RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3918/91 af 19. december 1991 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2603/69 om fastlaeggelse af en faelles udfoerselsordning
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til reglerne om de faelles markedsordninger for landbrugsprodukter og de i henhold til Traktatens artikel 235 fastsatte regler om varer fremstillet paa basis af landbrugsprodukter, saerlig saadanne bestemmelser, som giver mulighed for at afvige fra det almindelige princip om forbud mod alle former for kvantitative restriktioner ved udfoersel eller foranstaltninger med tilsvarende virkning, med undtagelse af de i disse regler fastsatte foranstaltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra foelgende betragtninger:
I medfoer af forordning (EOEF) nr. 2603/69 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1934/82 (2), er udfoerslen af varer fra Faellesskabet til tredjelande fri, dvs. ikke undergivet kvantitative restriktioner, bortset fra saadanne, der anvendes i overensstemmelse med bestemmelserne i naevnte forordning, og som er anfoert i bilaget dertil;
siden naevnte forordning blev udstedt, har medlemsstaterne ophaevet stoerstedelen af de restriktioner, de anvendte paa udfoerslen af visse varer opregnet i naevnte bilag;
der boer tages hensyn til denne udvikling ved en ajourfoering af naevnte forordning;
medlemsstaternes opretholdelse ud over den 31. december 1992 af kvantitative restriktioner ville vaere uforenelig med enhedsmarkedet, der indebaerer, at varekontrollen ved Faellesskabets indre graenser afskaffes;
efter artikel 30, stk. 5, i Faellesakten boer der vaere sammenhaeng mellem Det Europaeiske Faellesskabs eksterne politik og den politik, som er vedtaget inden for rammerne af Det Europaeiske Politiske Samarbejde; medlemsstaterne kan derfor bemyndiges til at opretholde visse begraensninger for deres eksport indtil den 31. december 1992, saerlig eksportrestriktioner, som vedtages inden for rammerne af Det Europaeiske Politiske Samarbejde;
det er noedvendigt at saette medlemsstater, som er bundet af internationale forpligtelser til i tilfaelde af faktiske eller potentielle forsyningsvanskeligheder at indfoere en ordning for fordeling af olieprodukter mellem de kontraherende parter, i stand til over for tredjelande at indfri deres forpligtelser paa dette omraade, uden at dette beroerer EF-bestemmelser, som er vedtaget i samme oejemed; denne bemyndigelse skal gaelde, indtil Raadet traeffer passende foranstaltninger som foelge af de forpligtelser, Faellesskabet eller alle medlemsstaterne har indgaaet;
forordning (EOEF) nr. 2603/69 boer aendres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EOEF) nr. 2603/69 aendres saaledes:
1) Artikel 10 affattes saaledes:
»Artikel 10
1. Indtil den 31. december 1992 finder det i artikel 1 omhandlede princip om fri udfoersel ikke anvendelse paa:
- de i bilag I anfoerte varer for de dér naevnte medlemsstater
- varer, som medlemsstaterne i oejeblikket har underkastet udfoerselsrestriktioner i henhold til en afgoerelse truffet som led i Det Europaeiske Politiske Samarbejde.
2. For de varer, der er opregnet i bilag II, er medlemsstaterne, indtil Raadet har truffet passende foranstaltninger som foelge af de internationale forpligtelser, som Faellesskabet eller alle dets medlemsstater har indgaaet, bemyndiget til, med forbehold af de regler, som Faellesskabet har vedtaget paa omraadet, at ivaerksaette saadanne kriseordninger for indfoerelse af en fordelingspligt over for tredjelande, som er fastsat i de internationale forpligtelser, der har indgaaet forud for denne forordnings ikrafttraeden.
Medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som de paataenker at indfoere. De indfoerte foranstaltninger vil af Kommissionen blive meddelt Raadet og de oevrige medlemsstater.«
2)
Bilaget erstattes med bilag I og II til denne forordning.
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1991.
A Tanács 3918/91/EGK rendelete
(1991. december 19.)
a közös exportszabályozás létrehozásáról szóló 2603/69/EGK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösség létrehozó szerződésre, és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról rendelkező, és a szerződés 235. cikke értelmében elfogadott, a feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozó rendelkezésekre, különösen azon rendelkezésekre, amelyek a mennyiségi korlátozások vagy azonos hatású intézkedések alapelvétől való eltérést lehetővé teszik, kivéve a fent említett rendelkezésekben meghatározott intézkedéseket.
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel legutóbb az 1934/82/EGK rendelettel módosított [1] 2603/69/EGK rendelet [2] értelmében a Közösségből harmadik országba irányuló kivitel semmiféle mennyiségi korlátozás alá nem tartozik, de az említett rendeletben foglalt és annak mellékletében felsorolt kivételek vonatkoznak rá;
mivel az említett rendelet elfogadása óta a tagállamok megszüntették az említett mellékletben felsorolt egyes termékek kivitelére vonatkozó korlátozásokat;
mivel e fejlődéssel számolni kell, és ennek megfelelően a rendeletet naprakésszé kell tenni;
mivel 1992. december 31-e után a mennyiségi korlátozásoknak a tagállamok általi fenntartása nem összeegyeztethető az egységes piaccal, amely maga után vonja az áruellenőrzés eltörlését a Közösség belső határainál;
mivel az Egységes Európai Okmány 30. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy az Európai Közösség külpolitikájának és az Európai Politikai Együttműködés keretein belül jóváhagyott politikának egységesnek kell lennie; mivel ennek következtében a tagállamok fel kell hatalmazni arra, hogy 1992. december 31.-ig bizonyos kiviteli korlátozásokat fenntartsanak, különösen azon kivitel tekintetében, amellyel kapcsolatban az Európai Politikai Együttműködés keretében korlátozásokat állapítottak meg;
mivel fel kell hatalmazni azokat a tagállamokat, amelyeket nemzetközi kötelezettségek kötnek, hogy tényleges vagy potenciális ellátási nehézségek esetére olyan rendszert hozzanak létre, amely úgy szabályozza az olajtermékek szerződő felek közötti elosztását, hogy ezzel eleget tudjanak tenni a harmadik országokkal szemben fennálló kötelezettségeknek, az e célból elfogadott közösségi rendelkezések sérelme nélkül; mivel ezt a felhatalmazást kell alkalmazni mindaddig, amíg a Tanács megfelelő intézkedéseket nem fogad el a Közösség vagy valamennyi tagállam kötelezettségvállalásai alapján;
mivel a 2603/69/EGK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2603/69/EGK rendelet az alábbiak szerint módosul:
1. A 10. cikk helyébe az alábbi rendelkezés lép:
"10. cikk
(1) 1992. december 31.-ig a kivitel szabadságának az 1. cikkben lefektetett alapelve nem vonatkozik a következőkre:
- az I. mellékletben felsorolt árukra az ugyanott említett tagállamok vonatkozásában,
- az olyan kivitelre, amely a tagállamoknak az Európai Politikai Együttműködés keretein belül hozott határozata értelmében jelenleg korlátozás alatt áll.
(2) A II. mellékletben felsorolt termékek tekintetében mindaddig, amíg a Tanács a Közösség, vagy valamennyi tagállamának nemzetközi kötelezettségvállalásai értelmében megfelelő intézkedéseket nem fogad el, a tagállamok jogosultak arra, hogy a Közösség által e területen elfogadott szabályok sérelme nélkül válsághelyzet esetére harmadik országokkal szemben fennálló és a jelen rendelet hatálybalépése előtti nemzetközi kötelezettségvállalásokban meghatározott elosztási rendszert vezessenek be.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azokról az intézkedésekről, amelyeket elfogadni szándékoznak. A meghozott intézkedéseket a Bizottság közli a Tanáccsal és a többi tagállammal.";
2. A melléklet helyébe e rendelet I. és II. melléklete lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1991. december 19-én.3