RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1636/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2075/92 om den fælles markedsordning for råtobak
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (3), skal Kommissionen forelægge forslag om præmieordningen og kvoteordningen for den fælles markedsordning for råtobak;
(2) den nuværende markedssituation for råtobak er kendetegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efterspørgslen, hvilket i vidt omfang skyldes EF-produktionens manglende kvalitet; denne situation nødvendiggør, at der gennemføres en grundlæggende reform af sektoren, der kan gøre det muligt at forbedre dens økonomiske situation; denne reform går ud på, at EF-støtten skal gøres afhængig af produktionens kvalitet, at kvoteordningen skal smidiggøres og forenkles, at kontrollen skal udbygges, og at der skal tages større hensyn til folkesundheden og miljøet;
(3) der bør foretages en forhøjelse af præmien til flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der dyrkes i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig; Rådet nedsætter garantitærsklerne for disse medlemsstater efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for at sikre at budgetneutraliteten opretholdes;
(4) for at tilskynde til en forbedring af kvaliteten og en forøgelse af værdien af EF-produktionen, samtidig med at producenterne sikres indkomststøtte, bør udbetalingen af en del af præmien gøres afhængig af tobaksproduktionens værdi; omfanget af denne graduering kan variere afhængigt af sorterne og de medlemsstater, hvor tobakken dyrkes; hvis gradueringen skal være effektiv, må den ledsages af en udsvingsmargen; der bør fastsættes en overgangsperiode i betragtning af omfanget af ændringerne; denne ordning bør gennemføres i producentsammenslutningerne, idet det gøres muligt at sammenligne den markedspris, hver enkelt producent opnår;
(5) det er nødvendigt at udbygge kontrollen inden for tobakssektoren, at præcisere definitionen af begreberne »producent«, »virksomhed, som foretager den første forarbejdning« og »første tobaksforarbejdning« og at give kontrolorganerne adgang til alle oplysninger, som er relevante for udførelsen af deres opgaver;
(6) der bør indføres en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, således at tobakspriserne i kontrakterne bedst muligt kommer til at afspejle markedsvilkårene; denne ordning bør gøres frivillig for medlemsstaterne under hensyntagen til de forskellige strukturer;
(7) forarbejdningsvirksomheden spiller gennem sin deltagelse i fastsættelsen af købsprisen på den leverede tobak en central rolle i fastsættelsen af niveauet for den præmie, der skal udbetales til hver enkelt producent; den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, nyder indirekte godt af EF-støtten, når den køber et subventioneret produkt; de nationale myndigheder bør kunne tage passende forholdsregler over for de forarbejdningsvirksomheder, der ikke overholder EF-lovgivningen; til dette formål bør der indføres en ordning for godkendelse af virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som kan undertegne dyrkningskontrakter; godkendelsen bør inddrages, hvis de gældende bestemmelser ikke overholdes;
(8) for at forenkle administrationen i sektoren bør producentsammenslutningen stå for udbetalingen af den variable del af præmien til producenterne samt fordele produktionskvoterne mellem sine medlemmer;
(9) det bør være muligt at overføre produktionskvoter mellem producenter for at forbedre produktionsstrukturerne; endvidere bør der indføres et system for opkøb af kvoter, som vil kunne være til gavn for de producenter, som ønsker at forlade sektoren, og som ikke kan finde købere til deres egne kvoter;
(10) det er nødvendigt at sikre, at der tages hensyn til folkesundheden og miljøet; til dette formål bør der ske en fordobling af det præmiebeløb, der tilbageholdes til finansiering af fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for råtobak; særstøtten bør også anvendes til ikke blot at hjælpe producentsammenslutningerne med at varetage de nye forvaltningsopgaver, der påhviler dem, men også til finansiering af foranstaltninger til beskyttelse af miljøet -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 2075/92 ændres således:
1) Artikel 3, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. Fra 1999-høsten anvendes der en præmieordning med et præmiebeløb for alle tobakssorter i samme gruppe.
2. Der ydes dog et tillægsbeløb for flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig. Beløbet er lig med 65 % af differencen mellem den præmie, der ydes for disse tobakssorter i henhold til stk. 1, og præmien for 1992-høsten.«
2) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
1. Præmien omfatter et fast beløb, et variabelt beløb og en særstøtte.
2. Det variable præmiebeløb udgør mellem 30 og 45 % af den samlede præmie. Den variable del indføres gradvis indtil 2001-høsten. Den variable del kan inden for dette interval afpasses efter sortsgruppe og medlemsstat.
3. Det faste præmiebeløb udbetales enten til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen, eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
4. Det variable præmiebeløb udbetales til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen afhængigt af den købspris, som den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, har betalt for sin individuelle produktion.
5. Der ydes en særstøtte til producentsammenslutningen på højst 2 % af den samlede præmie.«
3) Artikel 6 og 7 affattes således:
»Artikel 6
1. Dyrkningskontrakten indgås mellem på den ene side en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, og på den anden side en producentsammenslutning eller en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning.
2. I denne forordning forstås ved:
- »producent«: en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning, en individuel producent, der er medlem af en sammenslutning, og en producentsammenslutning, som leverer sin produktion af råtobak til en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, inden for rammerne af en dyrkningskontrakt
- »virksomhed, som foretager den første forarbejdning«: enhver godkendt fysisk eller juridisk person, som foretager den første tobaksforarbejdning, og som på egne vegne og for egen regning driver en eller flere virksomheder, der foretager den første forarbejdning af råtobak med installationer og udstyr, der er egnet til dette formål
- »første tobaksforarbejdning«: forarbejdning af råtobak, som en producent har leveret, til et stabilt produkt, der kan oplagres og pakkes i ensartede baller, og som har en kvalitet, der opfylder de endelige brugeres (fabrikkernes) krav.
3. Dyrkningskontrakten skal mindst omfatte følgende:
- en forpligtelse indgået af den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, til at betale producenten den købspris, der svarer til kvalitetssorteringen
- en forpligtelse indgået af producenten til at levere forarbejdningsvirksomheden råtobak, der opfylder de kontraktlige kvalitetskrav.
4. Medlemsstatens kompetente organ udbetaler, når det har fået forelagt et bevis på, at tobakken er leveret, og det i stk. 3, første led, omhandlede beløb er udbetalt:
- det faste præmiebeløb til producentsammenslutningen eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning
- det variable præmiebeløb og særstøtten til producentsammenslutningen.
Imidlertid kan præmien i en overgangsperiode på højst to høster udbetales gennem den virksomhed, som foretager den første forarbejdning.
5. Medlemsstaten kan, såfremt dens strukturer taler for det, anvende en ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne; ordningen skal omfatte alle de i stk. 1 omhandlede kontrakter, der er indgået inden begyndelsen af leveringen af tobakken.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. følgende:
- afgrænsning af produktionsområderne for hver sort
- de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde
- dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indgåelse
- eventuelt krav om en sikkerhed, som producenten skal stille, samt betingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse, hvis der ansøges om forskud
- fastsættelsen af den variable præmie
- de særlige betingelser for ydelse af præmien, hvis dyrkningskontrakten indgås med en producentsammenslutning
- de foranstaltninger, der skal træffes, hvis producenten eller den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, ikke opfylder de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til retsforskrifter
- iværksættelsen af den ordning, hvorefter der bydes på dyrkningskontrakterne, herunder første købers mulighed for at dække eventuelle bud.«
4) Artikel 8-14 affattes således:
»Artikel 8
Der fastsættes en samlet og maksimal garantitærskel for Fællesskabet på 350 600 tons råtobak i blade pr. høst.
Inden for denne tærskelmængde fastsætter Rådet for tre på hinanden følgende høster efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, særlige garantitærskler for de enkelte sortsgrupper.
Artikel 9
1. For at sikre, at garantitærsklerne overholdes, indføres der en ordning med produktionskvoter.
2. Rådet fordeler efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for tre på hinanden følgende høster de mængder, der er til rådighed for hver sortsgruppe, mellem producentmedlemsstaterne.
3. På grundlag af de mængder, der er fastsat i medfør af stk. 2, jf. dog stk. 4 og 5, fordeler medlemsstaterne produktionskvoterne mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og producentsammenslutningerne i forhold til gennemsnittet af de mængder, som hver enkelt producent har leveret til forarbejdning i de tre år, der går forud for året for den seneste høst, opdelt efter sortsgruppe.
4. Medlemsstaterne kan inden udløbet af fristen for dyrkningskontrakternes indgåelse opnå tilladelse til at overføre garantitærskelmængder, jf. stk. 3, til en anden sortsgruppe.
Medmindre stk. 3 anvendes, giver en nedsættelse af garantitærskelmængden på en ton for en sortsgruppe anledning til en forhøjelse på højst en ton for en anden sortsgruppe.
Overførslen af garantitærskelmængder fra en sortsgruppe til en anden kan ikke medføre yderligere udgifter for EUGFL.
De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 23.
5. Der oprettes en national kvotereserve, for hvilken reglerne for anvendelsen fastsættes efter proceduren i artikel 23.
Artikel 10
1. Der kan ikke ydes nogen præmie for mængder, som ligger ud over producentens kvote.
2. Uanset stk. 1 kan en producent for hver sortsgruppe levere sin overskudsproduktion, dog højst 10 % af sin kvote, idet dette overskud kan nyde godt af præmien for den efterfølgende høst, hvis den pågældende i forbindelse med den efterfølgende høst nedsætter sin produktion tilsvarende, således at de sammenlagte kvoter for de pågældende to høster ikke overskrides.
3. Medlemsstaterne skal have nøjagtige oplysninger om alle de individuelle producenters produktion, således at der i givet fald kan tildeles dem produktionskvoter.
4. Inden for den enkelte producentmedlemsstat kan der overdrages produktionskvoter mellem individuelle producenter.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.
AFSNIT III
Omstilling af produktionen
Artikel 12
Særstøtten, jf. artikel 4a, udbetales til producentsammenslutningen med henblik på at forbedre hensynet til miljøet, bidrage til at fremme kvaliteten af dens produktion og styrke dens forvaltning samt for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes inden for sammenslutningen.
Artikel 13
1. Der oprettes en fællesskabsfond for tobak, som finansieres ved en tilbageholdelse i præmien på 2 %.
2. Fonden finansierer foranstaltninger på bl.a. følgende områder:
a) bekæmpelse af tobaksrygning, herunder information af offentligheden om de farer, der er knyttet til tobaksforbrug
b) - forskning vedrørende dyrkning af råtobak, bl.a. for at skabe eller udvikle sorter og dyrkningsmetoder, som er mindre sundhedsskadelige og bedre tilpasset markedsforholdene, og fremme hensynet til miljøet
- indførelse eller udvikling af alternative anvendelsesmuligheder for råtobak
c) undersøgelser af, hvilke muligheder producenter af råtobak har for at omstille sig til andre afgrøder eller andre former for erhvervsvirksomhed
d) formidling af de resultater, der er opnået på de i litra a), b) og c) nævnte områder, til de nationale myndigheder og de berørte sektorer.
Artikel 14
1. For at lette omstillingen for producenter, der på individuel basis frivilligt beslutter at forlade sektoren, indføres der et program for opkøb af kvoter med en tilsvarende nedsættelse af de garantitærskler, der er omhandlet i artikel 8.
2. Der kan inden for rammerne af Fællesskabets strukturpolitik iværksættes strukturelle udviklingsprogrammer i landdistrikter for at muliggøre omstillingen i vanskeligt stillede tobaksområder til andre former for erhvervsvirksomhed.«
5) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 14a
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23. Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl.a. regler for:
- fastsættelsen af særstøttens størrelse
- fastlæggelsen af, hvilke producentsammenslutninger der kan modtage særstøtte
- betingelserne for anerkendelse af sammenslutninger
- særstøttens anvendelse, navnlig vedrørende en hensigtsmæssig fordeling af ressourcerne mellem de mål, der er fastsat i artikel 12, stk. 1
- fastsættelsen af prisniveauet for opkøb af kvoter, som ikke må tilskynde alt for mange producenter til at forlade sektoren
- afgrænsning efter indstilling fra en medlemsstat af følsomme produktionsområder og/eller sortsgrupper af høj kvalitet, der skal friholdes for kvoteopkøb, hvilket ikke må berøre mere end 25 % af garantitærsklen for den pågældende medlemsstat
- fastsættelsen af en periode på højst fire måneder fra tidspunktet for den enkelte producents tilkendegivelse af ønsket om at afhænde sin kvote og det faktiske opkøb; i løbet af denne periode bekendtgør medlemsstaten, at kvoten er udbudt til salg, således at andre producenter har mulighed for at købe kvoten, før den opkøbes.«
6) Titlen på afsnit V affattes således:
»AFSNIT V
Kontrolforanstaltninger«.
7) Artikel 17 affattes således:
»Artikel 17
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at kontrollere og sikre, at fællesskabsbestemmelserne for råtobak overholdes.
2. Medlemsstaterne fastsætter et godkendelsessystem for de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som har tilladelse til at undertegne dyrkningskontrakter.
3. En medlemsstat inddrager forarbejdningsvirksomhedens godkendelse, såfremt virksomheden forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed ikke overholder fællesskabsbestemmelserne i sektoren for råtobak.
4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrolorganerne kan kontrollere, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, herunder at de:
- har adgang til de installationer, som anvendes til produktion og forarbejdning
- kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet, lagrene hos de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter
- kan opnå enhver relevant oplysning, bl.a. for at kontrollere, at den leverede tobak reelt er blevet forarbejdet
- råder over de nøjagtige data vedrørende mængde og købspris for alle de individuelle producenters produktion
- kontrollerer tobakskvaliteten og forarbejdningsvirksomhedens betaling af en købspris til den individuelle producent
- hvert år kontrollerer de enkelte producenters tobaksarealer.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23.«
8) Efter artikel 17 indsættes følgende titel på afsnit VI:
»AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser og overgangsbestemmelser«
9) Artikel 20 affattes således:
»Artikel 20
I tilfælde af uforudsete begivenheder på markedet kan der træffes ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger efter proceduren i artikel 23. Disse foranstaltninger kan kun træffes, hvis og så længe de er absolut nødvendige for at støtte markedet.«
10) Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret.«
11) Som artikel 27, andet afsnit, indsættes følgende:
»Hvis det er nødvendigt at indføre overgangsforanstaltninger for at lette anvendelsen af de ændringer til nærværende forordning, der er foretaget ved forordning (EF) nr. 1638/98 (*), vedtages de efter proceduren i artikel 23.
(*) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 23.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra 1999-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998.
A Tanács 1636/98/EK rendelete
(1998. július 20.)
a nyersdohány piacának közös szervezéséről szóló 2075/92/EGK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 42. és 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
(1) mivel a 2075/92/EGK rendelet [3] 26. cikke előírja a Bizottságnak, hogy javaslatokat terjesszen elő a nyersdohány piacának szervezésére irányadó jövedelemtámogatásra és kvótákra vonatkozó intézkedésekről;
(2) mivel a jelenlegi piaci helyzetet a kínálat és kereslet eltérése jellemzi, nagyrészt a közösségi termelés gyenge minősége miatt; mivel ebben a helyzetben az ágazat alapvető reformjára van szükség az ágazat gazdasági helyzetének javítása érdekében; mivel az ilyen reformnak magában kell foglalnia a közösségi támogatás változtathatóságát a termékminőséggel összhangban, a kvóták megállapítása során a nagyobb rugalmasságot és egyszerűséget, a szigorúbb ellenőrzési eljárásokat és a közegészségügyi és környezetvédelmi követelmények fokozottabb figyelembevételét;
(3) mivel növelni kell a Belgiumban, Németországban, Franciaországban és Ausztriában termesztett mesterséges hővel szárított, természetes úton szárított világos, valamint természetes úton szárított sötét dohányokra vonatkozó jövedelemtámogatást; mivel a Tanács a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően csökkenti e tagállamok garanciaküszöb-értékeit, hogy biztosítsa a költségvetés semlegességének fenntartását;
(4) mivel a közösségi termelés minősége és értéke javításának ösztönzése érdekében, valamint egyidejűleg a jövedelemkiegészítés termelők részére történő biztosítása érdekében a jövedelemtámogatás egy része kifizetésének a megtermelt dohány értékéhez kell kötődnie; mivel e differenciálás mértéke fajtánként és dohánytermesztő tagállamonként változhat; mivel a hatékonyság megköveteli, hogy a differenciálás egy meghatározott tartományon belül érvényesüljön; mivel tekintettel a bevezetett változások nagyságára egy átmeneti időszakot kell meghatározni; mivel ezt a rendszert a termelői csoportokon belül kell létrehozni, lehetővé téve az egyéni termelők által megszerzett piaci árak összehasonlítását;
(5) mivel alapvető fontosságú az ellenőrzési eljárások érvényesítése a dohányágazatban; mivel pontosítani kell a "termelő", "elsődleges feldolgozó" és "elsődleges feldolgozás" fogalmának meghatározását, és az ellenőrző ügynökségek számára lehetővé kell tenni, hogy hozzáférjenek a feladataik ellátásához szükséges valamennyi információhoz;
(6) mivel létre kell hozni a termeltetési szerződések versenyeztetési rendszerét, hogy a dohányra vonatkozó szerződéses árak a valóságban is tükrözzék a piaci feltételeket; mivel ennek a rendszernek a tagállamok számára választhatónak kell lennie, hogy figyelembe lehessen venni eltérő struktúráikat;
(7) mivel a feldolgozó azzal, hogy részt vesz a leszállított dohány vételárának meghatározásában, központi szerepet játszik az egyéni termelőknek kifizetendő jövedelemtámogatás meghatározásában; mivel az elsődleges feldolgozók közvetve hasznot húznak a közösségi támogatásból azzal, hogy támogatott terméket szereznek meg; mivel a nemzeti hatóságoknak lehetővé kell tenni a megfelelő intézkedések megtételét azokkal az elsődleges feldolgozókkal szemben, akik nem tartják be a közösségi szabályokat; mivel ezért engedélyezési eljárást kell bevezetni az elsődleges feldolgozókra, akik a termeltetési szerződést aláírják, mely engedélyt a közösségi szabályok megsértése esetén vissza kell vonni;
(8) mivel az ágazat irányításának egyszerűsítése érdekében a termelői csoportokat kell felelőssé tenni a jövedelemtámogatás változó részének a termelők részére történő megfizetéséért és a termelési kvótáknak a tagjaik közötti felosztásáért;
(9) mivel lehetővé kell tenni a termelési kvótáknak a termelők közötti átruházását a termelési struktúrák javítása érdekében; mivel egy kvóta-visszavásárlási rendszert kell bevezetni azoknak a termelőknek a megsegítésére, akik ki akarnak lépni az ágazatból, de nem találnak vevőt kvótáikra;
(10) mivel megfelelő módon figyelembe kell venni a közegészség és a környezetvédelem követelményeit; mivel ezért a Közösség dohánykutatási és információs alapját finanszírozó jövedelemtámogatás-elvonást meg kell duplázni, és a külön támogatást nemcsak a termelői csoportok új irányítási funkciói ellátásának támogatására, hanem a környezet fokozottabb tiszteletben tartását célzó intézkedések finanszírozására is fel kell használni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2075/92/EGK rendelet a következőképpen módosul:
1. A 3. cikk (1) és (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"(1) Az 1999. évi betakarítástól kezdve egy jövedelemtámogatási rendszert kell alkalmazni a dohányra, amelynek összege az ugyanabba a csoportba tartozó fajták tekintetében egységes módon kerül megállapításra.
(2) Az Ausztriában, Belgiumban, Franciaországban és Németországban termesztett, mesterséges hővel szárított, természetes úton szárított világos és természetes úton szárított sötét dohányra azonban kiegészítő összeget kell biztosítani. Ennek összege megegyezik az (1) bekezdés szerint az ilyen dohányokra adott jövedelemtámogatás és az 1992. évi betakarításra alkalmazandó jövedelemtámogatás különbözetének 65 %-ával."
2. A 2075/92/EGK rendelet a következő cikkel egészül ki:
"4a. cikk
(1) A jövedelemtámogatás rögzített részből, változó részből és külön támogatásból áll.
(2) A jövedelemtámogatás változó része a teljes jövedelemtámogatás 30-45 %-át teszi ki. Ezt szakaszosan, a 2001. évi betakarításig kell bevezetni. Ezen a meghatározott tartományon belül a jövedelemtámogatás változó része igazítható fajtacsoport és tagállam szerint.
(3) A jövedelemtámogatás rögzített részét vagy a termelői csoportoknak kell kifizetni a csoport tagjai közötti szétosztásra, vagy olyan egyéni termelőknek kell folyósítani, akik nem tagjai valamely csoportnak.
(4) A változó részt a termelői csoportoknak kell kifizetni az egyes tagok között történő szétosztásra, melyet a terményért az elsődleges feldolgozó által megfizetett vételár arányában kell kifizetni.
(5) A teljes jövedelemtámogatás 2 %-át meg nem haladó mértékű külön támogatást a termelői csoportoknak kell kifizetni."
3. A 6. és a 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"6. cikk
(1) A termeltetési szerződéseket a dohány elsődleges feldolgozói és a termelői csoportok, illetve az olyan egyéni termelők kötik, akik nem tagjai valamely csoportnak.
(2) E rendelet alkalmazásában:
- "termelő": azok az egyéni termelők, akik nem tagjai valamely csoportnak, illetve azok az egyéni termelők, akik tagjai valamilyen csoportnak, vagy a termelői csoportok, akik/amelyek mindegyike nyersdohány termését valamely elsődleges feldolgozónak termeltetési szerződés alapján szállítja le,
- "elsődleges feldolgozó": minden olyan jóváhagyott természetes vagy jogi személy, aki nyersdohány elsődleges feldolgozását végzi egy vagy több, e célra megfelelően felszerelt elsődleges dohányfeldolgozó telephely saját nevében és saját számlára történő működtetésével,
- "elsődleges feldolgozás": a termelő által leszállított nyersdohány stabil, raktározható, a végső felhasználó (gyártó) követelményeinek megfelelő minőségű, egységes bálákban kiszerelt termékké történő feldolgozása.
(3) A termeltetési szerződés magában foglalja:
- az elsődleges feldolgozó kötelezettségvállalását arra nézve, hogy a termelőnek megfizeti a minőségi osztály szerinti vételárat,
- a termelő kötelezettségvállalását, hogy az elsődleges feldolgozónak a szerződésben meghatározott minőségi követelményeknek megfelelő nyersdohányt szállít le.
(4) A tagállam illetékes szerve a dohány leszállítása, valamint a (3) bekezdés első francia bekezdésében említett ár megfizetése igazolásának benyújtása ellenében kifizeti:
- a jövedelemtámogatás rögzített részét a termelői csoportnak vagy annak az egyéni termelőnek, aki nem tagja valamely csoportnak,
- a jövedelemtámogatás változó részét és a külön támogatást a termelői csoportnak.
Átmenetileg két betakarítást meg nem haladó időtartamra azonban a jövedelemtámogatás az elsődleges feldolgozó közvetítésével is kifizethető.
(5) A tagállam, ha feltételei megfelelőek, alkalmazhatja a termeltetési szerződések versenyeztetési rendszerét, amely vonatkozik az (1) bekezdésben említett minden olyan szerződésre, amelyet a dohányszállítások megkezdésének napja előtt kötöttek meg.
7. cikk
Az e cím alkalmazására vonatkozó szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell megállapítani.
E szabályok körébe az alábbiak tartoznak:
- az egyes fajták termőterületeinek körülhatárolása,
- a leszállított dohánnyal szembeni minőségi követelmények,
- a termeltetési szerződés egyéb részletei, valamint a szerződés megkötésének határideje,
- az előleget kérő termelőkre vonatkozó biztosítékadási kötelezettség, valamint a biztosíték nyújtásának és visszaadásának feltételei,
- a jövedelemtámogatás változó részének meghatározása,
- külön jövedelemtámogatási feltételek a termelői csoportokkal megkötött termeltetési szerződésekre vonatkozóan,
- intézkedések arra az esetre, ha a termelő vagy az elsődleges feldolgozó elmulasztja kötelezettségeinek teljesítését,
- a termeltetési szerződések versenyeztetési rendszere, beleértve az első vásárló opcióját bármilyen ajánlattal azonos ajánlat megtételére."
4. A 8-14. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"8. cikk
A Közösségre vonatkozó maximális általános garanciaküszöb betakarításonként 350600 tonna nyers dohánylevél.
E mennyiségen belül a Tanács minden egyes fajtacsoportra vonatkozóan három egymást követő betakarításra nézve meghatározza a külön garanciaküszöböket a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően.
9. cikk
(1) A garanciaküszöbök betartásának biztosítására termelési kvótákat kell meghatározni.
(2) A Tanács a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően eljárva szétosztja az egyes fajtacsoportokra rendelkezésre álló mennyiségeket a termelő tagállamok között, három egymást követő betakarításra.
(3) A (2) bekezdés szerint meghatározott mennyiségek alapján, valamint a (4) és (5) bekezdés sérelme nélkül a tagállamok termelési kvótákat osztanak az egyéni termelőknek, akik nem tagjai valamely termelői csoportnak, valamint termelői csoportoknak, az egyes egyéni termelők által a legutóbbi betakarítást megelőző három éven keresztül feldolgozásra leszállított, adott fajtacsoportba tartozó dohány átlagos mennyisége arányában.
(4) A termeltetési szerződések megkötésére meghatározott határidő előtt a tagállamok felhatalmazást kaphatnak arra, hogy garanciaküszöbeik részeit más fajtacsoportoknak adják át a (3) bekezdésnek megfelelően.
A (3) bekezdésre figyelemmel egy fajtacsoport megállapított allokációjának egytonnás csökkentése egy másik fajtacsoport allokációjában legfeljebb egytonnás növekedést eredményezhet.
A garanciaküszöb-allokációk részei egyik fajtacsoporttól a másiknak történő átadása nem eredményezhet az EMOGA számára további költségeket.
Az átadásra engedélyezett mennyiségeket a 23. cikkben megállapított eljárás szerint kell meghatározni.
(5) Létre kell hozni a nemzeti kvótatartalékokat, melyek működési szabályait a 23. cikkben megállapított eljárás szerint kell elfogadni.
10. cikk
(1) A termelői kvótát meghaladó mennyiségre nem lehet jövedelemtámogatást fizetni.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a termelő minden egyes fajtacsoportra kvótája 10 %-ának mértékéig leszállíthatja többlettermelését, és e többlet után jogosult a következő betakarítás során nyújtott jövedelemtámogatásra, feltéve hogy ez utóbbi betakarításra termelését e szerint csökkenti úgy, hogy a két betakarításra meghatározott összevont kvótájának megfelel.
(3) A tagállamoknak folyamatosan pontos adatokkal kell rendelkezniük az összes egyéni termelő termeléséről, hogy megfelelő esetben termelési kvótákat lehessen nekik kiosztani.
(4) A termelési kvóták az ugyanazon tagállambeli egyéni termelők között átruházhatók.
11. cikk
Az e cím alkalmazására vonatkozó szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell megállapítani.
III. CÍM
A termelés átalakítására irányuló intézkedések
12. cikk
A 4a. cikkben említett külön támogatást termelői csoportoknak kell kifizetni a környezetvédelem továbbfejlesztése, a termelés minőségének javítása, az irányítás megerősítése és a közösségi szabályok csoporton belüli betartásának biztosítása érdekében.
13. cikk
(1) Létrejön a jövedelemtámogatás 2 %-os levonásával finanszírozott Közösségi Dohányalap.
(2) Az Alap az alábbi területeken finanszíroz intézkedéseket:
a) a dohányzás elleni fellépés, különös tekintettel a széles nyilvánosságnak a dohányzás veszélyeiről való tájékoztatására;
b) - olyan új fajták és termesztési módszerek létrehozására vagy fejlesztésére irányuló kutatás, amelyek az emberi egészséget kevésbé károsítják, és jobban megfelelnek a piaci feltételeknek, illetve kevésbé szennyezik a környezetet,
- a nyersdohány alternatív felhasználási lehetőségeinek kidolgozása vagy fejlesztése;
c) nyersdohánytermelők más termények előállítására vagy tevékenységek végzésére történő átállási lehetőségeinek tanulmányozása;
d) a fenti területeken szerzett kutatási eredmények közreadása a nemzeti hatóságok és az érintett ágazatok számára.
14. cikk
(1) Létrejön egy kvóta-visszavásárlási program a 8. cikkben említett garanciaküszöbök megfelelő csökkentésével azon egyéni termelők átállásának megkönnyítésére, akik önként határozták el az ágazat elhagyását.
(2) A Közösség strukturális politikája keretében a nehézségekkel küzdő dohánytermesztő régiók más tevékenységekre történő áttérésére vidékfejlesztési programok valósíthatók meg."
5. A 2075/92/EGK rendelet a következő cikkel egészül ki:
"14a. cikk
Az e cím alkalmazására vonatkozó szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. E szabályok az alábbiakra vonatkoznak:
- a külön támogatás összegének rögzítése,
- a külön támogatásra jogosult termelői csoportok meghatározása,
- a csoportok elismerésének feltételei,
- a külön támogatás felhasználása és különösen annak a 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott célok közötti megosztása,
- a kvóta-visszavásárlási ár szintjének meghatározása, ami nem lehet olyan, hogy ösztönözze a termelők túlzott mértékű kivonulását az ágazatból,
- a tagállam javaslata alapján azon érzékeny termőterületek és/vagy kiváló minőségű fajtacsoportok meghatározása, amelyeket mentesíteni kell a kvóta-visszavásárlási rendszer alól, ami azonban legfeljebb az egyes tagállamok garanciaküszöbének 25 %-át érintheti,
- az egyes termelők kvótaeladási szándéka és a tényleges visszavásárlás közötti négy hónapot meg nem haladó időszak meghatározása, mely időszak alatt a tagállam meghirdeti az eladási szándékot, hogy más termelők megvásárolhassák a kvótát, mielőtt azt ténylegesen visszavásárolnák."
6. Az V. cím címe helyébe a következő szöveg lép:
"V. cím
Ellenőrzési intézkedések"
7. A 17. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"17. cikk
(1) A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a Közösség nyersdohányra vonatkozó rendelkezéseinek való megfelelés biztosítására és annak ellenőrzésére.
(2) A tagállamok intézkedéseket hoznak az elsődleges feldolgozók termeltetési szerződések aláírására vonatkozó jogosultságának biztosítására.
(3) A tagállam visszavonja az ilyen jogosultságot, ha a feldolgozó szándékosan vagy súlyos gondatlansággal megsérti a Közösség nyersdohányra vonatkozó rendelkezéseit.
(4) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy ellenőrző szerveik képesek legyenek a közösségi rendelkezések betartásának ellenőrzésére, különösen:
- beléphessenek a termelési és feldolgozó létesítményekbe,
- megismerhessék az elsődleges feldolgozók számviteli és leltári nyilvántartásait és más vonatkozó okmányait, azokról másolatot vagy kivonatot készíthessenek,
- megszerezhessenek minden vonatkozó információt, különösen annak ellenőrzésére, hogy a leszállított dohányt ténylegesen feldolgozták-e,
- pontos adatokat kaphassanak minden egyéni termelő termelésének volumenéről és vételáráról,
- ellenőrizhessék a dohány minőségét és a feldolgozó által a vételárnak az egyéni termelő részére történő kifizetését,
- minden évben ellenőrizhessék az egyéni termelők által megművelt területeket.
(5) Az e cím alkalmazására vonatkozó szabályokat a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni."
8. A 2075/92/EGK rendelet 17. cikke után a következő címmel egészül ki:
"VI. cím
Általános és átmeneti rendelkezések"
9. A 20. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"20. cikk
Előre nem látható körülmények esetén kivételes piactámogatási intézkedéseket lehet bevezetni a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. Az ilyen intézkedések alkalmazási körét és időtartamát szigorúan a piac támogatásához szükséges mértékre kell korlátozni."
10. A 26. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"26. cikk
2002. április 1-je előtt a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a nyersdohány piaca közös szervezésének működéséről."
11. A 27. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
"Amennyiben ideiglenes intézkedések bizonyulnak szükségesnek e rendeletnek a 1636/98/EGK [4] rendelettel bevezetett módosításai alkalmazásához, az ilyen intézkedéseket a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell megállapítani."
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet az 1999. évi betakarítástól kell alkalmazni.
E rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1998. július 20-án.