RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der traeffes foranstaltninger med henblik paa gradvis oprettelse af det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992 som omhandlet i Traktatens artikel 8 A; det indre market indebaerer et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
Raadets beslutning 87/602/EOEF (4) udgjorde et foerste skridt henimod den liberalisering med hensyn til deling af passagerkapaciteten og adgang til markedet, som er noedvendig for at virkeliggoere det indre marked for lufttransport; Raadet vedtog at traeffe yderligere liberaliseringsforanstaltninger ved udgangen af en indledende periode paa tre aar;
inden 1. juli 1992 boer der paa grundlag af faelles bestemmelser og kriterier indfoeres principper for forbindelserne mellem registreringsstaterne og luftfartsselskaber, der er operativt godkendt paa deres omraade;
ordningen vedroerende et udvidet samarbejde om anvendelsen af lufthavnen i Gibraltar blev vedtaget i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i form af en faelles erklaering fra de to landes udenrigsministre; denne ordning er endnu ikke ivaerksat;
lufttrafiksystemet paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, der udgoer den autonome region Azorerne, er paa nuvaerende tidspunkt ikke tilstraekkeligt udviklet, og lufthavnene paa disse oeer boer derfor midlertidigt undtages fra forordningens anvendelsesomraade;
EFT nr. C 164 af 5. 7. 1990, s. 11.
infrastrukturen i lufthavnen ved Porto er endnu under udbygning for at kunne klare den stigende rutetrafik; lufthavnen boer derfor undtages fra forordningens anvendelsesomraade, saa laenge udvidelsen af infrastrukturen ikke er afsluttet;
det er noedvendigt at indfoere saerlige bestemmelser, under visse omstaendigheder, for luftfartsforbindelser paa nye ruter mellem regionale lufthavne samt for forpligtelse til offentlig tjeneste, som er noedvendig for at opretholde forbindelser til visse regionale lufthavne;
oeget markedsadgang vil stimulere udviklingen af Faellesskabets luftfartssektor og sikre brugerne bedre forbindelser; derfor er det noedvendigt at indfoere mere liberale bestemmelser om udpegning af flere luftfartsselskaber og om tredje, fjerde og femte frihedsrettighed;
i betragtnig af problemerne i forbindelse med lufthavnsinfrastruktur, navigationshjaelpemidler og fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter er det noedvendigt med visse begraensninger i udoevelsen af trafikrettighederne;
udoevelsen af trafikrettigheder skal ske i overensstemmelse med reglerne om sikkerhed, miljoebeskyttelse, fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter samt betingelserne for adgang til lufthavnene, og skal endvidere ske uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet;
bilaterale bestemmelser om kapacitetsdeling er uforenelige med principperne om det indre marked, der skal vaere gennemfoert senest i 1993 inden for luftfartssektoren; derfor skal de bilaterale begraensninger aftrappes;
det er saerlig vigtigt at fremme udviklingen af interregionale flyforbindelser med henblik paa at faa udviklet et EF-rutenet og bidrage til at loese problemet vedroerende overbelastning af visse store lufthavne; derfor er det hensigtsmaessigt med mere liberale bestemmelser om kapacitetsdeling vedroerende disse forbindelser;
i betragtning af den relative betydning af ikke-planmaessig trafik (chartertrafik) for nogle medlemsstater i forhold til rutetrafikken er det noedvendigt at indfoere foranstaltninger til at mindske virkningerne heraf for luftfartsselskaberne i de medlemsstater, der modtager en saadan trafik; formaalet med foranstaltningerne boer ikke vaere at begraense den ikke-planmaessige trafik (chartertrafikken) eller at regulere den;
af hensyn til konkurrencesituationen paa markedet boer der traeffes foranstaltninger for at forhindre uheldige oekonomiske virkninger for luftfartsselskaberne;
denne forordning traeder i stedet for direktiv 83/416/EOEF (5), senest aendret ved direktiv 89/463/EOEF (6), samt beslutning 87/602/EOEF; naevnte direktiv og naevnte beslutning skal derfor ophaeves;
Raadet boer vedtage yderligere liberaliseringsforanstaltninger vedroerende markedsadgang og kapacitetsdeling, som ogsaa skal omfatte cabotage, inden den 30. juni 1992 -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Anvendelsesomraade og definitioner
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler:
a) EF-luftfartsselskabers adgang til markedet;
b)
deling af passagerkapacitet mellem et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en medlemsstat, og et luftfartsselskab/luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, i forbindelse med ruteflyvning mellem disse stater.
2. Anvendelsen af denne forordning paa Gibraltar lufthavn foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til den bestaaende uoverensstemmelse med hensyn til suveraeniteten over det omraade, paa hvilket lufthavnen er beliggende.
3. Anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning paa Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den faelles erklaering af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, er blevet ivaerksat. Naar dette sker, underretter Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer samme dag Raadet herom.
4. Lufthavne paa de graeske oeer og paa de atlanterhavsoeer, som udgoer den autonome region Azorerne, fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 30. juni 1993. Med mindre Raadet paa forslag af Kommissionen traeffer anden afgoerelse, gaelder denne fritagelse i en yderligere periode paa fem aar og kan herefter forlaenges i endnu
fem aar.
Lufthavnen ved Porto fritages for gennemfoerelsen af denne forordning indtil den 31. december 1992. Undtagelsen ophaeves, saa snart Den Portugisiske Republik skoenner, at denne lufthavns oekonomiske forhold er blevet forbedret.
Med henblik herpaa giver den meddelelse herom til Kommissionen. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater om denne meddelelse.
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) luftfartsselskab: et lufttrafikforetagende med en gyldig operativ godkendelse i en medlemsstat til at drive ruteflyvning;
b)
tredje frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at afsaette passagerer, fragt og post, som er optaget i den stat, hvori det er operativt godkendt;
fjerde frihedsrettighed: den ret, som et luftfartsselskab, der er operativt godkendt i en stat, har til paa en anden stats omraade at optage passagerer, fragt og post med henblik paa at afsaette samme i den stat, hvori det er operativt godkendt;
femte frihedsrettighed: et luftfartsselskabs ret til at udfoere lufttransport af passagerer, fragt og post mellem to andre stater end den, hvori det er operativt godkendt;
c)
beroerte stater: de medlemsstater, mellem hvilke der drives ruteflyvning;
d)
registreringsstat: den medlemsstat, hvor den i litra a) naevnte operative godkendelse er udstedt;
e)
EF-luftfartsselskab:
ii) et luftfartsselskab, som har og fortsat vil have sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og hvori aktiemajoriteten ejes og fortsat vil vaere ejet af medlemsstaterne og/eller af statsborgere i medlemsstaterne, og som faktisk kontrolleres og fortsat vil vaere kontrolleret af saadanne stater eller personer, eller
ii) et luftfartsselskab, som paa tidspunktet for udstedelsen af denne forordning ikke er i overensstemmelse med den under nr. i) fastsatte definition, men som
1) enten har sin centrale administration og sit hovedsaede i Faellesskabet, og som i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet rute eller ikke-planmaessig flyvning (charterflyvning) i Faellesskabet,
2) eller i tolv maaneder forud for udstedelsen af denne forordning har drevet ruteflyvning mellem medlemsstaterne i henhold til tredje og fjerde frihedsrettighed.
De luftfartsselskaber, der opfylder kriterierne under nr. ii), er anfoert i bilag I;
f)
ruteflyvning: en raekke flyvninger, der hver har samtlige foelgende kendetegn:
iii) de passerer gennem luftrummet over mere end en medlemsstats omraade.
iii) de gennemfoeres med luftfartoejer til befordring af passagerer eller passagerer og fragt og/eller post mod vederlag, saaledes at der for hver flyvning udbydes pladser til salg paa individuel basis til offentligheden (enten direkte hos luftfartsselskabet eller hos dets autoriserede bureauer),
iii) de gennemfoeres mellem de samme to eller flere punkter:
1) enten i henhold til en offentliggjort fartplan, eller
2) med en saadan regelmaessighed eller hyppighed, at der tydeligt er tale om en systematisk raekke flyvninger.
g)
flyvning: afgang fra en naermere angivet lufthavn til en naermere angivet bestemmelseslufthavn;
h)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to lande: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve ruter mellem dens omraade og en anden medlemsstats omraade;
i)
udpegning af flere luftfartsselskaber paa ruter mellem to byer: registreringsstatens udpegning af to eller flere af de luftfartsselskaber, som den har givet operativ godkendelse til at beflyve en rute mellem en lufthavn eller et lufthavnssystem paa dens omraade og en lufthavn eller et lufthavnssystem paa en anden medlemsstats omraade;
j)
regional lufthavn: enhver anden lufthavn end en lufthavn, der er optaget paa listen i bilag II som en kategori 1-lufthavn;
k)
lufthavnssystem: to eller flere lufthavne, der er anfoert sammen, da de trafikmaessigt daekker samme by, som anfoert i bilag II;
l)
kapacitet: det antal saeder, der udbydes til publikum paa en rute i et givet tidsrum;
m)
kapacitetsandel: den i overensstemmelse med artikel 11 beregnede procentandel, som en medlemsstat har af den samlede kapacitet paa en bilateral forbindelse til en anden medlemsstat, bortset fra den kapacitet, der tilbydes paa ruter med femte frihedsrettighed,
n)
forpligtelse til offentlig tjeneste: et luftfartsselskabs for-
pligtelse til paa enhver rute, hvortil den er operativt godkendt af en medlemsstat, at traeffe alle noedvendige foranstaltninger til at sikre driften i overensstemmelse med saadanne fastsatte krav med hensyn til kontinuitet, regelmaessighed og kapacitet, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
Forholdet mellem registreringsstaterne og deres luftfartsselskaber
Artikel 3
1. Denne forordning beroerer ikke forholdet mellem en medlemsstat og luftfartsselskaber, som denne medlemsstat har udstedt operativ godkendelse til, for saa vidt angaar markedsadgang og kapacitetsdeling.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. juli 1992 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommissionen om faelles bestemmelser og kriterier, der skal forelaegges senest den 31. maj 1991, regler for udstedelse af operativ godkendelse til luftfartsselskaber og for ruteflyvningstilladelse.
Tredje og fjerde frihedsrettighed
Artikel 4
Med mindre andet gaelder ifoelge denne forordning, har EF-luftfartsselskaber tilladelse til at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed i trafik mellem lufthavne eller lufthavnssystemer i en medlemsstat og lufthavne eller lufthavnssystemer i en anden medlemsstat, naar disse lufthavne eller lufthavnssystemer er aabne for trafik mellem medlemsstaterne eller for international trafik.
Forholdet mellem en medlemsstat og andre medlemsstaters luftfartsselskaber
Artikel 5
1. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 6, skal en medlemsstat give luftfartsselskaber, der er operativt godkendt i en anden medlemsstat, tilladelse til
- at udoeve tredje og fjerde frihedsrettighed som omhandlet i artikel 4;
- inden for Faellesskabet at anvende samme rutenummer for kombinerede ruter med tredje og fjerde frihedsrettighed,
naar registreringsstaten har givet disse tilladelser.
2. Saafremt et luftfartsselskab i en medlemsstat i henhold til denne artikel er blevet godkendt til at beflyve en rute, kan den stat, hvor dette luftfartsselskab er registreret, ikke fremsaette indsigelse mod en ansoegning om at paabegynde ruteflyvning paa samme rute, der indgives af et luftfartsselskab fra den anden beroerte stat.
3. a) En medlemsstat kan efter konsultationer med andre beroerte stater indfoere en forpligtelse til offentlig tjeneste for saa vidt angaar luftfartsforbindelser til en
regional lufthavn inden for dens omraade paa en rute, der anses for vital for den oekonomiske udvikling i det omraade, hvor lufthavnen er beliggende, i det omfang det er noedvendigt for at sikre passende luftfartsforbindelser paa ruten i overensstemmelse med fastsatte krav om kontinuitet, regelmaessighed, kapacitet og prisfastsaettelse, som selskabet ikke ville have paataget sig, hvis det alene skulle tilgodese sin egen forretningsmaessige interesse.
b)
Om luftfartsforbindelserne paa en rute er passende, vurderes paa grundlag af
iii) offentlighedens interesse;
iii) muligheden for at anvende andre transportformer og disses evne til at opfylde det paagaeldende transportbehov;
iii) de billetpriser og vilkaar, der kan tilbydes brugerne.
c)
Uanset stk. 2 er en medlemsstat ikke forpligtet til at give mere end et luftfartsselskab tilladelse til at beflyve en rute med forpligtelse til offentlig tjeneste, forudsat at retten til at beflyve ruten udbydes ved offentligt udbud for en periode paa indtil tre aar til alle luftfartsselskaber med en operativ godkendelse udstedt i de beroerte stater, og til alle EF-luftfartsselskaber, som i henhold til artikel 8 er berettiget til at udoeve femte frihedsrettighed paa ruten. Luftfartsselskabernes tilbud fremsendes til de oevrige beroerte stater og til Kommissionen.
d)
litra c) finder ikke anvendelse, dersom den anden beroerte medlemsstat foreslaar en tilfredsstillende alternativ maade at opfylde denne forpligtelse til offentlig tjeneste paa.
e)
stk. 3 finder ikke anvendelse paa ruter med en kapacitet paa mere end 30 000 saeder pr. aar.
4. Uanset stk. 2 er en medlemsstat, som har givet et af de luftfartsselskaber, som det har godkendt operativt, tilladelse til at flyve med passagerer paa en ny rute mellem regionale lufthavne med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, i en periode paa to aar ikke forpligtet til at godkende en gensidig rute, medmindre den beflyves med luftfartoejer med en kapacitet paa hoejst 80 saeder, eller den indgaar i en rute, der beflyves i henhold til artikel 7, hvortil der hoejst er 80 saeder til salg mellem de to paagaeldende regionale lufthavne paa hver flyvning.
5. Kommissionen foretager paa anmodning af en medlemsstat, som mener, at udviklingen af en rute begraenses i
urimelig grad af stk. 3 eller 4, eller paa eget initiativ eller hvis der opstaar uoverensstemmelse om gennemfoerelsen af stk. 3, en undersoegelse og traeffer inden to maaneder efter at have indledt denne og paa grundlag af alle relevante faktorer afgoerelse om, hvorvidt stk. 3 eller 4 fortsat boer finde anvendelse paa den paagaeldende rute.
6. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Udpegning af flere luftfartsselskaber
Artikel 6
1. En medlemsstat accepterer en anden medlemsstats udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to lande.
2. Medlemsstaten accepterer ligeledes udpegning af flere luftfartsselskaber til at beflyve ruter mellem to byer:
- fra den 1. januar 1991 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 140 000 passagerer, eller hvor der foretages over 800 dobbeltflyvninger om aaret,
- fra den 1. januar 1992 paa ruter, hvor der i det foregaaende aar blev befordret over 100 000 passagerer, eller hvor der foretages over 600 dobbeltflyvninger om aaret.
Kombination af punkter
Artikel 7
Ved ruteflyvning til eller fra to eller flere punkter i andre medlemsstater eller stater end registreringsstaten skal de beroerte stater give et EF-luftfartsselskab tilladelse til at kombinere ruteflyvninger og anvende samme rutenummer. Trafikrettighederne mellem de kombinerede punkter kan udoeves i overensstemmelse med artikel 8.
Femte frihedsrettighed
Artikel 8
1. I henhold til denne artikel har EF-luftfartsselskaberne lov til at udoeve femte frihedsrettighed mellem kombinerede punkter i to forskellige medlemsstater paa foelgende betingelser:
a) trafikrettighederne udoeves paa en rute, der ifoelge fartplanen enten er en forlaengelse af en rute fra eller den foerste delstraekning af en rute til registreringsstaten
b)
luftfartsselskabet kan for ruten med femte frihedsrettighed hoejst anvende 50 % af sin saedekapacitet pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller den foerste delstraekning af.
2. a) Luftfartsselskabet kan paa en rute med femte frihedsrettighed anvende et andet, men ikke stoerre luftfartoej end det, selskabet anvender paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af.
b) Naar der er mere end en rute med femte frihedsrettighed, der beflyves som en forlaengelse eller foerste delstraekning af en rute med tredje eller fjerde frihedsrettighed, udgoer den i stk. 1, litra b), omhandlede kapacitet den samlede saedekapacitet, der er til raadighed for befordring af femte frihedsrettighedspassagerer paa disse ruter med femte frihedsrettighed.
3. Et luftfartsselskab, der beflyver en rute med femte frihedsrettighed i overensstemmelse med denne artikel, giver paa anmodning de involverede medlemsstater alle relevante oplysninger om
a) saedekapaciteten pr. saeson paa den rute med tredje og fjerde frihedsrettighed, som ruten med femte frihedsrettighed er en forlaengelse eller foerste delstraekning af, og
b) kapaciteten pr. saeson paa hver enkelt rute for saa vidt angaar ruter med femte frihedsrettighed, som artikel 8, stk. 2, litra b), finder anvendelse paa.
Betingelser for udoevelse af trafikrettigheder
Artikel 9
Denne forordning beroerer ikke en medlemsstats ret til uden forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet at fastlaegge fordelingen af trafikken paa de enkelte lufthavne inden for et lufthavnssystem.
Artikel 10
1. Uanset artikel 5, stk. 2, er udoevelsen af trafikrettigheder underkastet offentliggjorte faellesskabs-, nationale, regionale eller lokale bestemmelser om sikkerhed og miljoebeskyttelse, tildeling af afgangs- og ankomsttidspunkter og foelgende betingelser:
a) den paagaeldende lufthavn eller det paagaeldende lufthavnssystem skal have tilstraekkelige faciliteter til at betjene ruten;
b)
navigationshjaelpemidlerne skal vaere tilstraekkelige til at betjene ruten.
2. Er betingelserne i stk. 1 opfyldt, kan en medlemsstat uden forskelsbehandlung paa grundlag af nationalitet fastsaette naermere betingelser for, begraense eller afslaa udoevelsen af de paagaeldende trafikrettigheder. Foer medlemsstaten traeffer en saadan foranstaltning, underretter den Kommissionen, som den giver alle noedvendige oplysninger.
3. Med mindre andet gaelder ifoelge artikel 9 og med mindre den anden beroerte medlemsstat/de andre beroerte medlemsstater er indforstaaet hermed, kan en medlemsstat ikke give et luftfartsselskab tilladelse til
a) at etablere en ny rute, eller
b) oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute
mellem en bestemt lufthavn paa dets omraade og en anden medlemsstat, saa laenge et luftfartsselskab, der er operativt godkendt af denne anden medlemsstat, ikke har faaet tilladelse til paa grundlag af stk. 1 og 2 at etablere en ny rute eller til at oege trafikhyppigheden paa en eksisterende rute til den paagaeldende lufthavn, indtil Raadet har vedtaget en forordning om en adfaerdskodeks for tildeling af ankomst- og afgangstids-
punkter med udgangspunkt i det generelle princip om ikke-forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, og indtil en saadan forordning er traadt i kraft.
4. Paa anmodning af en medlemsstat undersoeger Kommissionen anvendelsen af stk. 2 og/eller stk. 3 i hvert enkelt tilfaelde og traeffer inden for en maaned afgoerelse om, hvorvidt medlemsstaten fortsat maa anvende foranstaltningen.
5. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan henvise Kommissionens afgoerelse til Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Kapacitetsdeling
Artikel 11
1. Fra den 1. november 1990 skal en medlemsstat tillade en anden medlemsstat at oege dens kapacitetsandel med 7,5 procentpoint for en hvilken som helst saeson i forhold til situationen i den forudgaaende tilsvarende saeson, idet hver medlemsstat herved under alle omstaendigheder kan kraeve en kapacitetsandel paa 60 %.
2. Med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. januar 1993 vedtager Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommis-
sionen, der skal forelaegges inden den 31. december 1991, bestemmelser om ophaevelse af restriktionerne vedroerende kapacitetsdeling mellem medlemsstaterne.
3. Begraensninger vedroerende kapacitetsdeling finder ikke anvendelse paa trafik mellem regionale lufthavne, uanset luftfartoejets kapacitet.
4. Ved anvendelsen af stk. 1 tages der ikke hensyn til ensidige kapacitetsnedskaeringer. I saadanne tilfaelde er beregningsgrundlaget for kapacitetsandelene den kapacitet, som det eller de luftfartsselskab(er) i en medlemsstat, der har nedsat kapaciteten, tilboed i de tilsvarende forudgaaende saesoner.
Artikel 12
1. Paa anmodning af en medlemsstat, for hvilken bestemmelserne i artikel 11 har paafoert det (de) luftfartsselskab(er), som denne medlemsstat har operativt godkendt, alvorlig oekonomisk skade, tager Kommissionen situationen op til fornyet vurdering og traeffer paa grundlag af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene, det (de) paagaeldende luftfartsselskab(ers) oekonomiske situation og den reelle kapacitetsudnyttelse, afgoerelse om, hvorvidt kapacitets-
delingen paa ruterne til eller fra denne stat skal stabiliseres for et begraenset tidsrum.
2. Hvis en medlemsstats rutetrafik udsaettes for vaesentlig konkurrence fra ikke-planmaessig trafik (chartertrafik), hvorved dens luftfartsselskabers muligheder for at konkurrere effektivt paa markedet skades urimeligt, kan denne medlemsstat anmode Kommissionen om, at den efter en undersoegelse af alle relevante faktorer, herunder markedsforholdene og den reelle kapacitetsudnyttelse, og efter at have konsulteret de oevrige beroerte medlemsstater, inden to maaneder efter modtagelsen af anmodningen traeffer afgoerelse om, hvorvidt de 7,5 procentpoint i artikel 11, stk. 1, skal nedsaettes for saa vidt angaar den bilaterale forbindelse.
3. Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om sin afgoerelse. Medlemsstaterne kan forelaegge Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en maaned. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en maaned.
Almindelige bestemmelser
Artikel 13
1. Denne forordning hindrer ikke medlemsstaterne i at indgaa indbyrdes arrangementer, der er mere fleksible end bestemmelserne i artikel 6, 8 og 11, eller i at lade saadanne arrangementer forblive i kraft.
2. Denne forordnings bestemmelser maa ikke anvendes til at indfoere begraensinger i eksisterende arrangementer vedroerende markedsadgang og kapacitet.
Artikel 14
1. Kommissionen offentliggoer hvert andet aar og foerste gang senest den 31. maj 1992 en rapport om gennemfoerelsen af denne forordning.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennemfoerelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilvejebringelsen af oplysninger til den i stk. 1 omhandlede rapport.
3. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfoer af denne forordning, er omfattet af tjenstlig tavshedspligt.
Artikel 15
Raadet traeffer afgoerelse om en revision af denne forordning senest den 30. juni 1992 paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, der forelaegges senest den 31. maj 1991.
Artikel 16
Beslutning 87/602/EOEF og direktiv 83/416/EOEF ophaeves.
Artikel 17
Denne forordning traeder i kraft den 1. november 1990.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. juli 1990.
A Tanács 2343/90/EGK rendelete
(1990. július 24.)
a légifuvarozók Közösségen belüli menetrendszerű légijáratok útvonalaihoz történő hozzáféréséről és a tagállamok közötti menetrendszerű járatokon az utaskapacitás légifuvarozók közötti megosztásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel intézkedéseket kell hozni a belső piac fokozatos létrehozására az 1992. december 31-vel záruló időszak során a Szerződés 8a cikkének megfelelően; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;
mivel a 87/602/EGK határozattal [4] megtörtént az első lépés az utaskapacitás megosztásának és a piacra történő bejutásnak a liberalizációja felé, amely szükséges a légi közlekedés belső piacának létrehozásához; mivel a Tanács egyetértett azzal, hogy további liberalizációs intézkedéseket kell elfogadni a hároméves kezdeti periódus végén;
mivel legkésőbb 1992. július 1-jéig szükséges a lajstromozó államok és a területükön működési engedéllyel rendelkező légifuvarozók közötti viszonyt szabályozó alapelveknek a közös előírások és feltételek alapján történő végrehajtása;
mivel egy, a Gibraltári repülőtér használatára vonatkozó együttműködést erősítő rendszerről állapodott meg 1987. december 2-án Londonban a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság a két ország külügyminisztere által tett közös nyilatkozatban, és mivel e rendszert még nem alkalmazzák;
mivel a görög szigetek és az Azori-szigetek autonóm régióját alkotó atlanti-óceáni szigetek légiközlekedési rendszerének fejlettsége jelenleg nem kielégítő, ezért az e szigeteken lévő repülőtereket ideiglenesen mentesíteni kell e rendelet alkalmazása alól;
mivel a portói repülőtéren továbbra is folynak a bővítési munkálatok, hogy képes legyen megbirkózni a menetrendszerű járatok számának növekedésével; mivel ebből következően ezt a repülőteret átmenetileg fel kell menteni e rendelet alkalmazása alól az infrastruktúra bővítésének befejezéséig;
mivel korlátozott körülmények között különös rendelkezések meghozatalára van szükség a regionális repülőterek közötti új útvonalak légijárataira és egyes regionális repülőterek működtetéséhez szükséges közszolgáltatási kötelezettségek biztosítására vonatkozóan;
mivel a piachoz történő szélesebb hozzáférés serkenti a Közösség légiközlekedési ágazatának fejlődését és a szolgáltatások színvonalának javulását eredményezi a szolgáltatásokat igénybe vevők részére; mivel emiatt liberálisabb rendelkezéseket kell bevezetni a többes kijelölés, a harmadik, a negyedik és az ötödik szabadságjog tekintetében;
mivel, figyelembe véve a repülőterek infrastruktúrájával, navigációs eszközeivel és a résidők rendelkezésre állásával kapcsolatos problémákat, szükség van a forgalmi jogok használatának bizonyos korlátozására;
mivel a szabadságjogok gyakorlásának összhangban kell lennie a biztonságra, a környezetvédelemre, a résidők kiosztására és a repülőterekhez való hozzáférésre vonatkozó szabályokkal, és azt az állampolgárságra való tekintet nélküli hátrányos megkülönböztetéstől mentesen kell kezelni;
mivel az utaskapacitás megosztására vonatkozó kétoldalú rendelkezések nem egyeztethetők össze a légiközlekedési ágazatban 1993-ig létrehozandó belső piac alapelveivel; mivel emiatt a kétoldalú korlátozásokat fokozatosan meg kell szüntetni;
mivel különösen fontos a régiók közötti járatok fejlesztésének ösztönzése a közösségi hálózat fejlesztése és az egyes forgalmas repülőtereken előforduló torlódások problémájának megoldása érdekében; mivel ezért liberálisabb szabályokra van szükség e járatok kapacitásmegosztásának tekintetében;
mivel, figyelembe véve egyes tagállamokban a nem menetrendszerű forgalom viszonylagos fontosságát a menetrendszerű forgalomhoz képest, intézkedésekre van szükség a nem menetrendszerű forgalmat fogadó tagállam fuvarozóira gyakorolt hatás enyhítésére; mivel a meghozandó intézkedéseknek nem lehet célja a nem menetrendszerű forgalom korlátozása vagy szabályozása;
mivel, figyelembe véve a piaci versenyhelyzetet, gondoskodni kell a légifuvarozókra háruló indokolatlan gazdasági hatások kiküszöböléséről;
mivel e rendelet a legutóbb a 89/463/EGK irányelvvel [5] módosított 83/416/EGK irányelv [6] és a 87/602/EGK határozat helyébe lép; mivel emiatt a fenti irányelvet és határozatot hatályon kívül kell helyezni;
mivel kívánatos, hogy a Tanács 1992. június 30-ig további liberalizációs intézkedéseket fogadjon el a piacra jutásra és a kapacitásmegosztásra vonatkozó kabotázs terén,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
Hatály és fogalommeghatározások
1. cikk
(1) E rendelet tárgya:
a) a Közösség légifuvarozóinak piacra jutása;
b) az utaskapacitás megosztása az egyik tagállamban lajstromozott légifuvarozó(k) és egy másik tagállamban lajstromozott légifuvarozó(k) között az ezen államok közötti menetrendszerű légijáratok esetében.
(2) Ezt a rendeletet a Gibraltári repülőtérre a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság jogi álláspontjának sérelme nélkül kell alkalmazni, tekintettel a repülőteret tartalmazó terület feletti fennhatóságra vonatkozó vitájukra.
(3) E rendelet alkalmazását a Gibraltári repülőtérre mindaddig fel kell függeszteni, amíg a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság külügyminiszterei által 1987. december 2-án tett közös nyilatkozatban létrehozott rendszer nem működik. Spanyolország kormánya és az Egyesült Királyság kormánya tájékoztatja a Tanácsot ennek időpontjáról.
(4) A görög szigeteken és az Azori-szigetek autonóm régióját képező atlanti-óceáni szigeteken található repülőterek 1993. június 30-ig mentesek e rendelet alkalmazása alól. Amennyiben a Tanács erről másképp nem határoz, a Bizottság javaslatára a mentesség ötéves időszakkal kiegészíthető, majd újabb ötéves időszakkal meghosszabbítható.
A portói repülőtér 1992. december 31-ig mentes e rendelet alkalmazása alól. Ez az eltérés akkor szűnik meg, amikor a Portugál Köztársaság megítélése szerint a repülőtér gazdasági helyzete javult.
Erről a Portugál Köztársaság értesíti a Bizottságot. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.
2. cikk
E rendelet alkalmazásában:
a) "légifuvarozó": menetrendszerű légijáratok üzemeltetéséhez tagállamtól kapott érvényes működési engedéllyel rendelkező légiközlekedési vállalkozás;
b) "harmadik szabadságjog": az adott államban engedéllyel rendelkező légifuvarozó azon joga, hogy egy másik állam területén leteheti az engedélyét kiállító államban felvett utasokat, árut és postai küldeményeket;
"negyedik szabadságjog": az adott államban engedéllyel rendelkező légifuvarozó azon joga, hogy egy másik állam területén felvett utasokat, árut és postai küldeményeket letehet abban az adott államban, amelyben az engedélyét kiállították;
"ötödik szabadságjog": a légifuvarozó azon joga, hogy légi úton szállíthat utasokat, árut és postai küldeményeket két olyan állam között, amelyek egyike sem az az állam, amelyben az engedélyét kiállították;
c) "érintett államok": azok a tagállamok, amelyek között a menetrendszerű légijáratot üzemeltetik;
d) "lajstromozó állam": az a tagállam, amelyben az a) pontban említett engedélyt kiadták;
e) "közösségi légifuvarozó":
i. az a légifuvarozó, amelynek központi ügyviteli szerve és fő telephelye állandó jelleggel a Közösségen belül található, részvényeinek többségét folyamatosan a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárai birtokolják, és amelyet folyamatosan és ténylegesen az ilyen tagállamok vagy személyek irányítanak; vagy
ii. az a légifuvarozó, amely e rendelet elfogadásának időpontjában nem felel meg ugyan az i. alpontban szereplő meghatározásnak, de:
1) vagy központi ügyviteli szerve és fő telephelye a Közösségen belül található, és menetrendszerű vagy nem menetrendszerű légijáratokat üzemeltetett a Közösségben az e rendelet elfogadását megelőző 12 hónapban;
2) vagy menetrendszerű légijáratokat üzemeltetett a tagállamok között a harmadik és negyedik szabadságjog alapján az e rendelet elfogadását megelőző 12 hónapban.
Azon légifuvarozók felsorolását, amelyek megfelelnek a ii. alpontban szereplő feltételeknek, az I. melléklet tartalmazza;
f) "menetrendszerű légijárat": azok a repüléssorozatok, amelyek az alábbi jellemzők összességével rendelkeznek:
i. keresztülhalad egynél több tagállam területe feletti légtéren;
ii. utasok vagy utasok, áruk és/vagy postai küldemények légi járművel történő visszterhes szállítása, oly módon, hogy az egyes repülések alkalmával a férőhelyeket bárki megvásárolhatja (közvetlenül a légifuvarozótól vagy meghatalmazott ügynökeitől);
iii. úgy üzemeltetik, hogy az ugyanazon két vagy több pont közötti forgalmat bonyolítja:
1) vagy közzétett menetrend szerint;
2) vagy olyan rendszeres vagy gyakori repülésekkel, hogy azok felismerhetően rendszeres járatsort alkotnak;
g) "repülés": egy meghatározott repülőtérről történő indulás egy meghatározott célrepülőtér felé;
h) "országpár alapú többes kijelölés": a lajstromozó állam által az általa működési engedéllyel ellátott két vagy több légifuvarozó kijelölése menetrendszerű légijáratok üzemeltetésére saját területe és egy másik tagállam területe között;
i) "várospár alapú többes kijelölés": a lajstromozó állam által az általa működési engedéllyel ellátott két vagy több légifuvarozó kijelölése menetrendszerű légijáratok üzemeltetésére a saját területén lévő repülőtér vagy repülőtérrendszer és egy másik tagállam területén lévő repülőtér vagy repülőtérrendszer között;
j) "regionális repülőtér": minden olyan repülőtér, amely nem szerepel a II. mellékletben 1. kategóriába tartozóként felsorolt repülőterek között;
k) "repülőtérrendszer": olyan két vagy több repülőtérből álló repülőtércsoport, amely a 2. mellékletben jelzettek szerint ugyanazt a várost szolgálja ki;
l) "kapacitás": menetrendszerű légijáraton egy meghatározott időszakon belül az utazóközönség számára felkínált helyek száma;
m) "kapacitásmegosztás": egy adott tagállamnak egy másik tagállammal meglévő kétoldalú kapcsolata keretében a 11. cikknek megfelelően kiszámított teljes kapacitás százalékban kifejezett részesedése, kivéve az ötödik szabadságjogú járatok által kínált kapacitást;
n) "közszolgáltatási kötelezettség": a légifuvarozó kötelezettsége egy tagállamtól kapott engedély alapján üzemeltetett valamennyi útvonalhoz kapcsolódóan mindazon intézkedések meghozatalára, amelyek olyan színvonalú szolgáltatás biztosításához szükségesek, amelyek megfelelnek a folyamatosság, rendszeresség, kapacitás és árképzés rögzített normáinak, mely normáknak a légifuvarozó kizárólag csak üzleti érdekeire figyelemmel nem felelne meg.
A lajstromozó államok és a légifuvarozóik közötti kapcsolat
3. cikk
(1) E rendelet nem érinti a tagállam és az általa működési engedéllyel ellátott légifuvarozók közötti kapcsolatot a piacra jutás és a kapacitásmegosztás tekintetében.
(2) A Tanács, a Bizottság közös előírásokra és feltételekre vonatkozó, legkésőbb 1991. május 31-ig benyújtandó javaslata alapján, a legkésőbb 1992. július 1-jéig történő végrehajtásuk érdekében elfogadja a légifuvarozók engedélyezésére és az útvonalak üzemeltetési engedélyére vonatkozó rendelkezéseket.
Harmadik és negyedik szabadságjog
4. cikk
E rendeletre is figyelemmel, a Közösség légifuvarozói számára engedélyezni kell, hogy harmadik és negyedik szabadságjogú légijáratokat üzemeltessenek egy tagállam repülőtere vagy repülőtérrendszere és egy másik tagállam repülőtere vagy repülőtérrendszere között, amennyiben ezek a repülőterek vagy repülőtérrendszerek nyitottak a tagállamok közötti forgalom vagy a nemzetközi járatok számára.
Egy tagállam és egy másik tagállam légifuvarozója közötti kapcsolat
5. cikk
(1) A 6. cikkre is fegyelemmel, egy adott tagállamnak engedélyeznie kell egy másik tagállamban működési engedéllyel ellátott, a saját lajstromozó állama által engedélyezett légifuvarozónak, hogy
- a 4. cikknek megfelelően gyakorolja a harmadik és negyedik szabadságjogot,
- a Közösségen belül ugyanazt a járatszámot használja a kombinált harmadik és negyedik szabadságjogú járatokra.
(2) Amennyiben egy tagállam légifuvarozójának engedélyezték menetrendszerű légijárat üzemeltetését e cikknek megfelelően, úgy ennek a légifuvarozónak a lajstromozó állama nem emelhet kifogást egy másik érintett állam légifuvarozója által ugyanazon az útvonalon menetrendszerű légijárat indítására tett kérelme ellen.
(3) a) Egy tagállam, a többi érintett állammal folytatott konzultációkat követően, közszolgáltatási kötelezettségeket róhat a területén lévő regionális repülőtérre közlekedő légijáratokra egy olyan útvonal tekintetében, amely létfontosságú azon régió gazdasági fejlődéséhez, amelyben a repülőtér található, az adott útvonal esetében szükséges mértékben a folyamatosság, a rendszeresség, a kapacitás és az árképzés rögzített normáinak eleget tevő légijárat megfelelő üzemeltetésének biztosításához, mely normáknak a fuvarozók kizárólag üzleti érdekeikre figyelemmel nem felelnének meg.
b) A légiközlekedési szolgáltatások megfelelőségének vizsgálatakor tekintetbe kell venni:
i. a közérdeket;
ii. annak lehetőségét, hogy van-e a közlekedésnek más igénybe vehető formája, és a közlekedés ilyen formájának azon képességét, hogy megfelel-e a kérdéses közlekedési szükségleteknek;
iii. a szolgáltatást igénybe vevők számára ajánlható légi viteldíjakat és feltételeket.
c) A (2) bekezdés ellenére egy tagállam nem köteles egynél több fuvarozó számára engedélyezni egy közszolgáltatási kötelezettség alá eső útvonal ellátását, feltéve hogy a járat működtetésének jogát pályázati eljárás alapján adták meg legfeljebb hároméves időszakra az érintett állam által kiadott működési engedéllyel rendelkező összes légifuvarozó számára, és bármely olyan közösségi légifuvarozó számára, amely a 8. cikknek megfelelően jogosult az adott útvonalon ötödik szabadságjogot gyakorolni. A légifuvarozók ajánlatairól tájékoztatni kell a többi érintett államot és a Bizottságot.
d) A c) pont nem alkalmazható azokban az esetekben, amikor a másik érintett tagállam ugyanazon közszolgáltatási kötelezettség teljesítésének más kielégítő módjára tesz javaslatot.
e) E bekezdés nem alkalmazható azokra az útvonalakra, amelyek éves kapacitása 30000 ülőhelynél több.
(4) A (2) bekezdés ellenére egy tagállam, amely az általa lajstromozott légifuvarozók egyike számára engedélyezte utasszállító járat működtetését egy regionális repülőterek közötti új útvonalon, legfeljebb 80 ülőhelyes repülőgéppel, két évig nem köteles egy reciprok légijáratot engedélyezni, kivéve ha az legfeljebb 80 ülőhelyes repülőgéppel működik, vagy részét képezi egy olyan járatnak, amely a 7. cikkben megállapított feltételek szerint működik, és amelyben legfeljebb 80 megvásárolható ülőhely van a két szóban forgó regionális repülőtér közötti egyes járatokon.
(5) Bármely tagállam kérésére, amely úgy találja, hogy egy útvonal fejlesztését indokolatlanul korlátozzák a (3) vagy (4) bekezdés feltételei, vagy saját kezdeményezésére, vagy ahol nézeteltérés merül fel a (3) bekezdés alkalmazását illetően, a Bizottság vizsgálatot végez, és az összes vonatkozó tényező alapján a vizsgálat megkezdésétől számított két hónapon belül dönt arról, hogy a (3) vagy (4) bekezdést továbbra is alkalmazni kell-e a szóban forgó útvonalra.
(6) A Bizottság tájékoztatja döntéséről a Tanácsot és a tagállamokat. Egy hónapos határidőn belül bármely tagállam a Tanácshoz fordulhat a Bizottság döntése miatt. A Tanács minősített többségi szavazással egy hónapon belül az előzőtől eltérő döntést hozhat.
Többes kijelölés
6. cikk
(1) Egy tagállam elfogad egy másik tagállam által elvégzett országpár alapú többes kijelölést.
(2) A tagállam elfogadja a várospár alapú többes kijelölést is:
- 1991. január 1-jétől olyan útvonalakon, amelyeken az előző évben több mint 140000 utast szállítottak, vagy amelyeken évente több mint 800 menettérti járat működik,
- 1992. január 1-jétől olyan útvonalakon, amelyeken az előző évben több mint 100000 utast szállítottak, vagy amelyeken évente több mint 600 menettérti járat működik.
A pontok kombinációja
7. cikk
A két vagy több pontba irányuló vagy pontból érkező, másik tagállamban vagy olyan államban üzemeltetett menetrendszerű légijáratok esetén, amelyek egyike sem a lajstromozó állam, az érintett államoknak engedélyezniük kell a közösségi légifuvarozónak a menetrendszerű légijáratok kombinációját és ugyanannak a járatszámnak a használatát. A kombinált pontok között a szabadságjogok a 8. cikknek megfelelően gyakorolhatók.
Ötödik szabadságjog
8. cikk
(1) A Közösség légifuvarozóinak e cikknek megfelelően engedélyezni kell az ötödik szabadságjog gyakorlását két tagállam kombinált pontjai között az alábbi feltételekkel:
a) a szabadságjogokat olyan járaton gyakorolják, amely menetrend szerint a lajstromozó államból induló járat kiterjesztése, vagy az abba irányuló járat első szakaszát képezi;
b) a légifuvarozó nem használhatja az ötödik szabadságjogú járatához az azonos harmadik és negyedik szabadságjogú járaton rendelkezésre álló idény jellegű ülőhely-kapacitásának több mint 50 %-át, amely járatoknak az ötödik szabadságjogú járat a kiterjesztését vagy az első szakaszát képezi.
(2) a) A légifuvarozó használhat az ötödik szabadságjogú járathoz a harmadik és negyedik szabadságjogú járathoz használttól különböző, de annál nem nagyobb repülőgépet, ha az ötödik szabadságjogú járat azok kiterjesztése vagy első szakasza.
b) Ha egynél több ötödik szabadságjogú járat működik egy harmadik vagy negyedik szabadságjogú járat kiterjesztéseként vagy első szakaszaként, úgy a kapacitásra vonatkozó (1) bekezdés b) pontjában szereplő rendelkezés az adott ötödik szabadságjogú járatokon az ötödik szabadságjog alapján történő utasszállításhoz rendelkezésre álló összes ülőhelyet jelenti.
(3) E cikknek megfelelően ötödik szabadságjogú járatot működtető légifuvarozónak kérésre át kell adnia az érintett tagállamoknak minden vonatkozó információt:
a) a harmadik és negyedik szabadságjogú járat idény jellegű ülőhely-kapacitásáról, amelyeknek az ötödik szabadságjogú járat a kiterjesztésük vagy az első szakaszuk; és
b) az egyes járatokon használt idény jellegű kapacitásról, az olyan ötödik szabadságjogú járatok esetében, amelyekre a 8. cikk (2) bekezdésének b) pontját kell alkalmazni.
A szabadságjogok gyakorlásának feltételei
9. cikk
E rendelet nem érinti egy tagállam azon jogát, hogy állampolgárságra való tekintettel hátrányos megkülönböztetéstől mentesen ossza el a forgalmat az adott repülőtérrendszeren belül található repülőterek között.
10. cikk
(1) Az 5. cikk (2) bekezdése ellenére, a szabadságjogok gyakorlása a biztonságra, a környezetvédelemre és a résidők kiosztására vonatkozó közzétett közösségi, nemzeti, regionális vagy helyi szabályoktól, valamint a következő feltételektől függ:
a) az érintett repülőtérnek vagy repülőtérrendszernek rendelkeznie kell a megfelelő létesítményekkel a járat fogadásához;
b) a navigációs eszközöknek megfelelőnek kell lenniük a járat fogadásához.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés feltételei nem teljesülnek, az adott tagállam állampolgárságra való tekintettel hátrányos megkülönböztetéstől mentes feltételekhez kötheti, korlátozhatja vagy megtagadhatja a szabadságjogok gyakorlását. Az ilyen intézkedést megelőzően a tagállam tájékoztatja a Bizottságot, és ellátja az összes szükséges információval.
(3) A 9. cikk sérelme nélkül és a másik érintett tagállam vagy az érintett tagállamok megállapodásainak kivételével egy tagállam nem engedélyezheti egy légifuvarozónak:
a) új járat indítását; vagy
b) egy meglévő járat sűrűségének növelését
egy, a területén lévő meghatározott repülőtér és egy másik tagállam között mindaddig, amíg a másik tagállam által működési engedéllyel ellátott légifuvarozónak nem engedélyezik az (1) és (2) bekezdés alapján új járat indítását vagy egy meglévő járat sűrűségének növelését a kérdéses repülőtérre, addig, amíg a Tanács nem fogadja el és hatályba nem lép az állampolgárságra való tekintettel hátrányos megkülönböztetéstől mentesség általános alapelve alapján a résidők kiosztásának eljárási szabályzatára vonatkozó rendelet.
(4) Bármely tagállam kérésére a Bizottság megvizsgálja a (2) és/vagy (3) bekezdés alkalmazását egy adott esetben, és egy hónapon belül dönt arról, hogy a tagállam továbbra is alkalmazhatja-e az intézkedést.
(5) A Bizottság tájékoztatja döntéséről a Tanácsot és a tagállamokat. Bármely tagállam egy hónapos határidőn belül a Tanácshoz fordulhat a Bizottság döntése miatt. A Tanács minősített többségi szavazással egy hónapon belül az előzőtől eltérő döntést hozhat.
A kapacitás megosztása
11. cikk
(1) 1990. november 1-jétől egy tagállam engedélyezheti egy másik tagállamnak, hogy bármely idényben 7,5 %-kal növelje kapacitásának megosztását az azt megelőző megfelelő idényhez képest, megállapodva abban, hogy minden egyes tagállam minden esetben igényt tarthat a kapacitás 60 %-os megosztására.
(2) A Tanács, a Bizottság által legkésőbb 1991. december 31-ig benyújtott javaslat alapján a legkésőbb 1993. január 1-jéig történő végrehajtásuk érdekében elfogadja a tagállamok közötti kapacitásmegosztás korlátozásait eltörlő rendelkezéseket.
(3) A kapacitás megosztásának korlátozásai nem vonatkoznak a regionális repülőterek közötti járatokra, bármilyen legyen is a repülőgépek kapacitása.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásánál nem kell figyelembe venni a kapacitás egyoldalú csökkentését. Ilyen esetekben a kapacitásmegosztás kiszámításának alapja az előző megfelelő időszakban a kapacitását (vagy kapacitásukat) csökkentő tagállam (vagy tagállamok) légifuvarozója (vagy légifuvarozói) által felkínált kapacitás.
12. cikk
(1) Bármely tagállam kérésére, amelyben a 11. cikk alkalmazása komoly pénzügyi kárt okozott az általa működési engedéllyel ellátott légifuvarozó(k)nak, a Bizottság megvizsgálja a helyzetet, és az összes vonatkozó tényező alapján, beleértve a piaci helyzetet, az érintett légifuvarozó(k) pénzügyi helyzetét és az elért kapacitáskihasználást, dönt arról, hogy egy korlátozott időszakra rögzíteni kell-e az adott államba irányuló vagy abból kiinduló útvonalakra vonatkozó kapacitás megosztását.
(2) Azon tagállam kérésére, amelynek menetrendszerű légijáratait bizonyos nem menetrendszerű járatok jelentős versenynek teszik ki, és olyan a helyzet, hogy az adott tagállam fuvarozóinak lehetőségei az e piacon folyó versenyben való hatékony részvételre indokolatlanul sérültek, a Bizottság az összes vonatkozó tényező megvizsgálását követően, beleértve a piaci helyzetet és az elért kapacitáskihasználást, valamint a többi érintett tagállammal folytatott konzultációt követően, a kérelem kézhezvételétől számított két hónapon belül dönt arról, hogy a 11. cikk (1) bekezdésében szereplő 7,5 %-ot csökkenteni kell-e az adott kétoldalú kapcsolat számára.
(3) A Bizottság tájékoztatja döntéséről a Tanácsot és a tagállamokat. Bármely tagállam egy hónapos határidőn belül a Tanácshoz fordulhat a Bizottság döntése miatt. A Tanács minősített többségi szavazással egy hónapon belül az előzőtől eltérő döntést hozhat.
Általános rendelkezések
13. cikk
(1) E rendelet nem akadályozhatja a tagállamokat abban, hogy egymás között olyan megállapodásokat kössenek vagy tartsanak hatályban, amelyek rugalmasabbak a 6., 8. és 11. cikk rendelkezéseinél.
(2) E rendelet rendelkezései nem használhatók fel a piacra jutásra vagy a kapacitásra vonatkozó meglévő intézkedések szigorítására.
14. cikk
(1) A Bizottság először 1992. május 31-ig, majd ezt követően minden második évben jelentést tesz közzé e rendelet alkalmazásáról.
(2) A tagállamok és a Bizottság együttműködnek e rendelet végrehajtásában, különösképpen az (1) bekezdésben szereplő jelentés elkészítéséhez szükséges információk összegyűjtésében.
(3) Az e rendelet alkalmazása során szerzett bizalmas információkat a szakmai titoktartás szabályai szerint kell kezelni.
15. cikk
A Tanács legkésőbb 1992. június 30-ig határoz e rendelet módosításáról a Bizottság 1991. május 31-ig benyújtandó javaslata alapján.
16. cikk
A 87/602/EGK határozat és a 83/416/EGK irányelv hatályát veszti.
17. cikk
Ez a rendelet 1990. november 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1990. július 24-én.