RAADETS DIREKTIV 92/109/EOEF af 14. december 1992 om fremstilling og markedsfoering af visse stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:
Nogle medlemsstater har indfoert foranstaltninger for tilsyn med fremstilling og markedsfoering af visse stoffer, der hyppigt benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer; andre medlemsstater er i faerd med at indfoere foranstaltninger af denne type; det er derfor noedvendigt af hensyn til det indre marked at fastlaegge faelles regler paa faellesskabsplan med henblik paa at hindre konkurrencefordrejning i den lovlige handel og sikre ensartet anvendelse af de fastlagte regler;
den 19. december 1988 blev De Forenede Nationers konvention om bekaempelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, i det foelgende benaevnt FN-konventionen, vedtaget i Wien; den indgaar i de verdensomspaendende bestraebelser for narkotikabemaempelse; Faellesskabet deltog i forhandlingerne om denne konvention og beviste dermed sin politiske vilje til handling inden for rammerne af sine befoejelser;
kravene i FN-konventionens artikel 12, der vedroerer handel med praekursorer, dvs. stoffer, der hyppigt benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer, er i handelen mellem Faellesskabet og tredjelande opfyldt ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3677/90 af 13. december 1990 om foranstaltninger til modvirkning af ulovlig anvendelse af visse stoffer til fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer (4);
ifoelge naevnte artikel 12 skal der indfoeres passende foranstaltninger til at overvaage fremstilling og forhandling af praekursorer; paa sin 35. samling besluttede De Forenede Nationers Kommission for Narkotiske Midler at indfoeje nye stoffer paa listerne over stoffer i naevnte konvention; for effektivt at finde frem til eventuel ulovlig anvendelse af narkotika eller ulovlig indfoersel i Faellesskabet og for at sikre, at der anvendes faelles regler for tilsyn paa faellesskabsmarkedet, er det noedvendigt at fastsaette tilsvarende bestemmelser i naervaerende direktiv;
naevnte artikel 12 bygger paa en ordning for overvaagning af handelen med de paagaeldende stoffer; stoersteparten af handelen med disse stoffer er fuldt ud lovlig; dokumentation og maerkning i forbindelse med forsendelser af disse stoffer skal vaere tilstraekkelig klar; det er tillige vigtigt baade at give de kompetente myndigheder de fornoedne aktionsmidler og i FN-konventionens aand at udarbejde ordninger for naert samarbejde med de beroerte erhvervsdrivende og udvikle metoder for indsamling, udveksling og udnyttelse af oplysninger;
desuden er metoderne til ulovlig anvendelse i stadig udvikling, og det er blevet overvejet paa internationalt niveau at skaerpe de procedurer, der er fastlagt i artikel 12 i FN-konventionen, for effektivt at modvirke ulovlig anvendelse af de paagaeldende produkter;
Kommissionen og syv medlemsstater har deltaget i arbejdet i aktionsgruppen om kemiske produkter, der blev nedsat paa det oekonomiske topmoede i Houston (G-7) den 10. juli 1990 med henblik paa at udvikle effektive procedurer, der kan forhindre ulovlig anvendelse af praekursorer og kemiske produkter, der er noedvendige ved ulovlig fremstilling af narkotika; hele dette arbejde blev samordnet paa faellesskabsplan og fandt sted i snaevert samarbejde med repraesentanter for handel og industri;
den endelige rapport fra aktionsgruppen om kemiske produkter blev vedtaget paa det oekonomiske topmoede i London (G-7) den 15. juli 1991;
ud over at det i denne endelige rapport helt anerkendes, at FN-konventionen er det grundlaeggende redskab for internationalt samarbejde paa dette omraade, indeholder den en raekke henstillinger med henblik paa at styrke de nationale og internationale foranstaltninger paa grundlag af konventionen;
det boer paases, at fabrikation og brug af stoffer i kategori 1 i bilag I til dette direktiv goeres betinget af besiddelse af en tilladelse; levering af disse stoffer boer endvidere kun tillades til personer, der har saerlig generel eller speciel tilladelse til at modtage, besidde eller haandtere disse stoffer;
der boer traeffes foranstaltninger med henblik paa at sikre et snaevert samarbejde med de beroerte erhvervsdrivende, saaledes at disse kan give de kompetente myndigheder underretning om mistaenkelige transaktioner;
det er vigtigt at etablere ordninger for administrativt samarbejde; det vil i denne henseende, hvad de kompetente myndigheder i Faellesskabet angaar, vaere hensigtsmaessigt at tage udgangspunkt i Raadets forordning (EOEF) nr. 1468/81 af 19. maj 1981 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den korrekte anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne (5) der boer laegges saerlig vaegt paa, at de modtagne og udvekslede oplysninger behandles fortroligt;
det er vigtigt, at hver medlemsstat fastsaetter tilstraekkeligt afskraekkende sanktioner til forebyggelse af, at gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv overtraedes -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
1. Dette direktiv tager sigte paa at indfoere overvaagning inden for Faellesskabet af en raekke stoffer, der hyppigt anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer, med henblik paa at hindre ulovlig anvendelse af disse stoffer.
2. I dette direktiv forstaas ved:
a) »registrerede stoffer«, de stoffer som er opfoert i bilag I, herunder blandinger, der indeholder saadanne stoffer; herfra er undtaget laegemidler og andre praeparater, der indeholder registrerede stoffer, men er sammensat paa en saadan maade, at disse stoffer ikke let kan benyttes eller udskilles ved hjaelp af let anvendelige midler
b) »markedsfoering«, enhver form for afhaendelse mod eller uden vederlag til tredjemand af registrerede stoffer, som er fremstillet i Faellesskabet eller overgaaet til fri omsaetning i Faellesskabet
c) »erhvervsdrivende«, alle fysiske eller juridiske personer, som er beskaeftiget med fremstilling og forarbejdning af samt handel med eller distribution i Faellesskabet af registrerede stoffer, eller som udoever andre beslaegtede aktiviteter, saasom maeglervirksomhed samt oplagring af registrerede stoffer
d) »Det Internationale Kontroludvalg for Narkotiske Midler«, det udvalg, der er nedsat ved enkeltkonventionen angaaende narkotiske midler fra 1961, som aendret ved protokollen fra 1972.
AFSNIT II
OVERVAAGNING AF MARKEDSFOERINGEN
Artikel 2 Dokumentation og maerkning
Hver medlemsstat traeffer alle noedvendige foranstaltninger til at sikre, at foelgende forpligtelser overholdes ved markedsfoering af registrerede stoffer:
1) Alle transaktioner, der foerer til markedsfoering af stoffer, der er registreret i kategori 1 og 2 i bilag I, skal vaere behoerigt dokumenteret:
a) i saerdeleshed skal handelsdokumenter saasom fakturaer, manifester, administrative dokumenter, transportdokumenter og andre forsendelsesdokumenter indeholde tilstraekkelige oplysninger til sikker identifikation af:
- navnet paa det registrerede stof, saaledes som det er angivet i kategori 1 og 2 i bilag I
- maengde og vaegt af det registrerede stof og, naar der er tale om en blanding, maengde og vaegt af blandingen samt maengde og vaegt eller procentvis andel af det eller de stoffer, der er opfoert i kategori 1 og 2 i bilag I, og som indgaar i blandingen
- navn og adresse paa leverandoer, distributoer og modtager
b) dokumentationen skal tillige indeholde en erklaering fra kunden om de specifikke anvendelsesformaal; de naermere regler herfor fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 10, stk. 2; ved udarbejdelsen af disse regler skal der tages skyldigt hensyn til, hvorvidt en fast kunde hos en leverandoer af et stof i kategori 2 i bilag I har mulighed for at afgive en enkelt erklaering for alle transaktioner med dette stof for et aar.
2) De under nr. 1 opregnede forpligtelser gaelder dog ikke transaktioner med stofferne i kategori 2 i bilag I, naar de paagaeldende maengder ikke overstiger de i bilag II angivne maengder.
3) De erhvervsdrivende sikrer sig, at stofferne i kategori 1 og 2 i bilag I er maerket, inden de markedsfoeres. Maerkningen skal angive stoffernes navne som anfoert i bilag I. De erhvervsdrivende kan herudover anvende deres saedvanlige etikettering.
4) De erhvervsdrivende skal opbevare den noedvendige dokumentation over deres aktiviteter, i det omfang det er noedvendigt for at opfylde de forpligtelser, der paahviler dem i henhold til nr. 1.
5) Den dokumentation, som er omhandlet i nr. 1, skal opbevares i en periode paa mindst tre aar regnet fra udgangen af det kalenderaar, i hvilket den i nr. 1 naevnte transaktion fandt sted, og skal paa anmodning af de kompetente myndigheder straks kunne stilles til raadighed og vaere let tilgaengelige med henblik paa eventuel kontrol.
Artikel 3
Hver medlemsstat udpeger den eller de kompetent(e) myndighed(er), der skal sikre gennemfoerelsen af dette direktiv.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilken myndighed eller myndigheder de har udpeget.
Artikel 4
Registrerede stoffer i kategori 1 og 2 i bilag I
1. Medlemsstaterne traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger til at sikre, at fremstilling eller markedsfoering af de i kategori 1 i bilag I opregnede registrerede stoffer i Faellesskabet sker paa grundlag af en licens udstedt af de kompetente myndigheder.
2. Naar de kompetente myndigheder skal vurdere, om de skal udstede en licens, skal de bl.a. tage hensyn til ansoegerens kompetence og retskaffenhed.
Licensen kan suspenderes eller tilbagekaldes af de kompetente myndigheder, hvis der er rimelig grund til at antage, at indehaveren ikke laengere er egnet til at indehave en licens, eller at betingelserne for udstedelsen ikke laengere er opfyldt.
3. Medlemsstaterne traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger til at sikre, at enhver erhvervsdrivende, som har den i stk. 1 naevnte licens, kun leverer de specifikke registrerede stoffer i kategori 1 i bilag I til personer med saerlig generel eller speciel tilladelse til at modtage, besidde eller haandtere disse stoffer.
4. De erhvervsdrivende, der deltager i fremstillingen eller markedsfoeringen af de registrerede stoffer i kategori 2 i bilag I, skal underrette de kompetente myndigheder om adressen paa de lokaler, hvor de fremstiller eller handler med disse stoffer, og ajourfoere disse oplysninger.
Artikel 5 Samarbejde
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til etablering af et snaevert samarbejde mellem de kompetente myndigheder og de erhvervsdrivende med henblik paa at sidstnaevnte:
- omgaaende giver de kompetente myndigheder meddelelse om ethvert forhold, saasom usaedvanlige ordrer eller transaktioner vedroerende registrerede stoffer, som giver grund til at formode, at disse stoffer, der er bestemt til at skulle markedsfoeres eller fremstilles, kan blive benyttet til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer
- giver de oplysninger i sammenfattet form om deres eksporttransaktioner vedroerende registrerede stoffer, som de kompetente myndigheder anmoder om.
AFSNIT III
KONTROLFORANSTALTNINGER
Artikel 6 De kompetente myndigheders befoejelser
Med henblik paa et sikre, at artikel 2 og 4 anvendes korrekt, traeffer hver medlemsstat i overensstemmelse med sin nationale lovgivning de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at saette de kompetente myndigheder i stand til:
a) at fremskaffe oplysninger om alle order paa registrerede stoffer eller transaktioner, i hvilke registrerede stoffer indgaar
b) at faa adgang til de erhvervsdrivendes forretningslokaler for at fremskaffe bevis for uregelmaessigheder.
AFSNIT IV
ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE
Artikel 7
Med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv, og med forbehold af artikel 10, finder bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1468/81, saerlig bestemmelserne vedroerende fortrolighed, tilsvarende anvendelse. Hver medlemsstat meddeler de oevrige medlemsstater og Kommissionen navnet paa de kompetente myndigheder, de har udpeget som forbindelsesled, jf. artikel 2, stk. 2, i naevnte forordning.
AFSNIT V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 8
Hver medlemsstat fastsaetter de sanktioner, der skal bringes i anvendelse ved overtraedelse af gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv. Disse sanktioner skal vaere tilstraekkelig strenge til at tilskynde til overholdelse af bestemmelserne.
Artikel 9
1. For at goere det muligt i noedvendigt omfang at tilpasse ordningen for overvaagning af registrerede stoffer meddeler de kompetente myndigheder i hver medlemsstat hvert aar Kommissionen alle relevante oplysninger om gennemfoerelsen af de overvaagningsforanstaltninger, der er fastsat i dette direktiv, isaer for saa vidt angaar stoffer, der anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, samt metoder for ulovlig anvendelse og fremstilling.
2. Kommissionen udarbejder paa grundlag af de i stk. 1 naevnte meddelelser i overensstemmelse med artikel 12, stk. 12, i FN-konventionen og i samraad med medlemsstaterne en aarsberetning, som forelaegges for Det Internationale Kontroludvalg for Narkotiske Midler.
Artikel 10
1. Kommissionen bistaas af det udvalg, som er nedsat i henhold til artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 3677/90. Udvalget behandler ethvert spoergsmaal vedroerende gennemfoerelsen af dette direktiv, som rejses af dets formand enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fast fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I saa fald udsaetter Kommissionen gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa tre maaneder regnet fra datoen for underretningen.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for et tidsrum, der er naevnt i andet afsnit.
3. Fremgangsmaaden i stk. 2 anvendes navnlig i forbindelse med:
a) fastlaeggelse i fornoedent omfang af betingelserne vedroerende dokumentation og etikettering af blandinger og praeparater af stoffer i kategori 2 i bilag I, som omhandlet i artikel 2
b) aendring af bilagene til dette direktiv, hvis listerne i bilaget til FN-konventionen aendres
c) aendring af taerskelvaerdierne i bilag II.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 7 og 10 i dette direktiv inden den 1. januar 1993 og de andre bestemmelser i dette direktiv inden den 1. juli 1993. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager paa dette direktivs omraade. Kommissionen underretter de andre medlemsstater herom.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. december 1992.
A Tanács 92/109/EGK irányelve
(1992. december 14.)
a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált egyes anyagok gyártásáról és forgalomba hozataláról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel néhány tagállam intézkedéseket fogadott el a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására gyakran felhasznált egyes anyagok gyártásának és forgalomba hozatalának ellenőrzésére; mivel a többi tagállam is tervezi, hogy ilyen jellegű intézkedéseket fogadjon el; mivel ezért a belső piac megvalósítására tekintettel közösségi szinten kell közös szabályokat megállapítani a jogszerű kereskedelemben lévő verseny torzulásának elkerülése és az elfogadott szabályok egységes alkalmazásának biztosítása érdekében;
mivel Bécsben, 1988. december 19-én elfogadták az Egyesült Nemzetek Szervezetének a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott kereskedelme elleni egyezményét, a továbbiakban: "ENSZ-egyezményt"; mivel az ENSZ-egyezmény része a kábítószerek ellen folytatott világméretű küzdelemnek; mivel a Közösség részt vett ezen egyezménynek a tárgyalásában, kinyilvánítva azt a politikai szándékát, hogy saját hatáskörén belül eljárjon;
mivel az ENSZ-egyezmény 12. cikkének prekurzorok (előanyagok), azaz a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során gyakran felhasznált anyagok kereskedelmére vonatkozó követelményeit az egyes anyagok kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására való eltérítésének megakadályozására irányuló intézkedések megállapításáról szóló, 1990. december 13-i 3677/90/EGK tanácsi rendelet [4] a Közösség és a harmadik országok közötti kereskedelem vonatkozásában bevezette;
mivel az ENSZ-egyezmény 12. cikke előirányozza a kábítószer-alapanyagok gyártásának és kereskedelmi elosztásának ellenőrzéséhez szükséges megfelelő intézkedések elfogadását; mivel az Egyesült Nemzetek Kábítószerügyi Bizottsága a 35. ülésszakán hozott határozatokkal további anyagokat vett fel az egyezmény mellékletében szereplő táblázatokba; mivel ebben az irányelvben ennek megfelelő rendelkezéseket kell megállapítani, azért hogy a kábítószerek Közösségen belüli tiltott eltérítésével kapcsolatos esetleges esetek felderíthetők legyenek, vagy a Közösségbe irányuló jogellenes import megakadályozható legyen, és annak biztosítása érdekében, hogy a közösségi piacon közös ellenőrzési szabályokat alkalmazzanak;
mivel az ENSZ-egyezmény 12. cikkének rendelkezései az adott anyagok kereskedelmének ellenőrzési rendszerén alapulnak; mivel az említett anyagokkal folytatott kereskedelem többségében megengedett; mivel az említett anyagok szállítmányaival kapcsolatos dokumentációnak és címkézéseknek egyértelműnek kell lenniük; mivel ezenkívül fontos, hogy, miközben az illetékes hatóságok számára biztosítják a szükséges intézkedési eszközöket, az ENSZ-egyezmény szellemében fejlesszék az érintett gazdasági szereplőkkel való szoros együttműködésen és az információ megszerzésének, kicserélésének és felderítésének fejlesztésén alapuló mechanizmusokat;
mivel az eltérítés formái folyamatosan változnak, nemzetközi szinten az az álláspont alakult ki, hogy az ENSZ-egyezmény 12. cikkében szabályozott eljárásokat az érintett anyagok tiltott eltérítése elleni hatékony küzdelem érdekében szigorítani kell;
mivel a Bizottság és hét tagállam részt vett a Houstonban, 1990. július 10-én megrendezett G7 gazdasági csúcstalálkozón a prekurzor jellegű és az alapvető vegyi anyagoknak a tiltott kábítószergyártásra történő eltérítését megelőző hatékony eljárások kialakítására létrehozott Kémiai Akció Munkacsoport munkájában; mivel az említett munka során közösségi szintű koordináció és szoros konzultáció alakult ki az ipar és a kereskedelem képviselőivel;
mivel a G7 gazdasági csúcstalálkozó Londonban, 1991. július 15-én jóváhagyta a Kémiai Akció Munkacsoport zárójelentését;
mivel ez a zárójelentés az ENSZ-egyezményt a kémiai anyagok eltérítésének eseteiben folytatott nemzetközi együttműködés alapvető eszközeként ismerte el, és számos ajánlást tartalmaz az egyezmény alapján meghozott nemzeti és nemzetközi intézkedések támogatására;
mivel biztosítani kell, hogy az irányelv I. mellékletének 1. kategóriájában szereplő jegyzékben szereplő anyagok előállítása vagy felhasználása tevékenységi engedélyhez legyen kötve; mivel ezeknek az anyagoknak a szállítása, ezenfelül csak akkor engedélyezhető, ha azok a személyek, akiknek szállítják azokat, általános vagy egyedi engedéllyel rendelkeznek ezeknek az anyagoknak a beszerzésére, birtoklására vagy kezelésére;
mivel intézkedéseket kell elfogadni az érintett gazdasági szereplőkkel történő szoros együttműködés kialakítása céljából, annak érdekében, hogy ezek a szereplők tájékoztassák az illetékes hatóságokat a gyanús ügyletekről;
mivel fontos a hatóságok közötti együttműködés mechanizmusának kidolgozása; mivel ezzel kapcsolatban kívánatos, hogy a Közösségben működő illetékes hatóságok intézkedéseiket a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági szabályozás helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1981. május 19-i 1468/81/EGK tanácsi rendeletre [5] alapozzák; mivel kiemelt figyelmet kell fordítani a kapott és kicserélt információk bizalmas jellegére;
mivel mindegyik tagállamnak olyan visszatartó jellegű büntetéseket kell bevezetnie, amelyek kellően hatékonyak az ezen irányelv végrehajtására elfogadott rendelkezések megsértésének megelőzésére,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. CÍM
Általános rész
1. cikk
(1) Ennek az irányelvnek a célja a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására felhasznált egyes anyagoknak a Közösségen belüli ellenőrzése az említett anyagok eltérítésének megelőzése érdekében.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában:
a) "jegyzékben szereplő anyag": az I. mellékletben meghatározott anyagok, az ilyen anyagokat tartalmazó keverékekkel együtt. Nem tartoznak ide azok a jegyzékben szereplő anyagokat tartalmazó gyógyszerek vagy más készítmények, amelyek összetétele olyan, hogy a jegyzékben szereplő anyagok könnyen alkalmazható eszközökkel közvetlenül nem felhasználhatók vagy visszanyerhetők;
b) "forgalomba hozatal": a Közösségben előállított jegyzékben szereplő anyagok harmadik félnek fizetés ellenében vagy térítésmentesen történő szállítása, vagy szabad forgalomba hozatala a Közösségben;
c) "gazdasági szereplő (operátor)": a jegyzékben szereplő anyagoknak a Közösségben történő gyártásával, feldolgozásával, kereskedelmével vagy elosztásával, illetve egyéb ezzel kapcsolatos tevékenységgel - mint például a jegyzékben szereplő anyagok közvetítése vagy tárolása - foglalkozó természetes vagy jogi személy;
d) "Nemzetközi Kábítószer-ellenőrző Szerv": az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, a kábítószerekről szóló, 1961. évi egységes egyezmény alapján létrehozott szerv.
II. CÍM
A FORGALOMBA HOZATAL ELLENŐRZÉSE
2. cikk
Dokumentáció és címkézés
Mindegyik tagállam megteszi az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a jegyzékben szereplő anyagok kizárólag a következő követelmények teljesülése esetén kerüljenek forgalomba:
1. az I. melléklet 1. és 2. kategóriájába tartozó jegyzékben szereplő anyagok forgalomba hozatalára irányuló minden ügyletet megfelelően dokumentáltak;
a) különösen az olyan kereskedelmi okmányok, mint a számlák, a rakományjegyzékek, adminisztratív okmányok, szállítási és egyéb fuvarokmányok elegendő információt tartalmaznak a következők egyértelmű azonosítása céljából:
- az I. melléklet 1. és 2. kategóriájában szereplő jegyzékben szereplő anyagok neve,
- a jegyzékben szereplő anyagok mennyisége és tömege, és amennyiben anyagok keverékéről van szó, a keverék mennyisége és tömege, valamint az I. melléklet 1. és 2. kategóriájában meghatározott, a keverékben szereplő anyag vagy anyagok mennyisége és tömege vagy tömegszázalékos aránya,
- a szállító, a forgalmazó és a címzett neve és címe;
b) a dokumentációnak ezenfelül tartalmaznia kell a vevő nyilatkozatát, amelyben feltünteti az anyagok konkrét felhasználási célját. Az e rendelkezés alkalmazására vonatkozó részletes szabályok meghatározása a 10. cikk (2) bekezdésében szabályozott eljárásnak megfelelően történik. Ezeknek a részletes szabályoknak a vizsgálatakor figyelembe kell venni azt a lehetőséget, hogy az a vevő, aki az I. melléklet 2. kategóriájában meghatározott jegyzékben szereplő anyagot rendszeresen szerez be egy adott szállítótól, egy egyéves időszak alatt az adott anyaggal kapcsolatban lebonyolított valamennyi ügylet tekintetében egyetlen nyilatkozatot tehessen;
2. az (1) bekezdés szerinti kötelezettségek azonban nem vonatkoznak az I. melléklet 2. kategóriája alá tartozó, jegyzékben szereplő anyagokkal folytatott ügyletekre, ha az adott mennyiségek nem haladják meg a II. mellékletben feltüntetett mennyiségeket;
3. a gazdasági szereplők biztosítják, hogy forgalomba hozatal előtt címkék kerüljenek az I. melléklet 1. és 2. kategóriájába tartozó, jegyzékben szereplő anyagokra. Ezeken a címkéken az I. mellékletben megadott módon kell feltüntetni az anyagok nevét. A gazdasági szereplők ezenfelül a szokásos címkéket is felragaszthatják;
4. a gazdasági szereplők az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségeik teljesítéséhez részletes nyilvántartást vezetnek tevékenységükről;
5. az (1) és (4) bekezdésben említett okmányokat annak a naptári évnek a végétől számított legalább három évig kell megőrizni, amelyben az (1) bekezdésben említett tevékenységet végezték, valamint az illetékes hatóságok ellenőrzése esetén, a hatóságok kérésére azoknak könnyen hozzáférhetőnek kell lenniük.
3. cikk
Mindegyik tagállam kijelöli az ezen irányelv alkalmazásának biztosításáért felelős illetékes hatóságot vagy hatóságokat.
A tagállam tájékoztatja a Bizottságot az így kijelölt illetékes hatóságról vagy hatóságokról.
4. cikk
Az I. melléklet 1. és 2. kategóriájába tartozó jegyzékben szereplő anyagok
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az I. melléklet 1. kategóriájába tartozó jegyzékben szereplő anyagok gyártásának vagy forgalomba hozatalának feltétele az illetékes hatóságok által kibocsátott tevékenységi engedély legyen.
(2) Az illetékes hatóságok a tevékenységi engedély megadásának mérlegelésekor figyelembe veszik a kérelmező alkalmasságát és feddhetetlenségét.
A tevékenységi engedélyt az illetékes hatóságok bármikor felfüggeszthetik vagy visszavonhatják, ha alapos a gyanú annak feltételezésére, hogy az engedély birtokosa már nem megfelelő és nem alkalmas személy a tevékenységi engedély birtoklására, vagy ha már nem teljesülnek az engedély kibocsátásakor fennállt feltételek.
(3) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az (1) bekezdésben említett tevékenységi engedéllyel rendelkező gazdasági szereplő az I. melléklet 1. kategóriájában tartozó jegyzékben szereplő anyagokat csak azoknak a személyeknek szállítsa, akik részére ezeknek az anyagoknak a beszerzése, birtoklása vagy kezelése általánosan vagy egyedileg kifejezetten engedélyezett.
(4) Az I. melléklet 2. kategóriájába tartozó, jegyzékben szereplő anyagok gyártásával vagy forgalomba hozatalával foglalkozó gazdasági szereplők kötelesek azoknak a telephelyeknek, helyiségeknek a címét az illetékes hatóságoknál bejelenteni és napra készen tartani, amelyekben ezeket az anyagokat gyártják vagy forgalmazzák.
5. cikk
Együttműködés
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy szoros együttműködést alakítsanak ki az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők között annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők:
- azonnal tájékoztassák az illetékes hatóságokat minden olyan körülményről, mint például a jegyzékben szereplő anyagokkal kapcsolatos szokatlan megrendelések vagy a jegyzékben szereplő anyagokkal folyó ügyletek, amelyek alapján feltételezhető, hogy ezek a forgalomba hozatalra vagy gyártásra kerülő anyagok az esettől függően kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására téríthetők el,
- az illetékes hatóságok számára rendelkezésre bocsássanak összefoglalt formában a jegyzékben szereplő anyagokkal folytatott ügyletekről szóló minden olyan információt, amelyet az illetékes hatóságok igényelhetnek.
III. CÍM
ELLENŐRZÉSI INTÉZKEDÉSEK
6. cikk
Az illetékes hatóságok hatásköre
(1) A 2. és 4. cikk megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében valamennyi tagállam saját jogalkotása keretében elfogadja azokat az intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az illetékes hatóságoknak lehetősége legyen:
a) beszerezhessék az információkat a jegyzékben szereplő anyagokra vonatkozó megrendelésekről vagy a jegyzékben szereplő anyagokkal folytatott ügyletekről;
b) beléphessenek a gazdasági szereplők céghelyiségeibe, telephelyeire abból a célból, hogy a szabálytalanságokra vonatkozó bizonyítékokat megszerezzék.
IV. CÍM
KÖZIGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS
7. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában, és a 10. cikkben foglaltak sérelme nélkül, az 1468/81/EGK rendeletet, különösen az információk titkosságáról szóló rendelkezéseket, értelemszerűen kell alkalmazni. Minden tagállamnak tájékoztatnia kell a többi tagállamot és a Bizottságot az 1468/81/EGK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően kapcsolattartónak kijelölt illetékes hatóságok nevéről.
V. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
8. cikk
Valamennyi tagállam maga határozza meg az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókat. A szankcióknak megfelelő erejűeknek kell lenniük ahhoz, hogy biztosítsák a fenti rendelkezések betartását.
9. cikk
(1) A tagállamok illetékes hatóságai a jegyzékben szereplő anyagok ellenőrzésére vonatkozó intézkedések szükséges módosítása érdekében minden évben közlik a Bizottsággal az ezen irányelvben szabályozott ellenőrzési intézkedések végrehajtására, különös tekintettel a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítása során felhasznált anyagokra, valamint az eltérítés és tiltott előállítás módszereire vonatkozó információkat.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően szolgáltatott információ alapján a Bizottság az ENSZ-egyezmény 12. cikkének (12) bekezdésével összhangban és a tagállamokkal konzultálva éves jelentést készít, amelyet a Nemzetközi Kábítószer-ellenőrző Szervnek nyújt be.
10. cikk
(1) A Bizottságot a 3677/90/EGK rendelet 10. cikkével létrehozott bizottság segíti. A bizottság az elnöke által akár annak saját kezdeményezésére, akár valamely tagállam képviselőjének kérésére előterjesztett, az ezen irányelv alkalmazására vonatkozó valamennyi kérdést megvizsgál.
(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
A Bizottság azonnal alkalmazandó intézkedéseket fogad el. Ha ezek az intézkedések nincsenek összhangban a szakbizottság véleményével, a Bizottság azokról haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot. Ebben az esetben a Bizottság az említett közlés időpontjától számított három hónapra elhalasztja az általa meghatározott intézkedések alkalmazását.
A Tanács minősített többséggel eljárva az előző albekezdésben hivatkozott határidőn belül eltérő döntést hozhat.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott eljárásra különösen a következő esetekben kerül sor:
a) ha indokolt, az I. melléklet 2. kategóriájában foglalt anyagokból készült keverékek és készítmények dokumentációjára és címkézésére vonatkozó feltételek meghatározása esetén a 2. cikkben előírt rendelkezésnek megfelelően;
b) ezen irányelv mellékleteinek módosítása esetén azokban az esetekben, amikor az ENSZ-egyezmény mellékletében foglalt táblázatok módosításra kerülnek;
c) a II. mellékletben meghatározott küszöbmennyiségek módosítása esetén.
11. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 7. és 10. cikknek 1993. január 1. előtt, a többi cikknek pedig 1993. július 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.
12. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1992. december 14-én.