KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 2. april 2008
om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA
(meddelt under nummer K(2008) 1089)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/716/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Kommissionen blev ved en klage underrettet om visse støtteforanstaltninger iværksat af Frankrig til fordel for virksomheden Arbel Fauvet Rail (AFR). Ved henvendelser af 28. januar 2006, 25. oktober 2006, 30. januar 2007 og 6. juni 2007 fremlagde Frankrig yderligere oplysninger.
(2)
Ved brev af 12. september 2007 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den pågældende støtte.
(3)
Frankrig fremlagde kommentarer ved henvendelser af henholdsvis 12. oktober 2007 og 18. og 19. december 2007.
(4)
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.
(5)
Kommission har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Støttemodtager
(6)
AFR fremstiller jernbanemateriel og har specialiseret sig i godsvogne og tankcontainere. Virksomheden er en af de største producenter på det europæiske marked for rullende jernbanemateriel. Virksomheden ligger i Douai (departementet Nord) og beskæftiger for øjeblikket ca. 265 medarbejdere.
(7)
AFR var i 2005 100 % ejet af selskabet Arbel SA (3). AFR beskæftigede på daværende tidspunkt ca. 330 medarbejdere.
(8)
Driften af AFR har været tabsgivende i flere år. Virksomhedens økonomiske vanskeligheder forværredes fra og med 2001. Denne tendens blev kun styrket i tidsrummet 2002 til 2005. Følgende tabel opstiller en række nøgleindikatorer for AFR’s resultater i tidsrummet forud for støttens tildeling.
(EUR)
Pr. 31.12.2004
Pr. 31.12.2003
Pr. 31.12.2002
Pr. 31.12.2001
Omsætning
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettoresultat
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Egenkapital
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Støtteforanstaltningerne
(9)
Regionen Nord-Pas-de-Calais og bystyret i Douai tildelte den 4. juli 2005 AFR et tilbagebetalingspligtigt lån på hver 1 mio. EUR, dvs. i alt 2 mio. EUR.
(10)
I henhold til de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt, var lånevilkårene som følger:
-
Det tilbagebetalingspligtige lån fra regionen blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen), forudsat at den finansieringsplan, der var under udarbejdelse for AFR, blev gennemført. Lånet skulle tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. I henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er disse lån endnu ikke fuldstændigt tilbagebetalt.
-
Lånet fra bystyret i Douai blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen) på samme vilkår som lånet fra regionen samt på betingelse af, at der blev frembragt dokumentation for en uigenkaldelig fusion mellem AFR og Lormafer, et andet selskab kontrolleret af Arbel SA. Dette lån skulle også tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006.
3. BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(11)
Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen fremhævede især, at foranstaltningerne gav AFR en fordel, idet virksomheden i betragtning af dens økonomiske forhold ikke ville have kunnet opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på finansmarkedet.
(12)
Kommissionen vurderede ligeledes, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne«) (4) og at foreneligheden af den statsstøtte, som virksomheden således måtte have draget fordel af, derfor skulle vurderes på grundlag af de rammebestemmelser. Efter Kommissionens mening var der tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet i forhold til rammebestemmelserne.
4. FRANKRIGS KOMMENTARER
(13)
De franske myndigheder gjorde gældende, at selv om AFR gennemgik en vanskelig fase på det tidspunkt, hvor de tilbagebetalingspligtige lån blev tildelt og udbetalt (dvs. juli og andet halvår af 2005), har selskabet kunnet opretholde kundernes og bankforbindelsernes tillid.
(14)
Til støtte for dette argument fremhævede de franske myndigheder følgende elementer, som skulle ses som udtryk for kundernes og bankforbindelsernes tillid til AFR:
-
banken […] (5) bevilgede en forhøjelse på 2 mio. EUR af overtrækket på AFR’s konto (med sikkerhedsstillelse fra […])
-
AFR modtog 7 mio. EUR i forskud fra kunder (med sikkerhedsstillelse fra […]) (5), hvortil kommer 4 mio. EUR i nye forskud i januar 2006
-
virksomheden havde på samme tidspunkt »leverandørkautioner« på 4 mio. EUR hos […] (5).
(15)
De franske myndigheder understøttede deres kommentarer med dokumentation, hvoraf især fremgik følgende:
-
renten for overtrækket var på 4,4199 % den 1. juli 2005
-
de forskellige sikkerhedsstillelser (fra leverandører, kunder og pengeinstitutter) formidlet gennem […] (5) til fordel for AFR beløb sig til 29 mio. EUR den 6. maj 2005.
5. VURDERING AF STØTTEN I FORHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 87
5.1. Er der tale om statsstøtte?
5.1.1. Statsmidler
(16)
Traktatens artikel 87, stk. 1, fastlægger, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(17)
For så vidt angår de tilbagebetalingspligtige lån noterer Kommissionen sig følgende.
(18)
Traktatens artikel 87 omhandler ikke udelukkende medlemsstaternes nationale regeringers støtte, men også støtte fra lokale myndigheder, så som regionen Nord-Pas-de-Calais eller de kommuner, der indgår i bystyret i Douai. Midler fra sådanne lokale myndigheder udgør statsmidler og deres beslutninger om at yde de pågældende lån til AFR må tilskrives staten.
5.1.2. Støtte, der begunstiger visse virksomheder
(19)
Lånene er ydet, selv om AFR befandt sig i svære økonomiske vanskeligheder. I åbningsskrivelsen vurderede Kommissionen, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation som beskrevet under punkt 8 var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen nævnte tillige, at lånene var ydet uden sikkerhed for tilbagebetaling, selv om de dertil knyttede renter svarede til de sædvanlige renter for lån med »normal sikkerhedsstillelse« (6). Kommissionen mener således, at det er udelukket, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation ville have været i stand til at opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på det normale lånemarked. De pågældende lån udgør derfor en fordel for AFR.
(20)
Det skal i denne henseende erindres, at de franske myndigheder på grundlag af eksemplerne i punkt 14 har gjort gældende, at AFR fortsat nød bankforbindelsernes og kundernes tillid på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen fortolker disse kommentarer således, at Frankrig bestrider, at AFR ikke var i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet (hvilket er det samme som at bestride, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde en fordel for AFR), og at AFR skulle være en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån.
(21)
Frankrigs kommentarer ændrer imidlertid ikke ved den analyse, der blev opstillet i åbningsskrivelsen og det af følgende årsager.
(22)
De krediteksempler, som de franske myndigheder gør gældende (navnlig overtrækket og kundeforskuddene), kan ikke sammenlignes med de undersøgte tilbagebetalingspligtige lån. Et overtræk er en meget kortfristet kredit til forskel fra de tilbagebetalingspligtige lån, der løber over tre år. De forskellige former for kredit er derfor ikke underlagt samme risikoanalyse fra kreditorernes side, og det forhold, at en debitor kan opnå en kortfristet kredit, gør det ikke muligt at vurdere debitors muligheder for at opnå en kredit med længere løbetid, hvis tilbagebetaling afhænger af debitors overlevelsesevne.
(23)
For så vidt angår kundeforskuddene, bemærker Kommissionen sig, at de var tilknyttet sikkerhedsstillelse fra […] (5), en uafhængig institution, hvilket betyder, at kunderne og leverandørerne ikke løb nogen risiko i tilknytning til AFR’s situation, og at de derfor ikke havde nogen grund til at gøre forskudsudbetalingerne betinget af en virksomhedens solvensgrad, som en anden kreditor ville have gjort ved lån uden sikkerhedsstillelse.
(24)
Det kan konkluderes, at Frankrigs kommentarer ikke gør det muligt at konstatere, at AFR ville have været i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet.
5.1.3. Kriseramt virksomhed
(25)
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt AFR er at betragte som en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne, konstaterer Kommissionen følgende.
(26)
Det fremgår af punkt 10a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed er kriseramt, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder. Bestemmelsen er udtryk for en formodning om, at en virksomhed, som oplever et massivt tab af den tegnede kapital, er ude af stand til at standse tabene, som næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt. Kommissionen mener, at samme formodning logisk må gælde en virksomhed, der har tabt hele sin tegnede kapital og fremstår med en negativ egenkapital.
(27)
Som det fremgår af de finansielle oplysninger under punkt 8 (som de franske myndigheder ikke har bestredet under den formelle undersøgelsesprocedure), har AFR siden 2001 haft en negativ egenkapital og var på tidspunktet for støttens tildeling ikke i stand til at standse tendensen og genoprette en positiv egenkapital. Kommissionen mener på denne baggrund, at AFR var en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 10 i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling.
(28)
Subsidiært bemærker Kommissionen, at AFR på tidspunktet for støttens tildeling også svarede til den definition på en kriseramt virksomhed, der er indeholdt i rammebestemmelsernes punkt 11, nemlig at selv hvis ingen af de i punkt 10 nævnte omstændigheder foreligger, kan en virksomhed alligevel anses for kriseramt, især hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud og faldende omsætning. I punkt 11 er det imidlertid fastlagt, at en kriseramt virksomhed kun er støtteberettiget, når det kan godtgøres, at den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra sine ejere/aktionærer eller fra markedskilder. Bestemmelsen erindrer om, at hvorvidt en virksomhed skal anses for at være kriseramt, afhænger af samtlige relevante indikatorer, idet den afgørende faktor dog er, om virksomheden er i stand til at komme på fode igen uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(29)
Kommissionen tager desangående til efterretning, at AFR siden 2001 (som det fremgår af tabellen i punkt 8) har haft en konstant faldende omsætning samt et konstant tabsniveau. Dette er sædvanlige tegn på en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 11 i rammebestemmelserne. Kommissionen nævnte allerede dette i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som støtte for sin foreløbige konklusion om, at AFR var en kriseramt virksomhed. Den negative tendens i AFR’s finansielle situation fremgår tillige af det forhold, at virksomheden allerede fra og med januar 2004 ikke var i stand til at betale skat og sociale bidrag på 4,3 mio. EUR og dermed var forpligtet til at bede om henstand og opstilling af en gældssaneringsplan i forhold til de offentlige myndigheder.
(30)
De eneste elementer, som de franske myndigheder har gjort gældende, som ville kunne bestride disse tegn, er de kreditter, der er ydet til AFR (overtræk og forskud) samt det forhold, at AFR nød visse former for sikkerhedsstillelse fra […]'s (5) side. Kommissionen mener, at der i den undersøgelse, der skal foretages i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne af virksomhedens evne til at komme på fode igen ved hjælp af midler, som den kan skaffe sig på det finansielle marked, bør tages hensyn til disse tegn. I denne henseende konstaterer Kommissionen følgende:
-
det fremgår, at AFR havde en negativ egenkapital, og at virksomheden ikke evnede at overkomme vanskelighederne ved hjælp af egne midler
-
de franske myndigheder har anført, at AFR’s aktionær, Arbel SA, på trods af sin støtte til AFR ikke var i stand til alene at genoprette datterselskabets rentabilitet
-
vedrørende markedskilderne bør det konstateres, at de kreditter og garantier, som de franske myndigheder nævner, mest af alt understreger, at AFR fortsat var i stand til at opnå kortfristet kredit for begrænsede beløb. I betragtning af omfanget af AFR’s vanskeligheder og navnlig behovet for egenkapital kan de nævnte kreditter ikke tages som tegn på, at AFR ville have kunnet imødegå sine vanskeligheder på grundlag af finansiering opnået gennem markedskilder.
(31)
Det bør derfor konkluderes, at på tidspunktet for støttens tildeling var AFR i svære økonomiske vanskeligheder, som truede virksomhedens overlevelse på kort eller mellemlang sigt, og at virksomheden ikke var i stand til at standse vanskelighederne uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(32)
Kommissionen mener derfor i betragtning af ovenstående og navnlig de finansielle resultater, der er anført under punkt 8, at AFR var en kriseramt virksomhed i overensstemmelse med definitionen i rammebestemmelsernes punkt 10 og subsidiært punkt 11 på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Under hensyntagen til AFR’s vanskeligheder mener Kommissionen, at AFR ikke ville have været i stand til at opnå midler på samme gunstige vilkår på det sædvanlige lånemarked. De undersøgte lån har derfor givet AFR en fordel, idet de muliggjorde en finansiering på gunstigere vilkår end de vilkår, der ville kunne opnås på lånemarkedet.
5.1.4. Påvirkning af samhandels- og konkurrencevilkårene
(33)
De tilbagebetalingspligtige lån begunstiger AFR i forhold til andre virksomheder, der befinder sig i en lignende situation, i den udstrækning, at lånene udelukkende gælder AFR.
(34)
Sektoren for fremstilling af rullende jernbanemateriel kendetegnes ved flere europæiske producenter og samhandel inden for Fællesskabet. Fordelen for AFR kan derfor tænkes at fordreje konkurrence- og samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne.
5.1.5. Konklusion
(35)
I lyset af ovenstående betragtninger mener Kommissionen, at de tilbagebetalingspligtige lån ydet til AFR udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.
5.2. Støttebeløb
(36)
Når der ydes støtte i form af lån til kriseramte virksomheder, består støtteelementet i forskellen mellem den faktiske rente og den rente, som virksomheden ville kunne opnå for samme lån på det private marked (7).
(37)
I Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (6) præciserer Kommissionen, at den fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici, f.eks. en virksomhed i vanskeligheder eller tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet, samtidigt med at det præciseres, at i sådanne tilfælde kan præmien sættes op til 400 basispoint og endda mere.
(38)
Kommissionen vurderede således i sagen om Chemische Werke Piesteritz (7), at et lån ydet til en kriseramt virksomhed begrundede en rentepræmie på 400 basispoint. Kommissionen bekræftede denne vurderingen i sagen om Biria (8) og præciserede nærmere, at på grund af den manglende sikkerhed kunne der ydes en yderligere præmie på 400 basispoint, dvs. i alt en forhøjelse på 800 basispoint. Kommissionen mener, at omstændighederne i denne sag i høj grad ligner omstændighederne i ovennævnte sager, navnlig for så vidt angår den manglende sikkerhed og omfanget af virksomhedens vanskeligheder. De risici, der er forbundet med de tilbagebetalingspligtige lån til AFR, kan derfor vurderes på samme måde.
(39)
Statsstøtten i form af tilbagebetalingspligtige lån består derfor i forskellen mellem den faktiske rente som følge af vilkårene for de tilbagebetalingspligtige lån og renten på grundlag af den referencesats, der var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten, forhøjet med 800 basispoint.
5.3. Støttens forenelighed med fællesmarkedet
(40)
I betragtning af AFR’s økonomiske forhold på tidspunktet for støttens tildeling som beskrevet i punkt 8 (tabsgivende drift over en årrække, negativ egenkapital, faldende omsætning) mener Kommissionen, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Kommentarerne fra de franske myndigheder ændrer ikke ved denne analyse af de årsager, der er nævnt under punkt 22 og 23.
(41)
AFR var sandt nok i 2005 en del af en koncern kontrolleret af holdingselskabet Arbel SA. Ud over forretningsområdet for jernbanemateriel (bestående af AFR og Lormafer) var koncernen aktiv inden for byggeri med en række virksomheder specialiseret i vindueskonstruktioner for byggeindustrien. Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt i korrespondancen forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at AFR’s vanskeligheder kun gjaldt AFR i koncernen, og at AFR ikke havde nogen tilknytning til byggeriaktiviteterne. Hertil kommer, at Kommissionen bemærker sig, at AFR’s vanskeligheder synes for omfattende til at kunne løses af koncernen i betragtning af koncernens egne middelmådige resultater. Kommissionen mener således, at punkt 13 i rammebestemmelserne ikke er til hinder for, at AFR anses for at være støtteberettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte på trods af virksomhedens tilknytning til koncernen.
(42)
Støttens forenelighed bør derfor vurderes i forhold til rammebestemmelserne.
(43)
Kommissionen konstaterer, at betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøttes forenelighed ikke er opfyldt. Kommissionen bemærker sig bl.a. følgende:
-
de franske myndigheder har ikke fremlagt en omstruktureringsplan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 34-37
-
Kommissionen har ikke fået kendskab til kompenserende modydelser for at undgå enhver overdreven fordrejning af konkurrencevilkårene, som støtten ville kunne give anledning til (punkt 38-42 i rammebestemmelserne).
(44)
Støtten synes heller ikke at opfylde rammebestemmelsernes betingelser for redningsstøttes forenelighed, idet de tilbagebetalingspligtige lån blev ydet for en længere periode end seks måneder (se punkt 25 i rammebestemmelserne).
(45)
Ovennævnte betragtninger er tilstrækkelige for at konkludere, at støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet.
6. KONKLUSION
Kommissionen konstaterer, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Da støtten er uforenelig med fællesmarkedet, skal Frankrig bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtageren -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte, som Frankrig har iværksat til fordel for Arbel Fauvet Rail SA, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Frankrig træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske omgående og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (9).
4. Frankrig indstiller med virkning fra denne beslutnings meddelelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.
Artikel 3
1. Frankrig efterkommer denne beslutning senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
2. Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen, og navnlig om følgende elementer:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
3. Frankrig holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. På Kommissionens anmodning giver Frankrig omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne beslutning samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. april 2008.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2008. április 2.)
a Franciaország által az Arbel Fauvet Rail SA részére nyújtott C 38/07 (ex NN 45/07) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2008) 1089. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2008/716/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az érdekelt feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére (1),
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság panasz útján értesült a Franciaország által az Arbel Fauvet Rail (AFR) javára hozott támogatási intézkedésekről. Franciaország 2006. január 28-án, 2006. október 25-én, 2007. január 30-án és 2007. június 6-án kiegészítő információkat bocsátott a Bizottság rendelkezésére.
(2)
A Bizottság 2007. szeptember 12-i levelében tájékoztatta Franciaországot határozatáról, amely szerint e támogatással szemben megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(3)
Franciaország 2007. október 12-én, 2007. december 18-án és 19-én közlemény útján terjesztette elő észrevételeit.
(4)
A hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezéséről szóló bizottsági határozatot kihirdették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket.
(5)
A Bizottsághoz nem érkeztek észrevételek az érdekelt felek részéről.
2. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett
(6)
Az AFR a teherkocsikra és a tartánykonténerekre szakosodott, vasúti járműveket gyártó vállalkozás. A vasúti gördülőállományok egyik legjelentősebb európai gyártója. A vállalat székhelye Douai-ban (Észak-Franciaország) található, és jelenleg mintegy 265 munkavállalót foglalkoztat.
(7)
Az AFR 2005-ben az Arbel SA. vállalat 100 %-os tulajdonában állt (3). Az AFR akkoriban hozzávetőleg 330 személyt foglalkoztatott.
(8)
Az AFR üzemeltetése már több éve veszteséges volt. A vállalat gazdasági nehézségei 2001-től váltak súlyosabbá. Ez a tendencia 2002 és 2005 között csak tovább fokozódott. A következő táblázat néhány fontosabb mutató tartalmaz az AFR teljesítményéről a támogatás odaítélése előtt:
(EUR)
2004.12.31-én
2003.12.31-én
2002.12.31-én
2001.12.31-én
Forgalom
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettó eredmény
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Saját tőke
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Támogatási intézkedések
(9)
A Nord-Pas-de-Calais régió és Douai agglomerációs közössége 2005. július 4-én közösen 1-1 millió EUR összegű, tehát összesen 2 millió EUR visszafizetendő előleget nyújtott az AFR-nek.
(10)
A francia hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk szerint az előleget az alábbi feltételekhez kötötték:
-
A régió a visszafizetendő előleget 4,08 %-os éves kamatlábbal adta (amely megfelelt az előleg nyújtásakor érvényes közösségi referencia-kamatlábnak) azzal a feltétellel, hogy az AFR-rel megkötik majd a kidolgozás alatt álló finanszírozási tervet. Az előleget 2006. január 1-jétől három éven át, félévenként folyósítandó törlesztéssel kellett visszafizetni. A Bizottság rendelkezésére álló információk szerint a szóban forgó előlegeket még nem fizették vissza teljes egészében.
-
Douaisis agglomerációs közössége a visszafizetendő előleget 4,08 %-os éves kamatra adta (amely megfelelt az előleg nyújtásakor érvényes közösségi referencia-kamatlábnak), azzal a feltétellel, hogy egyrészt a régió ugyanilyen feltételek mellett nyújt előleget, másrészt rendelkezésére bocsátják az AFR és a szintén az Arbel SA. irányítása alatt álló Lormafer vállalat visszavonhatatlan összeolvadásának bizonyítékát. Ezen előleget is 2006. január 1-jétől három éven át, félévenként folyósítandó törlesztéssel kellett visszafizetni.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(11)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatában úgy ítélte meg, hogy a visszafizetendő előleg az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak tekinthető. A Bizottság nevezetesen megállapította, hogy a szóban forgó intézkedések révén az AFR előnyben részesült, hiszen a vállalat - pénzügyi helyzete következtében - nem lett volna képes arra, hogy a hitelpiacon ilyen kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz jusson.
(12)
A Bizottság továbbá úgy ítélte meg, hogy az AFR a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás (a továbbiakban: iránymutatás) (4) értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősül, következésképpen az iránymutatás fényében kell megvizsgálni a számára odaítélt állami támogatás összeegyeztethetőségét. A Bizottság szerint az iránymutatás alapján okkal megkérdőjelezhető a szóban forgó támogatás közös piaccal összeegyeztethetősége.
4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(13)
A francia hatóságok azt nyilatkozták, hogy bár az AFR a visszafizetendő előleg nyújtása és folyósítása idején (azaz 2005 júliusában és az év második felében) nehézségekkel küszködött, ügyfelei és hitelezői bizalmát azonban mindig megtartotta.
(14)
A francia hatóságok állításaik igazolására az ügyfelek és a hitelezők AFR iránti bizalmának jeléül a következőket sorakoztatták fel:
-
a […] (5) bank az AFR folyószámláján 2 millió EUR-val emelte a számlafedezet túllépésének engedélyezett összegét (amelyre […] vállalt kezességet),
-
az AFR 7 millió EUR összegű előleget kapott ügyfeleitől (amelyre a […] vállalt kezességet) (5), amelyet 2006 januárjában további 4 millió EUR előleg egészített ki,
-
a vállalat ugyanebben az időszakban a beszállítók 4 millió EUR összegű kezességvállalásában is részesült a […]-nál (5).
(15)
A francia hatóságok észrevételeiket dokumentumokkal támasztották alá, amelyekből az alábbiak következnek
-
2005. július 1-jén a számlafedezet túllépésének kamata 4,4199 % volt,
-
2005. május 6-án […] (5) által az AFR-ért vállalt különféle kezességek (beszállítók, piaci biztosítékok, pénzbiztosítékok) 29 millió EUR összeget tettek ki..
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE A SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK FÉNYÉBEN
5.1. Állami támogatás megléte
5.1.1. Állami források
(16)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a Szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(17)
A Bizottság a visszatérítendő előlegekkel kapcsolatban a következőt állapítja meg:
(18)
A Szerződés 87. cikke nemcsak a tagállamok nemzeti kormányai által nyújtott támogatásokra vonatkozik, hanem a területi önkormányzatok, így például a Nord-Pas-de-Calais régió és a Douaisis agglomerációs közössége települései által nyújtottakra is. E közösségek pénzeszközei állami források, és az AFR-nek adott előlegek odaítélésére irányuló határozatuk állami tevékenységnek minősül.
5.1.2. Bizonyos vállalkozások előnyben részesítése
(19)
Az előlegeket akkor nyújtották az AFR-nek, amikor az nehéz pénzügyi helyzetben volt. A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatában úgy ítélte meg, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor - a 8-as pontban ismertetett gazdasági helyzetéből fakadóan - az iránymutatás értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. A Bizottság megállapította azt is, hogy az előlegeket úgy adták, hogy azok visszafizetésére semmilyen biztosíték nem volt, miközben az alkalmazott kamatlábak megegyeztek a szokásos biztosítékokkal fedezett kölcsönök esetén alkalmazott kamatlábakkal (6). A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy kizárt, hogy az AFR - figyelembe véve pénzügyi helyzetét - a hitelpiacon ilyen kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz juthatott volna. Ezért a szóban forgó előlegek az AFR-t előnyben részesítették.
(20)
Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a francia hatóságok a 14. pontban idézett példákra alapozva azt állították, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor még élvezte az ügyfelei és hitelezői bizalmát. A Bizottság ezen észrevételeket úgy értelmezi, hogy Franciaország vitatja, hogy az AFR a hitelpiacon ne tudott volna hasonló feltételekkel pénzeszközökhöz jutni (amivel egyben vitatja azt is, hogy a visszatérítendő előlegek révén az AFR előnyben részesült), és még inkább azt, hogy az AFR az iránymutatások értelmében véve nehéz helyzetben lévő vállalkozás lett volna.
(21)
Franciaország észrevételei azonban a következő okokból nem képesek módosítani a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatban kifejtett elemzést.
(22)
A francia hatóságok által a hitelekkel kapcsolatban felhozott példák (így például a fedezet túllépésének engedélyezése a folyószámlán vagy az ügyfelektől kapott előlegek) nem összevethetők a szóban fogható visszatérítendő előlegekkel. A folyószámlán a fedezet túllépésének engedélyezése - a három évre nyújtott visszatérítendő előlegekkel szemben - ugyanis csupán igen rövid távra nyújtott kölcsön. E különféle kölcsönformákra a hitelezők nem ugyanazt a kockázatelemezést alkalmazzák, és az alapján, hogy egy adós képes rövid távú hitelhez képes, még nem lehet megítélni, hogy milyen eséllyel juthat hosszabb lejáratú hitelhez, amelynek visszafizetése az adós túlélési képességeitől függ.
(23)
Ami az ügyfelektől kapott előleget illeti, a Bizottság megállapítja, hogy azokra egy független intézmény, a (5) viszontkezességet vállalt, tehát az ügyfelek és a beszállítók nem viseltek az AFR pénzügyi helyzetével kapcsolatos kockázatot, így nem volt okuk arra, hogy az előlegek folyósítását a vállalat pénzügyi stabilitásának ahhoz hasonló elemzésétől tegyék függővé, amelyet egy hitelező végzett volna a biztosíték nélküli hitel nyújtásának mérlegelésekor.
(24)
Következésképpen Franciaország megjegyzései alapján nem állapítható meg, hogy az AFR a hitelpiacon hasonló feltételekkel férhetett volna hozzá pénzeszközökhöz.
5.1.3. Nehéz helyzetben levő vállalkozás
(25)
A Bizottság a következőket állapítja meg az AFR - az iránymutatás értelmében - nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősítésével kapcsolatban.
(26)
Az iránymutatás 10. pontjának a) bekezdése alapján egy vállalkozás nehéz helyzetben van, amikor törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el. E rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy a törzstőkéje jelentékeny részét elveszítő vállalat képtelen lesz felszámolni veszteségeit, és ez rövid vagy középtávon jóformán a biztos gazdasági halálba sodorja. A Bizottság meglátása szerint ez a feltételezés még inkább érvényes egy olyan vállalatra, amelyik törzstőkéje egészét elvesztette és saját tőkéje is a negatív tartományban van.
(27)
Amint a 8. pontban említett pénzügyi adatokból (amelyeket Franciaország a hivatalos vizsgálati eljárás keretében nem vitatott) is látszik, az AFR 2001 óta negatív saját tőkével rendelkezik, és a támogatás nyújtásakor nem volt képes e tendenciát megállítani és ismét pozitív saját tőkére szert tenni. Ezek fényében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az AFR az iránymutatások 10. pontja értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt.
(28)
A Bizottság másodsorban megállapítja azt is, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor a nehéz helyzetben lévő vállalat az iránymutatások 11. pontjában szereplő meghatározásának is megfelelt, amely szerint egy vállalat a 10. pontban hivatkozott feltételek hiányában is nehézségben lévőnek tekinthető, különösen akkor, ha egy vállalkozás nehéz helyzetére utaló szokásos jelek mutatkoznak, mint pl. a növekvő veszteségek és a csökkenő forgalom. A 11. pont szerint azonban egy nehéz helyzetben lévő vállalkozás mindenesetre csak akkor jogosult támogatásra, ha igazolni lehet, hogy képtelen saját erejéből, illetve a tulajdonosai/részvényesei vagy a hitelezők által biztosított források bevonásával talpra állni. E rendelkezés arra emlékeztet, hogy egy vállalat nehézségben lévőnek minősítésekor minden vonatkozó mutatót figyelembe kell venni, ugyanakkor döntő súllyal esik a latba az, hogy a vállalat képes-e az állami hatóságok beavatkozása nélkül talpra állni.
(29)
A Bizottság megállapítja (ahogy az a 8. pontban található táblázatból is következik), hogy az AFR forgalma 2001 óta folyamatosan csökken, a vesztesége pedig nem mérséklődik. Az iránymutatások 11. pontja értelmében ezek a nehéz helyzetben lévő vállalkozásra jellemző sajátosságok. A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó határozatában már megállapította ezeket a sajátosságokat azon előzetes következtetése alátámasztására, miszerint az AFR nehéz helyzetben lévő vállalat. Ezenkívül az AFR pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása abból fakad, hogy 2004 januárjától kezdve a vállalat képtelen volt idejében törleszteni mintegy 4,3 millió EUR összegű társadalombiztosítási és adótartozását, ezért kénytelen volt az illetékes hatóságoktól moratóriumot és adósságkiegyenlítési tervet kérni.
(30)
A Franciaország által felsorakoztatott pontok közül csak a következő tényezők mutathatnak ellenkező irányba: az AFR-nek nyújtott kölcsönök (a folyószámlán a fedezet túllépése és az előlegek), továbbá az, hogy az AFR a […]-tól (5) bizonyos kezességet kapott. A Bizottság szerint ezeket az elemeket az iránymutatások 11. pontjában előírt vizsgálat keretében kell figyelembe venni, amely során azt ítélik meg, hogy a vállalat képes-e talpra állni a pénzügyi piacokon megszerezhető pénzeszközök segítségével. A Bizottság e tekintetben a következőket állapítja meg:
-
abból, hogy az AFR negatív saját tőkével rendelkezik, az következik, hogy saját forrásai segítségével nem volt képes nehéz helyzetéből kilábalni,
-
a francia hatóságok jelezték, hogy az AFR részvényese, az Arbel SA - az AFR-nek nyújtott támogatása dacára - egymagában képtelen leányvállalatát talpra állítani,
-
végül, a piaci pénzügyi forrásokat illetően megjegyzendő, hogy a Franciaország által említett hitelek és kezességek legfeljebb csak arról tanúskodnak, hogy az AFR bizonyos mértékig képes még korlátozott összegű, rövid lejáratú hitelekhez jutni. Ugyanakkor azonban - figyelembe véve az AFR nehézségeinek nagyságrendjét, különös tekintettel sajáttőke-szükségleteire - az említett hitelek alapján nem lehet megállapítani, hogy az AFR a piaci forrásokból származó finanszírozással meg tudta volna oldani problémáit.
(31)
Megállapítható tehát, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor súlyos pénzügyi nehézségekkel küszködött, amelyek rövid vagy középtávon veszélyeztették túlélését, és amelyeket az állami hatóságok beavatkozása nélkül nem tudott volna megoldani.
(32)
A fenti megfontolások és különösen a 8. pontban található pénzügyi eredmények alapján ezért a Bizottság úgy véli, hogy az AFR a visszatérítendő támogatások nyújtása idején az iránymutatások 10. pontja és másodsorban, 11. pontja értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. A Bizottság úgy véli, hogy nehézségeiből fakadóan az AFR nem tudott volna a hitelpiacon hasonlóan kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz jutni. A szóban forgó előlegek tehát előnyben részesítették az AFR-t azáltal, hogy kedvezőbb feltételű finanszírozást tettek számára lehetővé, mint amilyenekhez a hitelpiacon juthatott volna.
5.1.4. A kereskedelemre és a versenyre gyakorolt hatás
(33)
A visszatérítendő előlegek az AFR-t előnyben részesítik más hasonló helyzetben lévő vállalatokhoz képest, amennyiben azokat kizárólag az AFR számára nyújtják.
(34)
A vasúti gördülőállomány-gyártás ágazatában több európai gazdasági szereplő is jelen van és közösségen belüli kereskedelem jellemzi. Az AFR-nek nyújtott előny tehát torzíthatja a versenyt és a tagállamok közötti kereskedelmet.
5.1.5. Következtetés
(35)
A Bizottság a fenti megfontolások alapján úgy véli, hogy az AFR-nek nyújtott visszatérítendő előlegek az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek.
5.2. A támogatás összege
(36)
A nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak kölcsön formájában nyújtott támogatás esetén a támogatási elem a ténylegesen alkalmazott kamatláb és azon kamatláb különbözetében áll, amellyel a kedvezményezett vállalkozás a magánhitelpiacon ugyanahhoz a hitelhez juthatott volna (7).
(37)
A Bizottság a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapításának módjáról szóló közleményében (6) megállapítja, hogy a referencia-kamatláb olyan minimális érték, amely különleges kockázattal járó helyzetekben - például ha egy vállalkozás nehéz helyzetbe kerül vagy hiányzik a bankok által általában kért biztosíték - emelhető, és pontosan meghatározza, hogy ilyen esetekben a prémium értéke elérheti vagy meghaladhatja a 400 bázispontot.
(38)
Így tehát a Bizottság a Chemische Werke Piesteritz ügyben (7) úgy ítélte meg, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalatnak nyújtott kölcsön 400 bázispontos kamatprémiumot tett indokolttá. A Bizottság ezt az ítéletet a Biria ügyben (8) is megerősítette, ahol a biztosíték hiányából fakadó kockázat további 400 bázispontnyi prémiumot tesz indokolttá, amely összesen 800 bázispont felárat jelent. A Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó körülmények nagyban emlékeztetnek a fent említett esetekre, különösen a biztosítékok hiányát és a nehézségek fokát illetően. Ennélfogva az AFR-nek adott visszatérítendő előlegekkel kapcsolatos kockázatot is hasonlóképpen lehet megvizsgálni.
(39)
A visszatérítendő előlegek által képzett állami támogatás tehát a visszatérítendő előlegekért ténylegesen járó kamat és az előleg odaítélésekor érvényes referencia-kamatláb alkalmazásával kiszámított, 800 bázisponttal emelt kamat közötti különbségben áll.
5.3. A támogatás összeegyeztethetősége a közös piaccal
(40)
Figyelembe véve, hogy az AFR-nek, a támogatás nyújtásakor fennálló - a 8. pontban ismertetett - gazdasági helyzetét (több éven át tartó veszteséges üzemeltetés, negatív saját tőke, csökkenő forgalom), a Bizottság úgy véli, hogy a visszatérítendő előlegek odaítélésekor az AFR az iránymutatások értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. Franciaország észrevételei - a 22. és 23. pontban említett okokból - nem teszik lehetővé ezen értékelés módosítását.
(41)
2005-ben az AFR valóban az Arbel SA holding irányítása alatt álló csoportba tartozott. Ennek a (AFR-ből és a Lormaferből álló) vasúti ágán túl volt egy építőipari ága is, amely ablakgyártásra szakosodott építőipari vállalatokból állt. A francia hatóságok által a hivatalos vizsgálati eljárást megelőző levelezés során szolgáltatott információkból azonban az tűnik ki, hogy az AFR nehézségei a csoporton belül csak rá korlátozódtak, hiszen tevékenysége semmiben nem kapcsolódik az építőipari ághoz. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az AFR nehézségei túlságosan nagyok voltak ahhoz, hogy azokat a csoporton belül meg lehessen oldani, hiszen ez utóbbi is csak közepes eredményeket mutatott fel. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy az iránymutatás 13. pontja nem zárja ki, hogy az AFR - függetlenül attól, hogy egy csoporthoz tartozik - a vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra legyen jogosult.
(42)
A támogatás összeegyeztethetőségét az iránymutatás fényében kell megítélni.
(43)
A Bizottság megállapítja, hogy a szerkezetátalakításához nyújtott támogatások összeegyeztethetőségének az iránymutatásban előírt feltételei nem teljesülnek. Így tehát a Bizottság a következőket állapítja meg:
-
a francia hatóságok nem nyújtották be az iránymutatások 34-37. pontja szerinti szerkezetátalakítási tervet,
-
a Bizottság nem értesült a támogatásból fakadó bármilyen túlzott versenytorzító hatás megelőzését szolgáló kompenzációs intézkedésekről (az iránymutatások 38-42. pontja).
(44)
A támogatás nem tesz eleget a megmentési célú támogatásokra vonatkozóan az iránymutatásban előírt feltételeknek, mivel a visszafizetendő előlegeket hat hónapot meghaladó időtartamra nyújtották (lásd az iránymutatások 25. pontját).
(45)
E megfontolások elegendőek annak megállapításához, hogy a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető.
6. KÖVETKEZTETÉS
A Bizottság megállapítja, hogy Franciaország a Szerződés 88. cikke 3. bekezdésének megsértésével jogellenesen hajtotta végre a szóban forgó támogatást. Mivel a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető, Franciaországnak azt be kell fejeznie és a kedvezményezettől vissza kell téríttetnie a már folyósított összegeket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Arbel Fauvet Rail SA számára Franciaország által nyújtott állami támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető.
2. cikk
(1) Franciaország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást visszatéríttesse a kedvezményezettől.
(2) Amennyiben a nemzeti eljárás lehetővé teszi a határozat azonnali, tényleges végrehajtását, a visszafizettetés haladéktalanul a nemzeti eljárás szerint történik. A támogatást a kedvezményezett számára történő rendelkezésre bocsátás napjától a visszafizetés napjáig felszámolt kamatokkal kell visszafizetni.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Franciaország a jelen határozat elfogadásának időpontjától kezdve megszünteti az 1. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
3. cikk
(1) Franciaország biztosítja, hogy e határozatot az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtja.
(2) Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Franciaország tájékoztatja a Bizottságot az annak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről és főleg az alábbiakról:
a)
a kedvezményezettől visszakövetelendő teljes összeg (támogatás és kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
igazoló dokumentumok arra vonatkozóan, hogy a támogatás kedvezményezettjével szemben megindították a visszatérítési eljárást.
(3) Franciaország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az ezen határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedésekről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszatérítése be nem fejeződött. Franciaország a Bizottság kérésére haladéktalanul továbbít valamennyi információt a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről, valamint részletes tájékoztatást ad a kedvezményezettek által visszafizetendő támogatás és a kamatok összegéről.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2008. április 2-án.