*****
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 5. december 1988
om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 86
(IV/31.900, BPB Industries plc)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(89/22/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikler 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 3 og 15,
under henvisning til den begaering, som Iberian Trading UK Limited, i det foelgende benaevnt Iberian, indgav til Kommissionen den 17. juni 1986 med det formaal at faa konstateret, at BPB Industries plc havde overtraadt artikel 86,
under henvisning til Kommissionens beslutning af 3. december 1987 om at indlede en procedure,
efter at have givet de beroerte virksomheder lejlighed til at udtale sig vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2),
efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og
ud fra foelgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1) Denne beslutning vedroerer BPB Industries plc's og dets datterselskab British Gypsum Limited's praksis i Det Forenede Kongerige og Irland, som udgoer misbrug af sin dominerende stilling inden for levering af gipsplader.
A. Virksomhederne
(2) BPB Industries plc, i det foelgende sammen med datterselskaberne benaevnt BPB, er et britisk holdingselskab under en stoerre koncern med verdensomspaendende interesser, bl.a. i gipsprodukter og andre byggematerialer, papir og pap. BPB havde en konsolideret nettoomsaetning paa 750 mio £ (1 116 mio ECU) i det regnskabsaar, der udloeb i marts 1987.
(3) I Storbritannien opererer BPB inden for pudsematerialer og gipsplader til byggeri, hovedsagelig gennem et helejet datterselskab British Gypsum Ltd, i det foelgende benaevnt BG. Ud over gipsplader og pudsematerialer til byggeriet fremstiller BG blandt sine gipsprodukter ogsaa pudsematerialer til industriel brug og knust gipssten, som benyttes i store maengder til fremstilling af cement samt i forskellige andre erhvervsgrene.
(4) I Irland fremstilles gipsprodukter, og navnlig pudsematerialer og gipsplader til byggeri af BPB's irske datterselskab Gypsum Industries plc, i det foelgende benaevnt GIL, som leverer til markedet i Irland og gennem BG Nordirland. BPB's omsaetning i Det Forenede Kongerige inden for byggematerialer udgjorde 350 mio £ (521 mio ECU) i 1987 med et driftsoverskud paa 63 mio £ (94 mio ECU).
(5) BPB er den stoerste producent af gipsplader i verden uden for USA. Det kontrollerer ca. halvdelen af produktionskapaciteten for gipsplader i Faellesskabet. I Storbritannien producerer BG gipsplader paa 8 fabrikker beliggende i det centrale, sydoestlige og nordlige England. BPB's salg af gipsplader og tilbehoer i 1985/1986 udgjorde (. . .) £ (1) ( . . .) ECU i Storbritannien, (. . .) £ Ir. i Nordirland (. . .) ECU og (. . .) £ Ir. (. . .) ECU i Irland. BPB leverer normalt til det britiske marked for gipsplader fra fabrikker i Storbritannien, hvorimod fabrikker i Irland forsyner markedet i Irland og Nordirland.
(6) BPB har andetsteds i EOEF interesser i andre producenter af gipsplader. Dets franske datterselskab, Placoplatre SA, er den stoerste producent og den foerende paa markedet i Frankrig med en markedsandel paa ca. 50 %. Gyproc Benelux SA, i hvilken virksomhed det besidder 45 % af kapitalen, er den stoerste leverandoer i Belgien og Nederlandene og opererer tillige gennem datterselskaber i Forbundsrepublikken Tyskland.
(7) BPB har desuden vigtige interesser i store producenter af gipsplader i Skandinavien og Canada. I 1987 overtog det gipspladeinteresserne i Rigips, som er den naeststoerste producent i Tyskland. Det har fornylig investeret i producenter af gips- og pudsematerialer i Spanien og Italien.
B. Produkterne
(8) En gipsplade bestaar af en kerne af gips, som er beklaedt paa begge sider af tykt papir. Den tilskaeres i forskellige stoerrelser og leveres hovedsagelig i to gaengse tykkelser. Gipspladernes brandsikkerhed kan forbedres ved hjaelp af additiver, som tilsaettes gipskernen i fremstillingsstadiet. Saadanne plader saelges af BG under betegnelsen »Fireline«.
(9) Gipsplader kan undergaa efterfoelgende bearbejdning, f.eks. laminering med andre materialer med henblik paa at give dem bedre varme- eller lydisolerende egenskaber eller fugtspaerre. De kan endvidere overtraekkes med en plastfilm for at give overfladen en praefabrikeret finish. Gipsplader kan ogsaa forarbejdes til praefabrikerede skillevaegge, som bestaar af to eller flere lag gipsplader, som faestnes paa begge sider af en cellekerne. Af de 130 mio m2 gipsplader, som BG solgte i Det Forenede Kongerige i 1985, var ca. 90 % standardgipsplader, der ikke havde vaeret genstand for efterfoelgende bearbejdning eller tilsaetning af saerlige additiver.
(10) Gipsplader anvendes hovedsagelig til lofter og beklaedning af inder- og ydermure i boligbyggeri og bygning eller beklaedning af indermure i erhvervsbygninger, administrative bygninger og institutioner, saerlig kontorer. De vigtigste kvaliteter ved gipsplader, som goer dem mere tiltraekkende for kunderne set i forhold til andre pladematerialer til byggeformaal, er deres dekorative overflade, deres stabilitet, haardhed, brandsikkerhed og prisbillighed.
a) Distributionen af gipsplader
(11) Naesten alle gipsplader, som bruges i Det Forenede Kongerige og Irland, leveres gennem grossister i byggematerialer. Foerst fra 1976 har BG leveret til storforbrugere i Storbritannien paa samme vilkaar som for grossister paa grundlag af et tilsagn til Office of Fair Trading. En stoerre bruger er ifoelge den nugaeldende definition en virksomhed, som har indkoebt mindst 80 000 m2 gipsplader i de seneste 12 maaneder forud for ordrens afgivelse. BG saelger mindre end 10 % af sine gipsplader direkte til brugerne.
(12) Grossister i byggematerialer har traditionelt spillet en rolle med hensyn til lagerfoering og distribution af produkterne. BPB har understreget, at der kun gennem engroslagre kan opretholdes et net for distribution til et meget stort antal kunder i byggeindustrien. Grossisterne spiller imidlertid ogsaa en vigtig rolle som kreditgivere til byggevirksomheder. I den relevante periode var der en stigende tendens til en koncentration paa grossister i byggematerialer, hvor de store landsdaekkende eller regionale engroskaeder vandt frem paa bekostning af mindre grossister, som typisk er familievirksomheder med kun faa afdelinger. I adskillige tilfaelde er mindre grossister blevet overtaget af store forretningskaeder.
b) Markedet for gipsplader
(13) Det marked, hvor BPB har misbrugt sin dominerende stilling, er markedet for levering af gipsplader, og den konkurrence, som har vaeret paavirket af dette misbrug, er konkurrencen fra andre leverandoerer af gipsplader.
(14) BG mener, at standard- og specialplader skal betragtes som et enkelt marked. Standardplader, som benyttes sammen med andre materialer, hvorved der opnaas en varme- eller lydisoleringseffekt eller en fugtspaerreeffekt, kan i vid udstraekning traede i stedet for specialplader, som indeholder disse materialer. Brandhaemmende plader,
som fremstilles ved tilsaetning af forskellige andre materialer til gipsen i den indledende fremstillingsfase, kan i vid udstraekning traede i stedet for andre pladetyper, hvor der anvendes standardplader, til mange anvendelsesformaal.
(15) BG har anfoert under proceduren, at traditionel vaadpudsning er et alternativ til gipsplader ved beklaedning af murflader. BG har fremlagt bevis for, at de med vaadpudsning direkte forbundne omkostninger er lavere end i forbindelse med beklaedning med plader. En af de stoerre fordele ved pladebeklaedning er, at pladerne kan installeres hurtigere, og man undgaar den toerretid, som er forbundet med traditionel vaadpudsning, saaledes at bygninger kan faerdiggoeres til indflytning hurtigere. Disse fordele er i saerdeleshed af betydning for stoerre byggeprojekter eller projekter, der omfatter flere enheder, samt praefabrikerede bygninger eller typehusbyggeri.
(16) BG haevder, at 60 % af murfladerne i byggeriet i Storbritannien beklaedes med gipsplader og 40 % vaadpudses. Pudsning sker bl.a. i tilfaelde, hvor beklaedning med gipsplader er en enten teknisk eller oekonomisk uegnet loesning. Det gaelder f.eks. i forbindelse med udbedring af puds eller i stoerre industribygninger, hvor store maengder gips kan sproejtes direkte paa murflader.
BG mener selv, at vaadpudsning inden for de gaengse byggemetoder er en saa vel forankret metode, at den ikke umiddelbart kan lade sig erstatte af beklaedning med plader. BG soeger at opnaa den bedst mulige stilling i vaadpudsningsektoren ved at tilbyde pudsematerialer, der specifikt er fremstillet til benyttelse paa forskellige murflader. BG er den eneste producent af pudsematerialer til byggeriet i Det Forenede Kongerige og Irland og daekker over halvdelen af efterspoergslen paa vaadpudsningsmarkedet. En yderligere udvikling i tendensen i retning af stoerre benyttelse af plader til beklaedning i stedet for vaadpudsning vil i vid udstraekning ske paa bekostning af BG's salg af pudsematerialer.
(17) BG skoenner endvidere, at gipsplader tegner sig for ca. 56 % af markedet for skillevaegge. I dette tal er der medtaget forskellige materialetyper, som ikke er gipsbaserede, og som i henseende til omkostninger og egenskaber ikke betragtes som et alternativ i det overvejende flertal af anvendelsesformaalene for gipsplader. Der er tale om saavel boligbyggeri som forretningsbygninger og industribygninger. I sidstnaevnte tilfaelde anvendes gipsplader i mindre grad, medens de finder stoerre brug ved opsaetning af skillevaegge i boligbyggeri. En ekspert, som klageren har konsulteret, anslaar, at 80 % af skillevaeggene i nyt boligbyggeri beklaedes med gipsplader. BPB's tal, som er naevnt ovenfor, stemmer i vid udstraekning med dette skoen.
Dokumentation fra BPB vedroerende boligbyggeriet antyder, at over 90 % af alle lofter beklaedes med gipsplader, medens denne procentdel er lavere inden for forretningsbygninger og industribygninger. I sidstnaevnte tilfaelde er der ogsaa tale om nedforskallede lofter, til hvilke gipsplader er af relativ begraenset anvendelighed.
(18) I en vurdering af den konkurrence, som gipsplader moeder fra vaadpudsningsmaterialer, er udbudstrukturen ogsaa relevant. I modsaetning til BG's stilling inden for udbud af forarbejdede gipsplader er markedet for vaadpudsning kendetegnet ved et stort antal mindre uafhaengige pudsefirmaer. Det ville endvidere tage flere aar (2 1/2 til 3 aar ifoelge BG, 5 aar ifoelge Iberian), foer der kunne ske en vaesentlig stigning i andelen af murflader, som vaadpudses, fordi der skal uddannes flere faglaerte gipsarbejdere.
(19) Det fremgaar af dokumenter fra BG, at BG ikke betragter et alternativ saasom vaadpudsning som et element, der kan begraense dets frihed med hensyn til fastsaettelse af priser paa gipsplader. BG betragter derimod alternative leverancer af gipsplader til konkurrencedygtige priser som en haemmende faktor, og naar saadan priskonkurrence fra andre leverandoerer af gipsplader var fjernet, ville det vaere i stand til at haeve sine priser med henblik paa at indhente det indkomsttab, som det havde lidt paa grund af tidligere prisnedsaettelser som reaktion paa konkurrencen paa gipsplader, eller med henblik paa at daekke omkostningerne ind ved de rabatter, det havde indroemmet kunderne som foelge af denne priskonkurrence.
(20) Under den administrative procedure erkendte BPB, at det havde en dominerende stilling inden for levering af gipsplader i Storbritannien og Irland.
C. De geografiske markeder
(21) BPB fremstiller gipspladeprodukter i Frankrig og Irland. Det har normalt ikke leveret til det britiske marked fra disse fabrikker. Disse to markeder er paa samme maade ikke blevet forsynet med varer fra Storbritannien. BG anslog i 1986, at omkostningerne ved forsendelse af gipsplader fra Zaragoza til Shoreham frit lastbil udgjorde (. . .) £ pr. 100 m2 standardgipsplader paa 12,5 mm eller (. . .) % af BG's pris ab fabrik for dette produkt paa davaerende tidspunkt.
(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.
(2) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63.
(1) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmeligheder.
Det er ikke BG's normale praksis at levere til kunder i Nordirland fra fabrikker i Storbritannien. Det ville ikke vaere rentabelt i priskonkurrencen med gipsplader leveret fra Irland. BG tillader dog kunder i Nordirland at koebe gipsplader fra fabrikker i Storbritannien, hvor disse kunder af andre end oekonomiske grunde insisterer herpaa.
(22) Lafarge UK Ltd, i det foelgende benaevnt Lafarge, og Iberian har ganske vist leveret importerede gipsplader i Storbritannien, men kun i relativt smaa maengder, som lige netop har givet dem mulighed for at vinde fodfaeste paa markedet. Hvis en leverandoer skulle oenske at oege sit salg af gipsplader i Storbritannien i stoerre maalestok, ville han blive noedt til at oprette produktionsfaciliteter der, hvilket det efter forlydende var Lafarge's hensigt ved udgangen af 1985. Redland Plasterboard, som er et konsortium, der ledes af en stor britisk koncern inden for byggematerialer, bebudede fornylig, at den ville begynde at importere gipsplader med henblik paa at etablere sin stilling paa markedet, indtil de to gipspladefabrikker, som den er i faerd med at opfoere i Storbritannien, og hvis faerdiggoerelse vil vare to aar, bliver operative. Knauf, som er den stoerste tyske producent af gipsplader, har haft samme idé, og har ogsaa fornylig bebudet, at den agtede at opfoere en fabrik i Storbritannien.
(23) I Nordirland saelger BG gipsplader fremstillet paa dets irske datterselskabs, GIL's, fabrik. GIL saelger selv sine egne gipsplader i Irland.
(24) Storbritannien og det irske omraade som helhed (nord og syd) er de eneste omraader i EOEF, hvor BPB baade er eneste producent og indtager en naesten monopolstilling inden for levering af gipsplader.
D. Markedet i Storbritannien
a) BG's prisstruktur
(25) BG opererer paa grundlag af et tilsagn afgivet til de britiske konkurrencemyndigheder i 1976 i Storbritannien med saavel priser ab fabrik som priser frit leveret for gipsplader. Sidstnaevnte priser skal afspejle de gennemsnitlige omkostninger ved transport til leveringsstedet paa grundlag af en geografisk opdeling i 64 distrikter baseret paa de engelske og walisiske grevskaber og de skotske regioner. Priserne ab fabrik omfatter lasteomkostninger og er i realiteten priser frit lastbil.
(26) Priserne ab fabrik og priserne frit leveret samt de oevrige leveringsbetingelser fremgaar af en prisliste, som udleveres til kunderne. Paa grund af den geografiske fordeling af BG's produktionsanlaeg varierer priserne frit leveret i de forskellige dele af Storbritannien betydeligt. Beregnet paa grundlag af en 20 tons lastbilslast af standardplader ligger priserne i de fleste omraader ikke mere end 4 % over den laveste pris frit leveret, som gaelder for Nottinghamshire. Transportomkostningernes indvirkning paa priserne frit leveret er imidlertid stoerre i Vest-Wales (mellem 5 og 6,5 %) og saerlig i det nordlige Skotland (mellem 5,5 og 14,5 %) samt i hele det sydvestlige England (fra 5 % i Wiltshire til 14 % i Cornwall). I den sydvestlige del af England varierer forskellen i forhold til priserne ab fabrik mellem 7,5 % og 16,5 %.
Priserne frit leveret for de enkelte omraader afhaenger ogsaa af stoerrelsen af den paagaeldende sending. For standardgipsplader var der i den relevante periode foelgende fem prisniveauer:
1.2,3 // // // Prisklasse (ca.) // Sendingens stoerrelse // 1.2.3 // // m2 // Ton (ca.) // // // 1.2.3 // A // 2 400 // 20 // B // over 1 850 // over 15,5 // C // over 900 // over 7,5 // D // over 450 // over 3,8 // E // over 225 // over 1,9 // // //
(NB. Beregnet pr. m2 gipsplade af tykkelse 9,5 mm, idet andre tykkelser omregnes).
(27) I Cornwall's tilfaelde, hvor transportelementet i priserne frit leveret er det hoejeste i England, udgoer standardtillaegget for prisklasse B og C 0,6 % henholdsvis 1,8 % over priserne i henhold til prisklasse A. For sendinger i henhold til prisklasse D udgoer tillaegget 3,9 % og for prisklasse E 17 % under hensyntagen til den yderligere grossistrabat for sendinger i henhold til prisklasse D og E. Grossister eller brugere kan enten levere til »lager«, dvs. kundens lagerbygning, eller »byggeplads«, dvs. leveret paa det sted, hvor produktet benyttes, og priszonen bestemmes i forhold til leveringsstedet. Ca. 90 % af BG's ordrer leveres paa grundlag af prisklasse A, B eller C. De fleste leverancer paa grundlag af prisklasse D og E er leverancer til »byggepladsen«, i hvilket tilfaelde den hoejere pris udlignes ved den besparelse, som grossisten opnaar ved ikke at skulle oplagre varerne og selv levere dem, da leverancen foretages direkte af BG til grossistens kunde.
(28) For at kunne opnaa priser ab fabrik skal koeberne kunne lade en komplet 20 tons last afhente med egnede koeretoejer. Hvorvidt kunderne vaelger at faa gipspladerne leveret eller selv at afhente dem, maa de hver isaer selv tage stilling til paa grundlag af en rentabilitetsberegning, hvori der tages hensyn til, at der skal aftages en mindstemaengde ved afhentning, til muligheden for at skaffe en returlast til koeretoejerne, samt til de administrative byrder, der er forbundet med at tilrettelaegge transport og finde returlaster. I praksis afhentes kun en meget lille del af ordrerne, skoent afhentning i visse omraader, som f. eks. Devon, er mere hyppigt forekommende.
(29) For at opnaa forsyninger fra BPB og grossistrabatter skal grossister opfylde visse krav med hensyn til f. eks. toerdeponeringsfaciliteter, adgang for koeretoejer til aflevering af varerne, erfaring inden for haandtering og salg af gipsplader, kreditreferencer og forventning om en rimelig omsaetning af gipsplader. Smaa grossister, som ikke koeber direkte fra BPB, men fra andre grossister, kan normalt forvente at faa del i den grossistrabat, som saelgeren har opnaaet.
b) Import
(30) Foer 1982 var der ingen regelmaessig import af gipsplader i Storbritannien. Paa det tidspunkt begyndte Lafrage, som indgaar i den franske cement- og gipskoncern, Lafarge Coppée, at importere gipsplader produceret i Frankrig.
(31) Lafarge koncentrerede i hovedsagen sine aktiviteter i det sydlige England og importerede gennem Grays i Essex. Lafarge's sortiment af standard- og specialplader var betydelig mindre end BG's. Set paa det grundlag, som BG har benyttet som sammenligning af varesortimenterne, tilboed Lafarge 35 artikler mod BG's 331.
(32) Lafarge oegede gradvis sin import fra 590 000 m2 i 1983 til 1,9 mio m2 i 1984 og til et hidtil hoejeste niveau i begyndelsen af 1985. De endelige tal for 1985 var 3,3 mio m2 og for de foerste 6 maaneder af 1986 1,5 mio m2.
(33) Lafarge's prisstruktur var naesten identisk med BG's, selv om dets priser i begyndelsen var lidt lavere. Fra begyndelsen af 1985 fremgaar det loebende af situationsrapporter til BG, at Lafarge ikke soegte at ekspandere sine aktiviteter, idet det antydedes, at Lafarge havde naaet sine maalsaetninger for salg i Det Forenede Kongerige, og at det koncentrerede sig om et begraenset antal kunder. Med virkning fra den 29. april 1985 satte Lafarge sine priser op, idet omraadepriserne blev fastsat til et niveau over BG's priser i mange omraader, og priserne ab fabrik blev afstemt efter BG's priser. Det hed i efterfoelgende situationsrapporter, at Lafarge ikke gjorde denne prisforhoejelse gaeldende over for det lille antal stoerre kunder, som det nu koncentrerede sig om, og at en raekke andre grossister, over for hvem prisforhoejelsen var blevet gjort gaeldende, nu koebte flere gipsplader fra BG eller var gaaet fuldstaendig over til BG.
(34) BG fortsatte dog med at betragte Lafarge som en konkurrent paa det britiske marked for gipsplader. BG droeftede i april 1986, hvorledes det kunne reagere paa konkurrencen fra importerede varer, og en af disse muligheder var at »laegge pres paa Lafarge, for at faa denne virksomhed til at goere deres seneste prisforhoejelse gaeldende for alle«, idet dette endnu ikke var tilfaeldet for stoerre kunder.
Der var forlydender om, at Lafarge ved specielt at koncentrere sine aktiviteter om et begraenset antal kunder var i stand til at yde disse kunder en leveringsservice, som generelt blev betragtet som mere fleksibel og mere paalidelig end BG's service.
Ved flere lejligheder blev det indberettet, at Lafarge var ude af stand til at opretholde normale leverancer til mange af sine kunder som foelge af forsyningsvanskeligheder paa grund af dets afhaengighed af en enkel fabrik i Frankrig og afskibnings- og transportproblemer.
(35) I maj 1984 begyndte Iberian at importere gipsplader fremstillet af Espanola de Placas de Yeso, i det foelgende benaevnt EPYSA, i Nordspanien, gennem havnen i Shoreham paa Englands sydkyst. De fleste af Iberian's aktiviteter laa oprindeligt i Nord- og Midtengland, men omkring marts 1985 blev de i vid udstraekning koncentreret om Sydengland. Omkring januar 1986 begyndte Iberian ligeledes at importere gennem Exmouth i Sydvestengland.
(36) Iberian's import i Storbritannien udgjorde 600 000 m2 i 1984, 1,8 mio m2 i 1985 og 860 000 m2 i januar til juni 1986.
(37) Iberian foerte i sin prispolitik samme priser ab lager i Shoreham og Exmouth. Priserne var lavere end BG's priser, og differencen svingede generelt mellem 5 % og 7 %, idet der ogsaa forekom stoerre eller mindre udsving. I samme omraader, i saerdeleshed det sydvestlige England, hvor Iberian opererede ud fra Exmouth, havde Iberian's kunder en betydelig omkostningsfordel i forhold til BG's kunder, for hvem prisen frit leveret fra East Leake i Cornwall laa 16,5 % over BG's pris ab fabrik. I realiteten var prisforskellen ikke saa stor, idet mange kunder sparede penge ved at afhente varerne paa BG's fabrik til samlede omkostninger, der var betydeligt lavere end prisen frit leveret. (38) Iberian's varesortiment var begraenset til et udvalg af standardgipsplader af forskellige dimensioner. BG har beregnet, at Iberian kunne levere 11 produkter af forskellige dimensioner og specifikationer mod BG's 331.
(39) BG har oplyst, at Iberian var udsat for leveringsvanskeligheder ved forskellige lejligheder som foelge af produktionssvigt paa EPYSA's fabrik, en havnestrejke og andre afskibnings- og transportproblemer. En af ulemperne for grossisterne ved at koebe fra Iberian var risikoen for en afbrydelse i leveringerne, hvilket bevirkede, at grossister, som forhandlede spanske gipsplader, var noedt til at foere stoerre lagre, end hvis de koebte produkterne fra BG, og kunne komme ud for, at de i tilfaelde af en alvorlig afbrydelse i leveringerne ikke ville kunne forsyne deres kunder med spanske gipsplader paa normal vis. I saadanne tilfaelde kunne grossisten enten henvende sig til en anden leverandoer eller advare kunderne om, at leverancerne ville blive afbrudt. Iberian forsoegte dog at opretholde regelmaessige leverancer til sine bedste kunder.
(40) I begyndelsen af 1985 erfarede BG, at Iberian's leverandoer, EPYSA, havde haevet sine eksportpriser. Denne forhoejelse slog igennem paa Iberian's priser, selv om visse af Iberian's kunder tilsyneladende i begyndelsen slap med en mindre prisforhoejelse.
c) BG's markedsstilling
(41) I 1985 og 1986 leverede BG ca. 96 % af alle gipsplader i Det Forenede Kongerige og en lignende andel i Storbritannien, medens resten fordelte sig paa Lafarge og Iberian.
(42) Under proceduren har BG peget paa mange faktorer, som har gjort kunderne tilboejelige til at foretraekke BG frem for dettes konkurrenter som leverandoer af gipsplader. BG har understreget den »komplette service«, som det yder. Det leverer en komplet serie af standard- og specialgipspladeprodukter, tilbehoer og systemer, som daekker saa at sige alle behov i anvendelsen af gipsplader. Alle disse produkter fremstilles af BG selv med undtagelse af enkelte former for tilbehoer, som indkoebes. BG-gipsplader leveres i mange forskellige typer, dimensioner og tykkelser. Produktviften er meget bredere end, hvad en importoer med oekonomisk rimelighed vil kunne tilbyde. BPB haevder, at den eneste oekonomiske maade at forsyne markedet paa, saavel brugere som grossister, er at tilbyde en komplet produktserie til hurtig levering som del af en komplet service. BG har fremlagt tal, som viser, at ( . . .) % af dets leverancer er blandede sendinger omfattende mere end en type gipsplader, og at ( . . .) % af leverancerne omfatter mindst ( . . .) typer gipsplader.
(43) I betragtning af omfanget af BG's aktiviteter inden for levering af gipsprodukter har det et omfattende net af repraesentanter, som yder teknisk bistand og eftersalgsservice til kunderne. Denne bistand bakkes op af BPB's ubestridelige tekniske ekspertise som pioner inden for gipspladesektoren og som en af de stoerste producenter i verden, samt af dets forsknings- og udviklingsfaciliteter og proevelaboratorier. BG's net staar ogsaa i direkte kontakt med byggeindustrien gennem de besoeg, der aflaegges paa byggepladser, med henblik paa at yde teknisk bistand og reklamere for BG's produkter. Dets repraesentanter indsamler oplysninger vedroerende byggeprojekter og kontakter arkitekter med henblik paa at »skabe specifikationer« ved at tilskynde dem til at benytte BG's produkter. Mange af BG's repraesentanter har udelukkende til opgave at opretholde saadanne kontakter med arkitekter. BG har ogsaa peget paa den bistand, det yder grossister gennem personaleoplaering, deltagelse i reklameaktiviteter, saasom receptioner, udstillinger og seminarer for grossisternes kunder og ad hoc-bidrag til reklame, som ydes af grossisterne og BG i faellesskab. Disse forskellige former for direkte og indirekte bistand til grossisterne ved salget af BG's produkter, udgoer en vigtig del af den samlede pakke, som BG tilbyder, og er til stor fordel for grossisterne i deres forhandling af BG-gipsplader i modsaetning til konkurrenternes.
(44) BG's staerke markedsposition understreges af dets integrerede aktiviteter, idet BG selv bearbejder raamaterialerne og fremstiller sin egen gips og sine egne gipsplader. BG kontrollerer i oejeblikket saa at sige hele gipsproduktionen og udnyttelsen af gipsforekomsterne i Storbritannien. BPB producerer tillige alt beklaedningspapir, som BG benytter. Kontrol med udbuddet er vigtig, fordi beklaedningspapir tegner sig for over halvdelen af produktionsomkostningerne ved standardgipsplader sammenlignet med mindre end en fjerdedel af produktionsomkostningerne ved gips. Naesten alle BG's gipsplader fremstilles paa fabrikker, som er fuldstaendig integreret med tilliggende gipsproduktion og gipsbrud eller -miner. De stoerre produktionsfaciliteter, som fornylig er taget i brug, saavel som andre bebudede faciliteter, fungerer paa denne maade, hvilket ifoelge BG giver vaesentlige omkostningsbesparelser.
(45) Enhver virksomhed, som soeger adgang til markedet, og som oensker at etablere sig inden for gipspladeproduktion i Storbritannien, maa paaregne en lang indkoeringsperiode og store kapitaludgifter til at skabe de noedvendige integrerede faciliteter for gipsknusning, gipsproduktion og fremstilling af gipsplader. Minimumsproduktionskapaciteten for en effektiv gipspladefabrik er paa ca. 20 mio m2 om aaret. En saadan virksomhed vil ogsaa skulle overvinde ulemperne ved at maatte indfoere gips eller udvikle nye gipsminer eller gipsbrud, fordi dette er forbundet med store kapitalomkostninger. BG har oplyst, at en gipsforekomst, for at udnyttelse kan betale sig, skal vaere stor nok til at kunne levere raamaterialer til 20 aars produktion. Nye producenter maa endvidere tage markedsvirkningerne af en deraf foelgende overkapacitet i betragtning og holde sig BPB's finansielle styrke for oeje i betragtning af BPB's politik for opretholdelse af tilstraekkelig kapacitet til at daekke efterspoergslen efter gipsplader i Storbritannien til enhver tid inklusive spidsbelastningsperioder, med et yderligere spillerum til imoedegaaelse af uventede begivenheder.
(46) BG er i betragtning af dets mange produktionsanlaeg paa hvert produktionsstadium og dets politik med hensyn til produktionskapacitet i stand til at sikre loebende leveringer selv i tilfaelde af et omfattende produktionsstop. BG har oplyst, at 85 % af dets produkter kan leveres med 3 dages varsel, og BG's praksis er, at leveringstiden for de mest gaengse gipspladeprodukter under ingen omstaendigheder maa vaere paa over 4 dage.
(47) Regelmaessighed og paalidelighed i forsyningerne er af stoerste betydning for grossisterne i betragtning af de finansielle byrder, de paatager sig ved lagerfoering og omkostningerne ved toerdeponering. Grossister i byggematerialer er meget opmaerksomme paa lagerfoeringsomkostningerne, som er en stoerre finansiel belastning af deres forretningsaktiviteter. Dette gaelder saerlig i forbindelse med gipsplader, hvor grossisternes fortjenstmargener er smaa, saerlig i stoerre grossistkoncerner, som generelt foerer streng intern finansiel kontrol med lagerbeholdning og lageromsaetning. Mange grossisters afdelinger har ikke tilstraekkelig plads til toerdeponering til umiddelbart at kunne oege deres beholdning af gipsplader. De, som eventuelt er i stand til at oege deres lager af gipsplader paa bekostning af andre produkter, er ikke tilboejelige til umiddelbart at paatage sig de dermed forbundne omkostninger.
(48) Grossister, som forhandler Lafarge's eller Iberian's gipsplader, er generelt ikke i stand til at ophoere med at handle med BG. For det foerste kan Lafarge og i saerdeleshed Iberian ikke levere mange af de gipspladeprodukter, som BG kan tilbyde. For det andet er BG-produkter, herunder standardgipsplader, ofte angivet med navns naevnelse i arkitekters arbejdsbeskrivelser som foelge af BG's veletablerede stilling paa markedet og som foelge af den indsats, som BG's repraesentanter har gjort for at tilskynde arkitekter til specielt at anbefale anvendelse af BG-produkter. Da grossisterne derfor under alle omstaendigheder er noedt til at handle med BG, er de i hoej grad tilboejelige til at daekke alle deres behov inden for gipsplader ind hos denne forsyningskilde. Bortset fra den administrative fordel har en grossist, eller de enkelte afdelinger naar der er tale om forretningskaeder, den ekstra fordel, at han kan kombinere sine lagerbestillinger paa specialgipsplader med bestillinger paa standardgipsplader og dermed opnaa den lavest mulige pris frit leveret eller de lavest mulige enhedstransportomkostninger og med henblik paa at undgaa en unoedvendig stor lagerbeholdning mulighed for at bestille den mest komplette sending fra BG.
d) Importens indflydelse paa markedet
(49) Den konkurrence, saerlig priskonkurrence, som importen bevirker, bragte uro i de tidligere stabile markedsforhold. Da visse grossister begyndte at saelge importerede gipsplader og at konkurrere paa priserne med andre grossister, som indkoebte deres varer hos BG, blev sidstnaevnte grossister presset til at goere det samme. Det fremgaar tydeligt af dokumentation fra BG, hvilke prisnedsaettende virkninger Lafarge's og Iberian's konkurrencedygtige prispolitik havde, og at grossister af denne grund begyndte at forhandle Iberian-produkter som en reaktion paa konkurrencen fra Lafarge-gipsplader og omvendt. Priskonkurrencen fra importerede produkter gav ogsaa anledning til pres paa BG, i saerdeleshed fra stoerre grossistkaeder, for at faa BG til at nedsaette sine priser gennem maengderabatter. De stoerre grossistforretningskaeder var saerlig vigtige kunder for Iberian, fordi de var i stand til at introducere spanske gipsplader paa markedet over stoerre omraader og i betydelige maengder.
(50) Skoent BG isaer fremhaevede priskonkurrencen fra importoererne, med saerlig henvisning til Iberian's priser, fremgaar det af BG's interne dokumenter, at Iberian's og Lafarge's gipsplader ogsaa konkurrerede paa kvaliteten. Lafarge var tilsyneladende ogsaa i stand til at yde bedre service end BG til et begraenset antal af sine vigtigste kunder, saerlig med hensyn til leveringssmidighed og -paalidelighed.
(51) I tidsrummet fra juni 1984 til medio august 1986 modtog BG vedholdende indberetninger om, at grossisterne og brugerne fandt, at baade Lafarge's og Iberian's gipsplader var af bedre og mere ensartet kvalitet end BG's. Foelgerne heraf for BG's strategi fremgaar i saerdeleshed af foelgende dokumenter.
(52) I den ledende salgsdirektoers aarsberetning af december 1984 naevnes det, at visse kunder i loebet af aaret havde henvendt sig til importoerer af aarsager, der kan tilskrives kvaliteten.
(53) I februar 1986 rapporterede BG's ledende salgsdirektoer foelgende: »Medens vores indsats i konkurrencen med importoerer (fortrinsvis i den sydlige del af landet) hovedsagelig er prisrettet, er der en voksende tendens hos kunderne til at foretraekke importerede plader af kvalitetsaarsager. Under saadanne omstaendigheder er det meget vanskeligere at genvinde fodfaestet end under forhold, hvor prisen er den dominerende faktor«.
(54) I en rapport fra BG's regionale salgsdirektoer for Sydengland, dateret marts 1986, hedder det: »Da vi foerste gang blev udsat for konkurrence fra importerede gipsplader, var det vores politik at bekaempe konkurrenterne gennem bedre kvalitet og service, men det har vi desvaerre ikke vaeret i stand til at goere. Der indgaar loebende rapporter om, at kunderne foretraekker de importerede gipsplader simpelthen, fordi de er af bedre kvalitet. Selv om vi kan opvise tydeligere forbedringer i kvaliteten, er det meget vanskeligere at vinde de kunder, som vi af denne grund har mistet, tilbage, end hvis vi blot skulle konkurrere paa lavere priser«.
(55) I juni og juli 1984 indberettede BG's ledende salgsdirektoer, at grossisterne i byggematerialer (. . .) og (. . .) fik leveret spanske gipsplader. I august 1984 blev det rapporteret, at (. . .) havde hjemtaget spanske gipsplader til fem af sine afdelinger, men kun i smaa maengder, for at teste markedet, og at de solgte gipspladerne til priser svarende til BG's. Dette blev bekraeftet paa et moede mellem BG og (. . .), hvor man droeftede sidstnaevntes »forhandling af spanske gipsplader, . . . den 31. august 1984«. (. . .) meddelte BG, at de fortsat ville koebe stoerstedelen af deres gipsplader hos BG og ikke var specielt indstillet paa at koebe importerede varer. Deres hidtidige indkoeb var en sikkerhedsforanstaltning i tilfaelde af, at de skulle komme ud for priskonkurrence fra andre paa importerede plader. BG noterede sig paa det tidspunkt, at »to stoerre grossistkoncerner - (. . .) har oplyst, at de ikke agter at koebe importerede gipsplader«.
(56) Det fremgaar imidlertid af BG's generelle salgsrapport for september 1984, at markedet for gipsplader var blevet staerkt paavirket af import fra Frankrig og Spanien. Iberian's priser var meget konkurrencedygtige. Som foelge af den voksende konkurrence modtog BG anmodninger, saerlig fra stoerre koncerner, om maengderabat. De spanske gipsplader blev forhandlet af en grossist i (. . .) og (. . .), af (. . .) i (. . .) og af (. . .) i (. . .). (. . .)-koncernens hovedkontor havde besluttet, at alle deres (. . .) afdelinger i (. . .) (under navnet (. . .)) skulle forhandle spanske gipsplader. BG skoennede, at spanske gipsplader ogsaa udgjorde en trussel paa markedet i Midtengland hovedsagelig paa grund af (. . .)'s aktiviteter, fordi dette firma forhandlede dem i flere afdelinger. I Sydengland kom den stoerste konkurrence stadig fra Lafarge, skoent Iberian solgte spanske gipsplader i Sydvestengland gennem afdelinger af (. . .) og (. . .). I rapporten for oktober 1984 henvises der til voksende handel med spanske gipsplader over hele landet, i hvilken endnu flere afdelinger af (. . .) var involveret. I november 1984 blev det rapporteret, at BG's markeder var under voksende pres fra konkurrerende produkter. I Sydengland genvandt BG terraen fra Lafarge ved hjaelp af sin saerlige rabat i forbindelse med »Super prisklasse A«-sendinger paa 25 tons, som BG havde introduceret i sine leverancer i Hampshire og Dorset.
(57) Fra januar til marts 1985 udbetalte BG beloeb til (. . .), som blev betegnet som »bidrag til udgifter i forbindelse med reklame og foranstaltninger til fremme af salget af British Gypsum's varer«; beloebene udgjorde (. . .) £ om maaneden. I april 1985 blev de maanedlige udbetalinger til (. . .) nedsat til (. . .) £ om maaneden og i oktober 1985 til (. . .) £ om maaneden.
Under proceduren oplyste BPB, at BG havde besluttet at imoedekomme en anmodning fra (. . .) om anerkendelse af deres status som storindkoeber for dermed at opnaa stoette til et ambitioest reklameprojekt, som (. . .) ville gennemfoere. BG benyttede samtidig denne lejlighed til at teste, hvorvidt et saadant samarbejde kunne faa positive foelger. Betalingerne blev senere reduceret, da BG skoennede, at BG's stoette var for stor i forhold til den reklameindsats, som det forventede, at (. . .) kunne goere.
e) BG's loyalitetsbetalinger
(58) Den 16. januar 1985 saa et udvalg bestaaende af ledende personer i BG naermere paa konkurrencen inden for gipsplader fra Frankrig og Spanien. BG's administrerende direktoer anmodede i tilslutning hertil marketingdirektoeren om i udformningen af virksomhedens markedsfoeringsstrategi at overveje, hvorledes BG kunne »beloenne de grossisters loyalitet, som udelukkende foretager indkoeb hos os«. Det fremgaar af talrige dokumenter fra BG, at der i perioden fra januar til juni 1985 blev opstillet en saadan plan, i henhold til hvilken der skulle fore tages regelmaessige udbetalinger til stoerre grossistkaeder, som var gaaet ind paa kun at koebe gipsplader og dertil knyttede produkter hos BG. Udbetalingerne skulle tage form af regelmaessige bidrag fra BG til grossisternes udgifter til reklame og salgsfremmende foranstaltninger. Arrangementerne skulle forhandles paa hoejeste niveau med en raekke udvalgte grossister og al offentlighed omkring sagen skulle undgaas. Betalingerne til grossister, som gik ind paa udelukkende at koebe gipsplader hos BG, skulle vaere af stoerrelsesordenen (. . .) % af vaerdien af de indkoebte gipspladeprodukter og tilbehoer. Der blev opstillet en liste over BG's stoerste kunder, og det blev foreslaaet, at de »blev givet anledning til udelukkende at handle med (BG)«.
(59) Fordelene for BG af eksklusivitetsbetingelsen i den planlagte ordning blev specifikt behandlet i to dokumenter fra BG. I et memo af 1. marts 1985 foretog marketingdirektoeren en beregning af omkostningerne ved disse betalinger og bemaerkede, at hvis BG »ved denne eksklusivitet kunne vinde ca. (. . . mio) m2 gipsplader« tilbage fra importoererne, ville planen blive selvfinansierende. Paa dette tidspunkt udgjorde Iberian's import (. . .) m2 om aaret og Lafarge's (. . . mio) m2.
I et notat til BG-koncernens administrationschef af 1. maj 1985 under titlen »Konkurrencen inden for gipsplader - salgs- og prispolitik« opstillede den administrerende direktoer de forskellige betingelser, som BG skulle laegge til grund for forhandlingerne om deres stoette til stoerre grossistkoncerner. Den foerste betingelse er »eksklusivitet«, hvorved grossisten skulle give tilsagn om at ville indkoebe alle sine gipspladeprodukter og dermed forbundne produkter hos BG. I dette afsnit hedder det: »det er vanskeligt at anslaa i maengde, hvilke fordele dette giver os. Denne betingelse vil paa den ene side hindre, at vi mister flere af vore nuvaerende kunder og dermed yderligere indtaegter - den vil paa den anden side kunne hjaelpe os til at genvinde markedsandele fra vore konkurrenter, som enten vil stille sig tilfreds med en mindre markedsandel eller forsoege at genvinde denne markedsandel andetsteds. Hvis de i sidstnaevnte tilfaelde skulle bestemme sig til at slaa fra sig, vil de ogsaa blive noedt til at goere en stoerre indsats, eventuelt ogsaa i distributionen af deres produkter«.
(60) Den 2. juli 1985 eller foer blev det besluttet, at ordningen skulle tilbydes (. . .), som var en BG's meget store kunder, og som var forblevet BG tro, men hvis ledelse var blevet presset til at nyoverveje sin indkoebspolitik paa grund af den konkurrence, som visse afdelinger var udsat for fra andre grossister, som solgte Lafarge- og Iberian-gipsplader. Udbetalingerne af maanedlige beloeb paa (. . .) £ til (. . .) begyndte i august 1985.
Derefter blev paa moeder mellem parterne lignende arrangementer tilbudt andre grossister, hvoraf alle med undtagelse af én havde forhandlet eller stadig forhandler gipsplader fra Lafarge eller Iberian.
(61) Paa moedet i juli 1985 i BPB's bestyrelse blev det oplyst, at stoerstedelen af Iberian's salg fortsat skete gennem stoerre koncerner saasom (. . .), (. . .) og (. . .). I den generelle salgsrapport for august 1985 hedder det: »Der har vaeret droeftelser med visse af de stoerre koncerner, som forhandler importerede gipsplader, og man haaber, at de kan overtales til udelukkende at koebe fra os«.
(62) BG's maanedlige udbetalinger til (. . .) ((. . .) £) og (. . .) ((. . .) £) begyndte i september og oktober 1985. Paa BPB's bestyrelsesmoede i oktober 1985 blev det oplyst, at (. . .) og (. . .) for nylig havde udsendt instrukser til deres afdelinger om ikke at afgive flere ordrer paa spanske plader.
(63) I december 1985 begyndte BG sine maanedlige udbetalinger ((. . .) £) til (. . .), en grossist, som havde indkoebt Lafarge-gipsplader, og som var i faerd med at overveje et attraktivt pristilbud fra Iberian, der stod for at paabegynde import gennem Exmouth. Exmouth var meget naermere (. . .)'s hovedaktivitetsomraade end Shoreham. Den 23. december 1985 skrev (. . .) til BG som svar paa BG's tilbud om loyalitetsbetalinger og bekraeftede, at det i fremtiden ville koebe alle gipsprodukter fra BG.
(64) I december 1985 eller foer overtog (. . .) en grossistkaede, (. . .), en af de mest fremtraedende forhandlere af spanske plader, som havde vaeret »det stoerste problem for andre grossister paa grund af sine »saertilbud««. Denne kaede blev overtaget af (. . .), og de paagaeldende afdelinger ophoerte efterhaanden med at saelge spanske plader. I februar 1986 var det blevet klart, at de af (. . .) overtagne afdelinger ville ophoere med at forhandle spanske plader, og de maanedlige udbetalinger til (. . .) blev haevet fra (. . .) £ til (. . .) £ om maaneden.
Da grossisten i byggematerialer (. . .) blev overtaget af (. . .), blev udbetalingerne til sidstnaevnte (i april 1986) haevet fra (. . .) £ til (. . .) £ om maaneden.
(65) Det hedder foelgende i BG's generelle salgsrapport fra februar 1986: »Da visse af de andre store grossistkoncerner ikke laengere forhandler spanske plader, vil Iberian Trading naturligvis soege andre afsaetningsmuligheder. (. . .) har for nylig for foerste gang modtaget leverancer«. Paa BPB's bestyrelsesmoede i marts 1986 blev det oplyst, at »der er sket fremskridt i forholdet til Iberian's bestaaende kunder, men i takt med de forskellige grossistkoncerners tilbagevenden til British Gypsum arbejder Iberian meget aktivt paa at finde alternative afsaetningsmuligheder«.
(66) Den 7. april 1986 sendte marketingdirektoeren den administrerende direktoer et memo med en redegoerelse for situationen omkring »spansk import gennem Exmouth« samt for de salgspolitiske valgmuligheder, marketingafdelingen havde overvejet, og for marketingdirektoerens egne forslag. Det blev oplyst, at »der ikke laengere findes udenlandske plader i Cornwall, nu da ( . . . )-koncernen, ( . . . ) og ( . . . ) alle koeber plader fra British Gypsum«, og at »de eneste to virksomheder i Sydvestengland, som vides at koebe spanske plader, er ( . . . ) og ( . . . ) ikke stoerre kunder«.
Blandt de salgspolitiske valgmuligheder, der blev omtalt i dette memo, kan naevnes: »paa kortere sigt at fortsaette politikken med at kapre udvalgte kunder. Dette har ifoelge rapporter vist sig at vaere meget effektivt, og efterhaanden som grossistkoncernerne bliver stoerre, bliver vores greb om dem staerkere«.
(67) I april, juni og august 1986 paaberaabte BG maanedlige udbetalinger til ( . . . ) (( . . . ) £), ( . . .) (( . . . ) £) og (. . . ) (( . . . ) £) (som kontrollerer ( . . . )). Den 23. juni 1985 indberettede BG's salgskontor i Midtengland, at »alle afdelinger af ( . . . ) har modtaget instruks fra deres hovedkontor om at ophoere med at lagerfoere og saelge spanske plader«. I juli 1986 foretog BG en foerste kvartalsudbetaling (( . . . ) £) til en anden kunde, ( . . . ) i henhold til en aftale, som traadte i kraft i april 1986.
(68) Under proceduren fremlagde BG kopier af breve vedroerende tilbud og accept af de maanedlige udbetalinger, medens tilbuddene og/eller accepten i andre tilfaelde skete mundtligt. Det fremgaar af indholdet af alle disse breve, at udbetalingerne bl.a. var betinget af, at modtagerne skulle indkoebe gipsplader udelukkende hos British Gypsum. BG har bekraeftet, at betingelserne var enslydende for alle grossister, uanset om de var mundtlige eller skriftlige.
(69) Fra september 1986 blev udbetalingerne til grossister gradvis afviklet, efter at BG begyndte at indfoere en lagerfoeringsordning (»Super Stockist Scheme«), som Kommissionen er i faerd med at behandle som led i en saerskilt procedure.
f) Rabatter i forbindelse med Super Prisklasse A
(70) I august 1974 indfoerte BG nedsatte priser for gipsplader leveret i sendinger paa 25 tons i henhold til »Super Prisklasse A« i Hampshire og Dorset. BG begrundede ordningen med, at det derved kunne vurdere omkostningsfordelene ved at operere med store 38 tons lastbiler, hvilket var blevet tilladt i maj 1983 i Det Forenede Kongerige, efter at graensen paa 32 tons var blevet haevet. Sendinger i henhold til Super Prisklasse A bestaar af 2 900 m2 vaegplader af tykkelse paa 9,5 mm eller tilsvarende i andre dimensioner og tykkelser. Den stoerste sending, der tidligere bestod af 2 400 m2, svarede til ca. 20 tons. BG har oplyst, at der paa davaerende tidspunkt var en vis usikkerhed om, hvilke transportomkostningsbesparelser der kunne forventes, saerlig paa grund af tvivl med hensyn til fiskale aspekter, vogntogssammensaetning og andre anliggender. Grunden til, at tilbuddet med Super Prisklasse A kun gjaldt i to grevskaber, var efter sigende, at BG skulle have tid til at indhoeste erfaringer og saettes i stand til bedre at vurdere omkostningerne ved koersel med stoerre lastbiler, foer ordningen udvidedes.
(71) Paa et salgsmoede vedroerende Sydvestengland den 24. og 25. oktober 1984 oplyste moedeformanden, at »dette arrangement var blevet hilst velkommen af grossister, der soegte at konkurrere med importerede plader. Det var dog vigtigt, at man holdt sig for oeje, hvad den erklaerede baggrund for indfoerelsen af den nye ordning var, nemlig i en forsoegsperiode at teste, om ordningen med sendinger paa 25 tons var kommercielt levedygtig«.
I et notat af 14. februar 1985 anfoerte den administrerende direktoer, at ordningen »har givet det oenskede resultat og sat os i stand til at genvinde en stor del af det marked, vi havde mistet til Lafarge«.
(72) Indtil Lafarge haevede sine priser i april 1985, svarede BG's priser i henhold til Super Prisklasse A i vid udstraekning til Lafarge's priser frit leveret i Hampshire, og laa ca. 2 % lavere i Dorset. Paa den anden side var BG's priser ab fabrik ca. 2 % hoejere end Lafarge's.
(73) Prisnedsaettelsen i henhold til ordningen var af stoerrelsesordenen 4 % i Hampshire og 5,5 % i Dorset. Kommissionen har paa grundlag af oplysninger, som BG har fremlagt, beregnet, at ordningen paa den maade, den anvendtes, kunne forventes at medfoere omkostningsbesparelser paa hoejst 1,5 %. BG har erkendt, at ordningen som anvendt i det begraensede geografiske omraade Hampshire og Dorset ikke kunne forventes at medfoere besparelser, som stod i rimeligt forhold til prisnedsaettelsen, og ogsaa at visse af de omkostningsbesparelser, som man havde forventet, ikke var blevet til noget i praksis, fordi ordningen kun gjaldt i to grevskaber. Da dette blev klart, besluttede BG at opretholde ordningen som en reaktion paa de endnu lavere priser, som Lafarge praktiserede over for en stoerre kunde i omraadet.
(74) Den 13. april 1987 indfoerte BG en ordning med priser i henhold til Super Prisklasse A i hele Det Forenede Kongerige.
g) Udbud af irske gipsplader til nedsatte priser
(75) I de foerste tre maaneder af BG's driftsaar 1985/86, som loeber fra april til marts, registrerede virksomheden et underskud paa ca. ( . . . ) m2 eller ( . . . ) % i salget af loftsgipsplader i det sydlige omraade. BG har fastslaaet, at dette skyldtes konkurrence fra spanske gipsplader.
(76) Loftsplader er tynde gipsplader, der hovedsageligt anvendes for boligbyggeri, hvor de fastgoeres paa traebjaelker, der traditionelt benyttes i Det Forenede Kongerige til at stoette gulve og lofter, og paa traeskeletter til skillevaegge. BG oplyste under undersoegelsen, at det kun er i Sydvestengland, at loftsplader traditionelt benyttes frem for andre dimensioner gipsplader. Loftsplader leveres af BG til lavere pris end vaegplader. Iberian leverer ikke loftsplader. Dog blev spanske vaegplader, som kunne konkurrere med BG's loftsplader paa prisen i Sydvestengland, benyttet i stedet for BG's loftsplader.
(77) Den 29. august 1985 udsendte BG's salgsdirektoer for det sydlige omraade naermere enkeltheder vedroerende et »saertilbud, der henvender sig til udvalgte grossister i Sydvestengland«. Tilbuddet havde beroering til komplette sendinger af loftsplader sammen med op til 50 % vaegplader fremstillet af GIL BPB's datterselskaber i Irland, og importeret af BG. Der blev tilbudt en rabat paa ( . . . ) % for komplette sendinger af loftsplader og paa ( . . . ) % for blandede sendinger bestaaende af loftsplader og vaegplader. Det var hensigten »oprindeligt at benytte dette tilbud til at beloenne loyale grossister«. I et memo fra BG af 5. september 1985 defineres loyale kunder som »kunder, der ikke tidligere har givet sig af med at forhandle importerede franske eller spanske gipsplader«. Tilbuddet gjaldt kun leverancer i de sydvestlige grevskaber, Devon, Cornwall og Somerset and Avon. Det hedder i dette memo, at »arrangementet skal ses som en af vore modforanstaltninger over for importerede plader, der saelges til lave priser, men det skal betragtes som et saertilbud fra GIL til udnyttelse af den normale kapacitet paa denne fabrik, som ogsaa er udsat for konkurrence fra billige importerede varer«.
(78) Efterfoelgende blev der givet saerlige og mere fordelagtige leveringsbetingelser til ( . . . ) grossister ( . . . ), ( . . . ) og ( . . . ) med mulighed for en stoerre andel vaegplader i forhold til loftsplader i blandede sendinger, og i visse tilfaelde var rabatterne mere gunstigt struktureret, skoent dette i foelge BG maa tilskrives en misforstaaelse.
(79) Bortset fra en positiv reaktion fra ( . . . )'s og ( . . . )'s side paa ovennaevnte leveringsbetingelser vakte ordningen kun begraenset interesse hos de grossister, som fik den tilbudt. Da saertilbuddet til de tre grossister bortfaldt, mistede disse paa deres side interessen. Der blev solgt ca. ( . . . ) m2 gipsplader under denne ordning.
(80) Under proceduren indroemmede BG, at ordningen oprindeligt var taenkt som en beloenning af loyale grossister. BG gjorde imidlertid opmaerksom paa, at tilbuddet med irske plader kort tid efter ogsaa blev gjort gaeldende for andre grossister, som ikke udelukkende var kunder hos BG.
BG har ganske vist henvist til en diskussion med ( . . . ) den 12. september 1985 om det irske tilbud, men dette kan ikke betragtes som et tegn paa, at ordningen var blevet udvidet til ogsaa at gaelde for ikke-loyale grossister, eftersom ( . . . ) allerede forud for den 6. september 1985 havde samtykket i kun at koebe gipsplader fra BG. Det foerste tegn paa, at tilbuddet ogsaa blev gjort gaeldende for forhandlere af importerede gipsplader, fremgaar af droeftelser med en afdeling af ( . . . ) den 2. oktober 1985. Dette antyder dog ikke, at tilbuddet blev gjort generelt gaeldende for alle grossister i omraadet, for det er blevet fastslaaet, at det den 31. oktober 1985 stadig var BG's holdning ikke at goere tilbuddet gaeldende for ( . . . ), som solgte visse typer af Lafarge's gipsplader.
h) Forrang for loyale gipspladekunder ved levering af gips
(81) I juli 1985 opstillede BG en plan for tildeling af leverancer af gips under en periode med forventede leveringsforsinkelser som foelge af midlertidig lukning af visse af BG's fabrikker. Formaalet hermed var »at forsoege at faa kontrol over situationen og tillige skabe grundlag for at hjaelpe saadanne loyale grossister, som ikke regelmaessigt koeber og oplagrer importerede gipsplader«.
Der blev opstillet en liste over grossister, som lagerfoerte Lafarge's eller Iberian's plader, og denne blev udsendt til salgskontorer, som fik instruks om, at hvis det blev noedvendigt at indpasse hasteordrer, skulle grossister, som befandt sig paa listen, betjenes sidst. Det blev gjort klart, at formaalet med ordningen ikke var at give kunderne mulighed for at opnaa mere end deres normale leverancer, men at fremskynde ordrer paa gipsprodukter fra loyale grossister, naar forsinkelser i leverancerne paafoerte dem saerlige problemer. Paa den anden side skulle der ikke goeres noget forsoeg paa at afhjaelpe de vanskeligheder, som maatte opstaa for grossister, der fast forhandlede importerede gipsplader.
(82) Det hed endvidere i instrukserne til salgskontorerne, at »vi vil goere plads i ordrebogen for yderligere hasteordrer«, og salgskontorerne fik i denne forbindelse paalagt at overholde de leveringstidspunkter, som loyale kunder anmodede om. I saerdeleshed ( . . . ) og ( . . . ) skulle have omgaaende levering, hvis de anmodede derom.
(83) Der opstod i realiteten en leveringsforsinkelse som foelge af produktionsstoppet efter et driftsuheld og en arbejdskonflikt, som forsinkede genaabningen af en stoerre fabrik. Efter en uge var den normale leveringsfrist paa tre dage blevet forlaenget til otte dage paa BG's fabrik i Nordengland og fire-fem dage i Midtengland. To uger senere var denne frist igen fem dage paa alle fabrikker. Tre uger efter blev leveringerne genoptaget til de normale frister.
(84) I en skrivelse, som blev fremsendt som led i proceduren, oplyste BG, at BG i knaphedsperioden i sommeren 1985 havde meddelt visse kunder, at de ikke ville modtage hasteleverancer af gips, og at virksomhedens faste stoetter ville blive betjent i foerste raekke.
BG har under proceduren oplyst, at paa grund af den maade, ordrebehandlingen foregik paa, ville det vaerste, som en ikke-loyal grossist ville kunne komme ud for som foelge af, at en loyal grossist blev betjent i foerste raekke, vaere, at hans leverance blev forsinket med en enkelt dag.
(85) I februar 1986 blev der offentliggjort en artikel i Building Trades Journal om salget af spanske gipsplader i Storbritannien. Det blev i denne artikel antydet, at mange grossister, som forhandlede spanske plader, frygtede for repressalier fra BG's side, hvis BG blev klar over, hvor mange importerede plader de solgte. Paa et spoergsmaal om, hvorvidt en saadan frygt var berettiget, svarede BG's direktoer for Sydengland, at hvis der opstod en knaphedssituation, ville der blive indfoert et fordelingssystem baseret paa tidligere indkoeb. I tilfaelde af overskydende maengder ville virksomheden foretage en normal kommerciel vurdering og vaere mere tilboejelig til at imoedekomme ordrer fra loyale kunder.
E. Irland og Nordirland
(86) Paa det irske omraade er BPB den eneste producent af gipsplader. Ifoelge egne skoen er dets markedsandel paa henholdsvis 93 % og 90 % i Irland og Nordirland. BPB haevder, at disse tal eventuelt er en overvurdering af dets markedsandel, fordi de er baseret paa muligvis ufuldstaendige importstatistikker. I Irland og Nordirland nyder GIL og BG de allerede naevnte fordele ved at vaere en del af BPB-koncernen og ved at kunne producere gipsplader lokalt frem for at skulle importere dem. I Irland og Nordirland er gipspladers markedsstilling i relation til vaadpudsning endnu staerkere end i Storbritannien. I Nordirland saelger BG gipsplader importeret fra Irland, hvor de produceres af Gypsum Industries plc, som er BPB's irske datterselskab.
(87) I foraaret 1984 leverede ( . . . ) Lafarge-plader i Nordirland. BG nedsatte sine priser for at imoedegaa denne konkurrence. BG's salgsdirektoer for Nordirland udtalte, at »vi er noedt til at skride yderligere ind, hvis vi skal kunne bringe importaktiviteterne til ophoer . . . . Jeg mener, at en prisnedsaettelse er det eneste middel til at bekaempe vore konkurrenter, det betyder haarde tider paa kortere sigt, men den bedste loesning paa laengere sigt. Hvorledes vi kan genindvinde vort tab, kan vi se naermere paa, naar vi til sin tid faar kontrol over markedet«.
(88) I en intern »situationsrapport« af 21. januar 1985 oplyses det, at ( . . . ) nu importerede spanske plader i Nordirland, men at grossisterne naegtede at forhandle dem. ( . . . ) solgte derfor direkte til brugerne. I et andet internt memo vedroerende »Nordirland - gipspladeimport« hedder det, at »da ( . . . ) truede med at traenge ind paa markedet, soegte (grossisterne) (BG) om hjaelp til at beskytte deres forretninger, og dette skete med succes«. ( . . . ) fik »blokeret sin adgang til grossister«.
(89) Den 26. marts 1985 godtog Kommissionen et pristilsagn fra den spanske leverandoer EPYSA vedroerende prisen ved eksport til Irland og Nordirland. Dermed afsluttedes en antidumpingprocedure, som var indledt paa grundlag af en klage fra GIL i juli 1984, vedroerende EPYSA's gipspladeeksport til det irske omraade.
(90) I et notat til BPB's bestyrelse af maj 1985 oplyses det, at ( . . . ) praktisk taget havde indstillet sine aktiviteter. Der blev foert noeje tilsyn med situationen paa baggrund af rygter om, at Lafarge var begyndt at faa stoerre interesser i Nordirland, og at visse grossister overvejede selv at importere gipsplader.
(91) I et memo fra BG af 14. juni 1985 konstateres det, at et konsortium i Nordirland i faellesskab havde overtaget forhandlingen af spanske gipsplader. Som svar paa forsikringer om, at disse grossister ikke agtede at splitte markedet, men tvaertimod at bevare et stabilt marked til fordel for saavel BG som dem selv, meddelte BG dem, at BG betragtede det nordirske marked som sit og agtede at beholde den stoerst mulige andel af det. BG betragtede grossisters egen import som et yderst markedsforstyrrende element.
(92) Memoet omtalte de »skridt, der er taget indtil dato«: tilbuddet til de fire gipsimporterende grossister om en rabat paa (. . .) % paa gipsplader af standarddimensioner blev trukket tilbage. Det blev derefter planlagt at tilbyde andre grossister i Nordirland en rabat paa (. . .) % paa gips og en hoejere rabat paa (. . .) % paa BG's gipsplader af samme dimensioner, som dem, der indfoertes fra Spanien. Rabatten paa (. . .) % blev betragtet som »et vaaben for (andre) grossister til at forsvare sig, foer de importerede varer ankom«, og kunne tilpasses i henhold til den planlagte fleksible metode paa baggrund af den pris, som de importerede varer blev udbudt til. Der blev bl.a. knyttet den betingelse til rabatten, at »(BG) skulle have eksklusive leveringsrettigheder og at leveringsrettigheder« ikke maatte forhandle importerede gipsartikler«. Det fremgaar klart af dette memo, at beskrivelsen af rabatterne som en »salgsfremmende foranstaltning« og betingelsen om, at de beroerte grossister skulle lagerfoere og generelt virke til fremme for afsaetning af BG's produkter, var taenkt som en begrundelse for rabatten, saafremt de nationale monopolmyndigheder skulle have spoergsmaal at stille herom. Loyale grossister ville tillige faa forrang ved leveringer i travle perioder, som i de praktiske instrukser til grossisterne betegnes som »spidsbelastningsperioder« forud for ferielukning eller ved eventuelle midlertidige (omend usandsynlige) afbrydelser i leverancerne. BG instruerede den 17. juni 1985 skriftligt samtlige grossister i byggematerialer i Nordirland om at traeffe samtlige ovenfor skitserede forholdsregler.
(93) Kort tid efter modtog BG en henvendelse fra (. . .), en grossist i byggematerialer, som tilhoerer (. . .), med en anmodning om at blive omfattet af rabatordningen. Denne koncern var en af importoererne, men (. . .) paaberaabte sig uafhaengighed i sine indkoebsdispositioner og haevdede, at det ikke agtede at saelge importerede plader. BG naegtede imidlertid at give rabat med den begrundelse, at »hvis (. . .) beskaeftiger sig med import og/eller salg af importerede gipsplader, er kriterierne for opnaaelse af rabat ikke opfyldt«.
(94) I et internt notat fra BG forud for et moede den 2. juli 1985 med importoererne foreslaas det, at der, hvis disse skulle vaere rede til at afstaa fra yderligere import, ville kunne traeffes foelgende foranstaltninger:
- prissamarbejde mellem importoererne og BG vedroerende afhaendelsen af de bestaaende lagre af importerede plader, saaledes at markedet ikke blev paavirket
- en »fredsaftale«, som skulle indgaas gennem grossistforeningen, og i henhold til hvilken alle grossister skulle aftale at foere BG-priser i konkurrencen med andre importerede varer, og en mundtlig aftale med foreningen om at bekaempe fremtidig import gennem et arbejde mellem BG og samtlige foreningens medlemmer
- importoererne skulle igen kunne opnaa rabat paa gips og plader, saa snart deres lagre af spanske plader var solgt
- efter rabatordningens ophoer skulle loyale grossister modtage en beskeden rabat i en kortere periode som beloenning for deres stoerre.
Det paapeges i notatet, at rabatten paa (. . .) % paa gips til grossister, som ikke forhandlede importerede gipsplader, var den forholdsregel, som viste sig at have de stoerste virkninger med hensyn til at bringe importoererne af gipspladerne til forhandlingsbordet.
(95) Moedet den 2. juli 1985 med repraesentanter for importoererne fandt sted i BG's hovedkontor. BG gjorde det klart, at det »ikke frivilligt ville dele markedet med nogen importoer«, og det gav udtryk for skuffelse over importoerernes optraeden, eftersom »(BG), fordi det tidligere havde vaeret en staerk stoette for grossisterne, altid havde ment at kunne forlade sig paa, at grossisterne ogsaa ville hjaelpe med til at hindre import«. Paa moedet paapegede BG, at »de . . . grossister i Nordirland ved at »koebe spansk« er et eksempel for andre i resten af landet, baade Iberian's salgspersonale og engelske grossister«, »BG ville ikke frivilligt gaa ind paa at dele markedet med en importoer«, og »der skulle mod til for andre at overtage (forhandlingen af spanske gipsplader), og en saadan virksomhed maatte i saa fald forvente en lignende reaktion fra BG's side«.
(96) Der fandt endnu et moede sted i Belfast den 15. juli 1985. BG's holdning var, at hvis importoererne afbestilte den anden sending, som de havde bestilt, og bekraeftede, at de ikke ville foretage yderligere import, ville BG afskaffe rabatordningen for loyale grossister og indfoere en kvantumsrabatordning, der ville blive udformet paa en saadan maade, at importoererne kunne komme i betragtning, men som samtidig byggede paa kriterier, der opfyldte konkurrence-lovgivningen. Det blev aftalt, at denne rabatordning skulle vaere fortrolig, og at kun saadanne, som ville kunne opnaa rabat, ville blive underrettet herom. Rabatordningen skulle benyttes til at oege rentabiliteten og ikke ». . . som led i priskonkurrence med andre grossister«. Hvis der tillige kunne indgaas et arrangement med henblik paa at bringe importen til ophoer, ville BG »se velvilligt paa en form for tilpasning som et udslag af good-will paa et senere tidspunkt«.
(97) Det hedder i et dagsordensnotat til moedet i juli 1985 i BPB's bestyrelse, at en gruppe bestaaende af grossister havde indfoert en sending gipsplader gennem Belfast, og »vi har reageret herpaa ved at give rabat til loyale kunder. Dette bevirkede, at den paagaeldende gruppe grossister blev indstillet paa at forhandle med os, og det lader nu til, at de er rede til at opgive importforretningerne efter vore droeftelser«.
(98) Den 7. august 1985 indfoerte BG ovennaevnte kvantumsrabatordning ved en skrivelse til (. . .) grossister i Nordirland, som havde haft en omsaetning med BG-produkter paa mindst (. . .) £ om aaret, med loefte om en rabat paa (. . .) % paa alle indkoeb, hvis de paagaeldende grossister bidrog til at fremme salget af BG's produkter, og at »vi (BG) faar eksklusive leveringsrettigheder med hensyn til daekning af alle Deres behov inden for gipsprodukter«. BG anfoerte, at »vi paa vores side vil fortolke kriterierne strengt ved en vurdering af udviklingen i de kommende maaneder og i saerdeleshed med hensyn til lagerfoering af og service i forbindelse med en komplet vifte af vore produkter«, og det paapegede, at rabatordningen ikke maatte benyttes i priskonkurrence med andre grossister. Rabatordningen blev ophaevet ved udgangen af 1985, fordi BG var af den opfattelse, at den af de begunstigede blev benyttet i priskonkurrencen med andre grossister.
(99) Den 21. august 1985 blev det indberettet, at Iberian havde solgt den sending af spanske gipsplader, som de (. . .) grossister havde afbestilt, til (. . .). BG var ikke uden grund bekymret, da (. . .) ikke forventedes at ville bringe pladerne paa markedet, men at ville benytte dem i egen produktion af laminerede plader.
(100) BG gik paa et moede den 12. september 1985 med grossisterne, som havde importeret plader fra Spanien, ind paa med tilbagevirkende gyldighed at betale dem tre fjerdedele af den rabat, som havde vaeret forbeholdt loyale grossister, indtil det tidspunkt, hvor de gav tilsagn om at annullere yderligere import, og samme rabat som loyale grossister i tiden derefter, men (. . .) dage laengere end loyale grossister. Dette skete som »en modydelse« for annulleringen af importen.
(101) Situationen omkring (. . )'s import blev behandlet af BG's marketingafdeling den 28. januar 1986. (. . .) importerede hovedsagelig til egen brug, idet en mindre maengde dog blev solgt paa markedet. Det var den almindelige opfattelse blandt grossisterne, at denne beskedne maengde ikke gav anledning til problemer. (. . .) havde enerettigheder for Nordirland, men ingen forpligtelse til at indkoebe mindstemaengder. Hvis BG saaledes forhindrede (. . .) i at importere, ville Iberian frit kunne udpege en anden importoer. Et arrangement med (. . .) var derfor at foretraekke, hvorefter UPL ville begraense sin import til de maengder, det havde brug for i sin egen produktion, og om noedvendigt ville BG forsoege at hjaelpe (. . .) med at finansiere de store lagerbeholdninger, som opstod paa grund af mindre hyppige sendinger. Herved ville BG kunne kontrollere importen af gipsplader og i saerdeleshed forhindre dem i at naa ud paa markedet. Det ville forhindre Iberian i at levere til (. . .), som allerede importerede cement til Irland, og som var en potentiel importoer af gipsplader.
(102) I et dagsordensnotat til BPB's bestyrelsesmoede i april 1986 hedder det: »Vi fortsaetter forhandlingerne med (. . .) for at forhindre, at nogle af disse plader finder vej til det aabne marked«.
(103) (. . .) har under alle omstaendigheder erklaeret, at det ikke var rede til at indgaa et saadant arrangement med BG, og det fortsatte med at saelge en del af sin import til smaa grossister i Nordirland.
II. RETLIG VURDERING
A. Artikel 86
(104) Ifoelge EOEF-Traktatens artikel 86 er en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling paa Faellesmarkedet eller en vaesentlig del heraf uforenelig med Faellesmarkedet og forbudt i den udstraekning, samhandelen med medlemsstater kan paavirkes.
B. Det relevante marked
(105) For at Kommissionen kan fastslaa, om der foreligger en dominerende stilling efter artikel 86, er det noedvendigt foerst at definere det relevante marked. Dette er omraadet, hvor en virksomheds oekonomiske styrke over for sine konkurrenter skal bedoemmes.
a) Det relevante produkt
(106) Denne sag vedroerer BPB's forretningsmaessige adfaerd som leverandoer af gipsplader og virkningerne heraf for konkurrencen og handelen paa gips plademarkedet, saerlig over for konkurrerende leverandoerer af gipsplader. Det relevante produkt maa derfor umiddelbart betragtes som vaerende gipsplader.
(107) BPB haevder, at det relevante marked boer defineres som ogsaa omfattende vaadpudsning paa stedet. Det haevder, at vaadpudsning er rentabelt alternativt til beklaedning med praefabrikerede gipsplader og saaledes oeger et konkurrencemaessigt pres paa BPB's forretninger inden for gipsplader og dermed begraenser BPB's markedsstyrke.
(108) I naervaerende sag kan der ved fastslaaelsen af, om der foreligger et tilfaelde af dominerende stilling, tages behoerigt hensyn til alle former for konkurrencemaessigt pres fra andre produkter paa BPB's markedsstyrke i virksomhedens gipspladeforretninger.
(109) Ved gipsplader forstaas saavel standardplader som specialplader med brandhaemmende egenskaber, uanset om saadanne plader leveres som en del af et sammensat produkt omfattende andre materialer.
b) De geografiske markeder
(110) De geografiske omraader, paa hvilke BPB's markedsstyrke skal vurderes som led i denne procedure, er Storbritannien og det irske omraade. Dette er de omraader, paa hvilke BPB's markedsstyrke er relativ ensartet og saeregen i forhold til andre dele af Faellesskabet.
(111) I betragtning af omkostningerne ved forsendelse af gipsplader og fordelene ved placering af produktionsfaciliteter naer markederne er det ikke oekonomisk gennemfoerligt at forsyne markederne i Storbritannien og Irland i stoerre maalestok og i laengere tid fra udlandet. Importoerer er tillige udsat for vanskeligheder i forbindelse med imoedekommelse af grossisters behov for regelmaessige leveringer af gipsplader og udbud af den omfattende produktserie, som en lokal producent lettere kan stille til raadighed. I betragtning heraf er betydningen af det konkurrencemaessige pres fra potentielle importoerer i retning af en indskraenkning af BPB's markedsstyrke i Storbritannien begraenset.
(112) Det irske og det britiske marked maa ogsaa paa baggrund af de ovenfor anfoerte faktorer betragtes som saerskilte markeder. Som eneste producent paa disse markeder leverer BPB normalt ikke fra det ene til det andet, og det ville ikke vaere oekonomisk gennemfoerligt at lade gipsplader, der indfoeres til det ene marked, genudfoere til det andet.
(113) Storbritannien og det irske omraade udgoer begge vaesentlige dele af Faellesmarkedet.
C. Dominerende stilling
(114) Begrebet dominerende stilling er af Domstolen blevet defineret som en virksomheds oekonomiske magtposition, som saetter denne i stand til at hindre, at der opretholdes en effektiv konkurrence paa det relevante marked, idet den kan udvise en i betydeligt omfang uafhaengig adfaerd over for sine konkurrenter og kunder og i sidste instans over for forbrugerne (dom i sag 85/76 Hoffmann-La Roche/Kommissionen (1), praemis 38).
(115) Spoergsmaalet om dominerende stilling skal ogsaa ses i relation til den periode, som denne beslutning vedroerer, nemlig juni 1985 til august 1986. Ved vurderingen af spoergsmaalet om dominerende stilling eller markedsstyrke er det noedvendigt at tage hensyn til ikke blot BPB's stilling paa markedet, men ogsaa dets teknologiske og finansielle ressourcer og dets rivalers konkurrencestilling.
(116) I 1985 og 1986 var BPB's andel af markedet for gipsplader i Storbritannien paa mellem 98 % og 96 % og paa det irske omraade mellem ca. 100 % og 92 %. BG har paapeget, at BPB er i stand til at foretage betydelige besparelser, fordi det producerer i stor maalestok i integrerede industrikomplekser, der omfatter udvinding af gipssten, fremstilling af gips og derefter gipsplader. BPB har meget betydelige tekniske og finansielle ressourcer til raadighed. Som eneste producent paa de relevante geografiske markeder har det alene kunnet drage fordel af de besparelser, som en placering af gipspladeproduktionen naer markederne medfoerer.
(117) BG's markedsstyrke understreges af dets konkurrenters meget smaa markedsandele. Dets stilling styrkes af grossisternes og brugernes afhaengighed af BG med hensyn til levering af mange typer gipsplader i betragtning af, at BG er i stand til at levere langt flere gipspladeprodukter end dets konkurrenter, endvidere fordi arkitekter i deres arbejdsbeskrivelser kraever benyttelse af BG-produkter ved navns naevnelse, og fordi BG's kunder har fordel ved at samle alle indkoeb af gipsplader hos en enkelt leverandoer.
(118) Det fremgaar af de foreliggende oplysninger vedroerende benyttelse af vaadpudsning i forhold til beklaedning med gipsplader i Storbritannien, at gipspladerne tegner for ca. 60 %. De 40 %, der tilskrives vaadpudsning, kan ikke give samme vaegt som den vaegt, der kan tillaegges en andel paa 40 %, som andre leverandoerer af gipsplader eventuelt maatte tegne sig for, fordi gipspladebeklaedning og vaadpudsning i mange anvendelsessituationer kun i begraenset omfang kan traede i hinandens sted.
(1) Sml. 1979, s. 461.
Strukturen i udbuddet af vaadpudsning, som er kendetegnet ved et meget stort antal mindre pudsefirmaer, kan ikke sammenlignes med BPB's monopolagtige stilling inden for udbuddet af praefabrikerede gipsplader. Muligheden for nogen vaesentlig stigning i vaadpudsning er tillige begraenset, fordi uddannelse af faglaerte gipsarbejdere er tidkraevende. Endelig er BPB's mulighed for at paavirke omkostningerne ved beklaedning med gipsplader i forhold til vaadpudsning yderligere understreget ved BPB's meget staerke stilling, fordi det leverer mindst 50 % af det gips, der benyttes paa markedet for vaadpudsning.
(119) Af ovennaevnte grunde konkluderer Kommissionen, at et eventuelt konkurrencemaessigt pres fra vaadpudsning paa BPB's markedsmagtstilling i relation til gipsplademarkedet har vaeret ubetydeligt. Den til raadighed vaerende dokumentation viser, at enhver form for konkurrencemaessigt pres fra vaadpudsning aldrig af BG har vaeret betragtet som nogen begraensning af dets forretningsmaessige handlefrihed eller dets markedsstyrke paa gipsplademarkedet. Domstolen har udtalt i sin dom i sag 322/81 - Nederlandsche Banden-Industrie-Michelin (1), at der for at fastslaa dominerende stilling for en vare ikke kraeves total mangel paa konkurrence fra andre delvis substituerbare varer, naar den konkurrence, der herved bliver tale om, ikke paavirker vedkommende virksomheds mulighed for i vaesentligt omfang at paavirke vilkaarene for denne konkurrences forloeb.
(120) Potentiel konkurrences indflydelse paa BPB's markedsstilling har vaeret begraenset, saerlig paa grund af omkostningerne ved oprettelse af nye gipspladefabrikker og opbygning af nye salgsnet og tekniske hjaelpetjenester. I betragtning af BPB's befaestede markedsstilling og dets evne til til enhver tid at efterkomme den indenlandske efterspoergsel efter gipsplader, kunne det forvente at bevare sin dominerende stilling i en laengere periode til trods for fremkomsten paa markedet af konkurrenter med nogen virkelig gennemslagskraft. BPB's stilling understreges yderligere derved, at nye producenter maa paatage sig endnu stoerre finansielle risici ved at udvikle gipsstensminer i Storbritannien eller Irland eller paatage sig omkostningsbelastende import af gipssten.
(121) BPB har derfor i den relevante periode haft en dominerende stilling inden for udbuddet af gipsplader i Storbritannien og paa det irske omraade.
D. Misbrug af dominerende stilling
(122) Domstolen har i flere sager udtalt, at adfaerd, som strider mod maalsaetningerne i EOEF-Traktatens artikel 3, f), fordi den udgoer en fare for konkurrencestrukturen, kan betragtes som misbrug af dominerende stilling. Domstolen har fordoemt eliminerende adfaerd, som haemmer bestaaende konkurrence eller udvikling af ny konkurrence. En praksis, der sigter paa at blokere konkurrenters adgang til kunder gennem en binding af disse kunder til den dominerende leverandoer er i saerdeleshed blevet fremhaevet som tilfaelde af misbrug i en raekke sager, som har skabt praecedens (dom i sag 40/73 - Suiker Unie/Kommissionen (2), sag 85/76 Hoffmann-La Roche/Kommissionen, sag 322/81 Nederlandsche Banden-Industrie-Michelin/Kommissionen).
a) Eksklusive leveringsaftaler
(123) Som en reaktion paa konkurrencen indfoerte BG en politik for beloenning af »loyale« kunder, som kunne faa daekket alle deres behov for gipsplader hos BG. Med henblik herpaa begyndte BG i juli 1985 at tilbyde regelmaessige udbetalinger til udvalgte grossister i Storbritannien, som gav tilsagn om udelukkende at ville indkoebe deres gipsplader hos BG.
(124) Dette tilbud om kontantudbetalinger, der henvendte sig direkte til enkelte udvalgte grossister frem for at indgaa som led i en generel ordning baseret paa objektive kriterier, bidrog til yderligere at styrke det naere forretningsforhold mellem BG og modtagerne og dermed at stramme baandene mellem BG og disse kunder og understrege ordningens eksklusive karakter.
(125) Den foerste grossist, som modtog betalinger fra BG forbundet med en forpligtelse til udelukkende at koebe fra BG, nemlig Jewsons, var en meget stor grossistkaede, som indtil da var forblevet loyal over for BG trods konkurrencen fra Lafarge og Iberian, men som kom under pres fra nogle af sine afdelinger, som oenskede denne politik aendret. Med disse arrangementer sikrede BG sig, at Jewsons ville vedblive med kun at handle med BG. Derefter begyndte BG at indgaa eksklusive leveringsaftaler med grossister, som var eller havde vaeret kunder hos Lafarge eller Iberian.
(126) Hvad specielt angaar Iberian, var det en erklaeret maalsaetning i BG's politik enten at afskraekke Iberian i tilfaelde af, at det skulle beslutte at paatage sig de deraf foelgende salgstab, eller at svaekke Iberian ved at goere det vanskeligere og mere bekosteligt for Iberian at distribuere sine produkter, hvis
det forsoegte at opretholde sit salg. Ved at formene Iberian adgang til en stoerre grossistkaede med stor distributionsevne paa et udbredt omraade gjorde BG det vanskeligere for Iberian at skaffe sig et selv begraenset fodfaeste paa markedet. Da der indloeb forlydender om, at Iberian havde henvendt sig til nye kunder, fik ogsaa disse et tilbud om kontantudbetalinger til gengaeld for en eksklusiv leveringsaftale med BG. Dette bevirkede, at Iberian konstant skulle afsaette ressourcer til at finde nye kunder til at erstatte dem, som blev knyttet til BG. Ved at overtage Iberian's stoerre kunder tvang BG Iberian til at opsoege et stigende antal mindre kunder for at genvinde de tabte salgsmuligheder.
(127) Under den administrative procedure har BG anfoert, at det virkelig var BG's agt, at udbetalingerne til grossisterne skulle benyttes af modtagerne til salgsfremmende foranstaltninger. BG har derfor benaegtet, at det eneste formaal med ordningen var at opnaa enerettigheder over for de paagaeldende grossister og hindre import af gipsplader, saaledes som Kommissionen antydede det i sin meddelelse af klagepunkter. Kommissionen accepterer disse argumenter. Den konkluderer, at BG med disse betalinger soegte at naa to maal samtidigt. Kommissionen kan ikke acceptere, at eksklusivitetsspoergsmaalet blot indgik som led i BG's strategi for tilskyndelse til grossisterne til at traeffe supplerende salgsfremmende foranstaltninger ved at anspore dem til at koncentrere sig om BG's gipspladeprodukter. Det fremgaar helt tydeligt af BG's interne dokumentation, at eksklusiviteten eller »loyaliteten« var et maal i sig selv, og at sigtet hermed var at hindre de beroerte grossister i at koebe og saelge importerede gipsplader.
(128) BG haevder tillige, at der ikke foreligger bevis for, at udbetalingerne til grossister, som forhandlede importerede gipsplader, havde foranlediget disse til at beslutte udelukkende at foretage deres indkoeb hos BG. BG har paapeget, at det i (. . .) tilfaelde af indberetninger efterfoelgende fremgik, at selvom der ikke blev givet nogen begrundelse i det paagaeldende cirkulaere til grossisterne om at paalaegge afdelingerne at ophoere med at lagerfoere Iberian-plader, var det en havnestrejke i Spanien, der tilsyneladende havde forsinket leverancerne. BG giver forskellige andre alternative forklaringer paa, at grossisterne skulle have besluttet at ophoere med at forhandle importerede plader, f.eks. at importoererne var upaalidelige eller sporadiske i deres leverancer, at BG's service var bedre, eller at kunderne foretrak britiske leverancer. Der er sikkert ingen tvivl om, at der har ligget mange faktorer til grund for grossisternes beslutning om at lagerfoere eller ikke lagerfoere importerede gipsplader. Men det er blevet paavist, at flere grossister, som havde lagerfoert importerede gipsplader, udstedte instrukser til deres afdelinger om at ophoere hermed fra det tidspunkt, hvor de accepterede BG's tilbud om kontantbetalinger. Dokumentationen fra BG's interne papirer viser endvidere, at BG's sigte med indfoerelsen af ordningen var at vinde kunder tilbage fra importoererne. Kommissionen kan derfor med rimelighed konkludere, at i det mindste i disse tilfaelde var BG's udbetalinger den umiddelbare grund til, at grossisterne besluttede at ophoere med at forhandle importerede gipsplader.
(129) Under alle omstaendigheder bevirkede eksklusivitetsaftalerne, at grossisterne bandt sig til BG. Store grossistkaeders fremtidige loyalitet var af stor betydning for BG, ikke blot for sin egen skyld, men ogsaa fordi det indskraenkede andre grossisters tilboejelighed til at saelge importerede gipsplader som foelge af priskonkurrencens forstaerkende virkninger. Hvor en grossist engagerede sig i priskonkurrence i salget af importerede gipsplader, ville andre grossister i omraadet blive presset til at saelge importerede gipsplader. I mange tilfaelde foranledigede priskonkurrence fra en grossist, som solgte Lafarge-plader, andre til at saelge Iberian-plader og omvendt. En stoerre grossistkaede kunne paafoere BG-gipsplader konkurrence over et udbredt omraade.
Uanset om modtagerne af kontantudbetalingerne tidligere havde forhandlet gipsplader og uanset om de agtede at vedblive hermed, maa bindingen af disse grossister til BG betragtes som et misbrug af BG's dominerende stilling.
(130) Udbetalingerne til grossisterne foregik fortsat, da Kommissionen indledte sine undersoegelser i august 1986. BG begyndte paa davaerende tidspunkt at afvikle ordningen efter en fastlagt plan.
b) Rabatter i henhold til Super Prisklasse A
(131) I perioden fra august 1984 til april 1987 opererede BG med en rabatordning for grossister, som indkoebte stoerre maengder, i et begraenset geografisk omraade, nemlig grevskaberne Hampshire og Dorset, hvor BG i saerdeleshed var udsat for priskonkurrence fra Lafarge. Skoent ordningen i foerste raekke i det mindste til dels var taenkt som et forsoeg til at indhoeste erfaringer i forbindelse med levering af stoerre sendinger end tidligere, blev ordningen siden opretholdt som en konkurrenceforanstaltning. Kun en del af BG's nedsaettelse blev udlignet ved de omkostningsbesparelser, der i realiteten blev opnaaet. En anden del af prisnedsaettelsen svarede til de yderligere besparelser, som BG ville have kunnet opnaa, hvis ordningen var blevet gjort gaeldende for hele landet. Denne del kan derfor betragtes som objektivt berettiget i den indledende forsoegsfase.
(132) Under alle omstaendigheder var den del af prisnedsaettelsen, som ikke var objektivt berettiget, baade i den indledende fase og senere ringe. Tilbuddet stod tillige aabent for alle kunder omend kun i et ret begraenset geografisk omraade. I det paagaeldende omraade var BPB udsat for konkurrence fra Lafarge's relativt lave omraadepriser eller Lafarge's lave priser til visse stoerre kunder.
(133) Der er intet, der antyder, at ordningen med Super Prisklasse A i sig selv var aggressiv, eller at den indgik i nogen plan om systematisk regulering. Der var tale om en enkelt prisnedsaettelse til et niveau, der groft taget svarede til eller laa lidt under Lafarge's priser indtil april 1985, hvor Lafarge haevede sine priser.
(134) Paa grundlag af det ovenfor anfoerte og de argumenter, som BG fremsatte under proceduren vedroerende disse punkter, konkluderer Kommissionen, at BG's geografisk selektive priser i henhold til Super Prisklasse A i Hampshire og Dorset ikke udgjorde misbrug af BG's dominerende stilling.
c) Irske gipsplader til nedsat pris
(135) Formaalet med dette tilbud i september 1985 var oprindeligt at beloenne loyale grossister i Sydvestengland for deres stoette i konkurrencen fra importerede gipsplader og at hjaelpe dem til at imoedegaa denne konkurrence. Planen var imidlertid at udvide ordningen til ogsaa at gaelde for andre grossister i omraadet, hvis der skulle opstaa et overskud. Det fremgaar af BG-dokumentation, at i det mindste en grossist fik oplyst, at ordningen i foerste raekke henvendte sig til loyale grossister.
(136) I sidste ende viste de loyale grossister praktisk taget ingen interesse for ordningen, og det er blevet fastslaaet, at ordningen efter en tre ugers tid ogsaa blev tilbudt visse ikke-loyale grossister, omend stadig paa et selektivt grundlag.
(137) De mere fordelagtige betingelser, som blev tilbudt (. . .) grossister, der var eller gik ind paa at blive loyale i december 1985, fik (. . .) af disse til at acceptere tilbuddet, men de mistede interessen, da saerbehandlingen blev ophaevet i januar og februar 1986.
(138) I princippet kan en dominerende leverandoers ordning for beloenning af kunder for tidligere loyalitet betragtes som misbrug af dominerende stilling. En saadan ordning tenderer mod at forstaerke de begunstigedes fremtidige loyalitet, at paavirke andre i deres adfaerd, som ikke var loyale, men som indirekte eller paa et senere tidspunkt maatte faa kendskab til ordningen. BG har imidlertid tilsyneladende haft en formodning om, at tilbuddet med irske plader ikke ville vaere af interesse for grossisterne, og at der ikke ville indgaa tilstraekkelige bestillinger paa de smaa maengder paa (. . .) sendinger om ugen, som blev tilbudt.
(139) Det er ikke blevet fastslaaet, at de mere fordelagtige betingelser, som blev indroemmet tre grossister, i sig selv blev tilbudt som beloenning for (. . .) tidligere loyalitet eller (. . .) beslutning om kun at koebe fra BG. Det er heller ikke klart, i hvilket omfang disse mere favorable betingelser kan have ligget til grund for, at (. . .) senere besluttede at acceptere kontantudbetalingerne og kun at koebe fra BG. Disse mere favorable betingelser kan derfor ikke betragtes som havende paavirket de begunstigedes fremtidige loyalitet.
(140) Det kan af ovennaevnte grunde derfor ikke fastslaas, at der forelaa misbrug af dominerende stilling i forbindelse med udbuddet af irske gipsplader til nedsatte priser.
d) Forrang ved levering af gips
(141) Den ordning, som BG opererede med i august 1985, gik i hovedsagen ud paa, at kunder, som ikke forhandlede importerede gipsplader, skulle behandles mere favorabelt med hensyn til gipsleverancer paa tidspunkter, hvor der opstod midlertidig knaphed paa gipsprodukter.
(142) Det var ikke BG's agt at opretholde normale gipsleverancer til alle loyale gipspladekunder paa de oevriges bekostning. Dette ville have foert til, at sidstnaevnte saa at sige ville blive afskaaret, hvilket uvaegerligt ville goere dem ugunstigt stemt over for BG. Meningen var derimod, at de laengere leveringsperioder i princippet skulle gaelde for alle kunder. Hvis dette imidlertid skabte vanskeligheder for loyale gipspladekunder, ville BG give dem forrang i leverancerne, om noedvendigt paa ikke-loyale kunders bekostning. Paa den anden side ville BG intet goere for at loese de problemer, som ikke-loyale kunder kom ud for som foelge af de laengere leveringsfrister. BG har bekraeftet i et brev, som blev fremlagt under proceduren, at det er BG's politik at give ordrer fra loyale BG-kunder forrang i perioder med midlertidig knaphed.
(1) Sml. 1983, s. 3461.
(2) Sml. 1975, s. 1663.
(143) BG har understreget, at gips ikke har stor holdbarhed, og at grossister derfor ikke foerer et stoerre lager af gips. Grossisterne har ganske vist mulighed for at opnaa leverancer af gips fra andre leverandoerer, naar BG opererer med sine laengere leveringsfrister, men dette ville af forskellige grunde vaere upraktisk. Selv om gips fra forskellige leverandoerer i vid udstraekning kan bruges i hinandens sted i en given periode, er gipsarbejdere utilboejelige til at skifte maerke hyppigt eller i kortere perioder, fordi gips har egenskaber med hensyn til toerretid og bearbejdning, som gipsarbejdere er noedt til at vaenne sig til. Saa ud over ulempen ved at skulle soege hastende alternative leverancer fra anden kilde til daekning af en del af behovene, vil grossisterne ogsaa kunne blive udsat for, at deres kunder ikke maatte oenske det alternative produkt. Desuden kan det i perioder med knaphed ske, at leverandoererne tildeler ordrer paa grundlag af deres egne kunders normale koeb.
(144) Under proceduren har BG anfoert, at det var ganske normal handelspraksis, at det i knaphedsperioder tilgodesaa de kunder, med hvilke det havde naere og gensidigt fordelagtige forretningsforbindelser.
I realiteten var det eneste kriterium for at opnaa forrang ved levering af gips, at kunderne ikke var opfoert paa en liste over grossister, som forhandlede importerede gipsplader. Der blev ikke taget hensyn til, om vedkommende havde vaeret en god kunde hos BG i andre henseender. Der blev navnlig ikke taget hensyn til, om disse kunder havde haft saerlig held med salget af BG's gipsprodukter eller med fremme af dette salg, eller om de specielt havde koncentreret sig om salg af BG's gips frem for produkter, fremstillet af BG's forskellige konkurrenter paa gipsmarkedet. Disse faktorer kunne have vaeret relevante i BG's udvaelgelse af kunder med henblik paa tildeling af forrang i leverancerne i perioder med knaphed paa gips.
(145) Det er blevet fastslaaet, at »ikke-loyale« gipspladekunder i visse tilfaelde hver isaer blev underrettet af BG om, at forrang i gipsleverancerne ville blive forbeholdt loyale kunder. En repraesentant for BG har selv omtalt dette faktum i et interview i pressen.
(146) BG's politik med hensyn til forrang ved levering af gips i perioder med laengere leveringsfrister ville kunne afskraekke BG's kunder fra at koebe importerede gipsplader, fordi det dermed blev antydet over for dem, at BG, der var en leverandoer, som de var afhaengige af med hensyn til visse leverancer, betragtede dem som anden klasses kunder. Virkningerne af dette forhold ville kunne brede sig til videre kredse, da grossister kunne forvente en lignende behandling i fremtidige perioder med forlaengede leveringsfrister.
Ordningen indebar derfor i hovedsagen, at en bestemt gruppe kunder opnaaede visse fordele, snarere end at kunder, som ikke tilhoerte denne gruppe, i vaesentlig grad blev sanktioneret. Vedtagelsen og indfoerelsen af en praksis med forrang for gipsordrer, som ikke lagerfoerte importerede gipsplader, udgjorde misbrug af BG's dominerende stilling inden for levering af gipsplader, fordi kriteriet for udvaelgelsen af grossister, der kunne faa forrang ved levering af gips, ikke var objektivt begrundet, men kun sigtede paa at beloenne grossister, der udelukkende forhandlede BG's gipsplader, medens andre, der forhandlede importerede produkter, blev behandlet mindre favorabelt. Disse arrangementer ville derfor kunne paavirke BG's kunders fremtidige adfaerd og tilskynde dem til kun at saelge BG-gipsplader.
(147) BG har anfoert, at det i de fleste omend ikke i alle tilfaelde ikke ville vaere noedvendigt at forsinke en ordre afgivet af en ikke-loyal grossist for foerst at kunne betjene en kunde med forrang, og at forsinkelsen under alle omstaendigheder hoejst ville kunne blive paa en dag. Dette argument godtages. BG benaegter dog ikke, at loyale grossister havde forrang ved efterkommelse af ordrer frem for grossister, som lagerfoerte importerede gipsplader.
e) Foranstaltninger til udelukkelse af import i Nordirland
(148) I juni 1985 ophaevede BG en rabat paa (. . .) % paa gipsplader, som den ydede til grossisterne i Nordirland efter at have erfaret, at de agtede at importere spanske gipsplader. Hensigten hermed var at sanktionere grossister, som planlagde at importere og at faa dem til at afstaa fra at foretage saadan import. Omgaaende derefter fik alle grossister tilbudt en yderligere rabat paa (. . .) % paa den type gipsplader, som skulle importeres, og en rabat paa (. . .) % paa alle former for gips til byggeformaal paa den betingelse, at grossisterne udelukkende koebte hos BG og ikke forhandlede importerede gipsmaterialer. Disse rabatter var taenkt som en yderligere sanktion af importoererne og skulle bidrage til at hindre dem i at gaa til andre grossister med henblik paa distribution af de importerede gipsplader. Disse foranstaltninger gjorde det ikke blot vanskeligt for importerede gipsplader at faa indgang til markedet og konkurrere der, men bevirkede ogsaa, at grossisterne blev presset til at ophoere med at importere. Dette pres blev understreget derved, at BG tydeliggjorde over for importoererne, at det ikke agtede at opgive en del af markedet, og ved andre incitamenter til at ophoere med importen, saasom et tilbud om at indfoere en fortrolig kvantumsrabat, med hensyn til hvilken grossisterne ogsaa kunne komme i betragtning, og om en goodwill-betaling paa et senere tidspunkt, hvis importen blev bragt til ophoer. Det lykkedes hermed BG at faa de paagaeldende grossister til at ophoere med at importere og at love ikke at foretage import i fremtiden.
(149) Samtlige ovenfor omtalte foranstaltninger truffet af BG udgjorde misbrug af dominerende stilling, fordi BG dermed sigtede paa og i realiteten havde held med at bringe de beroerte grossisters import af spanske gipsplader til ophoer.
(150) Rabatten til grossister paa gipsplader af den type, som skulle importeres, og paa gips, betinget af, at grossisterne indkoebte alle gipsprodukter, navnlig gipslader hos BG, udgjorde i sig selv et misbrug.
(151) Rabatten paa alle gipsprodukter til stoerre grossister i Nordirland i tidsrummet mellem august og december 1985 paa betingelse af, at BG fik eneret til levering af gipsplader, udgjorde ogsaa et misbrug af BPB's dominerende stilling.
(152) Den under nr. 150 og 151 omhandlede rabatydelse i juni og august 1985 i forbindelse med gips til byggeformaal til grossister, som ikke forhandlede importerede gipsplader, bevirkede en styrkelse af de eksklusive baand mellem BG og grossisterne, fordi en grossist, som forhandlede importerede gipsplader, ikke blot ville miste rabatten paa gipsplader, men ogsaa paa gips til byggeformaal. Det fremgaar af BG's forretningspapirer, at disse rabatter i realiteten havde en saerdeles staerk indflydelse paa kundernes loyalitet.
E. Paavirkning af samhandelen mellem medlemsstater
(153) BG misbrugte sin dominerende stilling i Storbritannien gennem en binding af kunderne i forbindelse med leverancer af gipsplader eller ved paa anden maade uberettiget at formaa dem til ikke at forhandle dem. Eftersom BG var den eneste producent paa hjemmemarkedet, og dets eneste konkurrenter var importoerer, ville saadanne indgreb kunne paavirke importen fra andre medlemsstater maerkbart, saerlig fra Frankrig og fra den 1. januar 1986 Spanien, hvor dette land tiltraadte Faellesskabet. BG haevder, at de af Kommissionen paaklagede foranstaltninger ikke kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater. Det paapeger, at Spanien tiltraadte Faellesskabet den 1. januar 1986, og haevder, at disse foranstaltninger udelukkende var afledt af Iberian's aktiviteter.
(154) Disse forpligtende arrangementer med grossisterne havde imidlertid til virkning, at Lafarge og Iberian blev udelukket fra at handle med dem. Det maatte ogsaa klart forventes, at ordningen ville paavirke begge importoerer paa andre maader: BG var ganske klar over den domino-effekt, der ville opstaa, saaledes at den konkurrencemaessige adfaerd, som grossister, der solgte den ene importoers gipsplader, udviste, ville faa andre til at svare igen med den anden importoers produkter, saaledes at tabet af salgssteder for hver af importoererne ville paavirke den andens stilling umiddelbart. Endelig skete kontantudbetalingerne som modydelse for enerettigheder til visse grossister, som allerede var eller havde vaeret kunder hos Lafarge. Efter Spaniens tiltraedelse af Faellesskabet den 1. januar 1986 fortsatte BG med at anvende og endog udvide ordningen med betalinger, som bevirkede en binding af grossisterne.
(155) Naegtelsen af forrang i forbindelse med gipsleverancer gjaldt saavel for grossister, der forhandlede Lafarge's gipsplader som grossister, der forhandlede Iberian's.
(156) BG har fremsat to generelle argumenter om, at importoerernes konkurrencestilling var svag, og at Lafarge frivilligt var i faerd med at begraense sine aktiviteter i Storbritannien. Ingen af disse argumenter kan aendre noget ved den konklusion, at der foregik samhandel mellem medlemsstater, og at de foranstaltninger, der blev truffet, ville kunne paavirke dem. Hvor samhandelen mellem medlemsstater allerede begraenses af andre faktorer, ville indgreb, der kan bevirke en yderligere begraensning heraf, kunne henfoeres under Traktatens konkurrenceregler. Dette er isaer tilfaeldet, naar udelukkelse af en saadan handel foerer til en styrkelse af et kvasimonopol i en medlemsstat. I den foreliggende sag var det vigtigt ikke blot at beskytte samhandelen mellem medlemsstater for dens egen skyld som en kilde til faktisk konkurrence for BG paa gipsplademarkedet, men ogsaa som en mulig optakt til etablering af nye produktionsfaciliteter i Storbritannien.
(157) Bortset fra de direkte virkninger, som BG's indgreb ville kunne faa for importen af gipsplader fra Frankrig, ville indgrebene ogsaa kunne eliminere eller i det mindste svaekke Iberian som BG's konkurrent paa det britiske marked og styrke BG's dominerende stilling paa dette marked, saerlig dets magtstilling over for Lafarge og andre potentielle importoerer fra de oevrige medlemsstater. (158) Udelukkelsen af konkurrencen fra konsortiet af grossister, der importerede spanske gipsplader i Nordirland, ville paa lignende maade kunne foere til en genskabelse af BG's monopol og dets markedsmagtstilling over for potentielle importoerer fra andre medlemsstater. Disse var paa ingen maade blot teoretiske, for der var i den seneste tid foregaaet import i Nordirland af Lafarge-gipsplader.
Ved de eksklusive koebsaftaler med grossisterne blev disse udtrykkeligt udelukket fra at forhandle nogen form for importerede gipsplader. Dette gjaldt saaledes ikke blot gipsplader indfoert fra Spanien i Nordirland, men ogsaa EPYSA-gipsplader i fri omsaetning i Irland og alle andre gipsplader, som maatte blive indfoert fra andre medlemsstater.
Endelig ville indgrebene til at hindre import af spanske gipsplader i Nordirland direkte kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater, idet den eneste anden leverandoer af gipsplader i Nordirland var BG, og alle gipsplader, som BG leverede i Nordirland, blev fremstillet i og importeret fra Irland. BG's konkurrencestridige udelukkelse af import til Nordirland fra Spanien ville kunne fordreje handelsmoensteret i Faellesskabet og skabe et moenster, som ikke ville vaere opstaaet, hvis misbruget ikke var sket.
(159) BG haevder, at udelukkelsen af den import, som blev foretaget af de fire grossister, som BG greb ind overfor, ikke kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater, idet en anden virksomhed, ( . . . ), senere begyndte at importere spanske gipsplader i Nordirland. Dette er imidlertid irrelevant. BG's indgreb med henblik paa at udelukke import maa bedoemmes efter deres egen fortjeneste som vaerende i stand til at paavirke samhandelen mellem medlemsstater. Den omstaendighed, at BG senere af faktiske aarsager tolererede en vis form for import af spanske gipsplader, og fordi importoeren var en bruger, der kun solgte smaa maengder paa det aabne marked, aendrer intet ved vurderingen af dets tidligere indgreb med henblik paa at udelukke import, som det ville modsaette sig.
III. BOEDER
(160) I henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning paalaegge virksomheder boeder paa mindst 1 000 og hoejst 1 000 000 ECU, idet sidstnaevnte beloeb dog kan forhoejes til 10 % af omsaetningen i det seneste regnskabsaar i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtraedelsen, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt overtraeder bestemmelserne i Traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86.
(161) Kommissionen skoenner, at der boer paalaegges en boede. Ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse skal der tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed, og der boer tillige tages hensyn til BPB's samlede omsaetning og dets omsaetning inden for gipspladesektoren i Storbritannien og Nordirland.
(162) Kommissionen skoenner, at den plan, i henhold til hvilken en raekke udvalgte grossister i Storbritannien forpligtede sig til udelukkende at koebe deres gipspladeprodukter hos BG, udgjorde et alvorligt misbrug af BG's dominerende stilling. Dette misbrug var saa meget alvorligere paa grund af to saerlige aspekter ved ordningen: For det foerste indgik betalingerne i et system, hvorefter BG gradvis tilboed stoerre grossister, som var blevet kunder hos Iberian, at blive omfattet af ordningen. BG soegte at afskraekke eller svaekke Iberian som konkurrent ved at kapre Iberian's kunder og oege Iberian's markedsfoerings-distributionsomkostninger. For det andet foretog BG udbetalinger til de paagaeldende grossister som modydelse for disse eksklusive koebsforpligtelser. Den omstaendighed, at de udbetalte beloeb skulle bruges til specifikke formaal, nemlig som bidrag til grossisternes udgifter til salgsfremmende foranstaltninger, aendrer kun lidet ved det forkastelige i saadanne udbetalinger
At udbetalingerne kan vaere sket som svar paa anmodninger fra stoerre grossister om anerkendelse af deres indkoebskapacitet, aendrer intet ved denne vurdering. Der var ingen grund til, at der til en saadan anerkendelse skulle knyttes eksklusive koebsbetingelser.
(163) BG har ogsaa antydet, dog uden at dokumentere dette, at visse grossister skulle have taget initiativ til at tilbyde at genoptage deres koeb hos BG til gengaeld for opnaaelse af en vis rabat. Det er dog blevet fastslaaet, at udbetalingerne lige fra ordningens indfoerelse sigtede paa at beloenne grossister, som udelukkende koebte fra BG.
(164) BG begyndte at anvende ordningen i juli 1985. Den blev bragt til ophoer efter Kommissionens undersoegelser i august 1986.
(165) Kommissionen finder, at der ogsaa boer paalaegges en boede for misbruget i Nordirland af BPB's dominerende stilling paa det irske omraade.
(166) BG har anfoert, at det med sine indgreb soegte at udelukke en kilde til konkurrence, som det betragtede som illoyal, fordi de importerende grossister ville have faaet en uberettiget fordel i forhold til andre grossister, og som det opfattede som en alvorlig trussel mod BG's salg i betragtning af de beroerte grossisters staerke stilling paa markedet. BG har isaer anfoert, at det var bekymret over, at importoererne ville saelge importerede gipsplader til lokkepriser, og at dette ville skade de stabile forbindelser mellem grossister i byggematerialer og mellem dem og BG paa gipsplademarkedet. Det antydedes i realiteten i oplysninger, som BG havde til raadighed, at importen kun ville blive rentabel, hvis importoererne solgte til nogenlunde samme priser som BG, saaledes at importoererne ikke ville have stoerre mulighed for at saelge gipsplader til lokkepriser ved hjaelp af import. Ingen af disse betragtninger kan siges at retfaerdiggoere indgreb med henblik paa at eliminere konkurrencen fra denne side.
(167) BG anfoerer endvidere, at det afviste at indgaa i en prisfastsaettelses- og markedsdelingsaftale med importoererne. BG er ikke blevet kritiseret i denne henseende.
(168) Endelig har BG antydet, at EPYSA eventuelt har misligholdt sit pristilsagn til Kommissionen af 26. marts 1985. Det indgik som led i aftalen med grossisterne, som opgav import, at de skulle forelaegge BG en part af deres fakturaer fra EPYSA, og i betragtning af det efterfoelgende samarbejde mellem grossisterne og BG, maa BG have vaeret klar over EPYSA's eksportpris. BG har under alle omstaendigheder ikke indgivet klage paa grundlag af Faellesskabets antidumpingregler over en eventuel misligholdelse af pristilsagnet i Irland.
(169) Kommissionen mener, at der i denne sag ikke boer paalaegges nogen boede i forbindelse med den ordning for forrang for loyale gipspladekunder ved levering af gips, som var gaeldende i august 1985, i betragtning af de begraensede direkte foelger, som denne foranstaltning havde i praksis, og fordi der ikke foreligger noget afgoerende bevis paa, at den vil kunne faa indirekte virkninger paa laengere sigt.
(170) Kommissionen skoenner, at det misbrug, i forbindelse med hvilket der skal paalaegges en boede, var forsaetligt. I Storbritannien soegte BG med de foranstaltninger, det traf, med fuldt overlaeg at binde kunderne til sig. I Nordirland sigtede BG's indgreb specifikt paa at bringe de ( . . . ) grossisters import til ophoer og paa at binde grossister til BG for at imoedegaa konkurrencen fra importerede varer.
(171) Som led i proceduren fremsatte BG en »modklage«, ifoelge hvilken EPYSA havde kapacitet til at fremstille flere produkter, end det kunne saelge i Spanien, og at det derfor eksporterede store maengder til Det Forenede Kongerige i saerdeleshed. Det blev haevdet, at EPYSA's eksportpriser var betydelig lavere end dets hjemmemarkedspriser. BG's paastand indeholder ikke noget bevis for overtraedelse af Traktatens artikel 85 eller 86 i forbindelse med EPYSA's eksport til Storbritannien eller det irske omraade efter Spaniens tiltraedelse af Faellesskabet. Der er heller ikke indgivet klage paa grundlag af antidumpingreglerne over eksporten af spanske gipsplader til Storbritannien.
(172) At en konkurrent til en dominerende leverandoer erhverver og saelger gipsplader til lavere priser berettiger ikke til, at den dominerende leverandoer traeffer overdrevne foranstaltninger til at imoedegaa saadan konkurrence.
(173) Kommissionen tager dog ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse hensyn til, at Spanien ikke var medlem af EOEF, da de eksklusive koebsaftaler i Storbritannien gjorde sig gaeldende, og at ordningen kun fortsatte i syv maaneder efter Spaniens tiltraedelse. Ordningen var til dels taenkt som en reaktion paa importen fra Spanien. Den tager ligeledes hensyn til, at de saerforanstaltninger, som blev truffet i Nordirland, var rettet mod spansk import i en periode, hvor Spanien ikke var medlem af EF. Udelukkelsen af import direkte fra Spanien paa et tidspunkt, hvor Spanien ikke var medlem af EF, kunne ikke have og fik ingen direkte indflydelse paa samhandelen mellem medlemsstater i dette tilfaelde forud for den 1. januar 1986, da der ikke foregik nogen genudfoersel af spanske gipsplader fra Det Forenede Kongerige til de oevrige medlemsstater.
(174) Kommissionen tager ogsaa, hvad angaar importen fra Spanien, medens Spanien endnu ikke var medlem af EF, i betragtning, at EPYSA's eksportpriser for gipsplader tydeligt var lavere end dets hjemmemarkedspriser i Spanien -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
British Gypsum Ltd overtraadte EOEF-Traktatens artikel 86 ved i tidsrummet mellem juli 1985 og august 1986 at misbruge sin dominerende stilling inden for levering af gipsplader i Storbritannien paa grundlag af en ordning med kontantbetalinger til grossister inden for byggematerialer, som accepterede udelukkende at koebe gipsplader hos British Gypsum Ltd.
Artikel 2
British Gypsum Ltd overtraadte EOEF-Traktatens artikel 86 ved i juli og august 1985 at udoeve en politik for favorisering af kunder, som ikke forhandlede importerede gipsplader, ved at give disse kunder forrang ved levering af gips til byggeformaal i perioder med forlaengede leveringsfrister for dette produkt, hvilket udgjorde et misbrug af sin dominerende stilling inden for levering af gipsplader i Storbritannien.
Artikel 3
BPB Industries plc overtraadte EOEF-Traktatens artikel 86 ved gennem sit datterselskab British Gypsum Ltd at misbruge sin dominerende stilling inden for levering af gipsplader i Irland og Nordirland
- i juni og juli 1985 ved med held at laegge pres paa et konsortium af importoerer og dermed tilvejebringe en aftale med disse om at ophoere med at importere gipsplader i Nordirland
- ved hjaelp af en raekke rabatter paa BG-produkter, som leveredes til grossister i byggematerialer i Nordirland, i perioden mellem juni og december 1985 paa betingelse af, at de ikke forhandlede nogen form for importerede gipsplader.
Artikel 4
Der paalaegges foelgende boeder:
- British Gypsum Ltd, en boede paa 3 000 000 ECU for de i artikel 1 omhandlede overtraedelser af EOEF-Traktatens artikel 86
- BPB Industries plc, en boede paa 150 000 ECU for de i artikel 3 omhandlede overtraedelser af EOEF-Traktatens artikel 86.
Artikel 5
Boederne indbetales paa
(a) Konto nr. 59000204, Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber (ved betaling i ecu), Lloyds Bank plc The Manager, Payments Section, Overseas Centre, PO Box 63, 38a Paradise Street, UK-Birmingham BI 2AB, eller
(b) Konto nr. 108.63.41, Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber (ved betaling i £), Lloyds Bank plc, Overseas Department, PO Box 19, 6 Eastcheap, UK-London EC 39 3AB,
inden tre maaneder fra meddelelsen af denne beslutning. Boederne baerer automatisk en rente fra udloebet af ovennaevnte frist til den sats, der anvendes af Den Europaeiske Fond for Monetaert Samarbejde paa dennes transaktioner i ecu, og som var gaeldende den foerste arbejdsdag i den maaned, hvor denne beslutning blev vedtaget, forhoejet med 3,5 procentpoint, dvs. 7,50 %.
Sker betalingen i pund sterling, omregnes beloebet efter den gaeldende kurs paa dagen forud for indbetalingen.
Artikel 6
Denne beslutning er rettet til:
BPB Industries plc
Langley Park House
Uxbridge Road
Slough SL3 6DU
Det Forenede Kongerige
og
British Gypsum Ltd
Ruddington Hall
Loughborough Road
Ruddington
Nottingham NG11 6LX
Det Forenede Kongerige.
Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 192.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. december 1988.