++++
RAADETS DIREKTIV
af 21 . januar 1980
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder
( 80/155/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 og 66 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I henhold til traktatens artikel 57 boer gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for jordemoedre og samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder gennemfoeres ; med henblik herpaa forekommer det ikke oenskeligt at paalaegge medlemsstaterne at indfoere et ensartet uddannelsesprogram ; tvaertimod boer medlemsstaterne have stoerst mulig frihed til at tilrettelaegge deres undervisning ; som foelge heraf bestaar den bedste loesning i at fastsaette minimumsnormer , der giver de noedvendige garantier for , at medlemsstaterne gensidigt kan anerkende de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der svarer til disse minimumsnormer ;
med den samordning , der fastsaettes i dette direktiv , udelukkes dog ikke en yderligere samordning ;
i uddannelsen sondres der for tiden i de fleste medlemsstater ikke mellem jordemoedre , der udoever deres virksomhed som loenmodtagere , og jordemoedre , der virker som selvstaendige ; det forekommer derfor noedvendigt , at dette direktiv ogsaa gaelder for jordemoedre , der er loenmodtagere -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Medlemsstaterne goer adgangen til og udoevelsen af virksomhed som jordemoder under de i artikel 1 i direktiv 80/155/EOEF ( 4 ) naevnte titler betinget af besiddelse af det i artikel 3 i naevnte direktiv omhandlede eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for jordemoedre , hvorved det godtgoeres , at den paagaeldende under den samlede uddannelsesvarighed har erhvervet :
a ) fyldestgoerende kendskab til de videnskabelige fagomraader , som jordemodervirksomheden bygger pa , isaer obstetrik og gynaekologi ;
b ) fyldestgoerende kendskab til jordemoedrenes pligter samt den for faget gaeldende lovgivning ;
c ) indgaaende kendskab til de biologiske funktioner , obstetrisk og neotal anatomi og fysiologi , tilligemed kendskab til sammenhaengen mellem menneskets sundhedstilstand , dets fysiske og sociale miljoe og dets adfaerd ;
d ) fyldestgoerende klinisk erfaring , erhvervet paa godkendte institutioner under vejledning og instruktion af personale , der er kvalificeret inden for det obstetriske og jordemoderfaglige omraade ;
e ) noedvendig indsigt i uddannelse af personale inden for sundhedsvaesenet og erfaring i samarbejde med dette personale .
2 . Den i stk . 1 omhandlede uddannelse omfatter :
- enten en specifik heltidsuddannelse til jordemoder omfattende mindst tre aars praktiske og teoretiske studier ; adgang til denne uddannelse kraever som minimum en fuldfoert ti aars almen skolegang ,
- eller en specifik heltidsuddannelse til jordemoder paa mindst 18 maaneder , hvortil der som adgangsbetingelse kraeves et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje som omhandlet i artikel 3 i Raadets direktiv 77/452/EOEF ( 5 ) ,
3 . Den specifikke jordemoderuddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , foerste led , skal mindst omfatte de fag , der er naevnt i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram .
Den uddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , andet led , skal mindst omfatte de fag i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram , i hvilke der ikke har vaeret en tilsvarende undervisning i sygeplejerskeuddannelsen .
4 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at den institution , der forestaar jordemoderuddannelsen , er ansvarlig for koordination af teori og praksis i det samlede uddannelsesprogram .
Den under punkt A i bilaget naevnte teoretiske og tekniske undervisning skal vaere afpasset efter og samordnet med den under punkt B i samme bilag naevnte kliniske jordemoderundervisning , saaledes at den i stk . 1 omhandlede viden og erfaring kan erhverves paa fyldestgoerende maade .
Den kliniske jordemoderundervisning skal foregaa i form af praktikanttjeneste under tilsyn paa sygehusafdelinger eller i andre behandlingsinstitutioner inden for sundhedsomraadet , som er godkendt til det formaal af de kompetente myndigheder eller organer . Under denne uddannelse skal jordemodereleverne deltage i de paagaeldende afdelingers arbejde i det omfang , det er et led i uddannelsen . Jordemodereleverne skal indfoeres i det ansvar , som er forbundet med virksomhed som jordemoder .
Artikel 2
Efter en periodisk undersoegelse af resultaterne af de forskellige uddannelsesveje , der er fastsat i artikel 1 , stk . 2 , aflaegger Kommissionen beretning til Raadet foerste gang seks aar efter meddelelsen af dette direktiv . Denne undersoegelse sker med bistand fra det raadgivende udvalg for Jordemoderuddannelsen .
Afhaengigt af resultaterne af denne undersoegelse forelaegger Kommissionen aendringsforslag med henblik paa at tilnaerme de opstillede minimumskriterier for de omtalte uddannelsesveje til de betingelser , der er fastsat i artikel 2 , stk . 1 , foerste led , foerste underled , og artikel 2 , stk . 1 , andet led , i direktiv 80/154/EOEF . Raadet traeffer straks afgoerelse om disse forslag .
Artikel 3
Uanset bestemmelserne i artikel 1 kan medlemsstaterne give tilladelse til uddannelse paa deltidsbasis pa betingelser , der er godkendt af de nationale kompetente myndigheder .
Den samlede varighed af deltidsuddannelsen ma ikke vaere kortere end heltidsuddannelsens varighed . Uddannelsens niveau ma ikke saenkes , fordi den foregar pa deltid .
Artikel 4
Medlemsstaterne sikrer , at jordemoedre mindst er befoejet til at udoeve foelgende virksomhed :
1 . Give fyldestgoerende oplysninger og raadgive om familieplanlaegning .
2 . Konstatere svangerskab og overvaage det normale svangerskab , foretage de undersoegelser , der er noedvendige for at foere tilsyn med det normale svangerskabs udvikling .
3 . Ordinere eller tilraade de undersoegelser , der er noedvendige for tidligst muligt at diagnosticere risikosvangerskaber .
4 . Opstille et program for de fremtidige foraeldres forberedelse til deres rolle , soerge for en fuldstaendig forberedelse til foedslen og raadgive dem om hygiejne og ernaering .
5 . Observere , pleje og bistaa kvinden under foedslen og overvaage fostrets tilstand i livmoderen ved hjaelp af egnede kliniske og tekniske midler .
6 . Forestaa spontant forloebende foedsler , hrunder efter behov anlaegge episiotomi , og i noedsfald foretage forloesning ved underkroppraesentation .
7 . Erkende tegn hos moder eller barn , som tyder paa unormale forhold , der noedvendiggoer en laeges indgriben , og bistaa denne i tilfaelde af indgriben ; traeffe de fornoedne noedforanstaltninger , haar laegen ikke er til stede , isaer manuel placentaloesning , eventuelt fulgt af en manuel undersoegelse af livmoderen .
8 . Undersoege og pleje den nyfoedte ; tage alle noedvendige initiativer og i givet fald foretage oejeblikkelig genoplivning .
9 . Pleje og overvaage moderen i den postnatale periode og give hende alle fornoedne raad om spaedboernspleje med henblik paa at goere det muligt for hende at sikre den bedst mulige udvikling af det nyfoedte barn .
10 . Udfoere laegeordineret behandling .
11 . Udarbejde de noedvendige skriftlige rapporter .
Artikel 5
Dette direktiv finder ligeledes anvendelse pa de statsborgere i medlemsstaterne , som i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 6 ) som loenmodtager udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 i direktiv 80/154/EOEF omhandlede former for virksomhed .
Artikel 6
1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa tre aar fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .
Artikel 7
Saafremt der ved anvendelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat paa saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere embedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 7 ) , senest aendret ved afgoerelse 80/157/EOEF ( 8 ) .
Kommissionen forelaegger i givet fald hensigtsmaessige forslag for Raadet .
Artikel 8
Senest seks aar efter meddelelsen af dette direktiv skal Raadet paa forslag af Kommissionen og efter at have indhentet udtalelse fra det raadgivende udvalg traeffe afgoerelse om , hvorvidt den undtagelsesbestemmelse , der er fastsat i del B , punkt 3 , i bilaget , skal bibeholdes eller bortfalde .
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . januar 1980 .
A Tanács irányelve
(1980. január 21.)
a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, a szülésznők tevékenységének megkezdésére és folytatására vonatkozó rendelkezések összehangolásáról
(80/155/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 49., 57. és 66. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 57. cikkének értelmében össze kell hangolni a szülésznők tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedéseket; mivel közegészségügyi okokból az érintett szakemberek tevékenységi területének és képzésének Közösségen belüli közös meghatározására kell törekedni; mivel e cél érdekében eddig még nem merült fel a tagállamok számára egységes képzési program kötelezővé tételének szükségessége; mivel ezzel ellentétben a tagállamoknak a lehető legnagyobb szabadsággal kell rendelkezniük a képzés megszervezésének a terén; mivel a legjobb megoldás ezért a minimumszabályok megállapítása;
mivel e tevékenységek összehangolása az irányelv szándékai szerint nem zárja ki a későbbi összehangolást;
mivel a képzési programok tekintetében a legtöbb tagállam jelenleg nem tesz különbséget az alkalmazottként és önálló vállalkozóként dolgozó szülésznők között; mivel e célból szükségesnek látszik kiterjeszteni ezen irányelv hatályát az alkalmazottként dolgozó szülésznőkre is,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) A tagállamok a 80/154/EGK irányelv [4] 3. cikkében felsorolt szülésznői oklevelekhez, bizonyítványokhoz és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványokhoz kötik az említett irányelv 1. cikkében felsorolt szülésznői tevékenységek megkezdését és gyakorlását, ezzel biztosítva, hogy az érintett személy a képzés teljes ideje alatt elsajátította a következőket:
a) megfelelő ismeret a szülésznői tevékenységek alapját képező tudományokban, különösen a szülészet és a nőgyógyászat terén;
b) megfelelő ismeret a szakmai etika és a szakma jogi szabályozása terén;
c) a biológiai funkciók, az anatómia és élettan alapos ismerete a szülészet és az újszülöttellátás terén, valamint az ember egészségi állapota, fizikai és szociális környezete, illetve viselkedése közötti kapcsolat ismerete;
d) elismert intézményekben szerzett megfelelő klinikai gyakorlat a szülészet és nőgyógyászat terén képzett személyzet felügyelete alatt;
e) kellő értés az egészségügyi személyzet képzéséhez és tapasztalat az ilyen személyzettel végzett munka terén.
(2) Az (1) bekezdésben említett képzés a következőket tartalmazza:
- vagy legalább hároméves gyakorlati és elméleti tanulmányokból álló nappali tagozatos szülésznőképző tanfolyam, amely esetében a felvételhez a közoktatási tanulmányok legalább első 10 évének elvégzése szükséges,
- vagy legalább 18 hónapos nappali tagozatos szülésznőképző tanfolyam, amely esetében a felvételhez a 77/452/EGK irányelv [5] 3. cikkében említett általános ápolói oklevél, bizonyítvány és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítvány szükséges.
(3) A (2) bekezdés első francia bekezdésében említett szülésznőképző tanfolyamnak legalább azokat a tantárgyakat tartalmaznia kell, amelyeket a mellékletben szereplő képzési program megállapít.
A (2) bekezdés második francia bekezdésében említett tanfolyam tartalmazza a mellékletben megállapított képzési program tantárgyai közül legalább azokat, amelyek nem képezték az egyenértékű ápolóképző tanfolyam részét.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a szülésznőket képző intézet felelős a teljes program elméleti és gyakorlati képzésének összehangolásáért.
A szülésznőknek a melléklet A. részében említett elméleti és gyakorlati képzése oly módon megfelel és összehangolt a melléklet B. részében említett klinikai képzéssel, hogy az (1) bekezdésben felsorolt ismeret és tapasztalat megfelelő módon megszerezhető legyen.
A klinikai képzés formája a felügyelet mellett folyó munkahelyi képzés az illetékes hatóságok vagy testületek által jóváhagyott kórházi osztályokon vagy egyéb egészségügyi szakszolgálatoknál. A képzés során a szülészhallgatók olyan mértékben vesznek részt az érintett osztályok működésében, amennyiben az a képzésükhöz hozzájárul. Megtanítják őket a szülésznői tevékenységgel járó felelősségre.
2. cikk
Az 1. cikk (2) bekezdésében említett különféle képzési tanfolyamok eredményeinek időszakos vizsgálata után a Bizottság az irányelvről szóló értesítéstől számított hat év elteltével készíti el a Tanácsnak szóló első jelentését. Az említett vizsgálat elvégzése a szülésznőképzési tanácsadó bizottság segítségével történik.
E vizsgálat figyelembevételével a Bizottság módosítási javaslatokat nyújt be, melyek célja a 80/154/EGK irányelv 2. cikk (1) bekezdése első francia bekezdésének első francia albekezdésében, illetve második francia bekezdésében előírt feltételekről szóló tanfolyamok számára megállapított minimumkövetelmények összehangolása. A Tanács haladéktalanul dönt ezekről a javaslatokról.
3. cikk
Az 1. cikk sérelme nélkül a tagállamok engedélyezhetik az illetékes nemzeti hatóságok által jóváhagyott feltételek szerinti nem nappali tagozatos képzést is.
A nem nappali tagozatos képzés teljes időtartama nem lehet kevesebb, mint a nappali képzésé. A képzés színvonalát nem csökkentheti annak nem nappali tagozatos jellege.
4. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy a szülésznők jogosultak legalább a következő tevékenységeket elkezdeni és gyakorolni:
1. tájékoztatás és tanácsadás az egészséges családtervezésről;
2. terhesség diagnosztizálása és normális terhesség figyelemmel kísérése, a normális terhesség figyelemmel kíséréséhez szükséges vizsgálatok elvégzése;
3. a veszélyeztetett terhesség lehető legkorábbi diagnózisához szükséges vizsgálatok előírása vagy azok javaslata;
4. szülői felkészítő program biztosítása és teljes felkészítés a gyermekszülésre, beleértve a higiénés és táplálkozási tanácsadást;
5. gyermekszülés közben az anya ellátása és segítése, illetve a magzat méhen belüli állapotának figyelemmel kísérése a megfelelő klinikai és műszaki eszközökkel;
6. spontán szülés levezetése, ideértve az episiotomiát igénylő eseteket, sürgős esetekben pedig a farfekvéses szüléseket;
7. az anyával vagy a csecsemővel kapcsolatos, orvoshoz történő beutalást igénylő rendellenességek figyelmeztető jeleinek felismerése, és szükség esetén az orvos segítése; az orvos távollétében megfelelő sürgősségi intézkedések megtétele, különösen a méhlepény manuális eltávolítása, melyet lehetőség szerint a méh manuális vizsgálata követ;
8. az újszülött vizsgálata és ellátása; szükséghelyzetben minden szükséges intézkedés megtétele, és szükség esetén az újraélesztés azonnali megkezdése;
9. a gyermekágyas anya ellátása és állapotának figyelemmel kísérése a szülés utáni időszakban, illetve az anya ellátása a csecsemőgondozással kapcsolatos minden szükséges tanácsal, hogy képes legyen biztosítani az újszülött optimális fejlődését;
10. az orvos által előírt kezelés végrehajtása;
11. az összes szükséges nyilvántartás vezetése.
5. cikk
Ez az irányelv azoknak a tagállamoknak az állampolgáraira is vonatkozik, akik a munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendeletnek megfelelően [6] munkavállalóként folytatják vagy fogják folytatni a 80/154/EGK irányelv 1. cikkében felsorolt tevékenységek egyikét.
6. cikk
(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az irányelvről szóló értesítéstől számított három éven belül megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
7. cikk
Ha egy tagállam bizonyos területeken jelentős nehézségekbe ütközik ezen irányelv végrehajtásakor, a Bizottság az állammal együttműködve megvizsgálja ezeket a nehézségeket, és szakvéleményt kér a legutóbb a 80/157/EGK határozat [7] által módosított 75/365/EGK határozat [8] értelmében létrehozott közegészségügyi vezető tisztségviselők bizottságától.
Szükség esetén a Bizottság megfelelő javaslatokat nyújt be a Tanácshoz.
8. cikk
Az irányelvről szóló értesítéstől számított legfeljebb hat éven belül a Tanács a Bizottság javaslata alapján és kikérve a tanácsadói bizottság véleményét, döntést hoz a melléklet B. részének harmadik pontjában biztosított eltérési lehetőség visszavonásáról, vagy alkalmazásának megváltoztatásáról.
9. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1980. január 21-én.