*****
RAADETS BESLUTNING
af 16. juli 1985
om sammenlignelighed af de ved erhvervsuddannelse i medlemsstaterne opnaaede kvalifikationer
(85/368/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 128,
under henvisning til Raadets afgoerelse 63/266/EOEF af 2. april 1963 om opstilling af almindelige principper for gennemfoerelse af en faelles politik for faglig uddannelse (1), saerlig det ottende princip,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, aendret den 17. juli 1984,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Hovedsigtet med det ottende princip i afgoerelse 63/266/EOEF er at goere det muligt at »naa frem til gensidig anerkendelse af certifikater og andre beviser paa en afsluttet faglig uddannelse«;
i henhold til Raadets resolution af 6. juni 1974 (4) om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser boer der udarbejdes lister over saadanne faglige kvalifikationer, der er anerkendt som havende samme gyldighed;
manglende saadan gensidig anerkendelse er hindrende for arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, i det omfang det indskraenker muligheden for at arbejdstagere, der soeger beskaeftigelse i én medlemsstat, kan goere de faglige kvalifikationer, de har erhvervet i en anden medlemsstat, gaeldende;
der bestaar meget store forskelle mellem erhvervsuddannelsessystemerne i Faellesskabet; disse maa konstant tilpasses de nye situationer, der opstaar som foelge af den teknologiske udviklings indvirkning paa beskaeftigelse og arbejdsopgaver;
i Raadets resolution af 11. juli 1983 om erhvervsuddannelsespolitikken i Det europaeiske Faellesskab i 1980erne (5) bekraeftes behovet for erhvervsuddannelse under hensyn til forskellene mellem medlemsstaternes erhvervsuddannelsessystemer og behovet for smidighed i Faellesskabets aktion;
Kommissionen har med bistand af Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse som reference kunnet udarbejde en struktur for erhvervsuddannelsesniveauer, som udgoer et foerste skridt paa vejen mod virkeliggoerelsen af maalsaetningerne i det ottende princip i afgoerelse 63/266/EOEF, men dette afspejler ikke samtlige de uddannelsessystemer, som er under udvikling i medlemsstaterne;
der har i denne struktur for faglaerte arbejdstagere samt for udvalgte prioriterede erhversomraader kunnet udarbejdes beskrivelser af kravene til praktisk faglig kunnen og fastlaegges hertil svarende ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer i de forskellige medlemsstater;
konsultationer med de beroerte erhvervsgrene har vist, at disse resultater kan give virksomheder, arbejdstagere og offentlige myndigheder vaerdifulde oplysninger om sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer;
samme grundlaeggende metode vil kunne anvendes paa andre erhverv eller erhvervsomraader med raadgivning fra Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse og i samarbejde med arbejdsgivere, arbejdstagere og de offentlige myndigheder inden for de paagaeldende erhvervsgrene;
det er derfor vaesentligt, at der goeres hurtige fremskridt imod sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer for alle faglaerte arbejdstagere, og at arbejdet snarest derefter udvides til at omfatte andre uddannelsesniveauer;
det er hensigtsmaessigt dels at indhente samtlige de udtalelser, der er noedvendige, navnlig fra Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse, samt at faa sagkyndig bistand fra Det europaeiske Center for udvikling af Erhvervsuddannelse, og dels at medlemsstaterne og Kommissionen faar mulighed for at gennemfoere deres opgaver i overensstemmelse med eksisterende fremgangsmaader;
Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse afgav udtalelse paa dit moede den 18. og 19. januar 1983;
der maa tages hensyn til punkt 21 i rapporten af 29. og 30. marts 1985 fra Komiteen for Borgernes Europa -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
For at give arbejdstagere mulighed for bedre at udnytte deres kvalifikationer, navnlig med henblik paa at opnaa passende beskaeftigelse i en anden medlemsstat, maa der med henblik paa enkelthederne i de beskrivelser af krav til praktisk faglig kunnen, som fastlaegges for arbejdstagerne af medlemsstaterne ved faelles overenskomst, jf. traktatens artikel 128, goeres en fremskyndet faelles indsats af medlemsstaterne og Kommissionen for at fastlaegge sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse i Faellesskabet opnaaede kvalifikationer og tilvejebringes bedre oplysninger herom.
Artikel 2
1. Kommissionen paabegynder i snaevert samarbejde med medlemsstaterne arbejdet med at virkeliggoere maalsaetningerne i artikel 1 vedroerende sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse i de forskellige medlemsstater opnaaede kvalifikationer inden for bestemte erhverv eller erhvervsomraader.
2. I dette arbejde kan den struktur for erhvervsuddannelsesniveauer, som Kommissionen har udarbejdet med bistand af Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse, anvendes som reference.
Teksten hertil er som information vedlagt som bilag til denne beslutning.
3. Det i stk. 2 omhandlede arbejde koncentreres foerst og fremmest om de erhvervsmaessige kvalifikationer hos faglaerte arbejdstagere inden for de erhverv eller erhvervsomraader, der er opnaaet gensidig anerkendelse af.
4. Denne beslutnings anvendelsesomraade kan udvides senere, saaledes at det, paa forslag af Kommissionen, bliver muligt at indlede arbejdet med andre uddannelsesniveauer.
5. SEDOC-registreret, som anvendes i forbindelse med det europaeiske system for udveksling af tilbud og ansoegninger om beskaeftigelse, benyttes i det omfang, det er muligt, som faelles referenceramme for klassificering af erhverv.
Artikel 3
Kommissionen anvender foelgende fremgangsmaade ved fastlaeggelsen af sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer i snaevert samraad med medlemsstaterne og arbejdsmarkedsparternes organisationer paa faellesskabsplan:
- udvaegelse af de relevante erhverv eller erhvervsomraader paa forslag af medlemsstaterne eller af vedkommende arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer;
- udarbejdelse af faellesskabsbeskrivelser, fastlagt ved faelles overenskomst, af kravene til praktisk faglig kunnen for de i foerste led omhandlede erhverv eller erhvervsomraader;
- sammenholdelse af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer, som er anerkendt i de forskellige medlemsstater, og de i andet led omhandlede beskrivelser af kravene til praktisk faglig kunnen;
- udarbejdelse af oversigter med oplysninger om:
a) SEDOC-klassificeringskoder og nationale erhvervsklassificeringskoder;
b) erhvervsuddannelsesniveauet;
c) erhvervs- eller fagbetegnelsen og de dertil svarende erhvervsuddannelseskvalifikationer for hver enkelt medlemsstat;
d) de organisationer og institutioner, der er ansvarlige for erhvervsuddannelsen;
e) de myndigheder og organisationer, der har kompetence til at udstede eller attestere eksamensbeviser, certifikater eller andre beviser paa en afsluttet erhvervsuddannelse;
- offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af faellesskabsbeskrivelserne, som er gensidig anerkendt, af kravene til praktisk faglig kunnen og af komparative oversigter;
- udarbejdelse af en model til et saerligt informationsark for hvert erhverv eller erhvervsomraade, jf. artikel 4, stk. 3; modellen offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende;
- spredning af oplysninger om fastslaaet sammenlignelighed til alle vedkommende organer paa nationalt, regionalt og lokalt plan samt inden for de paagaeldende erhvervsgrene.
Kommissionens foranstaltning kan understoettes ved oprettelsen af en database paa faellesskabsplan, hvis dette paa grundlag af erfringer viser sig noedvendigt.
Artikel 4
1. Hver medlemsstat udpeger et nationalt koordinationsorgan, om muligt baseret paa de bestaaende strukturer, som i naert samarbejde med arbejdsmarkedets parter og de paagaeldende erhvervsgrene skal sikre passende spredning af oplysninger til alle interesserede tjenester. Medlemsstaterne udpeger ligeledes kontaktleddet til koordinationsorganerne i de oevrige medlemsstater og til Kommissionen. 2. Koordinationsorganerne i medlemsstaterne skal have kompetence til at oprette passende faciliteter med henblik paa information paa erhvervsuddannelsesomraadet om fastslaaet sammenlignelighed af erhvervsmaessige kvalifikationer til brug for vedkommende nationale, regionale og lokale tjenester, for statsborgere i deres eget land, som oensker at arbejde i andre medlemsstater, samt for arbejdstagere, der er statsborgere i andre medlemsstater.
3. De i stk. 2 naevnte organer skal i alle medlemsstater efter anmodning kunne udlevere et saerligt informationsark udfaerdiget efter den i artikel 3, sjette led, omhandlede model, som arbejdstageren kan forevise for arbejdsgiveren sammen med sit oprindelige certifikat.
4. Det paalaegges Kommissionen at fortsaette undersoegelserne vedroerende indfoerelsen af det europaeiske erhvervsuddannelsesbevis i overensstemmelse med det oenske, som Komiteen for borgernes Europa har fremsat i punkt 21 i sin rapport af 29.-30. marts 1985.
5. Kommissionen giver efter anmodning de i stk. 2 omhandlede nationale organer al noedvendig bistand og raadgivning vedroerende udformningen og oprettelsen af de i stk. 2 naevnte faciliteter, herunder tilpasning af og kontrol med vedkommende tekniske dokumenter.
Artikel 5
Kommissionen skal i snaever kontakt med de af medlemsstaterne udpegede nationale koordinationsorganer:
- med passende og regelmaessige mellemrum i snaevert samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parters organisationer paa faellesskabsplan gennemgaa og ajourfoere de faellesskabsbeskrivelser, der er fastlagt ved faelles overenskomst, af kravene til praktisk faglig kunnen samt de komparative oversigter vedroerende sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer;
- om noedvendigt fremsaette forslag med henblik paa en effektivisering af systemet, herunder om andre foranstaltninger, der kan bidrage til at forbedre situationen med hensyn til sammenligneligheden mellem erhvervsuddannelsescertifikaterne;
- om noedvendigt yde bistand, saafremt de nationale myndigheder eller vedkommende andre saerlige organer stoeder paa tekniske vanskeligheder.
Artikel 6
Hver medlemsstat forelaegger foerste gang to aar efter vedtagelsen af denne beslutning og derefter hvert fjerde aar Kommissionen en national beretning om den praktiske gennemfoerelse og de opnaaede resultater.
Kommissionen forelaegger med passende mellemrum en beretning om sit arbejde og om gennemfoerelsen af denne beslutning i medlemsstaterne.
Artikel 7
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne og Kommissionen.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. juli 1985.
A Tanács határozata
(1985. július 16.)
a szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról
(85/368/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 128. cikkére,
tekintettel a közös szakképzési politika megvalósítása általános elveinek megállapításáról szóló 63/266/EGK tanácsi határozatra [1] és különös tekintettel annak nyolcadik elvére,
tekintettel a Bizottság 1984. július 17-én módosított javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a 63/266/EGK határozat nyolcadik elve a szakképzés elvégzését igazoló bizonyítványok és egyéb dokumentumok kölcsönös elismerésének lehetővé tételét célozza;
mivel az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről szóló 1974. június 6-i tanácsi állásfoglalás [4] előírja, hogy az egyenértékűnek elismert képesítésekről kimutatás készüljön;
mivel a kölcsönös elismerés hiánya hátráltató tényezőként hat a Közösségen belül a munkaerő mozgására, ha korlátozza az egyik tagállamban állást keresők lehetőségét, hogy egy másik tagállamban szerzett szakképesítésre hivatkozzanak;
mivel a Közösség szakképzési rendszereiben jelentős különbségek tapasztalhatók; mivel ezeket a rendszereket állandóan hozzá kell igazítani a technikai változásoknak a munkavállalási és álláslehetőségekre gyakorolt hatásai következtében előálló új helyzetekhez;
mivel az Európai Közösségnek az 1980-as évekre vonatkozó szakképzési politikájáról szóló 1983. július 11-i tanácsi állásfoglalás [5] megerősítette a politikák konvergenciájának szükségességét a szakképzés terén, miközben elismerte a tagállamok képzési rendszereinek sokféleségét, és a rugalmas eljárás szükségességét a Közösség részéről;
mivel a Bizottság számára a Szakképzési Tanácsadó Bizottság segítségével lehetővé vált, hogy hivatkozási pontként megállapítsa a képzési szintek szerkezetét, amely az első lépést jelenti a 63/266/EGK határozat nyolcadik elvében lefektetett célok elérése érdekében, mivel azonban ez a szerkezet nem tükrözi a tagállamokban kifejlesztett összes képzési rendszert;
mivel az említett szerkezeten belül a szakmunkások és egyes kiválasztott foglalkozási csoportok esetében el lehetett készíteni a tényleges munkaköri leírásokat és azonosítani lehetett a tagállamok egymásnak megfelelő szakképesítéseit;
mivel a szakképzési ágazattal tartott konzultációk bizonyítékot szolgáltattak arra, hogy ezek az eredmények értékes információkkal láthatják el a cégeket, a munkavállalókat és a hatóságokat a szakképesítések összehasonlíthatóságáról;
mivel ez az alapmódszer alkalmazandó a többi foglalkozásnál, vagy foglalkozási csoportnál a Szakképzési Tanácsadó Bizottság tanácsára, valamint a munkaadók, a munkavállalók és a szakképzési ágazatban érintett hatóságok közreműködésével;
mivel ezért lényeges, hogy gyors haladás történjen a szakmunkások szakképesítésének összehasonlíthatóságában, és a munkát a lehető leggyorsabban más képzési szintekre is ki lehessen terjeszteni;
mivel célszerű minden szükséges véleményt, különösen a Szakképzési Tanácsadó Bizottságét kikérni, az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ szakmai segítségét igénybe venni és lehetővé tenni, hogy a tagállamok és a Bizottság a meglévő eljárásoknak megfelelően járjon el;
mivel a Szakképzési Tanácsadó Bizottság kinyilvánította véleményét az 1983. január 18-19-i ülésén;
mivel a Bizottságnak a Polgárok Európájáról szóló, 1985. március 29-30-án tett jelentése 21. bekezdését is figyelembe kell venni;
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Azon célkitűzés megvalósításáért, hogy a munkavállalók a képzettségüknek jobban hasznát vehessék, különös tekintettel egy másik tagállamban történő megfelelő foglalkoztatásuk érdekében, a Szerződés 128. cikke alapján szükséges, hogy a tagállamok közös megállapodásra jussanak a munkavállalókat érintő munkaköri leírások sajátosságainak vonatkozásában, ezért elengedhetetlen a tagállamok és a Bizottság közös fellépése a Közösségen belüli szakképesítések összehasonlíthatóságának megteremtése, és a témával kapcsolatos jobb tájékoztatás érdekében.
2. cikk
(1) A Bizottság a tagállamokkal történő szoros együttműködésben ellátja az 1. cikkben ismertetett célok teljesítése érdekében szükséges feladatokat a szakképesítéseknek a különböző tagállamok közötti összehasonlíthatóságával kapcsolatosan, különös tekintettel a különleges foglalkozásokra vagy foglalkozási csoportokra.
(2) A képzési szinteknek a Bizottság által, a Szakképzési Tanácsadó Bizottság segítségével felállított szerkezete referenciaként szolgálhat ezen munkához. Az említett szerkezet szövege a jelen határozat mellékletét képezi.
(3) A 2. cikkben említett munkának mindenekelőtt a közösen egyeztetett foglalkozásokhoz vagy foglalkozási csoportokhoz tartozó szakmunkások foglalkozási minősítésére kell összpontosulnia.
(4) A határozat hatályát a Bizottság javaslata alapján fokozatosan ki lehet terjeszteni más képzési szinteket érintő feladatok ellátására is.
(5) A megüresedett állások betöltéséhez és a munkavállalói pályázatok nemzetközi elbírálásához alkalmazott európai rendszerrel kapcsolatban használt SEDOC nyilvántartást lehetőség szerint minden esetben közös összehasonlítási keretként kell felhasználni a szakmai rendszerezésnél.
3. cikk
A Bizottság a következő eljárást alkalmazza a szakképesítések összehasonlíthatóságának megállapításával kapcsolatos feladatai ellátása során, szoros együttműködésben a tagállamokkal, a munkáltatók és a munkavállalók közösségű szintű szervezeteivel:
- az érintett foglalkozások, vagy foglalkozási csoportok kiválasztása a tagállamok vagy a közösségi szintű megfelelő munkaadói vagy munkavállalói szervezetek javaslata alapján;
- a kölcsönösen elfogadott közösségi munkaköri leírások összeállítása az első francia bekezdésben említett foglalkozások vagy foglalkozási csoportok vonatkozásában;
- a különböző tagállamokban elismert szakképesítések megfeleltetése a második francia bekezdésben említett munkaköri leírásokkal;
- az alábbi információkat tartalmazó táblázatok létrehozása:
a) a SEDOC és a nemzeti besorolási kódok;
b) a szakképzés szintje;
c) a szakma megnevezése és a megfelelő szakképesítés minden egyes tagállam vonatkozásában;
d) a szakképzésért felelős szervezetek és intézmények;
e) az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kibocsátásában vagy érvényesítésében hatáskörrel rendelkező hatóságok vagy szervezetek;
- a kölcsönösen elfogadott közösségi munkaköri leírások és összehasonlító táblázatok közzététele az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában;
- a 4. cikk (3) pontja alapján egységesített információs ívek összeállítása minden egyes foglalkozásra vagy foglalkozási csoportra vonatkozóan, amelyet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni;
- a megállapított összehasonlíthatóságra vonatkozó információk továbbadása minden hatáskörrel rendelkező testület részére, nemzeti, regionális és helyi szinten, valamint az érintett foglalkozási ágazatban.
Ezt a tevékenységet egy közösségi szintű átfogó adatbázis létrehozásával lehet elősegíteni, ha a tapasztalat alapján ez az adatbázis szükséges.
4. cikk
(1) Minden tagállam koordinációs bizottságot jelöl ki, lehetőleg a már létező intézményekre alapozva, amelyek a szociális partnerekkel és az érintett szakmai ágazattal történő szoros együttműködésben biztosítják az információk megfelelő továbbadását az érdekelt testületek részére. A tagállamok kijelölik továbbá azt a testületet is, amely felelős a más tagállamokban működő koordinációs bizottságokkal és a Bizottsággal történő kapcsolattartásért.
(2) A tagállamok koordinációs bizottságai rendelkeznek hatáskörrel a megfelelő intézkedések meghozatalára annak érdekében, hogy tájékoztassák a nemzeti, regionális és helyi testületeket, a más tagállamokban munkát vállalni kívánó állampolgáraikat és a más tagállam állampolgáraiként tevékenykedő munkavállalókat a szakképzésről, valamint a meghatározott szakképesítések egymásnak való megfelelőségéről.
(3) A (2) bekezdésben említett testületek minden tagállamban kérés esetén rendelkezésre bocsátják a 3. cikk hatodik francia bekezdésében megadott modell szerint elkészített információs ívet, amelyet a munkavállaló a saját országában készült bizonyítvánnyal együtt bemutathat a munkáltatónak.
(4) A Bizottság tovább tanulmányozza az európai szakképzési igazolvány bevezetésének lehetőségét, amelyet a Bizottság a Polgárok Európájáról szóló 1985. március 29-30-i jelentésének 21. bekezdésében szorgalmazott.
(5) A Bizottság a (2) bekezdésben említett testületeknek kérésre minden segítséget és tanácsot megad a (2) bekezdésben foglalt intézkedések előkészítéséhez és meghozatalához, beleértve a vonatkozó műszaki dokumentumok hozzáigazítását és ellenőrzését.
5. cikk
- rendszeres időközönként, a tagállamokkal, valamint a munkavállalók és munkaadók közösségi szintű szervezeteivel szoros együttműködésben felülvizsgálja és korszerűsíti a szakképesítések kölcsönösen egyeztetett közösségi munkaköri leírásait és összehasonlító táblázatait,
- szükség esetén javaslatokat fogalmaz meg a rendszer hatékonyabb működtetése érdekében, beleértve más intézkedéseket is, amelyek várhatóan javítják a szakképzési bizonyítványok összehasonlíthatóságára vonatkozó helyzetet,
- szükség esetén segítséget nyújt a nemzeti hatóságok vagy a hatáskörrel rendelkező szaktestületek által tapasztalt műszaki nehézségek esetén.
6. cikk
A tagállamok a határozat elfogadásától számított két éven belül, majd ezt követően minden negyedik évben jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a határozatnak a tagállamban történt végrehajtásáról és az elért eredményekről.
A Bizottság megfelelő időközönként jelentést nyújt be munkájáról és a határozat tagállamokban történő alkalmazásáról.
7. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok és a Bizottság a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1985. július 16-án.