KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 17. marts 2008
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af polyvinylalkohol med oprindelse i Kina og Taiwan og frigivelse af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told
(2008/227/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (herefter benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 19. december 2006 en meddelelse (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende import til Fællesskabet af polyvinylalkohol (PVA) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (herefter benævnt »Kina«) og Taiwan. Den 17. september 2007 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1069/2007 (3) (herefter benævnt »forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af polyvinylalkohol med oprindelse i Kina. Hvad angår Taiwan, blev der ikke indført midlertidige foranstaltninger.
(2)
Som omhandlet i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told omfattede dumping- og skadesundersøgelsen perioden fra den 1. oktober 2005 til den 30. september 2006 (herefter benævnt »undersøgelsesperioden«). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger fra perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter benævnt »den betragtede periode«).
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter beslutningen om at indføre en midlertidig antidumpingtold på importen af PVA med oprindelse i Kina og beslutningen om ikke at indføre lignende foranstaltninger over for importen fra Taiwan indsendte en række interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(4)
Kommissionen intensiverede undersøgelsen vedrørende Fællesskabets interesser og gav undtagelsesvist brugere i papirindustrien, som er en vigtig brugersektor, der ikke tidligere havde samarbejdet, tilladelse til at indsende et spørgeskema for brugere.
(5)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at afslutte antidumpingproceduren vedrørende importen af PVA med oprindelse i Kina og Taiwan og frigive de beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(6)
De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter blev undersøgt, og i de tilfælde, hvor det var relevant, blev konklusionerne ændret i overensstemmelse dermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7)
Den bruger i Fællesskabet, der nævnes i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, genfremsatte og uddybede sine argumenter med hensyn til udelukkelse fra anvendelsesområdet af en vis form for polyvinylalkohol (herefter benævnt »den omstridte vare«) med betegnelsen »NMWD PVA med lavt askeindhold«, som bl.a. indkøbes i Kina. Brugeren påstod, i) at Kommissionen ikke havde givet tilstrækkelige forklaringer på, hvorfor den mente, at den omstridte vare havde samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som andre varer, der hører under varedefinitionen, og lagde desuden vægt på, ii) at denne vare har meget specifikke anvendelsesformål. Brugeren anførte endvidere, iii) at den omstridte vare efter brugerens opfattelse var en copolymer og derfor ikke hører under anvendelsesområdet.
(8)
Inden brugerens påstande behandles nærmere, skal det først bemærkes, at askeindholdet i PVA er en urenhed; jo lavere askeindhold, jo renere PVA. Desuden er begrebet »PVA med lavt askeindhold« subjektivt. Der findes ingen generel standard for askeindholdet, hvilket betyder, at producenterne har deres egne grænser for, hvornår PVA har lavt askeindhold. I praksis medfører dette store forskelle: Blandt de producenter, der indgik i undersøgelsen, varierede grænsen for PVA med lavt askeindhold fra et maksimalt indhold på 0,09 % til 0,5 %. Den pågældende bruger var ikke mellem de mest restriktive, og brugerens grænseværdi for askeindholdet vil derfor sandsynligvis blive betragtet som relativt højt af andre interesserede parter.
(9)
Den pågældende parts bemærkninger, som anført i betragtning 7 ovenfor, er blevet taget i betragtning og kan resumeres således:
i) Den omstridte vare har andre grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber
(10)
Kommissionen minder om, at den pågældende vares grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber blev midlertidigt fastlagt i betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Heri defineres den pågældende vare som en særlig form for harpiks med særlige tekniske parametre. Parametrene i denne varedefinition, som bruges til at skelne mellem den pågældende vare og andre former for PVA, vedrører viskositet (3 mPa-61 mPa, målt i 4 % opløsning) og hydrolyse (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
De varer, der hører under varedefinitionen, omtales ofte som standard PVA-varer, hvilket betyder, at de kan fremstilles på en standard PVA-produktionslinje og at produktionsomkostningerne for disse varer er nogenlunde ens. Dette gælder ikke for de varer, der nok henhører under den pågældende KN-kode, men falder uden for varedefinitionen. De kan nemlig ikke fremstilles på en standard PVA-produktionslinje og forudsætter en anden produktionsteknologi og yderligere udstyr, og produktionsomkostningerne kan derfor variere meget. Varer, der ikke hører under varedefinitionen, har også meget anderledes egenskaber i forhold til de varer, der hører under varedefinitionen. Hvad angår viskositet og hydrolyse: i) Varer med lav viskositet er PVA med lav molekylevægt, som er vanskelige at håndtere, hvilket bl.a. resulterer i en lav produktion, hvorimod ii) varer med høj viskositet, som også er vanskelige at håndtere, anvendes til coating af glossy paper af høj kvalitet, som er en ganske særlig anvendelse, hvor uønskede revner, som ofte fremkommer, skal undgås; iii) PVA med en høj hydrolysegrad anvendes hovedsagelig til dette formål og iv) PVA med en lavere hydrolysegrad kan ikke opløses i vand eller danner ustabile opløsninger med vand. Sådanne varer anvendes især til fremstilling af suspensions-PVC, og ved høje temperaturer vil disse varer fraspaltes.
(12)
Brugeren påstod, at PVA til fremstilling af den PVB-harpiks, der er nødvendig til fremstilling af PVB-film, skal besidde seks meget vigtige egenskaber. Kombinationen af parametrene for disse seks egenskaber gør den omstridte vare enestående i forhold til alle andre PVA-varer på markedet. Under gennemgangen af denne påstand blev det da også konkluderet, at de tekniske specifikationer til visse formål kan være strengere end til andre. Det blev dog samtidig fastslået, at alle former for PVA, herunder standardvarer, der hører under anvendelsesområdet og som ofte refereres til som »standard-PVA«, har en unik kombination af egenskaber. Afhængigt af det valgte formål kan der vælges mellem PVA-formerne. Dette gælder ikke kun for den pågældende brugers anvendelse af PVA, men også for andre formål. Påstanden afvises derfor.
ii) Den omstridte vare påstås at have meget specifikke anvendelsesformål
(13)
Den pågældende bruger gjorde også indsigelser mod Kommissionens vurdering af markedet for PVA-brugere og påstod specifikt, at markedet for PVB-brugere varierede på mange punkter. Som allerede nævnt i forordningen om midlertidig told anvendte den pågældende bruger denne form for PVA til fremstilling af PVB, hvilket er den mest udbredte anvendelse i Fællesskabet, der udgør 25-29 % af PVA-forbruget og er den hurtigst voksende anvendelse, da der er en stadig større efterspørgsel efter PVB-film. På et lavere led i produktionskæden har undersøgelsen endvidere vist, at næsten 90 % af PVB, der fremstilles i Fællesskabet, således anvendes til fremstilling af PVB-film, som også er den pågældende brugers slutanvendelse (men det er ikke den eneste producent af PVB-film i Fællesskabet). Det bekræftes derfor, jf. betragtning 17 i forordningen om midlertidig told, at den interesserede parts specifikke anvendelse er en af de vigtigste anvendelser, som på grund af markedets størrelse, ikke kan betegnes som »ikke-standard«.
(14)
Hvad angår den påståede specifikke anvendelse, fremførte den pågældende bruger også, at den omstridte vare ikke kunne erstattes af andre former for PVA, hvilket skulle illustrere den specifikke slutanvendelse. I den forbindelse blev det først slået fast, at denne bruger ikke udelukkende foretager indkøb hos den pågældende kinesiske producent, men også har flere alternative kilder. I undersøgelsesperioden købte den pågældende bruger nemlig under 5 % af det PVA, som han påstod, skulle undtages fra anvendelsesområdet, af producenten i Kina. De resterende mængder PVA blev indkøbt fra tre andre producenter i tre forskellige lande. Det blev desuden fastslået, at selv om de fleste andre former for PVA, der sælges på markedet i Fællesskabet, ikke kunne anvendes som alternativ til den omstridte vare, kan den omstridte vare også anvendes til andre formål og sælges på markedet i Fællesskabet til priser, der ligger tæt på priserne for de andre former for PVA, der importeres fra Kina. På baggrund heraf afvises påstanden om, at den omstridte vare ikke kan erstattes af andre.
iii) Den omstridte vare er en copolymer og ikke en homopolymer
(15)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger påstod den pågældende bruger, at PVA med lavt askeindhold er en copolymer og ikke en homopolymer. Brugeren påstod, at denne form for PVA indeholder to byggesten. Dette blev undersøgt, og man fandt frem til, at PVA er et resultat af en oprindelig homopolymerisk polymerisering. Den efterfølgende hydrolyseproces er dog altid ufuldstændig (mellem 84,0 mol % og 99,9 mol %), og det kunne derfor påstås, at PVA indeholder to byggesten og kan betegnes som copolymer.
(16)
For at undgå misforståelser blev det fundet hensigtsmæssigt at præcisere den varedækning, som fastlægges ved forordningen om midlertidig told. Den pågældende vare defineres derfor endeligt som visse copolymeriske polyvinylalkoholer (PVA) baseret på en homopolymerisk polymerisering med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan, som normalt tariferes under KN-kode ex 3905 30 00.
D. DUMPING
1. Taiwan
(17)
Hvad angår Taiwan blev der ikke indført midlertidige foranstaltninger, da der, jf. betragtning 29 og 30 i forordningen om midlertidig told, ikke konstateredes dumping vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan.
(18)
Som nævnt i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told er den eneste samarbejdsvillige virksomhed fra Taiwan, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd (herefter benævnt »CCP«), også den eneste eksporterende producent af den pågældende vare i Taiwan, og den tegnede sig for 100 % af Taiwans eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, jf. Eurostats oplysninger.
(19)
Begge fællesskabsproducenter, Kuraray Europe GmbH og Celanese Chemicals Ibérica S.L., påstod, at CCP havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden og anmodede Kommissionen om en fornyet gennemgang af resultaterne vedrørende fastlæggelsen af dumping fra CCP’s side.
1.1. Råvareomkostninger
(20)
Begge fællesskabsproducenter påstod, at CCP’s produktionsomkostninger var meget højere end de omkostninger, som Kommissionen havde konstateret, da omkostningerne til vinylacetatmonomer (herefter benævnt »VAM«), som er den vigtigste råvare til fremstilling af PVA, var blevet undervurderet. De anførte i den forbindelse, at CCP’s leverandør af VAM er en forretningsmæssigt forbundet virksomhed. Som bevis for påstandene indsendte en fællesskabsproducent en undersøgelse af CCP’s PVA-virksomhed, som blev gennemført af et konsulentfirma, og en række publikationer om internationale VAM-priser.
(21)
De indsendte oplysninger blev gennemgået. En sammenligning mellem VAM-priserne i ovennævnte publikationer og de priser, der blev konstateret i forbindelse med undersøgelsen i Asien og Europa, viser klart, at priserne i disse publikationer var stærkt overdrevne. Desuden anføres det i publikationerne, at de offentliggjorte priser er skøn, at de faktiske markedspriser kan være højere eller lavere, og at de offentliggjorte priser bedst anvendes som vejledende priser. Selv om sådanne priser kan anvendes til overvågning af tendenser, afspejler de tilsyneladende ikke de faktiske priser.
(22)
Desuden har undersøgelsen vist, at den forretningsmæssigt forbundne virksomheds salg af VAM til CCP skete til priser, der svarer til dem, som leverandørens ikke-forbundne kunder skal betale, og at den pris, som CCP betalte for VAM, var i overensstemmelse med, hvad andre producenter betaler i Asien og især Japan.
(23)
De VAM-omkostninger, der er angivet i ovennævnte undersøgelse, var desuden baseret på, at CCP’s VAM-forbrug var højere, end det reelt er tilfældet. I betragtning af, at VAM-forbruget er baseret på en blanding af helt og delvist hydrolyseret PVA, fandt Kommissionen, at CCP’s faktiske forbrug var på niveau med andre producenters i både Asien og Fællesskabet under hensyntagen til de respektive varesortimenter.
(24)
Af de grunde, der er fremført i betragtning 20 til 23 ovenfor, blev det således konkluderet, at CCP’s VAM-omkostninger ikke var undervurderede, og påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
1.2. Andre omkostninger
(25)
På grundlag af omkostningerne i ovennævnte undersøgelse påstod en af de to fællesskabsproducenter, at andre omkostningselementer end VAM-omkostningerne var undervurderede i CCP’s produktionsomkostninger til fremstilling af PVA; dette gjaldt bl.a. forsyningsomkostninger, andre fremstillingsomkostninger og salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger. Der blev dog ikke fremlagt specifikke beviser for disse omkostningsoverslag i undersøgelsen.
(26)
De faktiske data, som blev efterprøvet ved et kontrolbesøg i CCP, blev gennemgået på ny, og det blev bekræftet, at dumpingberegningerne var baseret på de rigtige omkostninger. Påstanden blev derfor afvist.
1.3. Beregning af den normale værdi
(27)
En producent i Fællesskabet hævdede, at den normale værdi for CCP skulle have været beregnet for alle varetyper, da situationen på det taiwanesiske PVA-marked er speciel på grund af kunstigt lave priser især i forhold til de offentliggjorte priser for Asien; desuden gik hovedparten af salget på det taiwanesiske hjemmemarked til forretningsmæssigt forbundne kunder i undersøgelsesperioden.
(28)
Der er reelt ingen beviser for, at priserne på det taiwanesiske hjemmemarked kan betegnes som kunstigt lave. De offentliggjorte PVA-priser er kun meget generelle prisintervaller for Asien (undtagen Kina) som helhed uden anførsel af de pågældende varer eller varetyper og kan derfor ikke anvendes i en prissammenligning for Taiwan. På denne baggrund kan salgspriserne på det taiwanesiske hjemmemarked ikke betegnes som kunstigt lave. Hvad angår den påståede mangel på tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg til uafhængige kunder, bekræftes det, at salget til uafhængige kunder foregik i tilstrækkelige mængder til, at der kunne beregnes en normal værdi.
(29)
På grund af en påstået særlig markedssituation med kunstigt lave priser på PVA på det taiwanesiske marked hævdede samme fællesskabsproducent endvidere, at den fortjeneste, der blev anvendt i den beregnede normale værdi for CCP, ikke bør fastsættes i henhold indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6.
(30)
Af de grunde, der nævnes i betragtning 28, er der ingen grund til, at den fortjeneste, der er fastsat i henhold til indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6, ikke skulle være hensigtsmæssig i forbindelse med den beregnede normale værdi. Påstanden blev derfor afvist.
(31)
De interesserede parter blev informeret om ovenstående resultater og fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Kommissionen har ikke modtaget yderligere oplysninger fra fællesskabsproducenter eller andre interesserede parter, der kunne medføre ændringer i Kommissionens foreløbige fastlæggelse af dumping for Taiwan.
(32)
Ud fra det ovenstående bekræftes det, at den fastlagte dumpingmargen for Taiwan er mindre end 2 %, udtrykt i procent af eksportprisen, jf. betragtning 29 i forordningen om midlertidig told. Proceduren bør derfor afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 3, for så vidt angår importen af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan.
2. Folkerepublikken Kina (»Kina«)
2.1. Markedsøkonomisk behandling og individuel behandling
(33)
I mangel af bemærkninger for så vidt angår markedsøkonomisk behandling og individuel behandling bekræftes betragtning 31-39 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.2. Referenceland
(34)
Begge fællesskabsproducenter, Kuraray Europe GmbH og Celanese Chemicals Ibérica S.L., gentog deres ønske om, at Japan vælges som referenceland for Kina i stedet for Taiwan.
(35)
De påstod, at Japan ville være et mere passende referenceland end Taiwan, da der er langt større konkurrence på det japanske PVA-marked end på det taiwanesiske marked, hvilket skyldes, i) at det taiwanesiske marked er domineret af den eneste taiwanesiske producent, CCP, hvorimod der i Japan er fire producenter; ii) at importen af PVA, der er omfattet af denne undersøgelse, til Taiwan er begrænset, og iii) at den indenlandske efterspørgsel efter samme vare i Taiwan er lav.
(36)
Hvad angår CCP’s påståede markedsdominans i Taiwan, mindes der om, at konkurrenceniveauet også påvirkes af importen og i den forbindelse, jf. betragtning 46 i forordningen om midlertidig told, har Taiwan en større import i hjemmemarkedsforbruget (15 %) end Japan (3 %).
(37)
Hvad angår påstanden om, at importen af PVA hovedsagelig vedrører varer, der falder uden for undersøgelsen, blev der ikke fremlagt tilstrækkeligt bevis herfor, hvorfor påstanden blev afvist.
(38)
Hvad angår den påståede begrænsede efterspørgsel efter den samme vare i Taiwan, skal det understreges, at det taiwanesiske hjemmemarked for PVA er på over 15 000 tons, hvoraf hovedparten er den samme vare. Selv om en fællesskabsproducent påstod, at der reelt er en begrænset efterspørgsel, da hovedparten af CCP’s salg foregår til forretningsmæssigt forbundne kunder, viste undersøgelsen det modsatte. Derfor blev påstanden om begrænset efterspørgsel efter den samme vare afvist.
(39)
Af de grunde, der er anført i betragtning 36 til 38 ovenfor, blev påstanden om utilstrækkelig konkurrence på det taiwanesiske marked afvist.
(40)
En fællesskabsproducent påstod, at det japanske marked for PVA, både hvad angår produktion og salgsmængder, er langt mere repræsentativt for det kinesiske marked end Taiwan. Selv om Taiwans produktion og hjemmemarkedssalg er lavere end produktionen og hjemmemarkedssalget i Japan, er den dog stadig tilstrækkelig til at foretage en sammenligning med kinesisk PVA, og eksporten til EF er tilstrækkelig.
(41)
Den samme fællesskabsproducent påstod også, at Japan ville være et mere egnet referenceland end Taiwan, da der i Japan findes både integrerede og ikke-integrerede producenter i lighed med Kina. Det er dog vigtigt at bemærke, at selv om der i Kina findes begge typer producenter, har både den taiwanesiske producent og den eneste samarbejdsvillige og kontrollerede japanske producent integrerede PVA-produktionsprocesser. Derfor kan dette aspekt ikke være relevant for at vælge Japan i stedet for Taiwan.
(42)
Den samme fællesskabsproducent påstod endvidere, at varesortimentet og anvendelserne for PVA på det japanske marked bedre kan sammenlignes med dem i Kina. I den forbindelse blev det bekræftet, at varesortimentet og anvendelserne på det taiwanesiske marked kan give et relevant sammenligningsgrundlag mellem taiwanesisk og kinesisk PVA, hvorimod der ikke findes belæg for, at det japanske PVA-marked kan give et bedre sammenligningsgrundlag.
(43)
Endelig er samarbejdsviljen i det valgte land et vigtigt element for at kunne fastlægge en pålidelig normal værdi. I Japan samarbejdede kun en ud af fire producenter af den samme vare i forbindelse med undersøgelsen, hvorimod alle nødvendige data var tilgængelige i Taiwan for hele landet, da Taiwan var genstand for undersøgelsen. Den taiwanesiske virksomhed repræsenterede samtidig en langt større markedsandel på hjemmemarkedet end den eneste samarbejdsvillige japanske producent, hvilket gav en bedre vurdering af den normale værdi.
(44)
Ud fra de grunde, der er fremført i betragtning 36 til 43 ovenfor afvises kravet fra de to fællesskabsproducenter om at vælge Japan som det bedst egnede referenceland for Kina, og betragtning 40 til 46 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
2.3. Normal værdi
(45)
En fællesskabsproducent påstod, at den normale værdi i referencelandet Taiwan skulle have været beregnet for alle varetyper, og at den fortjeneste, der blev anvendt ved beregningen af den normale værdi, ikke skulle have været fastlagt i henhold til indledningen til grundforordningens artikel 2, stk. 6, da der i Taiwan er en ganske særlig markedssituation på grund af kunstigt lave priser.
(46)
Af de grunde, der er fremført i betragtning 28 til 30 ovenfor, afvises disse krav dog. Derfor bekræftes betragtning 47 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.4. Eksportpris
(47)
I mangel af bemærkninger til eksportprisen bekræftes betragtning 48-50 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.5. Sammenligning
(48)
I mangel af bemærkninger til sammenligningen, bekræftes betragtning 51 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.6. Dumpingmargen
(49)
I mangel af bemærkninger til dumpingmargenen bekræftes betragtning 52 og 53 i forordningen om midlertidig told, hvori den landsdækkende dumpingmargen for Kina fastsættes til 10 %, hermed.
E. SKADE
1. Produktion i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen
(50)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter på dette område, bekræftes betragtning 54-60 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Forbruget i Fællesskabet
(51)
Efter en gennemgang af Eurostats tilgængelige statistiske oplysninger og et krydstjek med informationer fra andre kilder fremgik det, at importen fra USA, jf. forordningen om midlertidig told, var ansat for lavt især for 2003, jf. betragtning 79 nedenfor. Det blev derfor vedtaget at udskifte disse data med data fra den amerikanske eksportdatabase. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev det desuden fastslået, at Eurostats tal vedrørende importen af PVA fra Kina var forkerte og burde revideres (jf. betragtning 56 nedenfor).
(52)
Derfor ser de reviderede tal over forbruget således ud:
2003
2004
2005
IP
Forbrug i ton
143 515
154 263
166 703
166 755
Indeks (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Det fremgår heraf, at efterspørgslen efter den pågældende vare steg med 16 % i den betragtede periode. De øvrige konklusioner, som er resumeret i betragtning 64 i forordningen om midlertidig told, gælder stadig.
(54)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende dette aspekt, bekræftes betragtning 61-64 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af ændringer til betragtning 61 og 64, som behandles ovenfor.
3. Import fra de pågældende lande
(55)
Da det bekræftes, at dumpingmargenen for Taiwan er ubetydelig, udelukkes importen fra Taiwan definitivt fra skadesvurderingen.
(56)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger udtrykte en række interesserede parter alvorlig bekymring over pålideligheden af Eurostats data vedrørende importen af PVA fra Kina i 2003. Sagen blev undersøgt, og det blev konstateret, at der havde været alvorlig fejlrapportering vedrørende denne import. Derfor blev importmængderne for PVA fra Kina i 2003 justeret som følger:
Import
2003
2004
2005
PI
Kina tons
16 197
14 710
21 561
21 513
Indeks (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Importen fra Kina faldt ikke, som anført på det foreløbige niveau på grundlag af de fejlagtige tal for 2003, i den betragtede periode, men steg derimod med 33 % i den betragtede periode, mens den faldt med 9 % i 2004 sammenholdt med 2003.
(58)
På grund af denne nedjustering og de reviderede tal for forbruget i Fællesskabet (jf. betragtning 51 ovenfor) er markedsandelen for importen fra Kina i den betragtede periode tilsvarende ændret som følger:
Kinas markedsandel
2003
2004
2005
UP
Fællesskabsmarkedet
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Indeks (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Markedsandelen for importerede varer fra Kina voksede med 1,6 procentpoint i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden udgjorde importerede varer fra Kina 12,9 % af det samlede marked i Fællesskabet.
(60)
Importpriserne for varer med oprindelse i Kina, jf. betragtning 68 i forordningen om midlertidig told, er blevet ændret i overensstemmelse med de reviderede importoplysninger for 2003. Gennemsnitsprisen på importerede varer faldt således med 3 %.
Enhedspriser
2003
2004
2005
UP
Kina (EUR/tons)
1 162
1 115
1 164
1 132
Indeks (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod klageren, at Kommissionen ikke skulle have udelukket tilsvarende modeller fra beregningen af underbud. Klageren påstod, at fællesskabspriserne ved import fra Kina derved var blevet dramatisk overdrevet. Det fastslås i denne forbindelse i betragtning 70 i forordningen om midlertidig told, at et begrænset antal modeller (»varekontrolnumre«) var udelukket fra sammenligningen af underbud, da det blev vurderet, at sammenligningen pr. model skulle være meningsfuld og retfærdig, og derfor blev der ikke foretaget en sammenligning mellem en standardvare og en specialvare, der hører under varedefinitionen.
(62)
De pågældende varekontrolnumre udgjorde 34 % af importen fra Kina i undersøgelsesperioden, men EF-erhvervsgrenen (ikke klageren) producerede dem i meget små mængder, der udgjorde 0,1 %-0,5 % af dens salg af samme varer i undersøgelsesperioden. Importen fra Kina af PVA under de pågældende varekontrolnumre vedrørte en standard-PVA, hvorimod fællesskabsproducenten af disse varekontrolnumre havde meddelt Kommissionen, at de pågældende varekontrolnumre for denne virksomheds vedkommende vedrørte specialprodukter af høj kvalitet til brug i nicheanvendelser, som ikke kan erstattes af standard-PVA. Endvidere var de ikke blevet fremstillet på standardproduktionslinjen, men på specialanlægget efter samme fremstillingsmetode. Den berørte EF-producent påpegede også udtrykkeligt, at denne type PVA ikke konkurrerede med standard-PVA. Derfor konkluderede Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen ikke solgte noget, som svarede til disse varekontrolnumre importeret fra Kina og fremstillet af standard-PVA. I betragtning af, at beregningen af underbuddet derfor fortsat kunne foretages på grundlag af repræsentative mængder (dvs. 54 % af den pågældende import), blev det besluttet at udelukke disse varekontrolnumre fra sammenligningen.
(63)
På dette grundlag og eftersom klagerens indlæg ikke indeholdt nogen form for dokumentation for det modsatte, bekræftes det, at udelukkelse af disse varekontrolnumre fra underbudsberegningerne er berettiget, og derfor afvises påstanden.
(64)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende dette aspekt, bekræftes betragtning 65-71 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af importen fra Kina og oplysningerne om markedsandelen, som er blevet behandlet ovenfor.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(65)
På grund af de reviderede tal for forbruget i Fællesskabet (jf. betragtning 51 ovenfor) er EF-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode tilsvarende ændret som følger:
EF-erhvervsgrenens markedsandel
2003
2004
2005
UP
Indeks (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Som det konkluderes i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, har EF-erhvervsgrenen haft fordel, udtrykt i salgsmængder, af den stigende efterspørgsel på markedet i Fællesskabet.
5. Konklusion om skade
(67)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger, påstod flere parter, at de fleste skadesindikatorer havde fulgt en positiv udvikling, og at der derfor ikke kunne konstateres væsentlig skade. En interesseret part hævdede endda, at Kommissionen havde konkluderet, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade udelukkende på grund af et fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser.
(68)
I den forbindelse bør det, jf. betragtning 90 i forordningen om midlertidig told, erindres, at en række indikatorer ganske vist fulgte en positiv udvikling i den betragtede periode på grund af en markant og stigende efterspørgsel på markedet i Fællesskabet. Pristrykket på markedet i Fællesskabet sammenholdt med den markante stigning i råvareomkostningerne på verdensplan har dog ført til en negativ udvikling i samtlige finansielle indikatorer såsom rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet. Dette er nærmere beskrevet i betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told. Som anført i grundforordningens artikel 3, stk. 5, er hverken en enkelt eller flere af de relevante økonomiske faktorer, der er evalueret i denne forbindelse, nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen, men det er dog indlysende, at de finansielle indikatorer er blandt de vigtigste indikatorer. Påstanden må derfor afvises.
(69)
Da der ikke er fremlagt yderligere nye og underbyggede oplysninger eller argumenter vedrørende EF-erhvervsgrenens situation, bekræftes betragtning 72-92 i forordningen om midlertidig told hermed, med undtagelse af betragtning 75 og 76, som behandles ovenfor.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Dumpingimportens virkninger
(70)
Flere interesserede parter fremhævede de foreløbige resultater, hvoraf det fremgår, at importen fra Kina faldt drastisk mellem 2003 og 2004. De påstod, at pristrykket ikke kunne skyldes importen fra Kina, da EF-erhvervsgrenens rentabilitet i samme periode forværredes drastisk med 62 %.
(71)
I den forbindelse bør det erindres, at undersøgelsen havde fastslået, at importen fra Kina lå 3,3 % under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og at importen fra Kina i hele den betragtede periode var blevet deklareret ved Fællesskabets grænse til lavere priser end de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå. Forskellen mellem priserne ved import fra Kina ifølge Eurostat og EF-erhvervsgrenens salgspriser var tilsyneladende større i 2003 end i undersøgelsesperioden. På baggrund af en sådan analyse kan der dog ikke drages konklusioner vedrørende prisunderbud i årene forud for undersøgelsesperioden. Der kan kun beregnes en nøjagtig og pålidelig underbudsmargen for undersøgelsesperioden, da dette skal ske på grundlag af en sammenligning model for model og ved at foretage de relevante tilpasninger for (efterfølgende) importomkostninger og forskelle i handelsled. Disse oplysninger var kun tilgængelige for undersøgelsesperioden. Der kan altså ikke drages konklusioner om, hvorvidt importen fra Kina underbød EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode.
(72)
Undersøgelsen fastslog endvidere, at der var et markant pristryk på markedet. Pristrykket var skadevoldende på grund af den markante stigning i omkostningerne til de vigtigste råvarer i den samme periode, jf. betragtning 78 og 79 i forordningen om midlertidig told. I betragtning af de modtagne bemærkninger og som nævnt i betragtning 70 ovenfor blev udviklingen i råvarepriserne i den betragtede periode analyseret på årsbasis. Som anført i betragtning 78 i forordningen om midlertidig told er vinylacetatmonomer (»VAM«) den vigtigste råvare til fremstilling af PVA. VAM udgør ca. 65 % af produktionsomkostningerne til PVA. Skemaet nedenfor viser omkostningerne til VAM pr. ton PVA i den betragtede periode:
EF-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
UP
VAM-omkostninger/ton PVA
Indeks
100
107
119
130
(73)
Analysen viste, at stigningen i råvareomkostningerne i 2004 var moderat sammenlignet med stigningen i disse omkostninger i 2005 og i undersøgelsesperioden. Ud fra denne udvikling i råvarepriserne, som bedst illustreres ved udviklingen i VAM-omkostningerne ovenfor, og som ikke svarede nøje til rentabilitetstendensen, kan det konkluderes, at det voldsomme fald i rentabiliteten i 2004 snarere skyldtes et fald på 7 % i EF-erhvervsgrenens salgspriser, jf. betragtning 79 i forordningen om midlertidig told, end en stigning i råvarepriserne.
(74)
På baggrund heraf blev markedsandelene i 2004 analyseret yderligere i absolutte termer og sammenlignet med 2003 for at slå fast, om dumpingimporten isoleret set har haft en væsentlig indvirkning på skaden. Det blev konkluderet, at EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 1 % i 2004. Samtidig mistede importen fra Kina 16 % af sin markedsandel. Resultatet var, at EF-erhvervsgrenens markedsandel i 2004 var mere end fire gange så stor som Kinas markedsandel. Under disse omstændigheder kunne pristrykket i det centrale år 2004 vanskeligt tilskrives importen fra Kina, da importmængderne var forholdsvis små og markant faldende.
(75)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner gjorde EF-erhvervsgrenen gældende, at selv med en begrænset markedsandel har dumpingimporten forårsaget alvorlige forstyrrelser på markedet på grund af forretningens karakter. Den hævdede, at Kommissionen ville have gjort gældende, at PVA er en råvare, og den laveste pris, der tilbydes på markedet, er i vidt omfang afgørende for markedsprisen, som andre producenter må tilpasse sig, hvis de ønsker at bevare deres ordrer. Det burde påpeges, at Kommissionen i dokumentet med de endelige konklusioner kun havde citeret en påstand fra klageren uden at tilslutte sig den. Klageren hævdede endvidere, at denne påståede indvirkning fra importen fra Kina på EF-erhvervsgrenens salgspriser ville fremgå af, at EF-erhvervsgrenens salgspriser har vist en faldende tendens i den betragtede periode, mens priserne på den vigtigste råvare, VAM, er steget kraftigt. EF-erhvervsgrenen fastholdt, at den ikke var i stand til at overvælte stigningen i råvarepriserne på sine kunder på grund af dumpingimportens kraftige pristryk, som ville have medført et markant fald i rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet.
(76)
Hvis udviklingen undersøges nærmere, fremgår det ikke desto mindre, at den markante forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation især fandt sted fra 2004 til undersøgelsesperioden. I 2003, hvor importen fra Kina havde en markedsandel på 11,3 %, og salgspriserne ikke varierede meget fra de efterfølgende år, havde EF-erhvervsgrenen tilfredsstillende resultater, især hvad angår rentabilitet. Denne vurdering støttes af det forhold, at selv EF-erhvervsgrenen havde betegnet (2002 og) 2003 som et år »før den omfattende indtrængning af dumpingimport på markedet i Fællesskabet«. Dette bekræftes af undersøgelsesresultaterne, og det blev således i betragtning 131 i forordningen om midlertidig told vurderet, at der i 2003 fandtes en normal konkurrencesituation på Fællesskabets marked. Ingen af de interesserede parter har gjort indsigelse mod dette, hvilket antyder, at eventuelle handelsforvridninger i 2003 var begrænsede. I 2004, da importen fra Kina faldt, mens salgspriserne forblev stabile, forværredes EF-erhvervsgrenens finansielle situation pludselig dramatisk.
(77)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner gjorde EF-erhvervsgrenen gældende, at Kommissionen med urette ville hævde, at dumpingimporten var den væsentligste årsag til skaden. I den forbindelse bemærkes det, at Kommissionen ikke hævdede, at dumpingimporten var den væsentligste årsag til skaden. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 6, fremgår det, at »de mængder og/eller priser, (…), er årsag til de følgevirkninger for en erhvervsgren i Fællesskabet, (…), og at følgevirkningerne er væsentlige.«
(78)
En yderligere analyse af de kendsgerninger, der blev fastslået i løbet af undersøgelsen, har vist, at dumpingimporten isoleret set har haft en indvirkning på EF-erhvervsgrenens skadevoldende situation, men i betragtning af dens samlet set begrænsede markedsandele i forhold til EF-erhvervsgrenens voksende markedsandele og et manglende klart sammenfald i tid mellem dumpingimporten og EF-erhvervsgrenens mest skadevoldende situation, betragtes denne indvirkning ikke som væsentlig.
(79)
Ud fra ovenstående betragtninger kan det ikke konkluderes, at dumpingimporten har haft en indvirkning på den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, der kan karakteriseres som væsentlig.
2. Virkninger af andre faktorer
(80)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger blev der indsamlet oplysninger, som viste, at Eurostats data vedrørende import fra USA var ufuldstændige. De anførte mængder var tilsyneladende for lavt sat i forhold til eksportdata fra den amerikanske eksportdatabase og andre kilder. Oplysningerne om denne import skulle derfor revideres, og det blev fundet mest hensigtsmæssigt at udskifte dem med de indhentede data fra den amerikanske eksportdatabase, hvorved værdierne, omregnet til euro, blev tilpasset cif-importprisen, Fællesskabets grænse. Indvirkningen af de reviderede importmængder fra Kina i 2003 på det beregnede fællesskabsforbrug påvirkede også andre landes markedsandele det år. Tabellerne i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told er derfor blevet ændret som følger:
Import med oprindelse i andre tredjelande (mængder)
Import (ton)
2003
2004
2005
UP
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Indeks (2003 = 100)
100
135
130
133
Japan
13 682
11 753
12 694
14 151
Indeks (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (intervaller)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indeks (2003 = 100)
100
118
88
83
Import med oprindelse i andre tredjelande (gennemsnitspris)
Gennemsnitspris (EUR)
2003
2004
2005
UP
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Indeks (2003 = 100)
100
102
111
108
Japan
1 916
1 532
1 846
1 934
Indeks (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indeks (2003 = 100)
100
100
108
108
Markedsandele
Markedsandel (%)
2003
2004
2005
UP
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japan
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Taiwan (indeks)
100
109
76
71
(81)
Sammenlignet med forordningen om midlertidig told består forskellen især i mængden af varer importeret fra USA og den tendens, der kan konstateres vedrørende denne import. I den betragtede periode var der faktisk kun en let stigning i importen af PVA fra USA, nemlig en stigning på to procentpoint udtrykt i markedsandel, hvorimod det i forordningen om midlertidig told fejlagtigt var blevet konkluderet, at importen i den periode var blevet fordoblet. Desuden forekommer cif-importprisen, Fællesskabets grænse, generelt at være højere end foreløbigt konkluderet med priser, der var 4,3 % højere i undersøgelsesperioden. De øvrige konklusioner vedrørende denne import, som er resumeret i betragtning 98 i forordningen om midlertidig told, gælder stadig.
(82)
Flere interesserede parter udtrykte alvorlig tvivl om pålideligheden af Eurostats oplysninger om priserne på import fra Japan, jf. betragtning 97 og 99 i forordningen om midlertidig told, da den gennemsnitlige enhedspris på disse importerede varer lå betydeligt højere end enhedsprisen på PVA fra andre kilder. En interesseret part påstod, at de høje gennemsnitlige salgspriser kunne skyldes en fejlagtig inddragelse af andre dyrere varer, f.eks. PVB. I den forbindelse skal det understreges, at disse data var blevet undersøgt nøje, og at det på grundlag af denne analyse var blevet konkluderet, jf. betragtning 99 i forordningen om midlertidig told, at importen fra Japan ikke kunne have bidraget til den negative pristendens, der medførte en alvorlig forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. For fuldstændighedens og klarhedens skyld bringes her et sammendrag af analysen.
(83)
En nærmere gennemgang af Eurostats data vedrørende import fra Japan bekræftede, at oplysningerne kun omfattede PVA, og at de derfor ikke var oppustede af dyrere varer. Desuden omfattede importen af PVA fra Japan, som allerede anført i klagen, visse begrænsede mængder PVA, som ikke var den samme vare, sandsynligvis med betydeligt højere enhedspriser. I den beregnede gennemsnitlige værdi for import fra Japan, baseret på statistiske data, kunne indvirkningen af prisen på disse andre former for PVA ikke neutraliseres, da disse data ikke sondrede mellem den samme vare og andre former for PVA. Ud fra de anslåede importmængder, baseret på oplysningerne i klagen, og den beregnede gennemsnitspris for den samlede PVA-import fra Japan i undersøgelsesperioden blev det dog konstateret, at det ville være meget usandsynligt, at udelukkelsen af PVA-varer, der ikke hører under varedefinitionen, ville resultere i en gennemsnitlig cif-pris, Fællesskabets grænse, på den samme vare, som underbød EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden. Desuden kunne omkring 25 % af importen fra Japan i undersøgelsesperioden kontrolleres, og den vedrørte PVA-varer, der hørte under varedækningen. Salget foregik til forretningsmæssigt forbundne parter, dvs. til afregningspriser, og det blev konstateret, at priserne ved videresalg af disse varer til de første uafhængige kunder i Fællesskabet var i gennemsnit 8-10 % over de priser, som EF-erhvervsgrenen kunne opnå. Det blev derfor konkluderet og fastholdt, at intet tyder på, at PVA-importen fra Japan i undersøgelsesperioden har underbudt EF-erhvervsgrenens priser, og derfor anses importen ikke for at have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.
(84)
Flere interesserede parter satte endvidere spørgsmålstegn ved, hvorledes importen fra Japan kunne opretholde en så omfattende markedsandel med så høje priser, hvis der var hård priskonkurrence på markedet i Fællesskabet. I den forbindelse bør det først bemærkes, jf. betragtning 83 ovenfor, at inddragelsen af andre, dyrere former for PVA sandsynligvis har oppustet Eurostats oplysninger om gennemsnitspriserne ved import fra Japan. Ud fra de efterprøvede data vedrørende ca. 25 % af den japanske import, synes gennemsnitsprisen på disse importerede varer til den første uafhængige kunde i Fællesskabet snarere at være 8-10 % højere end EF-erhvervsgrenens priser. Dette er ikke et resultat af en nøjagtig sammenligning mellem identiske varer; det er derimod den sandsynlige og anslåede prisforskel mellem den gennemsnitlige salgspris for en del af importen fra Japan og den gennemsnitlige salgspris, som blev opnået af EF-erhvervsgrenen. På denne baggrund er resultatet af analysen af priserne ved import fra Japan ikke i modstrid med konklusionen, at markedspriserne i Fællesskabet var særlig hårdt ramt, og påstanden afvises derfor.
(85)
En interesseret part påstod, at mængden af import fra Taiwan var steget fra 2003 til 2006, hvilket er i modsætning til Kommissionens konklusioner vedrørende et fald i markedsandelen, og at gennemsnitsprisen på disse importerede varer var steget mindre end anført i Kommissionens konklusioner. Denne påstand var baseret på en analyse af Eurostats data. I den forbindelse skal det, jf. betragtning 100 i forordningen om midlertidig told, bemærkes, at de reelle tal for den eneste producent fra Taiwan er blevet anvendt, da producenten samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. De efterprøvede tal blev betragtet som mere pålidelige end Eurostats data, især da denne producent i hele den betragtede periode også solgte betydelige mængder PVA, som hørte under KN-kode ex 3905 30 00, men ikke faldt ind under varedefinitionen. Den interesserede parts påstand blev derfor afvist.
(86)
En anden interesseret part påstod, på grundlag af Kommissionens analyse af priserne ved import fra USA, at importen fra Taiwan havde bidraget til pristrykket på markedet i Fællesskabet. Parten påstod, at Kommissionen ved beregningen af gennemsnitspriser til den første uafhængige kunde havde opjusteret Eurostats oplysninger om priserne ved import fra USA, som allerede lå over de taiwanesiske priser, hvorved disse priser lå på samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser. Priserne på varer fra Taiwan, som ikke behøvede justering, underbød derfor EF-erhvervsgrenens priser og bidrog til den skade, som påførtes EF-erhvervsgrenen.
(87)
Denne påstand måtte afvises. Priserne på importerede varer fra Taiwan i betragtning 97 og 100 i forordningen om midlertidig told er cif-priser, Fællesskabets grænse. Til beregning af prisunderbuddet er der foretaget en række justeringer af disse priser (importafgift, omkostninger efter importen og handelsled). I dette tilfælde er justeringen for handelsled afgørende, da næsten al handel foregik via forhandlere/distributører i Fællesskabet. Den efterfølgende beregning af prisunderbuddet kunne så foretages på grundlag af varekontrolnumre, som gav meget nøjagtige tal, der bestemt ikke viste prisunderbud.
(88)
En række interesserede parter påstod, at EF-erhvervsgrenen selv var skyld i faldet i rentabiliteten. De påstod, at EF-erhvervsgrenen på grund af en for stor produktionskapacitet i 2004 havde produceret store supplerende mængder PVA, som skulle sælges. Disse parter hævdede, at klageren selv af samme grund ville have indledt en aggressiv prispolitik og underbudt alle andre PVA-leverandører med henblik på at maksimere sin salgsmængde og udelukke andre konkurrenter fra markedet. Ifølge disse parter kunne dette forklare faldet i PVA-priserne i den betragtede periode. De interesserede parter mente, at de kinesiske producenter måtte anses for at følge priserne og ikke fastsætte dem.
(89)
For så vidt angår denne påstand, viste undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens investeringer med henblik på at øge produktionskapaciteten havde gjort det muligt for EF-erhvervsgrenen at sælge betydelige supplerende mængder på markedet i Fællesskabet. Dette viser, at beslutningen om at foretage disse investeringer havde været en fornuftig beslutning, når man ser på den forventede markedsvækst. Forbruget af PVA på markedet i Fællesskabet steg voldsomt i den betragtede periode, jf. betragtning 51-53 ovenfor, hvilket førte til en generel stigning i salget. En analyse af tal vedrørende forbrug og salg i Fællesskabet i tiden efter undersøgelsesperioden (juli 2006 til september 2007), som var baseret på Eurostats oplysninger og på tal fra de parter, der var genstand for undersøgelsen, har desuden bekræftet, at forbruget steg markant, og at EF-erhvervsgrenen derudover havde en stigning i salgsmængderne på 10 %.
(90)
Samtidig blev det dog fastslået i forbindelse med undersøgelsen, at en PVA-produktionsenhed skulle producere uafbrudt for at opnå størst mulig effektivitet. Dette var også tilfældet for EF-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste, at produktionsmængderne steg markant fra 2004 på grund af den udvidelse af kapaciteten, som fandt sted fra 2004 til 2006. EF-erhvervsgrenen hævdede efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner, at den yderligere PVA-produktionslinje først blev taget i brug fra 2005, og at der derfor ikke var nogen yderligere kapacitet i 2004. Undersøgelsen viste imidlertid, at produktionskapaciteten i 2004 var 7 % højere end i 2003. Samtidig nedsatte EF-erhvervsgrenen sine salgspriser med 7 %, og i 2005, hvor produktionskapaciteten var på 129 % af kapaciteten i 2003, lå priserne stadig 5 % under 2003-niveauet til trods for en voldsom stigning i råvarepriserne, jf. betragtning 72 ovenfor (+19 % for VAM). I mellemtiden havde EF-erhvervsgrenen øget salgsmængderne til uafhængige kunder med 12 %, og den øgede desuden salget med 10 procentpoint i 2005. På den baggrund fremgår det, at der kan være en sammenhæng imellem EF-erhvervsgrenens salgspriser og mængden af fremstillet PVA.
(91)
To interesserede parter påstod, at investeringen i produktionskapacitet havde forårsaget den negative udvikling i de vigtigste finansielle indikatorer, da udgifterne hertil havde vejet tungt i EF-erhvervsgrenens rentabilitet. I den forbindelse blev det i undersøgelsen fastslået, jf. betragtning 103 i forordningen om midlertidig told, at de omkostninger, der var forbundet med den øgede produktionskapacitet kunne identificeres, og at de ikke i væsentlig grad indvirkede på den drastiske negative tendens, man havde iagttaget i udviklingen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Påstanden om, at disse omkostninger havde forårsaget den voldsomme forværring af EF-erhvervsgrenens vigtigste finansielle indikatorer, blev derfor afvist.
(92)
En interesseret part hævdede, at prispolitikken ved salg til bundne formål havde haft en negativ indvirkning på klagerens rentabilitet. Det skal i den forbindelse bemærkes, at salget af PVA til forretningsmæssigt forbundne parter er blevet undersøgt nøje. Dette salg blev ført og fremmest isoleret fra salget til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter. Det indgår derfor ikke i de finansielle indikatorer, jf. betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told, som specifikt angivet i betragtning 84. Dernæst viste gennemgangen af salget til bundne formål, at prispolitikken ved dette salg, som repræsenterer under 20 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg i undersøgelsesperioden, ikke havde en negativ indvirkning på det meddelte resultat for EF-erhvervsgrenens salg af PVA til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter. Påstanden blev derfor afvist.
(93)
En anden interesseret part påstod, at den påståede afmatning på byggemarkedet i Tyskland i de første år af den betragtede periode havde forårsaget den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens vigtigste finansielle indikatorer. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation for denne påstand, og de statistiske data viser tydeligt en tendens til et stigende forbrug af PVA og i endnu højere grad af PVB. Påstanden blev derfor afvist.
(94)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner hævdede EF-erhvervsgrenen, at man ved at fokusere på 2003 og 2004 ikke foretog nogen tilstrækkelig årsagssammenhængsanalyse af årene 2004 til 2006. I den forbindelse skal det først bemærkes, at 2003 og 2004 er de første to år af den betragtede periode, og at de som sådan bestemt ikke kan betragtes som »forældede«. Endvidere er den række indikatorer, som udviser skade, de finansielle indikatorer, jf. betragtning 91 i forordningen om midlertidig told, hvorimod de fleste andre indikatorer udviser en positiv udvikling. I en sådan situation er det kun rimeligt, at den undersøgende myndighed beskæftiger sig mere med den periode, hvor de finansielle indikatorer forværredes mest, hvilket var i 2004, hvor EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt med 62 %, dens afkast af investeringer med 83 % og dens likviditet med 45 %. Endelig fastslås det, at årsagssammenhængsanalysen ikke begrænser sig til årene 2003 og 2004, men dækker hele den betragtede periode, dvs. fra 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (september 2006), jf. betragtning 70-93. Kravet afvises derfor.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(95)
Det konkluderes efter en nærmere analyse, affødt af en række bemærkninger efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, at det ikke kan bekræftes, at dumpingimporten har haft en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens skade. Ud fra i) den relativt begrænsede og kun lidet voksende markedsandel af dumpingimport fra Kina (fra 11,3 % til 12,9 %) og EF-erhvervsgrenenes langt større og svagt voksende markedsandel (i undersøgelsesperioden mere end tre gange større end den kinesiske markedsandel) og ii) det begrænsede om end ikke ubetydelige prisunderbud ved import fra Kina kan det konkluderes, at de lave priser på markedet i Fællesskabet, i en situation med stigende råvarepriser, som i høj grad bidrog til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, ikke kan tilskrives dumpingimporten fra Kina. Årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, kunne derfor ikke i tilstrækkelig grad påvises, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7.
G. KONKLUSION
(96)
Proceduren bør derfor afsluttes, eftersom den dumpingmargen, der er fastslået for Taiwan, er på under 2 %, og fordi der ikke kan påvises en årsagssammenhæng mellem dumping og skade, for så vidt angår importen med oprindelse i Kina -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende import af copolymeriske polyvinylalkoholer (PVA) baseret på en homopolymerisk polymerisering med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan, afsluttes hermed.
Artikel 2
Beløb, for hvilke der i medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1069/2007 er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på import af visse polyvinylalkoholer i form af homopolymer harpiks med en viskositet (målt i 4 % opløsning) på mindst 3 mPa, men ikke over 61 mPa, og en hydrolysegrad på mindst 84,0 mol %, men ikke over 99,9 mol %, henhørende under KN-kode ex 3905 30 00 (Taric-kode 3905300020) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, frigives.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 2008.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2008. március 17.)
a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes eljárás megszüntetéséről és az ideiglenes vámok által biztosított összegek felszabadításáról
(2008/227/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. IDEIGLENES INTÉZKEDÉSEK
(1)
2006. december 19-én a Bizottság a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról értesítést (2) tett közzé. 2007. szeptember 17-én a Bizottság az 1069/2007/EK rendeletben (3) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) a Kínai Népköztársaságból származó polivinil-alkoholra vonatkozóan ideiglenes dömpingellenes vámot rendelt el. Tajvan vonatkozásában nem rendelt el ideiglenes intézkedéseket.
(2)
Az ideiglenes rendelet (13) preambulumbekezdése megállapítja, hogy a dömping és a kár kivizsgálása 2005. október 1-jétől2006. szeptember 30-ig (a továbbiakban: vizsgálati időszak) tartott. A Bizottság a 2003. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig terjedő időszak (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) adatait az okozott kár értékelése szempontjából lényeges tendenciákkal összefüggésben elemezte.
B. AZ ELJÁRÁS TOVÁBBI MENETE
(3)
Miután az a döntés született, hogy a Kínai Népköztársaságból származó polivinil-alkohol behozatalára ideiglenes dömpingellenes vámot vessenek ki, illetve a tajvani behozatalra ne rendeljenek el ilyen intézkedést, több érdekelt fél nyújtott be írásbeli észrevételeket. Azok a felek, amelyek kérelmezték, lehetőséget kaptak meghallgatásra. A Bizottság folytatta a végleges megállapításaihoz szükséges összes információ feltárását és ellenőrzését.
(4)
A Bizottság a közösségi érdek szempontjaira való tekintettel felgyorsította a vizsgálatot, valamint kivételesen megengedte a kitöltött felhasználói kérdőívek benyújtását az eddig az együttműködésben részt nem vevő, fontos felhasználói ágazat, a papíriparhoz tartozó felhasználók számára is.
(5)
Valamennyi felet tájékoztattak az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Kínai Népköztársaságból és Tajvanból származó polivinil-alkohol behozatalát érintő eljárás befejezését, valamint az ideiglenes vámok által biztosított összegek felszabadítását tervezték. A felek számára biztosítottak egy időtartamot, amelyen belül a közzétételt követően előadhatták észrevételeiket.
(6)
Az érdekelt felek szóbeli és írásbeli észrevételeit megvizsgálták, és indokolt esetben a megállapításokat ezeknek megfelelően módosították.
C. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
(7)
Ugyanaz a közösségi felhasználó, amelyet az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdése is említ, megismételte és bővebben kifejtette érvelését egy bizonyos minőségnek a termékkörből történő kizárása mellett, amelyet „kis hamutartalmú, szűk molekulatömeg-eloszlású polivinil-alkoholnak” nevezett, és többek között a Kínai Népköztársaságban vásárolt (a továbbiakban: kétségbe vont minőség). Ez a felhasználó azt állította, hogy i. a Bizottság nem indokolta meg kellően azt, hogy a kétségbe vont minőséget miért tekinti a termékleírásnak megfelelő többi minőséggel megegyező alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkező minőségnek, továbbá fenntartotta; hogy ii. ennek a minőségnek nagyon speciális, meghatározott célú felhasználásai vannak. Ezen felül úgy vélte; hogy iii. a kétségbe vont minőség - e felhasználó szerint - egy kopolimer, és így nem tartozik a termékkörbe.
(8)
Mielőtt e felhasználó állításai részletesen megvizsgálásra kerülnek, először is meg kell jegyezni, hogy a polivinil-alkohol hamutartalma szennyező anyag; a polivinil-alkohol annál tisztább, minél alacsonyabb a hamutartalma. Másodszor az „alacsony hamutartalmú polivinil-alkohol” fogalma szubjektív. Nincsen rá általánosan elfogadott szabvány, ami azt jelenti, hogy minden egyes gyártó saját maximumértéke alapján állapítja meg, hogy valamely polivinil-alkohol alacsony hamutartalmú vagy sem. Megállapítható, hogy a gyakorlatban ez jelentős különbségekhez vezet: a vizsgálatban részt vevő gyártók között a polivinil-alkohol alacsony hamutartalmának maximumértéke 0,09 %-tól 0,5 % maximális hamutartalomig ingadozhat. Az érintett felhasználó nem tartozik a legkorlátozóbbak közé, azaz a hamutartalomra vonatkozó maximumértékét valószínűleg más érdekelt felek elég magasnak találnák.
(9)
Az e fél által felvetett, és a fenti (7) preambulumbekezdésben említett kérdések alapos kivizsgálásra kerültek, amit a következőképpen lehet összefoglalni.
i. A kétségbe vont minőségnek eltérő alapvető fizikai és műszaki jellemzői volnának
(10)
Emlékeztetőül az érintett termék alapvető fizikai és műszaki jellemzőit az ideiglenes rendelet (14) preambulumbekezdésében ideiglenesen meghatározták. Az érintett terméket ebben a preambulumbekezdésben bizonyos műszaki paraméterekkel rendelkező, sajátos gyantaként határozták meg. Az ebben a termékleírásban említett paraméterek, amelyek az érintett termék és a polivinil-alkohol egyéb minőségei közötti megkülönböztetésre szolgálnak, a viszkozitásra (4 %-os oldatban mérve, 3 mPas - 61 mPas), illetve a hidrolízisfokra (84,0 mol % - 99,9 mol %) vonatkoznak.
(11)
A termékkörbe tartozó valamennyi minőségre időnként szabványminőségként hivatkoznak, ami azt jelenti, hogy mindegyiket elő lehet állítani egy szabványos polivinil-alkohol gyártósoron, illetve e minőségek előállítási költségei hasonlóak. Ennek az ellenkezője igaz azokra a minőségekre, amelyek ugyanazon KN-kód alá tartoznak, de a termékkörön kívül esnek: azokat nem lehet szabványos polivinil-alkohol gyártósoron előállítani, eltérő termelési technológiát és további felszerelést igényelnek, illetve emiatt az előállítási költségeik nagyon eltérhetnek. A termékkörbe nem tartozó minőségek tulajdonságai a termékkörbe tartozóakkal összehasonlítva nagyon eltérnek. A viszkozitás és hidrolízis fokát illetően: i. a polivinil-alkohol alacsony viszkozitású minőségei kis molekulatömegűek, nehezen kezelhetőek, így többek között kisebb a termelési hozamuk; míg ii. a magas viszkozitású minőségek, amelyek szintén nehezen kezelhetőek, jó minőségű fényespapír-bevonatok előállítására használatosak, vagyis egy olyan nagyon különleges alkalmazásra, amely esetében a rendszerint kialakuló, nem kívánt repedéseket el kell kerülni; iii. a magas hidrolízisfokú minőségeket szintén főként erre az alkalmazásra használják; és iv. a polivinil-alkohol alacsony hidrolízisfokú minőségei vízben nem oldódnak, vagy a vízzel instabil oldatot alkotnak. Ezeket a termékeket elsősorban szuszpenziós PVC előállítására használják, és ezek a termékek magas hőmérsékleten kicsapódnak az oldatból.
(12)
A felhasználó előterjesztette, hogy a polivinil-fóliák előállításához szükséges polivinil-butirál gyanta gyártásakor a polivinil-alkoholnak hat jellemzője bír abszolút jelentősséggel. E hat jellemző paramétereinek kombinációja a kétségbe vont minőséget a piacon található minden más polivinil-alkohollal szemben egyedivé teszi. Ezen állítás elemzése során valóban megállapításra került, hogy egyes alkalmazások esetében a műszaki specifikációk szigorúbbak, mint más alkalmazások esetében. Ugyanakkor azonban megállapításra került, hogy valójában minden minőség, beleértve a termékkörbe tartozó termékminőséget is, amelyre néha „szabvány minőségként” hivatkoznak, a jellemzők egyedi kombinációjával bír. A kívánt alkalmazástól függően az egyik vagy a másik minőséget lehet választani. Ez nem csak az érintett felhasználó általi alkalmazásra érvényes, hanem más alkalmazásokra is. Következésképpen az állítást el kellett utasítani.
ii. A kétségbe vont minőségnek nagyon különleges végfelhasználása volna
(13)
Az érintett felhasználó vitatta a Bizottságnak a polivinil-alkohol felhasználói piacára vonatkozó értékelését, valamint kifejezetten állította, hogy a polivinil-butirál felhasználói piacai nagyon sokfélék. Ebben a vonatkozásban, amint azt az ideiglenes rendeletben már jelezték, a felhasználó ezt a polivinilalkohol-minőséget polivinil-butirál gyártására használta, ami a Közösségben a legjelentősebb alkalmazása - a polivinil-alkohol felhasználás 25 % - 29 %-át teszi ki -, és egyben a leggyorsabban növekvő alkalmazás a polivinil-fóliák iránti jelentős mértékben megnövekedett kereslet miatt. Az értéklánc következő szintjein a vizsgálat azt is kimutatta, hogy következésképpen a Közösségben előállított polivinil-butirál közel 90 %-át polivinil-fóliák előállítására használják, ami egyben az érintett felhasználónak is a végső alkalmazása (de nem ez az egyetlen polivinilfólia-gyártó a Közösségben). Ezért az ideiglenes rendelet (17) preambulumbekezdésében említettek alapján megerősítésre került, hogy ezen érdekelt fél különleges felhasználása az egyik fő alkalmazás, ami a piac jelentőségét nézve nem jellemezhető „nem szabványosként”.
(14)
Az állítólagos különleges felhasználás vonatkozásában az érintett felhasználó azzal is érvelt, hogy a kétségbe vont minőség nem helyettesíthető más modellekkel, ami szemlélteti a különleges célú felhasználást. Ebből a szempontból először is az került megállapításra, hogy ez a felhasználó nem kizárólag az érintett kínai gyártótól vásárolt, és már több alternatív forrása van. Sőt, a vizsgálati időszak alatt, a kizárólagosnak mondott polivinil-alkohol beszerzéseinek kevesebb, mint 5 %-a származott a Kínai Népköztársaságban található gyártótól. A fennmaradó beszerzett mennyiség három másik gyártótól, más országokból származott. Továbbá megállapításra került, hogy bár a közösségi piacon árult legtöbb más minőség valóban nem használható a kétségbe vont minőség helyettesítésére, maga a kétségbe vont minőség használható más alkalmazásokra is, valamint a Kínai Népköztársaságból behozott más minőségekhez hasonló áron, a Közösség piacán rendelkezésre állt. Tekintettel a fentiekre, azt az érvelést, hogy a kétségbe vont minőséget nem lehet helyettesíteni, el kellett utasítani.
iii. A kétségbe vont minőség kopolimer volna, és nem homopolimer
(15)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően, a felhasználó azt állította, hogy az alacsony hamutartalmú polivinil-alkohol kopolimer, és nem homopolimer. Ez az állítás azon a tényen alapszik, hogy két építőelemet tartalmaz. Megvizsgálták ezt a kérdést, és azt találták, hogy a polivinil-alkohol egy kiinduló homopolimer polimerizáció eredménye. Az ezt követő hidrolízis eljárás azonban sosem teljes (84,0 mol % és 99,9 mol % között), és ilyen értelemben lehet azzal érvelni, hogy a polivinil-alkohol két építőelemet tartalmaz, illetve lehet kopolimerként utalni rá.
(16)
Bármilyen tévedés elkerülése végett ezért helyénvalónak találták a termékkörnek az ideiglenes rendeletben meghatározott leírását tisztázni. Ezért az érintett terméket véglegesen a rendszerint ex 3905 30 00 KN-kóddal bejelentett, a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó, legalább 3 mPas, de legfeljebb 61 mPas viszkozitású (4 %-os oldatban mérve), illetve legalább 84,0 mol %, de legfeljebb 99,9 mol % hidrolízisfokú homopolimer polimerizációval képzett kopolimer polivinil-alkoholként határozzák meg.
D. DÖMPING
1. Tajvan
(17)
Tajvan vonatkozásában nem rendeltek el ideiglenes intézkedéseket, mert amint az az ideiglenes rendelet (29) és (30) preambulumbekezdéseiben megállapításra került, ideiglenesen úgy találták, hogy nem történt dömping az érintett termékből, a Tajvanról származó behozatal esetén.
(18)
Az ideiglenes rendelet (30) preambulumbekezdése említi, hogy az egyetlen együttműködő tajvani vállalat, a Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. (CCP) az érintett termék egyetlen exportáló gyártója Tajvanon, és az Eurostat jelentése szerint az EK-ba irányuló tajvani kivitel 100 %-át adta a vizsgálati időszak alatt.
(19)
Mindkét közösségi gyártó, a Kuraray Europe GmbH és a Celanese Chemicals Ibérica S.L. is állította, hogy a CCP valójában dömpinget alkalmazott a vizsgálati időszak során, és kérte a Bizottságot, hogy a CCP által alkalmazott dömpingre vonatkozó megállapításait vizsgálja felül.
1.1. Nyersanyagköltségek
(20)
Mindkét közösségi gyártó azt állította, hogy a CCP gyártási költségei a Bizottság által megállapítottnál sokkal magasabbak voltak, mert a polivinil-alkohol gyártásban felhasznált fő nyersanyag, a vinilacetát-monomer költségeit alulbecsülték. Ebben a vonatkozásban hangsúlyozták, hogy a CCP vinilacetát-monomer beszállítója kapcsolt vállalkozás. Az egyik közösségi gyártó az érvelése alátámasztására egy tanácsadó cég által készített tanulmányt nyújtott be a CCP polivinil-alkohollal kapcsolatos üzleti tevékenységéről, valamint kiadványokat a vinilacetát-monomer nemzetközi árairól.
(21)
A benyújtott információkat megvizsgálták. A fent említett kiadványokban felsorolt vinilacetát-monomer árak és az eljárás során Ázsiában és Európában igazolt árak összehasonlítása egyértelműen kimutatta, hogy az azon kiadványokban közzétett árak eltúlzottak. Ezenfelül, maguk a kiadványok megállapítják, hogy a közzétett árak becslések, hogy a piacon a tényleges árak lehetnek magasabbak vagy alacsonyabbak, illetve, hogy a közzétett árak legjobban mutatókként használhatóak fel. Valóban, bár ezek az árak felhasználhatóak a tendenciák időbeli figyelemmel követésére, nem tűnik úgy, mintha tényleges árak kerültek volna feltüntetésre.
(22)
Továbbá a vizsgálat kimutatta, hogy a CCP-hez kapcsolt beszállító vinilacetát-monomer értékesítései a beszállító nem kapcsolt vevői részére felszámított árainak megfelelő árakon történtek, valamint, hogy a CCP által a vinilacetát-monomerért fizetett árak megegyeztek az Ázsiában, kiváltképpen Japánban, más gyártók által megfizetett árakkal.
(23)
Ezenfelül, a fent említett tanulmányban szereplő vinilacetát-monomer költségek magasabb vinilacetát-monomer felhasználási arányon alapszanak, mint a CCP tényleges felhasználási aránya. Figyelembe véve, hogy a vinilacetát-monomer felhasználási aránya a részben és teljesen hidrolizált polivinil-alkohol keverékétől függ, a mind Ázsiában, mind a Közösségben igazoltak alapján, az illető termék keverékekre is figyelemmel, a CCP tényleges vinilacatát-monomer felhasználási arányát más gyártók arányával megegyezőnek találták.
(24)
A Bizottság a fenti (20)-(23) preambulumbekezdésekben részletezett okoknál fogva így azt a következtetést vonta le, hogy a CCP vinilacetát-monomer költségeit nem becsülték alul, és ezért az e kérdéssel kapcsolatos kérelmeket elutasította.
1.2. Egyéb költségek
(25)
A két közösségi gyártó közül az egyik a fent említett tanulmányban szereplő költségek alapján azt állította, hogy a vinilacetát-monomeren kívül, a CCP polivinil-alkohol gyártásának más költségelemeit, mint például a közüzemi díjakkal, egyéb általános előállítási költségekkel, valamint általános és adminisztratív („SG&A”) költségekkel kapcsolatos költségelemeit is alulbecsülték. A tanulmány költségbecsléseinek alátámasztására azonban nem nyújtottak be konkrét bizonyítékot.
(26)
A CCP részére a helyszínen igazolt tényleges adatokat felülvizsgálták, és megerősítették, hogy a dömpinggel kapcsolatos számítások során helyes költségadatokat alkalmaztak. A kérelmet ezért elutasították.
1.3. A rendes érték kiszámítása
(27)
Az egyik közösségi gyártó azt állította, hogy a CCP esetében a rendes értéket valamennyi termékfajtára ki kellett volna számítani, mert - különösen az Ázsiára vonatkozóan közzétett árskálákkal összehasonlítva - a mesterségesen alacsony árak miatt, a tajvani polivinil-alkohol piacon sajátságos piaci helyzet áll fenn, illetve mert a tajvani hazai értékesítések nagy része a vizsgálati időszak során kapcsolt vevőknek történt.
(28)
Valójában nincs olyan bizonyíték, amely alapján a tajvani hazai eladási árakat mesterségesen alacsonynak lehetne tekinteni. A közzétett polivinil-alkohol árak csak nagyon általános természetű árskálák Ázsia egészére nézve (Kína kivételével), anélkül, hogy a kérdéses tényleges minőséget vagy termékfajtát meghatároznák, és ezért nem alkalmazhatóak a Tajvannal történő bármilyen árösszehasonlítás céljából. Ezen az alapon nem lehet mesterségesen alacsonynak tekinteni a tajvani hazai eladási árakat. A független vevőknek történő elegendő hazai értékesítés állítólagos hiányával kapcsolatos aggályokkal szemben megerősítésre került, hogy megállapították, a független vevőknek történő eladások elegendő mennyiségben történtek ahhoz, hogy a rendes érték megállapításra kerüljön.
(29)
Ugyanazon közösségi gyártó azt is állította, hogy a tajvani piacon a mesterségesen alacsony polivinil-alkohol árakra visszavezethető állítólagos sajátságos piaci helyzet miatt, a CCP számtanilag képzett rendes értékekeinek kiszámításához használt profitot nem szabad az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének címsorára alapozni.
(30)
A (28) preambulumbekezdésben említett okoknál fogva, nincs olyan indok, amiért az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének címsorára alapozott profitszámítás ne felelne meg a rendes érték kiszámításához. A kérelmet ezért elutasították.
(31)
Az érdekelt feleket tájékoztatták a fenti megállapításokról és biztosítottak számukra egy időtartamot, amelyen belül megtehették észrevételeiket. Nem vettek át olyan kiegészítő információkat a közösségi gyártóktól vagy bármely más érdekelt féltől, amely a Bizottság tajvani dömpingre vonatkozó ideiglenes megállapítását megváltoztatta volna.
(32)
A fentiekre tekintettel megerősítették, hogy a Tajvan esetében megállapított dömpingkülönbözet az exportár százalékában kifejezve kevesebb mint 2 %, amint az az ideiglenes rendelet (29) preambulumbekezdésében említésre került. Ezért az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tajvanról származó érintett termék behozatalára vonatkozó ezen eljárást be kell szüntetni.
2. Kínai Népköztársaság
2.1. Piacgazdasági elbánás és egyéni elbánás
(33)
Mivel a piacgazdasági elbánásra és az egyéni elbánásra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatban nem tettek észrevételeket, az ideiglenes rendelet (31)-(39) preambulumbekezdéseit megerősítették.
2.2. Analóg ország
(34)
Mindkét közösségi gyártó, a Kuraray Europe GmbH és a Celanese Chemicals Ibérica S.L. is megismételte, hogy Japánt szükséges a Kínai Népköztársaság számára Tajvan helyett analóg országnak kijelölni.
(35)
Azt állították, hogy Japán megfelelőbb analóg ország lenne, mert a japán polivinil-alkohol piacon a verseny sokkal élénkebb, mint a tajvani piacon, mivel i. a tajvani piacon az egyedüli tajvani gyártó, a CCP tölt be meghatározó szerepet, miközben Japánban négy gyártó van; ii. Tajvanon a vizsgálat hatálya alá eső polivinil-alkohol behozatal korlátozott volt; és iii. a hasonló termék iránt Tajvanon csekély a hazai kereslet.
(36)
Tajvanon a CCP állítólagos meghatározó piaci szerepére tekintettel emlékeztetni kell arra, hogy a versenyt a behozatal is befolyásolja, és hogy ebben a vonatkozásban, amint az ideiglenes rendelet (46) preambulumbekezdése már megállapította, a behozatal aránya a tajvani hazai felhasználásban (15 %) valójában magasabb volt, mint Japánban (3 %).
(37)
Ami azt az állítást illeti, hogy a polivinil-alkohol behozatala főképpen a vizsgált termékkörön kívül eső termékekre vonatkozik, ezen állítást nem támasztotta alá kellő bizonyíték, így nem lehetett elfogadni.
(38)
A hasonló termék állítólagosan korlátozott tajvani keresletével kapcsolatban hangsúlyozni kell, hogy a tajvani hazai polivinil-alkohol piac meghaladja a 15 000 tonnát, amelynek a legnagyobb része a hasonló termék piaca. Ezenfelül, bár az egyik közösségi gyártó azt állította, hogy a kereslet ténylegesen korlátozott, mert a CCP értékesítéseinek nagy része kapcsolt vevőknek történik, a vizsgálat ennek az ellenkezőjét erősítette meg. Ezen okoknál fogva a hasonló termék iránti korlátozott keresletre vonatkozó állítást elutasították.
(39)
A fenti (36)-(38) preambulumbekezdésekben meghatározott okoknál fogva, az állítás a tajvani piacon fennálló elégtelen versenyről elutasításra került.
(40)
Az egyik közösségi gyártó azt állította, hogy a japán polivinil-alkohol piac mind a gyártás, mind az értékesítés szempontjából sokkal inkább lehetne a Kínai Népköztársaság reprezentatív piaca, mint a tajvani. Azonban, még ha a tajvani gyártás és hazai értékesítés kevesebb is, mint a japán gyártás és hazai értékesítés, még mindig eléggé jelentős ahhoz, hogy a kínai polivinil-alkohollal és annak az EK-ba történő kivitelével való összehasonlításhoz megfelelő legyen.
(41)
Ugyanazon közösségi gyártó azt is kijelentette, hogy Japán megfelelőbb analóg ország lenne, mint Tajvan, mert Japánban integrált és nem integrált polivinil-alkohol gyártás is létezik, csakúgy mint a Kínai Népköztársaságban. Fontos azonban megjegyezni, hogy miközben igaz, hogy a Kínai Népköztársaságban mindkét fajta gyártás létezik, a tajvani gyártó és az egyetlen együttműködő és igazolt japán gyártó is, integrált polivinil-alkohol gyártási folyamatokkal rendelkezik. Ezért ez a szempontot Japán Tajvannal szembeni előnyben részesítése érdekében nem lehet figyelembe venni.
(42)
Ugyanazon közösségi gyártó azt is állította, hogy a japán piaci termék keverék és polivinil-alkohol alkalmazások jobban hasonlítanak a kínai népköztársaságbeli termék keverékre és alkalmazásokra. Ebben a vonatkozásban megerősíthető, hogy a tajvani piaci termék keverék és alkalmazások garantálják a tajvani és a kínai polivinil-alkohol megfelelő összehasonlíthatóságát, miközben nincs bizonyíték arra nézve, hogy a japán polivinil-alkohol jobb összehasonlíthatóságot biztosított volna.
(43)
Végül a kijelölt országban az együttműködés szintje fontos eleme egy megbízható rendes érték megállapításának. Japánban a hasonló termék gyártói közül csak egy működött együtt a vizsgálat során, míg Tajvanon minden szükséges adat az ország egészére nézve rendelkezésre állt, mivel Tajvan a vizsgálat tárgyát képezte. Valójában a tajvani vállalat a hazai piacon sokkal nagyobb piaci részesedést képvisel, mint az egyedüli együttműködő japán gyártó, ami lehetővé tette a rendes érték jobb megállapítását.
(44)
A fenti (36)-(43) preambulumbekezdésekben részletezett indokokra való tekintettel mindkét közösségi gyártó azon állítása, hogy Japán a legmegfelelőbb analóg ország a Kínai Népköztársaság számára, elutasításra került, valamint az ideiglenes rendelet (40)-(46) preambulumbekezdéseit megerősítették.
2.3. Rendes érték
(45)
Az egyik közösségi gyártó azt állította, hogy az analóg ország, Tajvan rendes értékét valamennyi termékfajtára ki kellett volna számítani, illetve a számtanilag képzett rendes érték kiszámításához használt profitot nem lett volna szabad az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének címsorára alapozni, mert Tajvanon a mesterségesen alacsony árakra visszavezethető sajátságos piaci helyzet áll fenn.
(46)
Azonban, a fenti (28)-(30) preambulumbekezdésekben részletezett okoknál fogva ezeket az állításokat elutasították. Ennek fényében az ideiglenes rendelet (47) preambulumbekezdését megerősítették.
2.4. Exportár
(47)
Az exportárra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (48)-(50) preambulumbekezdéseit megerősítették.
2.5. Összehasonlítás
(48)
Az összehasonlításra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (51) preambulumbekezdését megerősítették.
2.6. Dömpingkülönbözet
(49)
A dömpingkülönbözetre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet azon (52)-(53) preambulumbekezdését megerősítették, amelyek szerint az egész Kínai Népköztársaságra vonatkozó dömpingkülönbözet 10 %.
E. A KÁR
1. A közösségi termelés és a közösségi gazdasági ágazat
(50)
Ebben a vonatkozásban bármilyen új és megalapozott információ vagy érvelés hiányában, az ideiglenes rendelet (54)-(60) preambulumbekezdését megerősítették.
2. Közösségi felhasználás
(51)
Az Eurostattól rendelkezésre álló információk felülvizsgálata és a más forrásokból származó információkkal történő összevetése során úgy tűnt, hogy az ideiglenes rendeletben meghatározottak szerint az USÁ-ból származó behozatalt alulbecsülték, kiváltképpen 2003-ra vonatkozóan (lásd az alábbi (80) preambulumbekezdést). Ezért ezen adatoknak az USA kiviteli adatbázisából származó adataira történő felcseréléséről döntöttek. A végső közzétételt követően továbbá azt állapították meg, hogy az Eurostat jelentése szerint a kínai polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó számadatok hibásak, és korrekcióra szorulnak (lásd az alábbi (56) preambulumbekezdést).
(52)
Ennek megfelelően a felhasználási adatok a következőképpen módosultak:
2003
2004
2005
VI
Felhasználás tonnában
143 515
154 263
166 703
166 755
Index (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Ez azt mutatja, hogy a figyelembe vett időszak alatt az érintett termék iránti kereslet 16 %-kal nőtt. Az ideiglenes rendelet (64) preambulumbekezdésében is összefoglalt többi következtetés érvényes maradt.
(54)
Ebben a vonatkozásban bármilyen más, új és megalapozott információ vagy érvelés hiányában, az ideiglenes rendelet (61)-(64) preambulumbekezdése megerősítésre került, a (61) és (64) preambulumbekezdés fentiek szerinti módosításainak kivételével.
3. Behozatal az érintett országokból
(55)
Mivel megerősítésre került, hogy Tajvan esetében a dömpingkülönbözet de minimis, a Tajvanról származó behozatalt véglegesen kizárták a kárra vonatkozó értékelésből.
(56)
A végleges közzététel után egyes érdekelt felek komolyan kétségbe vonták az Eurostat által kiadott, 2003-ban a KNK-ból származó polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó számadatok megbízhatóságát. Az ügyet kivizsgálták, és arra derült fény, hogy a behozatallal kapcsolatos adatok hibásak voltak. Következésképpen a KNK-ból származó polivinil-alkohol behozatalának mennyisége az alábbiak szerint módosul.
Behozatal
2003
2004
2005
VI
KNK (tonna)
16 197
14 710
21 561
21 513
Index (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
A figyelembe vett időszakban a kínai behozatal ahelyett, hogy csökkent volna, mint ahogy ideiglenesen a 2003. évi hibás adatok alapján megállapításra került, 33 %-kal nőtt, majd 2004-ben 2003-hoz képest 9 %-kal csökkent.
(58)
Ennek és a felülvizsgált közösségi felhasználási adatok tükrében (lásd a fenti (51) preambulumbekezdést) a figyelembe vett időszakra vonatkozóan a Kínai Népköztársaságból származó behozatal piaci részesedése ennek megfelelően, a következőképpen módosításra került:
Piaci részesedés KNK
2003
2004
2005
VI
Közösségi piac
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Index (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
A KNK-ból származó behozatal vizsgálati időszak alatt elért piaci részesedése a figyelembe vett időszak során 1,6 százalékponttal nőtt. A vizsgálati időszak alatt a kínai behozatal a teljes közösségi piac 12,9 %-át tette ki.
(60)
A 2003. évi felülvizsgált behozatali adatok tekintetében a KNK-ból származó behozatal árai az ideiglenes rendelet (68) preambulumbekezdése szerint ennek megfelelően módosultak. A behozatal átlagos ára így 3 %-kal csökkent.
Egységárak
2003
2004
2005
VI
KNK (EUR/tonna)
1 162
1 115
1 164
1 132
Index (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
A végleges közzétételt követően a panaszos azt állította, hogy a Bizottságnak az árleszorítás kiszámításakor nem kellett volna kizárnia egy illeszkedő modellt sem. Azt állította, hogy ezáltal a KNK-ból származó behozatal közösségi árai jócskán fölé lettek becsülve. E kérdés tekintetében az ideiglenes rendelet (70) preambulumbekezdésében valójában elő van írva, hogy az árleszorítási összehasonlításból csak korlátozott számú modellt (termékkódot) vontak ki, mivel úgy vélték, hogy a modellenkénti összehasonlításnak érthetőnek és igazságosnak kell lennie, így a termékkörön belül a szabványminőség és a különleges minőség közötti összehasonlítás nem engedhető meg.
(62)
Az érintett termékkódok a vizsgálati időszak alatt a kínai behozatal 34 %-át tették ki, de a közösségi gazdasági ágazat (nem a panaszos) kis mennyiségben termelte őket: a vizsgálati időszak alatt a hasonló termékek értékesítésének 0,1-0,5 %-át tették ki. Míg a KNK-ból származó polivinilalkohol-behozatal ezeken a termékkódokon belül szabványminőségű polivinil-alkoholt jelentett, az ilyen termékkódú termékek közösségi termelője a Bizottságot arról tájékoztatta, hogy az ő esetében a szóban forgó termékkódok jó minőségű különleges termékeket jelentettek a piaci rés betöltésére irányuló alkalmazásokra, amelyek nem helyettesíthetők szabványminőségű polivinil-alkohollal. Ezeket továbbá nem a szokásos gyártósorain állította elő, hanem speciális üzemben sorozatgyártási eljárással. Az érintett közösségi termelő egyben azt is hangsúlyozta, hogy ez a polivinil-alkohol nem szállt versenybe a szabványos polivinil-alkohollal. Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a KNK-ból behozott ilyen termékkódú termékekhez, amelyek szabványos polivinil-alkoholok voltak, nem volt a közösségi gazdasági ágazat által értékesített illeszkedő minőség. Mivel az árleszorítás kiszámítását ennek ellenére is reprezentatív mennyiség (azaz az érintett behozatal 54 %-án) alapján lehetne elvégezni, az a döntés született, hogy ezeket a termékkódokat ki kell vonni az összehasonlításból.
(63)
Ennek következtében, és mivel a panaszos nem nyújtott be ennek ellentmondó bizonyítékot, megerősítést nyer, hogy az árleszorítás kiszámításából e termékkódok kivonása indokolt, így a kérelmet elutasítják.
(64)
Ebben a vonatkozásban bármilyen más, új és megalapozott információ vagy érvelés hiányában, az ideiglenes rendelet (65)-(71) preambulumbekezdése megerősítésre került, a kínai behozatal és a piaci részesedésre vonatkozó adatok kivételével, amelyek kérdésével a fentiekben foglalkoztunk.
4. A közösségi gazdasági ágazat helyzete
(65)
A közösségi felhasználás módosult adatai miatt (lásd a fenti (51) preambulumbekezdést), a figyelembe vett időszakra vonatkozóan a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése ennek megfelelően, a következőképpen módosításra került:
Közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése
2003
2004
2005
VI
Index (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésének következtetése szerint is, a közösségi gazdasági ágazat javát szolgálta a közösségi piacon az eladott mennyiség szempontjából mutatkozó megnövekedett kereslet.
5. A kárra vonatkozó következtetés
(67)
Azon alapvető tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján az ideiglenes dömpingellenes intézkedések elrendeléséről határoztak, több fél azt állította, hogy a legtöbb kárra vonatkozó mutató kedvezően alakult, ezért nem történt károkozás. Az egyik érdekelt fél még azt is állította, hogy a Bizottság csakis a közösségi gazdasági ágazat eladási árainak csökkenése alapján vonta le azt a következtetést, hogy a közösségi gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett.
(68)
Ebben a vonatkozásban emlékeztetni szükséges arra, hogy amint azt az ideiglenes rendelet (90) preambulumbekezdésében is jelezték, a közösségi piacon tapasztalható erős és fokozódó kereslet következtében valóban számos mutató alakult kedvezően a figyelembe vett időszak alatt. Az árleszorítás a közösségi piacon azonban a fő nyersanyagok költségeinek világviszonylatban történő erőteljes növekedésével párosult, ami a pénzügyi mutatók, mint például a jövedelmezőség, a beruházások megtérülése és a pénzforgalom kedvezőtlen alakulásához vezetett. Ezt az ideiglenes rendelet (84) és (85) preambulumbekezdése részletesen ismerteti. Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése is megállapítja, hogy az ebből a szempontból értékelt, vonatkozó gazdasági tényezők egyike, vagy azok közül több sem nyújt szükségszerűen meghatározó iránymutatást, ennek ellenére nyilvánvaló, hogy e pénzügyi mutatók a kulcsfontosságú mutatók közül valók. Az érvelést ezért el kell utasítani.
(69)
Ebben a vonatkozásban bármilyen további, a közösségi gazdasági ágazat helyzetéről való új és megalapozott információ vagy érvelés hiányában, az ideiglenes rendelet (72)-(92) preambulumbekezdései megerősítésre kerültek, a (75) és (76) preambulumbekezdés kivételével, amelyekkel a fentiekben foglalkoztunk.
F. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉSEK
1. A dömpingelt behozatal hatásai
(70)
Több érdekelt fél mutatott arra az ideiglenes megállapításra, miszerint 2003 és 2004 között a kínai behozatal számottevően csökkent. Azt állították, hogy figyelembe véve azt a tényt, hogy ugyanazon időszak alatt a közösségi gazdasági ágazat jövedelmezősége 62 %-kal jelentősen romlott, az árleszorítást nem okozhatta a kínai behozatal.
(71)
Ebben a vonatkozásban emlékeztetni szükséges arra, hogy a vizsgálat megállapította, hogy a vizsgálati időszak alatt a Kínai Népköztársaságból származó behozatal árai 3,3 %-kal kínálták alá a közösségi gazdasági ágazat árait, valamint, hogy a teljes figyelembe vett időszak alatt a Kínai Népköztársaságból származó behozatalt a Közösség határain alacsonyabb áron jelentették be, mint a közösségi gazdasági ágazat által elért ár. Az Eurostat kínai importárai és a közösségi gazdasági ágazat eladási árai közötti különbség jelentősebbnek tűnt 2003-ban, mint a vizsgálati időszak során. Ezen elemzés alapján azonban nem lehet következtetéseket levonni a vizsgálati időszakot megelőző években történt alákínálásról: egy pontos és megbízható alákínálási különbözetet csak a vizsgálati időszakra lehet kiszámítani, mivel azt modellenként történő összehasonlítás alapján kell elvégezni, a megfelelő kiigazításokat eszközölve a behozatali (behozatalt követő) költségek és a kereskedelmi forgalom szintjében bekövetkezett változások miatt. Ezek az adatok csak a vizsgálati időszakra állnak rendelkezésre. Ezért nem lehet következtetéseket levonni arról, hogy a Kínai Népköztársaságból származó behozatal a teljes figyelembe vett időszak alatt a közösségi gazdasági ágazat árainál alacsonyabb áron valósult-e meg.
(72)
A vizsgálat továbbá megállapította, hogy jelentős árleszorítás történt a piacon. Ez az árleszorítás ugyanazon időszak alatt a fő nyersanyag-költségek erőteljes növekedése következtében káros volt, amint azt az ideiglenes rendelet (78) és (79) preambulumbekezdései is kifejtették. A fenti (70) preambulumbekezdésben említett, átvett észrevételekre tekintettel a nyersanyag-árak alakulását a figyelembe vett időszak során évekre bontva elemezték. Az ideiglenes rendelet (78) preambulumbekezdése említette, hogy a vinilacetát-monomer a polivinil-alkohol fő nyersanyaga. A polivinil-alkohol gyártási költségeinek körülbelül 65 %-át a vinilacetát-monomer teszi ki. Az alábbi táblázat bemutatja a vinilacetát-monomer egy tonna polivinil-alkoholra eső költségét a figyelembe vett időszak során:
Közösségi gazdasági ágazat
2003
2004
2005
VI
VAM egy tonna PVÁ-ra eső költsége
index
100
107
119
130
(73)
Ez az elemzés azt mutatta ki, hogy 2004-ben a nyersanyag költségekben történt növekedés mérsékelt volt e költségek 2005-ben, illetve a vizsgálati időszak alatt történt növekedésével összehasonlítva. A nyersanyag-árak ezen alakulására tekintettel, amit a vinilacetát-monomer költségek fenti alakulása szemléltet a legjobban, és amely nem igazodott szorosan a nyereségesség alakulásához, azt a következtetést lehet levonni, hogy a jövedelmezőség határozott visszaesését 2004-ben inkább a közösségi gazdasági ágazat eladási árainak 7 %-os csökkenése okozta, mint a nyersanyag költségek növekedése, amit az ideiglenes rendelet (79) preambulumbekezdése is megjelölt.
(74)
A fentieket követően a piaci részesedések 2004-es alakulását abszolút értékekben alaposabban megvizsgálták, és összevetették a 2003-as alakulásukkal annak megállapítására, hogy önmagában véve a dömpingelt behozatal jelentős hatással volt-e a kárra. Megállapították, hogy 2004-ben a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése 1 %-kal nőtt. Ugyanakkor a kínai behozatal a piaci részesedésének 16 %-át elvesztette. Az eredmény az lett, hogy 2004-ben a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése több mint négyszeresét tette ki a Kínai Népköztársaság piaci részesedésének. Ilyen körülmények között a döntő fontosságú 2004-es évben az árleszorítás valóban nehezen tulajdonítható a Kínai Népköztársaságból származó behozatalnak, mivel a behozatal mennyisége aránylag kicsi és erősen csökkenő volt.
(75)
A végleges közzétételt követően a közösségi gazdasági ágazat azzal érvelt, hogy még az alacsony piaci részesedés mellett is, a dömpingelt behozatal az üzletág természetéből adódóan súlyos zavarokat okozott a piacon. Állítása szerint a Bizottság azzal érvelt volna, hogy a polivinil-alkohol tőzsdeáru, és a piacon jegyzett legalacsonyabb ár nagy mértékben meghatározza a piaci árát, amelyhez más gyártóknak igazodniuk kell, amennyiben meg kívánják tartani a megrendeléseiket. Egyértelművé kell tenni, hogy a Bizottság a végleges közzétételi dokumentumban csak a panaszos követelését idézte, jóváhagyás nélkül. A panaszos továbbá azzal érvelt, hogy a KNK-ból származó behozatal közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt állítólagos hatását a közösségi gazdasági ágazat eladási árainak csökkenő tendenciája bizonyítja - miközben a fő nyersanyag, a vinilacetát-monomer árai felszöktek - a figyelembe vett időszak alatt. A közösségi gazdasági ágazat fenntartotta, hogy a dömpingelt behozatal erős árnyomása miatt nem volt olyan helyzetben, hogy a nyersanyag-árak növekedését áthárítsa a vevőire, ami a jövedelmezőség, a beruházások megtérülése és a pénzforgalom kifejezett csökkenéséhez vezetett.
(76)
Mindazonáltal a folyamatot részletesebben figyelembe véve úgy tűnik, hogy a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének jelentős romlása főképpen 2004-től a vizsgálati időszakig történt. 2003-ban, amikor a Kínai Népköztársaságból származó behozatalnak 11,3 % piaci részesedése volt, és az eladási árak nem tértek el nagyon az elkövetkező évek áraitól, a közösségi gazdasági ágazat kielégítően teljesített, kiváltképpen a jövedelmezőség szempontjából. Ezt az értékelést alátámasztja az, hogy még a közösségi gazdasági ágazat is úgy jellemezte (2002-t és) 2003-at, mint a „dömpingelt behozatal által a közösségi piacon történt jelentős behozatali térhódítás” előtti évet. Ezt igazolták a vizsgálat megállapításai és ezért az ideiglenes rendelet (131) preambulumbekezdésében a 2003-as évet valóban olyan évnek tekintették, amikor rendes versenyhelyzet állt fenn a közösségi piacon. Ezt egyik érdekelt fél sem támadta meg, és ez arra utal, hogy 2003-ban a kereskedelemben történt torzulások, amennyiben voltak ilyenek, korlátozott mértékűek voltak. Ezzel szemben 2004-ben, amikor a Kínai Népköztársaságból származó behozatal csökkent, miközben annak eladási ára meglehetősen stabil maradt, a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzete hirtelen jelentősen romlott.
(77)
A végleges közzétételt követően a közösségi gazdasági ágazat azt állította, hogy a Bizottság hibásan feltételezi azt, hogy a kár fő oka a dömpingelt behozatal. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság nem feltételezte, hogy a kár fő oka a dömpingelt behozatal. Az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése valójában azt írja elő, hogy „a közösségi gazdasági ágazatot érő hatást a (…) mennyiség- és/vagy árszint okozta, és hogy ez a hatás olyan mértékű, amely jelentősnek minősíthető (kiemelés a szerzőtől).”
(78)
A vizsgálat során megállapított tények további vizsgálata arra mutatott rá, hogy önmagában a dömpingelt behozatal hatással volt a közösségi gazdasági ágazat kárhelyzetére, de mivel a közösségi gazdasági ágazat növekedő piaci részesedéséhez viszonyítva általánosságban korlátozott piaci részesedést képvisel, és nincs egyértelmű időbeli összefüggés a dömpingelt behozatal és a közösségi gazdasági ágazat legjelentősebb kárhelyzete között, ez a hatás nem tekinthető jelentősnek.
(79)
A fenti vizsgálat alapján nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárra a dömpingelt behozatal olyan hatással lett volna, amely jelentősnek minősíthető.
2. Más tényezők hatásai
(80)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően, a Bizottság olyan információkhoz jutott, amelyek az USÁ-ból származó behozatal tekintetében az Eurostat adatok hiányosságaira utaltak. Az USA kiviteli adatbázisából és más forrásokból származó kiviteli adatokkal összehasonlítva a bejelentett mennyiségek túl kicsinek tűntek. Az erre a behozatalra vonatkozó adatokat ezért módosítani kellett, és azt találták a legmegfelelőbbnek, hogy az USA kiviteli adatbázisából származó adatokkal helyettesítsék azokat, az értékeket pedig euróra átszámították, és ennek megfelelően CIF közösségi határparitás szintjére kiigazították. 2003-ban a KNK-ból származó felülvizsgált behozatali mennyiségnek a kiszámított közösségi felhasználásra gyakorolt hatása abban az évben más országok piaci részesedésére is kihatott. Az ideiglenes rendelet (97) preambulumbekezdésében található táblázatok ezért a következőképpen módosulnak:
Más harmadik országokból származó behozatal (mennyiség)
Behozatal (tonnában)
2003
2004
2005
VI
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Index (2003 = 100)
100
135
130
133
Japán
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003 = 100)
100
86
93
103
Tajvan (tartományok)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003 = 100)
100
118
88
83
Más harmadik országokból származó behozatal (átlagár)
Átlagár (EUR)
2003
2004
2005
VI
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Index (2003 = 100)
100
102
111
108
Japán
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003 = 100)
100
80
96
101
Tajvan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003 = 100)
100
100
108
108
Piaci részesedés
Piaci részesedés (%)
2003
2004
2005
VI
USA %
13,8
17,3
15,5
15,8
Japán %
9,5
7,6
7,6
8,5
Tajvan (index)
100
109
76
71
(81)
Az ideiglenes rendelettel összehasonlítva, a fő különbség az USÁ-ból származó behozatal mennyiségében és az e behozatal alakulásában megfigyelhető tendenciákban tapasztalható. A figyelembe vett időszak során, a polivinil-alkoholnak csak az USÁ-ból történő behozatalában csekély mértékű növekedés volt valóban megfigyelhető, azaz a piaci részesedés 2 százalékponttal nőtt, jóllehet az ideiglenes rendeletben hibásan azt a következtetést vonták le, hogy ezalatt az időszak alatt megduplázódott. Továbbá e behozatal CIF közösségi határparitáson számított árai általában véve magasabbnak tűntek - a vizsgálati időszak során 4,3 %-kal magasabbnak - mint az ideiglenes megállapítások szerinti árak. Az ideiglenes rendelet (98) bekezdésében összefoglalt, az erre a behozatalra vonatkozó többi következtetés érvényes maradt.
(82)
Az ideiglenes rendelet (97) és (99) preambulumbekezdésére hivatkozva több érdekelt fél komoly kétségeket fejezett ki a japán behozatalra vonatkozó Eurostat árak megbízhatóságával kapcsolatban, mivel e behozatal átlagos egységárai jelentősen magasabbak voltak, mint a más forrásból származó polivinil-alkohol egységárai. Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a magas átlagos eladási ár adódhat más drágább termékek, mint például polivinil-butirál hibás beszámításából is. Ebben a vonatkozásban fontos hangsúlyozni, hogy ezeket az adatokat részletesen megvizsgálták, és az elemzés alapján az, az ideiglenes rendelet (99) preambulumbekezdésében is ismertetett következtetés került levonásra, hogy a japán behozatal nem járulhatott hozzá ahhoz a kedvezőtlen tendenciához az ár alakulásában, ami a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének súlyos romlásához vezetett. A teljesség és a tisztánlátás érdekében ezen elemzés összefoglalója következik.
(83)
A Japánból származó behozatallal kapcsolatos Eurostat adatok további vizsgálata megerősítette, hogy azok nem tartalmaztak a polivinil-alkoholon kívül más terméket, és így az adatok nem inflálódtak drágább termékek miatt. Továbbá, amint a panaszban is jelezték, a japán polivinil-alkohol behozatal tartalmazott bizonyos korlátozott mennyiségben olyan polivinil-alkoholt, amely nem a hasonló termék volt, valószínűleg jelentősen magasabb egységáron. A japán behozatal esetében a statisztikai adatok alapján kiszámított átlagos értékben az egyéb polivinil-alkohol minőségek árra való hatása nem semlegesíthető, mivel ezek az adatok nem tesznek különbséget a hasonló termék és az egyéb polivinil-alkohol minőségek között. Azonban az ilyen jellegű behozatal hozzávetőleges mennyiségét figyelembe véve, a panaszban szereplő adatok alapján, és a vizsgálati időszak alatt a teljes japán polivinil-alkohol behozatalra kiszámított átlagárra tekintettel megállapítható, hogy a termékkörbe nem tartozó polivinil-alkohol minőségek kizárása nagyon valószínűtlen, hogy a hasonló termék olyan CIF közösségi határparitáson számított átlagárát eredményezné, amely a vizsgálati időszak során a közösségi eladási árszintnél alacsonyabb árat jelentett volna. Továbbá a vizsgálati időszak során a japán behozatal kb. 25 %-át igazolni lehetett, és a behozatal e részébe a termékkörbe tartozó polivinil-alkohol minőségek tartoztak. Ezek az értékesítések kapcsolt feleknek történtek, vagyis elszámolóárakon, és megállapításra került, hogy a Közösségben az első független vevőknek történt eladások viszonteladási árai átlagosan 8-10 %-kal voltak magasabbak, mint a közösségi gazdasági ágazat által elért árak. Ennélfogva azt a következtetést vonták le és tartják fenn, hogy nincs arra utaló jel, amely szerint a polivinil-alkohol japán behozatalát a vizsgálati időszak alatt a közösségi gazdasági ágazat árai alatt kínálták volna, és ezért a japán behozatal nem tekinthető a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz hozzájáruló tényezőnek.
(84)
Több érdekelt fél azt is vitatta, hogy a japán behozatal erős piaci részesedését hogyan voltak képesek fenntartani ilyen magas árakkal, ha a közösségi piacon heves árverseny dúlt. Ebben a vonatkozásban először is meg kell jegyezni, hogy a fenti (83) preambulumbekezdés is említi, hogy a polivinil-alkohol drágább és egyéb minőségeinek bevonása miatt az Eurostatnak a japán importárakra vonatkozó átlagértékei egészen biztosan inflálódtak. Azon ellenőrzött adatok alapján, amelyek a japán behozatal kb. 25 %-ára vonatkoznak, az első független közösségi vevő felé irányuló behozatal átlagárai inkább 8-10 %-kal tűnnek a közösségi gazdasági ágazat árainál magasabbnak. Ez nem azonos minőségek pontos összehasonlításának az eredménye, hanem inkább a japán behozatal egy részének az átlagos eladási ára és a közösségi gazdasági ágazat által elért ár közötti valószínű és megközelítő árkülönbözet. Ezen az alapon a japán importárak elemzésének eredménye nem mond ellent annak a következtetésnek, hogy a piaci árak a Közösségben valóban nyomottak voltak, és az érvelés elutasításra került.
(85)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a tajvani behozatal mennyisége 2003-tól 2006-ig nőtt, ellentétben a Bizottságnak a piaci részesedésben történt csökkenésre vonatkozó megállapításaival, illetve, hogy e behozatal átlagára kisebb mértékben nőtt, mint ahogy azt a Bizottság megállapította. Ez az állítás az Eurostat adatainak elemzésén alapult. Ebben a vonatkozásban szükséges megjegyezni, amint az ideiglenes rendelet (100) preambulumbekezdése is említi, hogy az egyetlen tajvani gyártó tényleges adatait használták fel, mivel az teljes mértékben együttműködött a vizsgálat során. Ezek az ellenőrzött adatok megbízhatóbbnak tekinthetők, mint az Eurostat adatai, kiváltképpen mivel ez a gyártó a teljes figyelembe vett időszak során jelentős mennyiségben értékesített olyan polivinil-alkoholt is, amely az ex 3905 30 00 KN-kód alá tartozott, de nem tartozott a termékkörbe. Ezen érdekelt fél állítását ezért el kellett utasítani.
(86)
Egy másik érdekelt fél azt állította az amerikai importárakra vonatkozó bizottsági elemzés kapcsán, hogy a tajvani behozatal hozzájárulhatott az árleszorításhoz a Közösség piacán. Állítása szerint az első független vevőknek történő eladások átlag árainak kiszámítása céljából a Bizottság kiigazította az USÁ-ból származó behozatalra vonatkozó Eurostat árakat, amelyek már így is a tajvani áraknál magasabbak voltak, és így felfelé kiigazítva ezek az árak azonos általános szinten álltak a közösségi gazdasági ágazat áraival. Következésképpen a tajvani árak, amelyek nem igényeltek semmilyen kiigazítást, a közösségi gazdasági ágazat árait alulkínálták volna, és hozzájárultak volna a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz.
(87)
Ezt az állítást el kellett utasítani. Valójában az ideiglenes rendelet (97) és (100) preambulumbekezdésében a tajvani importárak CIF közösségi határparitáson számított árszintek. Az alákínálásra vonatkozó számítások céljából az árakat többféleképpen kiigazították (importvám, behozatalt követő költségek, kereskedelmi forgalom szintje). Ebben az esetben a kereskedelmi forgalom szintjével kapcsolatos kiigazítás jelentős volt, mivel jóformán minden értékesítés közösségi kereskedőkön/forgalmazókon keresztül történt. Az ezt követő alákínálási számítások így elvégezhetőek voltak a termékkódok szintjén, ami nagyon pontos adatokat eredményezett és valóban nem mutatott ki alákínálást.
(88)
Több érdekelt fél azt állította, hogy a jövedelmezőség csökkenését saját maga a közösségi gazdasági ágazat okozta. Ezt azért állították, mert 2004-ben többlet termelési kapacitás létrehozása miatt a közösségi gazdasági ágazat jelentős további előállított polivinil-alkohol mennyiséggel szembesült, amelyet el kellett adnia. A felek azzal érveltek, hogy maga a panaszos ezért az összes többi polivinil-alkohol gyártót alákínáló erőszakos politikát folytatott azzal a céllal, hogy maximalizálja értékesített mennyiségét, és kizárjon más versenytársakat a piacról. A felek szerint ez megmagyarázná a polivinil-alkohol árak csökkenését a figyelembe vett időszak során. Úgy vélték, hogy a kínai gyártók inkább árkövetők, és nem ármeghatározók voltak.
(89)
Ezen érvelés tekintetében a vizsgálat valóban kimutatta, hogy a közösségi gazdasági ágazat által eszközölt, a termelési kapacitás növelését célzó beruházások lehetővé tették a közösségi gazdasági ágazat számára, hogy jelentős további mennyiséget értékesítsenek a Közösség piacán. Ez a tény egyrészről azt bizonyítja, hogy a piac várható növekedése szempontjából ez a beruházási döntés hatékony és eredményes döntés volt. A fenti (51)-(53) preambulumbekezdésben is kifejtésre került, hogy a figyelembe vett időszak alatt a polivinil-alkohol felhasználás a Közösség piacán erőteljesen nőtt, és, hogy ez összességében növekvő eladásokhoz vezetett. Továbbá, a vizsgálati időszakot követő (2006 júliusától 2007 szeptemberéig terjedő) időszak - közösségi felhasználásra és értékesítésekre vonatkozó, a vizsgálat alá vont felek által szolgáltatott adatokon, illetve az Eurostat adatain alapuló - adatainak elemzése megerősítette, hogy a felhasználás jelentősen nőtt, valamint, hogy a közösségi gazdasági ágazat az értékesítései mennyiségét 10 %-kal tovább növelte.
(90)
Ugyanakkor azonban a vizsgálat megállapította, hogy a polivinil-alkohol üzemeknek folyamatosan kell termelniük ahhoz, hogy maximalizálják a hatékonyságukat. Ez az eset állt fenn a közösségi gazdasági ágazat esetében is. A vizsgálat rámutatott, hogy a 2004-től 2006-ig történt kapacitásbővítések miatt a termelési mennyiségek 2004-től valóban jelentősen nőttek. A közösségi gazdasági ágazat a végleges közzétételt követően azzal érvelt, hogy a további polivinilalkohol-gyártósor csak 2005-től állt rendelkezésre, így 2004-ben nem volt további kapacitás. A vizsgálat azonban kimutatta, hogy 2004 során 2003-hoz képest a termelési kapacitás 7 %-kal volt nagyobb. Ezzel egyidőben a közösségi gazdasági ágazat az eladási árait 7 %-kal csökkentette, majd 2005-ben, amikor a termelési kapacitás elérte a 2003-as kapacitás 129 %-át, az árak még mindig 5 %-kal a 2003-as szint alatt voltak, a fenti (72) preambulumbekezdésben is említett erőteljesen növekvő nyersanyag költségek ellenére (vinilacetát-monomer esetében + 19 %). Ezzel egyidejűleg a közösségi gazdasági ágazat az általa független vevőknek értékesített mennyiséget 12 %-kal növelte, majd ezeket az értékesítéseket további 10 százalékponttal növelte 2005-ben. Ezek alapján úgy tűnik, hogy a közösségi gazdasági ágazat értékesítési árai és a gyártott polivinil-alkohol mennyisége összefüggésben állhat.
(91)
Két érdekelt fél azzal érvelt, hogy a termelési kapacitásba történt beruházások okozták a fő pénzügyi mutatók kedvezőtlen alakulását, mivel azok költsége lehúzta a közösségi gazdasági ágazat jövedelmezőségét. Ebben a vonatkozásban a vizsgálat azt állapította meg, és az ideiglenes rendelet (103) bekezdése le is szögezte, hogy a termelési kapacitás bővítésével kapcsolatos költségeket azonosítani lehetett, és azok nem befolyásolták jelentősen a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének alakulásában megfigyelt súlyos, kedvezőtlen tendenciát. Azt az állítást, hogy ezek a költségek okozták a közösségi gazdasági ágazat legfontosabb pénzügyi mutatóinak jelentős romlását, el kell utasítani.
(92)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a kötött felhasználást szolgáló eladások árazása kedvezőtlenül befolyásolta a panaszos jövedelmezőségi adatait. Ebből a szempontból meg kell jegyezni, hogy a kapcsolt feleknek történt polivinil-alkohol értékesítéseket alaposan ellenőrizték. Először is, ezek az értékesítések elkülönültek a nem kapcsolt feleknek történt értékesítésektől. Ezért az ideiglenes rendelet (84) és (85) preambulumbekezdésében közölt pénzügyi mutatók nem tartalmazzák ezeket a (84) preambulumbekezdés által is kifejezetten megemlített értékesítéseket. Másodszor, a kötött felhasználást szolgáló eladások ellenőrzése kimutatta, hogy ezen eladások árazása, ami a vizsgálati időszak során a közösségi gazdasági ágazat összes értékesítésének kevesebb, mint 20 %-át jelentette, nem volt kedvezőtlen hatással a közösségi gazdasági ágazat jelentésben foglalt eredményeire a nem kapcsolt feleknek történt polivinil-alkohol értékesítések kapcsán. Ezért az állítást elutasították.
(93)
Egy másik érdekelt fél az állította, hogy a figyelembe vett időszak első éveiben az állítólag nyomott német építőipari piac okozta a közösségi gazdasági ágazat fő pénzügyi mutatóinak kedvezőtlen alakulását. Ennek alátámasztására azonban nem nyújtottak be bizonyítékot, és a statisztikai adatok egyértelműen kimutatják a polivinil-alkohol felhasználás növekvő tendenciáját, valamint a polivinil-butirál még erősebb felhasználási tendenciát. Az érvelést ezért el kellett utasítani.
(94)
A végleges közzétételt követően a közösségi gazdasági ágazat azt állította, hogy 2003-ra és 2004-re összpontosítva 2004-től 2006-ig az okozati összefüggéseket nem elemezték eléggé. Ezzel összefüggésben elsőként meg kell jegyezni, hogy 2003 és 2004 a figyelembe vett időszak első két éve, ezért semmiképpen sem lehet az időszakot „idejétmúltnak” tekinteni. Továbbá az ideiglenes rendelet (91) preambulumbekezdésében összegzettek szerint a kárra utaló mutatók csoportja pénzügyi mutatókat takar, míg a legtöbb egyéb mutató pozitív tendenciákat mutat. Ilyen helyzetben teljesen ésszerű, hogy a vizsgáló hatóság nagyobb figyelmet szentel arra az időszakra, amikor a pénzügyi mutatók a legnagyobb mértékben romlottak, vagyis 2004-re, amikor is a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége 62 %-kal csökkent, a befektetés megtérülése 83 %-kal csökkent, és pénzforgalma 45 %-kal csökkent. Végül ahogy a fenti (70)-(93) preambulumbekezdés mutatja, az okozati összefüggések elemzése vélhetően nem csak 2003-ra és 2004-re korlátozódik, hanem a teljes figyelembe vett időszakra kiterjed, azaz 2003-tól a vizsgálati időszak végéig (2006. szeptember). Az állítást ezért elutasították.
3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(95)
Következésképpen az ideiglenes intézkedések elrendelését követően érkezett észrevételekben kezdeményezett kiegészítő elemzések alapján nem lehet megerősíteni, hogy a dömpingelt behozatal jelentős hatással lett volna a közösségi gazdasági ágazat kárára. Mivel i. a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatal piaci részesedése aránylag korlátozott volt, és csak csekély mértékben nőtt (11,3 %-ról 12,9 %-ra), illetve a közösségi gazdasági ágazat értékesítéseinek sokkal jelentősebb volt és növekedett a piaci részesedése (a vizsgálati időszak alatt több mint a Kínai Népköztársaság piaci részesedésének háromszorosa), valamint ii. a Kínai Népköztársaságból származó behozatallal korlátozottan, még ha nem is elhanyagolható mértékben gyakoroltak alákínálást, azt a következtetést lehet levonni, hogy a Közösség piacán a növekvő nyersanyag árak ellenére fennálló alacsony árak, amelyek a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz jelentősen hozzájárultak, nem tulajdoníthatóak a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatalnak. Az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése és 3. cikkének (7) bekezdése értelmében az okozati összefüggés a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatal és a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár között ezért nem állapítható meg kellőképpen.
G. KÖVETKEZTETÉS
(96)
Az eljárást ezért meg kell szüntetni, mivel Tajvan számára megállapított dömpingkülönbözet kevesebb mint 2 %, illetve mert a Kínai Népköztársaságból származó behozatal vonatkozásában a dömping és a kár közötti egyértelmű okozati kapcsolat bizonyítéka nem mutatható ki,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A rendszerint ex 3905 30 00 KN-kóddal bejelentett, a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó, legalább 3 mPas, de legfeljebb 61 mPas viszkozitású (4 %-os oldatban mérve), illetve legalább 84,0 mol %, de legfeljebb 99,9 mol % hidrolízisfokú homopolimer polimerizációval képzett kopolimer polivinil-alkohol behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárást megszüntetik.
2. cikk
Az 1069/2007/EK bizottsági rendelet értelmében a rendszerint ex 3905 30 00 KN-kóddal bejelentett (TARIC-kód 3905300020), a Kínai Népköztársaságból származó, legalább 3 mPas, de legfeljebb 61 mPas viszkozitású (4 %-os oldatban mérve), illetve legalább 84,0 mol %, de legfeljebb 99,9 mol % hidrolízisfokú polivinil-alkohol homopolimer gyanta behozatalára kirótt ideiglenes dömpingellenes vám által biztosított összegeket felszabadítják.
3. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2008. március 17-én.