellesskab, som Kommissionen vedtog i november 1990, indeholder de stoerre lovgivningsmaessige aendringer, der skal gennemfoeres, hvis dette kommunikationsmiddels potentiale skal udnyttes. I henhold til groenbogen om satellitkommunikation boer man bl.a. liberalisere satellittjenste- og satellitudstyrssektorerne samt i den forbindelse afskaffe alle eksklusive og saerlige rettigheder inden for omraadet, men dog anvende godkendelsesprocedurer, samtidigt med at der gives fri (restriktionsfri adgang til rumsegmentkapacitet;
2. i Raadets resolution af 19. december 1991 om etablering af et faelles marked for satellitteletjenster og -udstyr (1) gav Raadet sin generelle stoette til Kommissionens standpunkter i groenbogen om satellitkommunikation og ansaa foelgende punkter som hovedmaal: Harmonisering og liberalisering for de relevante satellitjordstationer, herunder i fornoedent omfang ophaevelse af eksklusive eller saerlige rettigheder paa dette omraade, idet der skal tages hensyn til de vilkaar, som er noedvendige for opfyldelsen af vaesentlige krav;
3. i sin beslutning om etablering af et faelles marked for satellitteletjenester og -udstyr (2) opfordrer Europa-Parlamentet Kommissionen til at gennemfoere den noedvendige lovgivning med henblik paa at skabe det noedvendige grundlag for at fjerne eksisterende begraensninger og etablere nye aktiviteter inden for satellitkommunikation og fremhaever samtidig behovet for at harmonisere og liberalisere markedet for satellitudstyr og -teletjenster;
4. flere medlemsstater har allerede aabnet for konkurrence inden for visse satellitteletjenster og indfoert godkendelsesordninger. Ikke desto mindre tildeles godkendelserne i nogle medlemsstater stadig ikke efter objektive, proportionelle og ikke-diskrimerende kriterier, eller de tildeles med tekniske restriktioner som f.eks. forbud mod at tilslutte til teleselskabernes net, hvis der er tale om operatoerer, der konkurrerer med teleselskaberne. Andre medlemsstater har bibeholdt de eksklusive rettigheder, som de nationale offentlige foretagender har faaet tildelt;
5. i henhold til Kommissionens direktiv 88/301/EOEF af 16. maj 1988 om konkurrence paa teleterminalmarkederne (3), aendret ved EOES-aftalen, skal saerlige eller eksklusive rettigheder til at importere, afsaette, tilslutte, ibrugtage og vedligeholde terminaler afskaffes. Dette omfatter ikke alle typer udstyr til satellitjordstationer;
6. ved dom af 19. marts 1991 i sag C-202/88, Frankrig/Kommissionen, bekraeftede EF-Domstolen (4) direktiv 88/301/EOEF. I det omfang, direktivet omhandler saerlige rettigheder, blev det dog erklaeret ugyldigt med den begrundelse, at det hverken i direktivets bestemmelser eller praeambel specificeres, hvilken type rettigheder der reelt er tale om, og i hvilken henseende eksistensen af saadanne rettigheder er i strid med traktatens forskellige bestemmelser. I forbindelse med import, afsaetning, tilslutning, ibrugtagning og vedligeholdelse af teleudstyr er saerlige rettigheder i praksis rettigheder, som en medlemsstat indroemmer et begraenset antal virksomheder i kraft af love eller administrative bestemmelser, der inden for et givet geografisk omraade
- begraenser antallet af disse virksomheder til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier
- udpeger flere konkurrerende virksomheder efter andre kriterier end ovennaevnte, eller
- giver en eller flere virksomheder juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, der paa afgoerende vis paavirker andre virksomheders mulighed for at udoeve en af ovennaevnte aktiviteter inden for samme geografiske omraade i alt vaesentligt paa tilsvarende vilkaar, efter andre kriterier end ovennaevnte.
Denne definition beroer ikke anvendelsen af EF-traktatens artikel 92;
7. som foelge af de eksklusive rettigheder begraenses den fri bevaegelighed for saadant udstyr, enten fordi visse produkter ikke markedsfoeres, hvilket gaelder i forbindelse med import og afsaetning af teleudstyr, herunder satellitudstyr, eller fordi et monopol under hensyntagen til markedets karakteristika og isaer produkternes mangfoldighed og tekniske karakter ikke har noget incitament til at yde disse tjenester i forbindelse med produkter, som det ikke har markedsfoert eller importeret, eller til at tilpasse priserne til omkostningerne, naar der ikke er nogen trussel om konkurrence fra nye markedsdeltagere, hvilket gaelder i forbindelse med tilslutning, ibrugtagning og vedligeholdelse. Da der paa de fleste udstyrsmarkeder typisk forekommer meget forskelligt teleudstyr, maa det under hensyntagen til den formodede udvikling paa markederne, hvor der paa nuvaerende tidspunkt stadigt er et begraenset antal producenter til stede, forventes, at alle saerlige rettigheder, som direkte eller indirekte begraenser antallet af virksomheder med tilladelse til at importere, afsaette, tilslutte, ibrugtage og vedligeholde dette udstyr, f.eks. ved ikke at indfoere en aaben og ikke-diskriminerende godkendelsesprocedure, vil virke paa samme maade som tildeling af eksklusive rettigheder;
saadanne eksklusive eller saerlige rettigheder er foranstaltninger med samme virkning som kvantitative restriktioner, der er uforenelige med EF-traktatens artikel 30. Ingen af de saerlige karakteristika ved satellitjordstationer eller markederne for salg eller vedligeholdelse heraf er af en saadan karakter, at de kan begrunde en anden retlig behandling end teleterminaludstyr. Derfor er det noedvendigt at afskaffe alle eksisterende eksklusive rettigheder i forbindelse med satellitjordstationer, for saa vidt angaar import, afsaetning, tilslutning, ibrugtagning og vedligeholdelse, samt alle rettigheder, der virker paa samme maade, dvs. alle saerlige rettigheder med undtagelse af dem, der bestaar i juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, der gives til en eller flere virksomheder og kun paavirker andre virksomheders mulighed for at udoeve en af ovennaevnte aktiviteter inden for samme geografiske omraade i alt vaesentligt paa samme vilkaar;
8. satellitjordstationsudstyr skal opfylde de vaesentlige krav, der er blevet harmoniseret i Raadets direktiv 93/97/EOEF (5), isaer i forbindelse med en effektiv udnyttelse af frekvenserne. Man kan kontrollere anvendelsen af disse vaesentlige krav delvis gennem de godkendelser, der udstedes for udbud af de paagaeldende tjenster. Man vil primaert faa de vaesentlige krav opfyldt ved at indfoere faelles forskrifter og ved at harmonisere godkendelsesbetingelserne. Paa de omraader, hvor disse betingelser ikke er blevet harmoniseret, vil medlemsstaterne alligevel skulle tilpasse deres forskrifter. I begge tilfaelde skal medlemsstaterne i mellemtiden sikre, at anvendelsen af saadanne forskrifter ikke skaber hindringer for handelen;
9. naar de saerlige eller eksklusive rettigheder i forbindelse med tilslutning af satellitjordstationsudstyr afskaffes, maa retten til at tilslutte saadant udstyr til teleselskabernes net noedvendigvis anerkendes, saa de godkendte operatoerer kan tilbyde deres tjenster til offentligheden;
10. i henhold til Kommissionens direktiv 90/388/EOEF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (6), aendret ved EOEF-aftalen, skal de saerlige og eksklusive rettigheder, som medlemsstaterne har indroemmet en virksomhed i forbindelse med udbud af teletjenester, afskaffes. Satellittjenster er imidlertid ikke omfattet af direktivets anvendelsesomraade;
11. ved dom af 17. november 1992 i de forenede sager C-271/90, C-281/90 og C-289/90, Spanien/Kommissionen (7), bekraeftede EF-Domstolen direktiv 90/388/EOEF. I det omfang, direktivet omhandler saerlige rettigheder, blev det dog erklaeret ugyldigt med den begrundelse, at det hverken i direktivets bestemmelser eller praembel specificeres, hvilken type rettigheder der reelt er tale om, og i hvilken henseende eksistensen af saadanne rettigheder er i strid med traktatens forskellige bestemmelser. Disse rettigheder maa derfor defineres i dette direktiv. For saa vidt angaar teletjenster er saerlige rettigheder i praksis rettigheder, som en medlemsstat indroemmer et begraenset antal virksomheder i kraft af love eller administrative bestemmelser, der inden for et givet geografisk omraade
- begraenser antallet af disse virksomheder til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier
- udpeger flere konkurrerende virksomheder til virksomheder, der har tilladelse til at levere saadanne tjenster, efter andre kriterier end ovennaevnte, eller
- giver en eller flere virksomheder juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, der paa afgoerende vis paavirker andre virksomheders mulighed for at levere samme teletjenste inden for samme geografiske omraade i alt vaesentligt paa tilsvarende vilkaar, efter andre kriterier end ovennaevnte.
Denne definition beroerer ikke anvendelsen af EF-traktatens artikel 92.
Med hensyn til teletjenster kan saadanne saerlige juridiske eller lovgivningsmaessige fordele blandt andet vaere en ret til at foretage ekspropriationer i almenhedens interesse, undtagelser fra den almindelige lovgivning i forbindelse med byplanlaegning eller en mulighed for at opnaa godkendelse uden at skulle gennem den procedure, der normalt anvendes;
12. i de tilfaelde, hvor en medlemsstat begraenser antallet af virksomheder med tilladelse til at udbyde satellitteletjenster ved hjaelp af saerlige rettigheder og a fortiori eksklusive rettigheder, udgoer saadanne rettigheder begraensninger, som kan vaere udforenelige med traktatens artikel 59, naar en saadan begraensning ikke er begrundet af ufravigelige hensyn, dvs. vaesentlige krav, idet disse rettigheder afholder andre foretagender fra at levere de paagaeldende tjenester til og fra andre medlemsstater. I forbindelse med satellitnettjenester kan der vaere tale om saadanne vaesentlige krav, naar man anvender frekvensspektret effektivt og undgaar generende interferens mellem satellittelesystemer og andre rumbaserede eller jordbaserede tekniske systemer. Hvis det udstyr, der anvendes ved udbuddet af tjenesterne, er i overensstemmelse med de vaesentlige krav, der gaelder i forbindelse med satellitkommunikation, er der juridisk set ingen grund til at behandle sidstnaevnte saerskilt. Paa den anden side afholder saerlige rettigheder, der udelukkende bestaar i saerlige juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, i princippet ikke andre virksomheder fra at gaa ind paa markedet. Det skal derfor for hvert enkelt tilfaelde vurderes, om saadanne rettigheder er forenelige med EF-traktaten under hensyntagen til, hvilken virkning de har paa andre enheders reelle frihed til at levere samme teletjenester, samt hvorvidt de i forbindelse med den paagaeldende aktivitet eventuelt er begrundet;
13. de nuvaerende eksklusive rettigheder inden for satellitkommunikation blev generelt set indroemmet virksomheder, som allerede havde en dominerende stilling i forbindelse med etablering af det jordbaserede net, eller et af deres datterselskaber. Saadanne rettigheder udvider og styrker dermed virksomhedernes dominerende stilling. Foelgelig er de eksklusive rettigheder inden for satellitkommunikation uforenelige med EF-traktatens artikel 90, sammenholdt med artikel 86;
14. disse eksklusive rettigheder, der begraenser adgangen til markedet, begraenser eller hindrer til brugerens ulempe ogsaa anvendelsen af satellitkommunikation, der ellers kunne vaere udbudt, og bremser saaledes den tekniske udvikling paa omraadet. Da virksomhederne maa formodes at basere deres investeringer paa eksklusive rettigheder, kan de ofte vaelge at give prioritet til jordbaserede teknikker, hvorimod nytilkomne maaske vil udnytte satellitteknik. Teleselskaberne har generelt set foretrukket at udvikle jordbaserede forbindelser via optiske fibre og hovedsageligt anvendt satellitkommunikation som en sidste teknisk loesning, naar omkostningerne ved de jordbaserede alternativer var uoverkommelige, eller naar der var tale om spredning af data og/eller tv-programmer, i stedet for at bruge satellitkommunikation som en selvstaendig supplerende transmissionsteknik. De eksklusive rettigheder begraenser saaledes udviklingen af satellitkommunikation, hvilket er uforeneligt med EF-traktatens artikel 90, sammenholdt med artikel 86;
15. i forbindelse med udbud af satellittjenester er det under hensyntagen til proportionalitetsprincippet imidlertid berettiget at anvende godkendelses- eller anmeldelsesprocedurer for at sikre, at vaesentlige krav tilgodeses. En godkendelsesprocedure er ikke rimelig, hvis det paagaeldende maal kan naas ved blot at anvende en anmeldelsesprocedure. Hvis der f.eks. er tale om at levere en satellittjeneste, hvortil der udelukkende skal anvendes en afhaengig VSAT-jordstation i en medlemsstat, boer sidstnaevnte udelukkende anvende en anmeldelsesprocedure;
16. i henhold til traktatens artikel 90, stk. 2, kan artikel 86 fraviges i tilfaelde, hvor anvendelsen af sidstnaevnte artikel retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de saerlige opgaver, som er betroet teleselskaberne. I overensstemmelse hermed kan ifoelge direktiv 90/388/EOEF eksklusive rettigheder i forbindelse med taletelefoni opretholdes i en overgangsperiode;
taletelefoni defineres i artikel 1 i direktiv 90/388/EOEF som kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremfoering af tale samt opkobling heraf gennem det offentlige koblede net, hvorved brugeren har mulighed for at kommunikere med et andet termineringspunkt ved hjaelp af udstyr tilkoblet et nettermineringspunkt. I forbindelse med fremfoering af tale samt opkobling heraf via satellitjordstationsnet kan en saadan udnyttelse i almenhedens interesse generelt set kun finde sted, naar satellitjordstationsnettet er forbundet med det offentlige koblede net. For saa vidt angaar alle andre tjenester end taletelefoni er en saerbehandling i henhold til artikel 90, stk. 2, ikke berettiget, isaer ikke naar man tager i betragtning, at disse tjenesters andel af teleselskabernes omsaetning er ubetydelig;
17. udbud af satellitnettjenester til fremfoersel af radio- og tv-programmer er en teletjeneste i henhold til dette direktiv og dermed omfattet af dets bestemmelser. Til trods for, at visse saerlige og eksklusive rettigheder i forbindelse med modtagersatellitjordstationer, som ikke er tilsluttet en medlemsstats offentlige net, og saerlige og eksklusive rettigheder i forbindelse med satellittjenester, der stilles til raadighed for offentlige eller private radio- og tv-selskaber, afskaffes, vil indholdet af de satellitspredningstjenester, der stilles til raadighed for almenheden via frekvensbaand, som er forudset hertil i radioreglementet for rundspredningstjenester (BSS) og faste satellittjenester (FSS), fortsat vaere underlagt saerlige regler, som medlemsstaterne har vedtaget i overensstemmelse med EF-lovgivningen, og derfor ikke vaere underkastet dette dirketivs bestemmelser;
18. dette direktiv er ikke til hinder for, at der i overensstemmelse med EF-lovgivningen og eksisterende internationale forpligtelser vedtages foranstaltninger med henblik paa at sikre, at medlemsstaternes statsborgere faar tilsvarende behandling i tredjelande;
19. i nogle medlemsstater er satellitoperatoerers udbud til godkendte operatoerer af satellitjordstationsnet om erhvervelse af rumsegmentkapacitet i nationale, private eller internationale satellitsystemer stadig underkastet andre lovgivningsmaessige begraensninger end dem, der er forenelige med de ordninger om frekvens- og placeringskoordinering, som er en foelge af medlemsstaternes internationale forpligtelser. Disse supplerende restriktioner er i modstrid med artikel 59, hvorefter det staar saadanne satellitoperatoerer frit for at levere deres tjenester i hele EF, naar de foerst har opnaaet godkendelse i én medlemsstat;
20. i de fleste medlemsstater gaelder, at det er signataren i det land, hvor en satellitjordstation har sit virke, der undersoeger, om satellitjordstationer, som tilhoerer andre godkendte operatoerer end de nationale operatoerer, er i overensstemmelse med de specifikationer, der kraeves for at faa adgang til mellemstatslige satellitsystemers kapacitet. Disse overensstemmelsesvurderinger foretages saaledes af tjenesteudbydere, der er konkurrenter.
Dette er ikke foreneligt med traktatens bestemmelser, isaer artikel 3, litra g), og artikel 90, sammenholdt med artikel 86. Medlemsstaterne skal derfor sikre, at disse overensstemmelsesvurderinger kan foretages i et direkte samspil mellem den paagaeldende operatoer af satellitjordstationsnettet og den mellemstatslige organisation udelukkende under tilsynsmyndighedernes overvaagning;
21. det er de internationale satellitselskaber, der udbyder stoerstedelen af den til raadighed vaerende rumsegmentkapacitet. I mange medlemsstater er prisen for at bruge en saadan kapacitet stadig hoej, idet kapaciteten, kun kan erhverves hos den paagaeldende medlemsstats signatar. En saadan eksklusivitet, som hjemles i nogle medlemsstater, foerer til afskaermning inden for faellesmarkedet til skade for de kunder, der har behov for kapacitet. Som foelge heraf henstillede Raadet i sin resolution af 19. december 1991 til medlemsstaterne, at de skulle forbedre adgangen til de mellemstatslige organisationers rumsegment. Med hensyn til oprettelse og anvendelse af separate systemer kan restriktive foranstaltninger, som er truffet i henhold til internationale konventioner, der er indgaaet af medlemsstaterne, ogsaa have virkninger, som er uforenelige med EF-lovgivningen, idet de kan begraense udbuddet paa forbrugerens bekostning, jf. artikel 86, litra b). I de internationale satellitorganisationer foretager man for oejeblikket en gennemgang af de relevante instrumenter, der bl.a. bidrager til at forbedre adgangen til samt opbygningen og anvendelsen af separate systemer. For at Kommissionen skal kunne udfoere den overvaagningsopgave, som den tildeles i EF-traktaten, skal der tilvejebringes instrumenter, som kan hjaelpe medlemsstaterne med at opfylde deres samarbejdsforpligtelser i henhold til traktatens artikel 5, stk. 1, sammenholdt med artikel 234, stk. 2;
22. ved vurderingen af de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger skal Kommissionen inden for rammerne af gennemfoerelsen af de grundlaeggende maal, der er omhandlet i traktatens artikel 2, herunder styrkelsen af Faellesskabets oekonomiske og sociale samhoerighed, der er omhandlet i artikel 130 A, ligeledes tage hensyn til forholdene i de medlemsstater, hvis jordbaserede net endnu ikke er tilstraekkeligt udbygget, og tillade disse medlemsstater at udsaette, for saa vidt angaar satellittjenester og i det omfang, det er noedvendigt, den paagaeldende dato til 1. januar 1996 angaaende den effektive anvendelse af bestemmelserne i dette direktiv -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 88/301/EOEF foretages foelgende aendringer:
1) Artikel 1 aendres saaledes:
a) Artikel 1, foerste led, sidste punktum, affattes saaledes:
»Ved terminaludstyr forstaas tillige satellitjordstationsudstyr«.
b) I artikel 1 indsaettes foelgende led:
»- »saerlige rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indroemmer et begraenset antal virksomheder i kraft af love eller administrative bestemmelser, der inden for et givet geografisk omraade
- begraenser antallet af disse virksomheder til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier, eller
- udpeger flere konkurrerende virksomheder efter andre kriterier end ovennaevnte, eller
- giver en eller flere virksomheder juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, der paa afgoerende vis paavirker andre virksomheders mulighed for at importere, afsaette, tilslutte, ibrugtage og vedligeholde teleterminaludstyr inden for samme geografiske omraade i alt vaesentligt paa tilsvarende vilkaar, efter andre kriterier end ovennaevnte
- »satellitjordstationsudstyr«: udstyr, som kan anvendes til kun at sende eller til baade at sende og modtage eller til kun at modtage radiokommunikationssignaler, som formidler via satellit eller andre rumbaserede systemer.«
2) Artikel 2, foerste afsnit, affattes saaledes:
»De medlemsstater, der indroemmer virksomheder saerlige eller eksklusive rettigheder, soerger for, at alle eksklusive rettigheder ophaeves, tillige med de saerlige rettigheder, som
a) begraenser antallet af virksomheder, jf. artikel 1, til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier, eller
b) udpeger flere konkurrerende virksomheder, jf. artikel 1, efter andre kriterier end ovennaevnte.«
3) Artikel 3, foerste led, affattes saaledes:
»- naegte tilslutning af satellitjordstationsudstyr til det offentlige telenet og/eller ibrugtagning heraf, hvis udstyret ikke opfylder de gaeldende faelles tekniske forskrifter vedtaget i henhold til Raadets direktiv 93/97/EOEF (8)() eller, hvis disse ikke foreligger, de vaesentlige krav i det paagaeldende direktivs artikel 4. Hvis der ikke foreligger faelles tekniske forskrifter eller harmoniserede betingelser, skal de nationale forskrifter staa i rimeligt forhold til disse vaesentlige krav og skal anmeldes til Kommissionen i henhold til direktiv 83/189/EOEF i de tilfaelde, hvor dette direktiv kraever det
- naegte tilslutning af andet terminaludstyr til det offentlige telenet, hvis dette udstyr ikke opfylder de gaeldende faelles tekniske forskrifter vedtaget i henhold til Raadets direktiv 91/263/EOEF (9)(), eller hvis disse ikke foreligger, de vaesentlige krav i det paagaeldende direktivs artikel 4
«
Artikel 2
I direktiv 90/388/EOEF foretages foelgende aendringer:
1) Artikel 1 aendres saaledes:
a) Stk. 1 aendres saaledes:
i) Andet led affattes saaledes:
»- »eksklusive rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indroemmer en enkelt virksomhed i kraft af love eller administrative bestemmelser, og som forbeholder denne retten til at levere en teletjeneste eller varetage en bestemt aktivitet inden for et givet geografisk omraade«.
ii) Som tredje led efter det forudgaaende:
»- »saerlige rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indroemmer et begraenset antal virksomheder i kraft af love eller administrative bestemmelser, der inden for et givet geografisk omraade
- begraenser antallet af de virksomheder, der har tilladelse til at levere en tjeneste eller varetage en bestemt aktivitet, til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier, eller
- udpeger flere konkurrerende virksomheder til virksomheder, der har tilladelse til at levere en tjeneste eller varetage en bestemt aktivitet, efter andre kriterier end ovennaevnte, eller
- giver en eller flere virksomheder juridiske eller lovgivningsmaessige fordele, der paa afgoerende vis paavirker andre virksomheders mulighed for at levere samme teletjeneste eller varetage samme aktivitet inden for samme geografiske omraade i alt vaesentligt paa tilsvarende vilkaar, efter andre kriterier end ovennaevnte«.
iii) Fjerde led affattes saaledes:
»- »teletjenester«: tjenester, hvis ydelse helt eller delvis bestaar i transmission og dirigering af signaler gennem et offentligt telenet ved hjaelp af telekommunikationsteknik, med undtagelse af radio- og tv-spredning til offentligheden, og satellittjenester«.
iv) Foelgende led indsaettes efter fjerde led:
»- »satellitjordstationsnet«: en konfiguration bestaaende af to eller flere jordstationer, der kommunikerer indbyrdes ved hjaelp af en satellit
- »satellitnettjenester«: oprettelse og drift af satellitjordstationsnet; disse tjenester bestaar som et minimum i en radiokommunikationsforbindelse fra en satellitjordstation til et rumsegment (uplink) eller en radiokommunikationsforbindelse fra rumsegmentet til en satellitjordstation (downlink)
- »satellitteletjenester«: tjenester, hvis tilraadighedsstillelse helt eller delvis sker ved hjaelp af satellitnettjenester
- »satellittjenester«: tilraadighedsstillelse af satellitteletjenester og/eller af satellitnettjenester«.
v) Sjette led, andet punktum, affattes saaledes:
»Nettets driftssikkerhed og integritet, samt i begrundede tilfaelde driftskompatibilitet mellem tjenester og databeskyttelse, udgoer saadanne hensyn paa samme maade, som den effektive anvendelse af frekvensspektret og undgaaelsen af generende interferens mellem satellittelekommunikationssystemer og andre rumbaserede eller jordbaserede tekniske systemer goer det i forbindelse med satellittjenester.«
b) Stk. 2 affattes saaledes:
»2. Dette direktiv finder ikke anvendelse paa telextjenesten eller jordbaseret mobilradiokommunikation.«
2) Artikel 2
a) Foerste afsnit affattes saaledes:
»Medlemsstaterne afskaffer, jf. dog artikel 1, stk. 2, alle de foranstaltninger, hvorved der indroemmes:
a) eksklusive rettigheder, der gaelder for tilraadighedsstillelse af teletjenester, bortset fra taletelefoni, og
b) saerlige rettigheder, som begraenser antallet af de virksomheder, der har tilladelse til at levere saadanne teletjenester, til to eller flere efter andre kriterier end objektive, proportionale og ikke-diskriminerende kriterier, eller
c) saerlige rettigheder, hvorefter flere konkurrerende virksomheder udpeges til at levere saadanne teletjenester, efter andre kriterier end ovennaevnte.
De traeffer de fornoedne foranstaltninger til at sikre, at alle tjenesteudbydere har ret til at udbyde alle teletjenester, bortset fra taletelefoni.«
b) Foelgende afsnit indsaettes:
»Medlemsstaterne oplyser, hvilke kriterier der ligger til grund for tildeling af godkendelser, samt hvilke betingelser der er forbundet med saadanne godkendelser og med anmeldelsesprocedurerne i forbindelse med driften af transmitterende jordstationer.
Medlemsstaterne informerer fortsat Kommissionen om eventuelle planer om at indfoere nye godkendelsesprocedurer eller aendre eksisterende procedurer«.
3) Artikel 6 aendres saaledes:
a) Efter andet afsnit indsaettes foelgende led:
»Medlemsstaterne sikrer, at eventuelle gebyrer, der paalaegges tjenesteudbyderne som en del af godkendelsesordninger, er baseret paa objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.
Gebyrer, de kriterier, hvorpaa de er baseret, samt enhver aendring heraf offentliggoeres paa passende vis og i enkeltheder, saa der er let adgang til oplysningerne.
Senest ni maaneder efter offentliggoerelsen af dette direktiv og derefter ved hver eventuel aendring meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvordan disse oplysninger stilles til raadighed. Kommissionen offentliggoer regelmaessigt henvisninger til saadanne meddelelser.«
b) Foelgende afsnit indsaettes efter tredje afsnit:
»Medlemsstaterne sikrer, at eventuelle lovgivningsmaessige forbud eller begraensninger i forbindelse med udbuddet af rumsegmentkapacitet til godkendte operatoerer af satellitjordstationsnet afskaffes, og bemyndiger paa deres omraade alle leverandoerer af rumsegmenter til at verificere, at det satellitjordstationsnet, der skal anvendes i forbindelse med den paagaeldende leverandoers rumsegment, er i overensstemmelse med de offentliggjorte betingelser for adgangen til dennes rumsegmentkapacitet.«
Artikel 3
Medlemsstater, som er part i de internationale konventioner, hvorved de internationale organisationer Intelsat, Inmarsat, Eutelsat og Intersputnik er blevet oprettet med henblik paa udoevelse af satellitaktiviteter, tilsender paa anmodning Kommissionen alle forhaandenvaerende oplysninger om alle foranstaltninger, der kan paavirke overholdelsen af EF-traktatens konkurrenceregler eller maalene i dette direktiv eller Raadets direktiver om telekommunikation.
Artikel 4
Senest ni maaneder efter ikrafttraedelsen af dette direktiv giver medlemsstaterne Kommissionen oplysninger, der goer det muligt for den af fastslaa, at bestemmelserne i artikel 1 og 2 er overholdt.
Artikel 5
Dette direktiv traeder i kraft paa tyvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. oktober 1994.
A Bizottság 94/46/EK irányelve
(1994. október 13.)
a 88/301/EGK és 90/388/EGK irányelvnek különösen a műholdas távközlés tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésére és különösen annak 90. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1) A műholdas távközlés területén az Európai Közösségben érvényesítendő közös megközelítésről a Bizottság által 1990 novemberében elfogadott zöld könyv meghatározta, hogy milyen jelentős változtatások szükségesek a szabályozási környezetben ahhoz, hogy ki lehessen aknázni a távközlés ezen ágának lehetőségeit. A műholdakról szóló zöld könyv egyebek között a műholdas szolgáltatások és berendezések ágazatának teljes körű liberalizálására szólított fel, beleértve az engedélyezési eljárás alá tartozó összes kizárólagos és különleges jog e területen történő eltörlését, valamint az űrszegmens-kapacitáshoz való szabad (korlátlan) hozzáférést.
(2) A műholdas távközlési szolgáltatások és berendezések közös piacának fejlődéséről szóló, 1991. december 19-i tanácsi állásfoglalás [1] általánosan támogatta a Bizottság műholdakról szóló zöld könyvében lefektetett álláspontokat, és a következő fő célokat határozta meg: a megfelelő műholdas földi állomások piacának összehangolása és liberalizálása, beleértve a kizárólagos és különleges jogok eltörlését e területen, figyelemmel - különösen - az alapvető követelményeknek való megfeleléshez szükséges feltételekre is.
(3) Az Európai Parlament a műholdas távközlési szolgáltatások és berendezések közös piacának fejlődéséről szóló állásfoglalásában [2] felhívja a Bizottságot azon jogszabályok megalkotására, amelyek olyan környezetet hoznak létre, amelyben lehetővé válik a műholdas távközlés területén érvényben lévő korlátozások megszüntetése és új tevékenységek kifejlesztése, valamint hangsúlyozza a műholdas berendezések és szolgáltatások piaca összehangolásának és liberalizálásának szükségességét.
(4) Több tagállam már megnyitotta a versenyt bizonyos műholdas távközlési szolgáltatásokban, és engedélyezési rendszert vezetett be. Néhány tagállamban azonban az engedélyek kiadása során továbbra sem alkalmaznak tárgyilagos, arányos és diszkriminációmentes kritériumokat, illetve a távközlési szervezetekkel versengő üzemeltetők esetében olyan műszaki korlátozásokat alkalmaznak, mint például annak tilalma, hogy a berendezéseiket rákapcsolják a távközlési szervezet által működtetett hálózatra. Más tagállamok továbbra is kizárólagos jogokat adnak nemzeti közvállalkozásaiknak.
(5) Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodással módosított, a távközlő végberendezések piacain folyó versenyről szóló, 1988. május 16-i 88/301/EGK bizottsági irányelv [3] előírja a távközlő végberendezések behozatalára, forgalomba hozatalára, csatlakoztatására, üzembe helyezésére és karbantartására vonatkozó különleges és kizárólagos jogok eltörlését. Az irányelv azonban nem terjed ki a műholdas földiállomás-berendezések valamennyi típusára.
(6) Az Európai Közösségek Bírósága a C-202/88. sz. Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében [4] hatályában fenntartotta a Bizottság 88/301/EGK irányelvét. A különleges jogokat illetően azonban semmisnek nyilvánította az irányelvet azon az alapon, hogy sem az irányelv rendelkezései, sem annak preambuluma nem határozza meg az érintett jogok fajtáját, és hogy azok milyen szempontból ellentétesek az EK-Szerződés rendelkezéseivel. A távközlési berendezések behozatalát, forgalomba hozatalát, csatlakoztatását, üzembe helyezését és karbantartását illetően a különleges jogok a gyakorlatban olyan jogok, amelyeket valamely tagállam korlátozott számú vállalkozás részére nyújt bármilyen olyan törvényi, rendeleti vagy közigazgatási eszközzel, amely egy meghatározott földrajzi területen:
- e vállalkozások számát kettőre vagy annál többre korlátozza olyan kritériumok alapján, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon jelöl ki több versengő vállalkozást, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon juttat jogi vagy közigazgatási eszközökkel olyan előnyöket valamely vállalkozás vagy vállalkozások részére, amelyek lényegesen befolyásolják más vállalkozások azon lehetősé- geit, hogy ugyanazon a földrajzi területen lényegében azonos feltételekkel folytathassák az említett tevékenységek bármelyikét.
Ez a meghatározás nem érinti az EK-Szerződés 92. cikkének alkalmazását.
(7) A kizárólagos jogok korlátozzák az említett berendezések szabad mozgását mind a távközlési berendezések (beleértve a műholdas berendezések) behozatalát és forgalomba hozatalát illetően, mivel bizonyos termékeket nem hoznak forgalomba, mind a csatlakoztatást, az üzembe helyezést és a karbantartást illetően, mivel - figyelembe véve a piac jellemzőit, különösen a termékek sokféleségét és műszaki jellegét - a monopóliumokat semmi sem ösztönzi arra, hogy olyan termékekre nyújtsanak ilyen szolgáltatást, amelyeket nem ő hozott forgalomba vagy importált, illetve arra, hogy árait a költségekhez igazítsa, mert nem kell tartania az új piacra lépők versenyétől. Tekintettel arra, hogy a berendezések piacán rendszerint széles körű a távközlési berendezések kínálata, továbbá arra, hogy valószínű e piacok fejlődése, amelyeken jelenleg korlátozott számú gyártó van jelen, bármilyen, az ilyen berendezések behozatalára, forgalomba hozatalára, csatlakoztatására, üzembe helyezésére és karbantartására jogosult vállalkozás számát közvetlenül vagy közvetve - például úgy, hogy nincs biztosítva a nyílt és diszkriminációmentes engedélyezési eljárás - korlátozó különleges jog valószínűleg ugyanolyan hatással van, mint a kizárólagos jogok nyújtása.
E kizárólagos vagy különleges jogok a mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedést jelentenek, így összeegyeztethetetlenek az EK-Szerződés 30. cikkével. A műholdas földi állomások, illetve piacaik és karbantartásuk egyetlen jellemzője sem indokolja, hogy jogilag más bánásmódban részesüljenek, mint az egyéb távközlő végberendezések. Ezért el kell törölni a műholdas földi állomások behozatalára, forgalomba hozatalára, csatlakoztatására, üzembe helyezésére és karbantartására vonatkozó valamennyi fennálló kizárólagos jogot, valamint minden azonos hatású jogot - azaz valamennyi különleges jogot, kivéve azokat, amelyeket egy vagy több vállalkozás számára nyújtottak jogi vagy közigazgatási eszközzel, és amelyek csak más vállalkozás azon képességét érintik, hogy az említett tevékenységek bármelyikét ugyanazon földrajzi területen és lényegileg azonos körülmények között folytathassák.
(8) A műholdas földiállomás-berendezéseknek eleget kell tenniük a 93/97/EGK tanácsi irányelv [5] által összehangolt alapvető követelményeknek, különös tekintettel a frekvenciák hatékony kihasználására. Ezen alapvető követelmények alkalmazását részben az adott szolgáltatások nyújtására odaítélt engedélyek révén lehet ellenőrizni. A alapvető követelmények összehangolása főleg közös műszaki szabályok elfogadása, valamint az engedélyekhez kapcsolódó feltételek összehangolása útján érhető el. A tagállamoknak azonban akkor is el kell fogadniuk szabályaikat, ha e feltételek nincsenek összehangolva. Ugyanakkor valamennyi esetben, a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy e szabályok alkalmazásával ne hozzanak létre kereskedelemi akadályt.
(9) A műholdas földiállomás-berendezések csatlakoztatására vonatkozó különleges és kizárólagos jogok eltörlése szükségessé teszi annak a jognak az elismerését, hogy e berendezéseket rá lehet csatlakoztatni a távközlési szervezetek által üzemeltetett kapcsolt hálózatokra úgy, hogy az engedéllyel rendelkező üzemeltetők szolgáltatásaikat a nyilvánosság rendelkezésére bocsáthassák.
(10) Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás által módosított, a távközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről szóló, 1990. június 28-i 90/388/EGK bizottsági irányelv [6] előírja a tagállamok által nyújtott különleges és kizárólagos jogok eltörlését a távközlési szolgáltatások tekintetében. Az irányelv nem terjed ki a műholdas szolgáltatásokra.
(11) Az Európai Közösségek Bírósága a C-271/90., C-281/90. és C-289/90. sz. Spanyolország kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítéletében [7] hatályában fenntartotta az 1992. november 17-i bizottsági irányelvet. A különleges jogok vonatkozásában azonban a Bíróság megsemmisítette az irányelvet azzal az indokkal, hogy sem az irányelv, sem annak preambuluma nem határozza meg az érintett jogok fajtáját, és hogy e jogok milyen szempontból ellentétesek az EK-Szerződés rendelkezéseivel. E jogokat ezért ebben az irányelvben meg kell határozni. A távközlési szolgáltatásokat illetően a különleges jogok a gyakorlatban olyan jogok, amelyeket valamely tagállam korlátozott számú vállalkozás részére nyújt bármilyen olyan törvényi, rendeleti vagy közigazgatási eszközzel, amely egy meghatározott földrajzi területen:
- az ilyen szolgáltatások nyújtására feljogosított vállalkozások számát kettőre vagy annál többre korlátozza olyan kritériumok alapján, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon jelöl ki több versengő vállalkozást az ilyen szolgáltatások nyújtására, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon juttat jogi vagy közigazgatási eszközökkel olyan előnyöket valamely vállalkozás vagy vállalkozások részére, amelyek lényegesen befolyásolják más vállalkozások azon lehetőségeit, hogy ugyanazon a földrajzi területen lényegében azonos feltételekkel folytathassák az említett tevékenységek bármelyikét.
Ez a meghatározás nem érinti az EK-Szerződés 92. cikkének alkalmazását. A távközlési szolgáltatások területén e különleges, jogi vagy közigazgatási eszközzel biztosított előnyök jelenthetik a közérdekből történő kötelező vásárlások előírását, területfejlesztési jogszabályoktól való eltéréseket vagy az engedélyeknek a szokásos eljáráson kívüli megszerzésére nyitva álló lehetőséget.
(12) Ha a műholdas távközlési szolgáltatások nyújtására jogosult vállalkozások számát valamely tagállam különleges jogok vagy még inkább kizárólagos jogok útján korlátozza, akkor ezek olyan korlátozások, amelyek nem egyeztethetők össze az EK-Szerződés 59. cikkével, kivéve ha e korlátozásokat nem indokolják olyan alapvető követelmények, mivel e jogok megakadályoznak más vállalkozásokat abban, hogy az érintett szolgáltatásokat más tagállamok részére nyújtsák, illetve más tagállamoktól szerezzék be. A műholdas hálózati szolgáltatások esetében ilyen alapvető követelménynek minősülhet a frekvenciatartomány hatékony kihasználása vagy a kedvezőtlen interferencia megakadályozása a műholdas távközlési rendszerek és egyéb, űrbeli vagy földi telepítésű műszaki rendszerek között. Ezért, amennyiben a szolgáltatás nyújtására alkalmazott berendezés eleget tesz a műholdas távközléssel szemben támasztott alapvető követelményeknek, akkor az utóbbival kapcsolatos külön jogi bánásmód nem indokolt. Másfelől azok a különleges jogok, amelyek csupán különleges, jogi vagy közigazgatási eszközzel biztosított előnyöket jelentenek, elvileg nem zárják ki más vállalkozások számára, hogy belépjenek az adott piacra. E jogoknak az EK-Szerződéssel való összeegyeztethetőségét mindig esetről esetre kell megvizsgálni, figyelembe véve az arra gyakorolt hatásukat, hogy más szervezetek szabadon nyújthatják-e ugyanezen távközlési szolgáltatásokat, és azok lehetséges indokait az adott tevékenységgel kapcsolatban.
(13) A műholdas távközlés területén jelenleg érvényben lévő kizárólagos jogokat általában olyan szervezetek vagy azok leányvállalatai kapták meg, amelyek már korábban erőfölényben voltak a földi hálózatok kialakítása területén. E jogok megerősítik e szervezetek erőfölényét, és ezáltal megszilárdítják a helyzetüket. A műholdas távközlés területén biztosított kizárólagos jogok következésképpen nem egyeztethetők össze az EK-Szerződés 90. cikkével, összefüggésben annak 86. cikkével is.
(14) E kizárólagos jogok azon túl, hogy akadályozzák a piacra való bejutást, a felhasználók kárára korlátozzák vagy megakadályozzák az elérhető műholdas távközlés kiaknázását, és ezáltal visszafogják az e területen folyó műszaki haladást. Mivel a vállalkozások beruházási döntései feltehetően a kizárólagos jogokon alapulnak, e vállalkozások gyakran olyan helyzetben vannak, hogy a földi technológiákat előnyben részesítő döntéseket hozzanak, míg az új belépők a műholdas technológiát aknáznák ki. A távközlési szervezetek általában a száloptikás hálózatot részesítették előnyben, a műholdas távközlést csak végső esetben vették igénybe, ha a földi hálózatok költségei megfizethetetlenek voltak, illetve ha ez adatátvitel és/vagy televízióműsor terjesztés céljára történt, nem pedig önállóan is életképes és teljes mértékben egyenrangú átviteli technológiaként. A kizárólagos jogok akadályozzák a műholdas távközlés fejlődését, ezért nem egyeztethetők össze az EK-Szerződés 90. cikkével, összefüggésben annak 86. cikkével is.
(15) A műholdas szolgáltatások esetében ugyanakkor indokoltak az engedélyezési és bejelentési eljárások az alapvető követelmények betartatásának biztosítása érdekében, az arányosság elvének figyelembevételével. Az engedélyezés nem indokolt, ha bejelentési eljárás is elegendő lenne a cél eléréséhez. Olyan műholdas szolgáltatás esetében, amely kizárólag egy függő VSAT földi állomás használatára vonatkozik valamely tagállamban, ez a tagállam csak bejelentési kötelezettséget írhat elő.
(16) Az EK-Szerződés 90. cikke mentességet ír elő a 86. cikk alkalmazása alól, ha ez utóbbi alkalmazása jogilag vagy ténylegesen akadályozná a távközlési szervezetekre bízott sajátos feladatok végrehajtását. E rendelkezésnek megfelelően a 90/388/EGK irányelv egy átmeneti ideig lehetőséget biztosít a távbeszélő szolgáltatás vonatkozásában a kizárólagos jogok fenntartására.
A "távbeszélő szolgáltatás" a 90/388/EGK irányelv 1. cikke szerint olyan szolgáltatás, amelynek során a beszéd valós idejű közvetlen átvitele és kapcsolása történik úgy, hogy e szolgáltatás bármely előfizetője helyhez kötött hálózati végponthoz kapcsolt távközlő végberendezésről indított hívással kommunikálhat egy másik hálózati végponttal. A beszéd műholdas földiállomású hálózatok útján történő közvetlen továbbítása és kapcsolása esetében a kereskedelmi célú közszolgáltatás csak akkor valósulhat meg, ha a műholdas földi állomás a nyilvános kapcsolt hálózatra rácsatlakozik.
A távbeszélő szolgáltatástól eltérő egyéb szolgáltatások tekintetében nem indokolt semmilyen, a 90. cikk (2) bekezdése szerinti különleges bánásmód, különösen tekintetbe véve azt, hogy e szolgáltatások a távközlési szervezetek bevételének csak jelentéktelen résztét képviselik.
(17) A rádió- és televízióműsorok átvitelére szolgáló műholdas hálózati szolgáltatás ezen irányelv alkalmazásában távközlési szolgáltatásnak számít, ezért ezen irányelv rendelkezései vonatkoznak rá. A tagállamok nyilvános hálózatához nem csatlakozó "csak vevő" műholdas földi állomásokra vonatkozó különös és kizárólagos jogok eltörlésétől, és a közszolgálati és kereskedelmi műsorszolgáltatók részére nyújtott műholdas szolgáltatásokra vonatkozó különleges és kizárólagos jogok eltörlésétől függetlenül a rádiószabályzatban a műholdas műsorszóró szolgáltatásoknak (BSS), illetve a műholdas állandó helyű szolgáltatásoknak (FSS) kijelölt frekvenciasávokon a nyilvánosságnak vagy a kereskedelmi műsorszolgáltatóknak nyújtott műholdas műsorszóró szolgáltatások tartalmára továbbra is a tagállamok által a közösségi joggal összhangban elfogadott különös szabályok érvényesek, ezért ezen irányelv rendelkezései nem vonatkoznak rá.
(18) Ezen irányelv nem akadályozza meg, hogy a közösségi joggal és a fennálló nemzetközi kötelezettségekkel összhangban olyan rendelkezéseket hozzanak, amelyek biztosítják, hogy a tagállamok állampolgárai harmadik országokban azonos bánásmódban részesüljenek.
(19) A nemzeti, magán vagy nemzetközi műholdas rendszerek űrszegmens-kapacitásának műhold-üzemeltetők általi kínálata az engedéllyel rendelkező műholdas földiállomás-hálózatok üzemeltetői részére egyes tagállamokban mégis olyan szabályozási korlátozások alá esik, amely nem egyeztethető össze a tagállamok nemzetközi kötelezettségei által meghatározott frekvencia- és helyszínkoordinációs megállapodásokkal. E további korlátozások ellentétesek az 59. cikkel, amely szerint e műhold-üzemeltetők szabadon kínálhatják szolgáltatásaikat a Közösség egész területén, ha egy tagállamban már engedéllyel rendelkeznek.
(20) A vizsgálatokat, amelyek célja annak megállapítása, hogy az engedélyezett, nem nemzeti üzemeltetők műholdas földi állomásai eleget tesznek-e a kormányközi műholdas rendszerekhez történő műszaki és üzemelési hozzáférést szabályozó előírásoknak, a tagállamok többségében az azon ország számára aláíró szervezet végzi, amely ország területén az állomás működik. E megfelelőségi vizsgálatokat tehát olyan szolgáltatók végzik, amelyek versenytársak is.
Ez nem összeegyeztethető az EK-Szerződés rendelkezéseivel, konkrétan annak 3. cikke g) pontjával és 90. cikkével, annak 86. cikkével is összefüggésben. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy e megfelelőségi vizsgálatokat közvetlenül az érintett műholdas földi állomás üzemeltetője, valamint maga a kormányközi szervezet végezhesse el kizárólag a felügyeleti hatóságok ellenőrzése mellett.
(21) A rendelkezésre álló űrszegmens-kapacitás többségét a nemzetközi műholdas szervezetek kínálják. E kapacitások igénybevételi díja sok tagállamban még mindig magas, mivel a kapacitás csak a tagállam számára aláíró szervezettől szerezhető meg. Ez az egyes tagállamok által lehetővé tett kizárólagosság a közös piacnak a kapacitást igénylő fogyasztók szempontjából hátrányos felosztásához vezet. A Tanács 1991. december 19-i állásfoglalásában ezért felhívta a tagállamokat, hogy tegyék hozzáférhetőbbé a kormányközi szervezetek űrszegmenseit. A különálló rendszerek létesítésével és használatával kapcsolatban a tagállamok által aláírt nemzetközi egyezmények alapján hozott korlátozásoknak ugyancsak lehetnek a közösségi joggal össze nem egyeztethető hatásai úgy, hogy korlátozzák a kínálatot a fogyasztó hátrányára a 86. cikk b) bekezdése szerint. A nemzetközi műholdas szervezetek jelenleg felülvizsgálják a lényeges rendelkezéseket, többek között a jobb hozzáférhetőség, valamint a különálló rendszerek létesítésének és használatának tekintetében. Annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja látni az EK-Szerződésben meghatározott ellenőrzési feladatait, eszközöket kell a tagállamok rendelkezésére bocsátani, hogy eleget tehessenek az EK-Szerződés 5. cikkének első bekezdésében előírt együttműködési kötelezettségüknek, a 234. cikkének (2) bekezdésével is összefüggésben.
(22) A Bizottság ezen irányelv rendelkezéseinek értékelése során az EK-Szerződés 2. cikkében említett alapvető célok elérésével kapcsolatban - beleértve a 130. cikk a) pontjának értelmében Közösség gazdasági és társadalmi kohéziójának a megerősítését - figyelembe fogja venni azon tagállamok helyzetét, amelyekben a földi hálózat még nem kellőképpen fejlett, és amelyek indokolhatják e tagállamok számára ezen irányelv rendelkezései teljes körű alkalmazásának a műholdas szolgáltatások tekintetében és a szükséges mértékben 1996. január 1-jéig történő elhalasztását,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 88/301/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a) Az első bekezdés utolsó mondata helyébe a következő szöveg lép:
"A végberendezés fogalma magában foglalja a műholdas földiállomás-berendezéseket is."
b) A második francia bekezdés után a következő francia bekezdésekkel egészül ki:
- ""különleges jogok": azon jogok, amelyeket valamely tagállam korlátozott számú vállalkozásra ruház törvényi, rendeleti vagy közigazgatási eszközzel, s amelyek egy adott földrajzi területen
- e vállalkozások számát kettőre vagy annál többre korlátozzák olyan kritériumok alapján, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon jelölnek ki több versengő vállalkozást,
vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon juttatnak jogi vagy közigazgatási eszközökkel olyan előnyöket valamely vállalkozás vagy vállalkozások részére, amelyek lényegesen befolyásolják más vállalkozások azon lehetőségeit, hogy ugyanazon a földrajzi területen lényegében azonos feltételekkel végezhessék a távközlési berendezések behozatalát, forgalomba hozatalát, csatlakoztatását, üzembe helyezését és/vagy karbantartását,
- "műholdas földiállomás-berendezés": olyan berendezés, amely műholdak vagy egyéb űrbe telepített rendszerek segítségével alkalmas vagy csak a rádiókommunikációs jelek adására, vagy azok adására és vételére ("adó-vevő"), vagy csak vételére ("csak vevő")."
2. A 2. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"Azon tagállamok, amelyek különleges vagy kizárólagos jogokat nyújtottak a vállalkozásoknak, kötelesek a kizárólagos jogok visszavonásáról, továbbá azon különleges jogoknak a visszavonásáról gondoskodni, amelyek
a) az 1. cikk szerinti vállalkozások számát kettőre vagy annál többre korlátozzák olyan kritériumok alapján, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását; vagy
b) a említett szempontoktól eltérően jelölnek ki több egymással versenyben álló, az 1. cikk szerinti vállalkozást."
3. A 3. cikk első francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
- "a műholdas földiállomás-berendezések esetében megtagadják az engedélyt e berendezéseknek a nyilvános távközlési hálózatra való csatlakoztatására és/vagy üzembe helyezésére, ha azok nem felelnek meg a 93/97/EGK tanácsi irányelv alapján elfogadott, vonatkozó közös műszaki előírásoknak [8] vagy - ennek hiányában - ezen irányelv 4. cikkében lefektetett alapvető követelményeknek. Amennyiben nincsenek közös műszaki előírások vagy összehangolt feltételek, a nemzeti előírásoknak arányban kell állniuk az említett alapvető követelményekkel, és a 83/189/EGK irányelv értelmében tájékoztatni kell azokról a Bizottságot, amennyiben az említett irányelv előírja,
- egyéb végberendezések esetében megtagadják az engedélyt e berendezéseknek a nyilvános távközlési hálózatra való csatlakoztatására és/vagy üzembe-helyezésére, ha azok nem felelnek meg a 91/263/EGK tanácsi irányelv [9] alapján elfogadott, vonatkozó közös műszaki előírásoknak vagy - ennek hiányában - ezen irányelv 4. cikkében lefektetett alapvető követelményeknek."
2. cikk
A 90/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a) az (1) bekezdés a következőképpen módosul:
i. a második francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
- ""kizárólagos jogok";: azon jogok, amelyeket valamely tagállam bármilyen törvényi, rendeleti vagy közigazgatási eszközzel egy vállalkozásra ruház, számára fenntartva azt a jogot, hogy az adott földrajzi területen távközlési szolgáltatást végezzen vagy tevékenységet folytasson.";
ii. a harmadik bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
- ""különleges jogok";: azok a következőkben megnevezett jogok, amelyeket valamely tagállam korlátozott számú vállalkozásra ruház bármilyen törvényi, rendeleti vagy közigazgatási eszközzel, s amelyek egy adott földrajzi területen
- a szolgáltatás végzésére és a tevékenység folytatására jogosult vállalkozások számát olyan kritériumok alapján korlátozzák kettőre vagy annál többre, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását,
vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon jelölnek ki több egymással versenyben álló vállalkozást, amelyek jogosultak a szolgáltatás végzésére vagy a tevékenység folytatására, vagy
- az említett kritériumoktól eltérő módon juttatnak bármely vállalkozás vagy vállalkozások részére olyan jogi vagy szabályozási előnyöket, amelyek jelentősen befolyásolják más vállalkozások azon lehetőségeit, hogy ugyanazon a földrajzi területen lényegében azonos feltételekkel nyújthassák ugyanazokat a távközlési szolgáltatásokat és folytathassák ugyanazokat a tevékenységeket.";
iii. a negyedik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
- ""távközlési szolgáltatások";: olyan szolgáltatások, amelyek részben vagy egészben jeleknek nyilvános távközlési hálózaton történő távközlési eljárások útján történő átviteléből és irányításából állnak, kivéve a rádióműsor- és televízióműsor-terjesztő szolgáltatásokat és a műholdas szolgáltatásokat.";
iv. a negyedik francia bekezdés után a következő szöveggel egészül ki:
- ""műholdas földiállomás-hálózat";: kettő vagy több földiállomás-konfiguráció, amelyek műhold segítségével működnek együtt,
- "műholdas hálózati szolgáltatás";: műholdas földiállomás-hálózatok létesítése és működtetése; e szolgáltatások magukban foglalják legalább a műholdas földi állomások által az űrszegmens felé irányuló rádiótávközlést (föld-űr irány "uplink";), valamint rádió-távközlési összeköttetés létesítését az űrszegmens és a műholdas földi állomások között (űr-föld irány "downlink";),
- "műholdas távközlési szolgáltatás";: olyan szolgáltatás, amely részben vagy egészben műholdas hálózati szolgáltatásokat vesz igénybe,
- "műholdas szolgáltatások";: a műholdas távközlési szolgáltatások és/vagy műholdas hálózati szolgáltatások nyújtása.";
v. a hatodik francia bekezdés második mondata helyébe a következő szöveg lép:
"Ilyen indok a hálózatok üzemeltetésének biztonsága, a hálózat integritásának fenntartása, továbbá indokolt esetben a szolgáltatások együttműködési képessége, az adatvédelem, továbbá - a műholdas hálózati szolgáltatások esetében - a frekvenciatartomány hatékony kihasználása és a kedvezőtlen interferencia megakadályozása a műholdas távközlési rendszerek és egyéb, az űrbe telepített vagy földi műszaki rendszerek között."
b) A (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
"(2) Ezen irányelv nem vonatkozik a telex-szolgáltatásra és a földi mobil rádiótávközlésre."
2. A 2. cikk a következőképpen módosul:
a) Az első bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
"Az 1. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok minden olyan intézkedést visszavonnak, amelyek:
a) kizárólagos jogot biztosítanak a távközlési szolgáltatások nyújtására a távbeszélő-szolgáltatás kivételével;
és
b) olyan különleges jogokat biztosítanak, amelyek a távközlési szolgáltatások nyújtására jogosult vállalkozások számát olyan kritériumok alapján korlátozzák kettőre vagy annál többre, amelyek nélkülözik a tárgyilagosság, arányosság és a diszkriminációmentesség biztosítását;
vagy
c) olyan különleges jogokat biztosítanak, amelyekkel az említett kritériumoktól eltérő módon jelölnek ki több egymással versenyben álló vállalkozást, amelyek távközlési szolgáltatások nyújtására jogosultak.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy valamennyi üzemeltető jogosult legyen - a távbeszélő szolgáltatás kivételével - bármilyen ilyen távközlési szolgáltatást nyújtani."
b) A 2. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
"A tagállamok tájékoztatást adnak azon kritériumokról, amelyek alapján az engedélyeket kiadják, az engedélyekhez fűzött feltételekkel együtt, valamint a földi adóállomások üzemeltetéséhez szükséges bejelentési eljárásokról.
A tagállamok folyamatosan tájékoztatják a Bizottságot azon tervekről, amelyek új engedélyezési eljárás bevezetésére vagy a meglévő eljárások megváltoztatására irányulnak."
3. A 6. cikk a következőképpen módosul:
a) A második bekezdés után a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
"A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szolgáltatókra az engedélyezési eljárás során kivetett valamennyi díj meghatározása a tárgyilagosság, az áttekinthetőség és a diszkriminációmentesség szempontjai alapján történjen.
A díjakat, a díjak alapjául szolgáló szempontokat és ezek változásait - megfelelő módon és kellő részletességgel - közzé kell tenni úgy, hogy ezek az információk könnyen hozzáférhetők legyenek.
A tagállamok legkésőbb az ezen irányelv kihirdetésétől számított kilenc hónapon belül, ezután pedig bármilyen változás esetén értesítik a Bizottságot arról, hogy hogyan érhetők el ezen információk. A Bizottság rendszeresen közzéteszi az ilyen értesítésekre vonatkozó referenciákat."
b) A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
"A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a műholdas földiállomás-engedéllyel rendelkező üzemeltetők számára rendelkezésre álló űrszegmens-kapacitások kínálatának bármely rendeleti tilalma vagy korlátozása megszűnjön, és saját területükön minden űrszegmens-szolgáltató részére engedélyezik annak ellenőrzését, hogy a szolgáltató űrszegmensével kapcsolatban használandó műholdas földiállomás-hálózat megfelel az általa birtokolt űrszegmens-kapacitáshoz való hozzáférés közzétett feltételeinek."
3. cikk
Azon tagállamok, amelyek szerződő felei a műholdak üzemeltetésének céljából az Intelsat, Inmarsat, Eutelsat és Intersputnik nemzetközi szervezeteket létrehozó nemzetközi egyezményeknek, - kérésre - tájékoztatják a Bizottságot az olyan intézkedésekről rendelkezésükre álló valamennyi információról, amely sértheti az EK-Szerződés versenyszabályait vagy érintheti ezen irányelv céljait, illetve a Tanács távközlésről szóló irányelveit.
4. cikk
A tagállamok legkésőbb az ezen irányelv hatálybalépésétől számított kilenc hónapon belül minden olyan információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, amely alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy eleget tettek-e az 1. és a 2. cikk rendelkezéseinek.
5. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
6. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1994. október 13-án.