RAADETS AFGOERELSE af 15. december 1993 om indgaaelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaaendringer (94/69/EF)
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S sammenholdt med artikel 228, stk. 3, foerste afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Faellesskabet og dets medlemsstater deltog i forhandlingerne i Den Mellemstatslige Forhandlingskomité, der blev nedsat af De Forenede Nationers Generalforsamling med henblik paa udarbejdelse af en rammekonvention om klimaaendringer (4);
under De Forenede Nationer konference om miljoe og udvikling i Rio de Janeiro den 3.-14. juni 1992 undertegnede Faellesskabet og samtlige medlemsstater De Forenede Nationers rammekonvention om klimaaendringer;
endemaalet med konventionen er, som det siges i dennes artikel 2, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i konventionen at opnaa en stabilisering af koncentrationerne af drivhusgasser i atmosfaeren paa et niveau, som kan forhindre farlig menneskeskabt indvirkning paa klimasystemet inden for en tidsramme, der er tilstraekkelig til at sikre, at oekosystemerne kan tilpasse sig naturligt til klimaaendringerne og at foedevareproduktionen ikke trues, og til, at den oekonomiske udvikling kan fortsaette paa et baeredygtigt grundlag;
konventionen vil, naar den er ratificeret, forpligte de udviklede lande og de andre parter, der er opfoert i dens bilag I, til at traeffe foranstaltninger til at nedbringe menneskeskabte emissioner af CO2 og andre drivhusgasser, der ikke er omfattet af Montreal-protokollen, med det formaal enkeltvis eller i faellesskab at faa disse menneskekabte emissioner nedbragt til 1990-niveauet ved udgangen af indevaerende aarti;
ved undertegnelsen af konventionen bekraeftede Faellesskabet og dets medlemsstater igen maalsaetningen om at stabilisere CO2-emissionerne paa 1990-niveau i aar 2000 i Faellesskabet som helhed, jf. Raadets konklusioner af 29. oktober 1990, 13. december 1991, 5. maj 1992 og 26. maj 1992;
i henhold til konventionens artikel 22 kan denne ratificeres, accepteres eller godkendes af stater og regionale organisationer for oekonomisk integration, der har undertegnet konventionen;
der boer traeffes forebyggende foranstaltninger for at hindre farlige menneskekabte klimaaendringer paa saavel internationalt som nationalt plan;
Faellesskabet og dets medlemsstater har hver isaer kompetence paa nogle af de omraader, konventionen omfatter; det er noedvendigt, at Faellesskabet og medlemsstaterne bliver kontraherende parter, saa alle forpligtelser i henhold til konventionen kan opfyldes forsvarligt;
den forpligtelse til at begraense de menneskeskabte CO2-emissioner, der er naevnt i konventionens artikel 4, stk. 2, vil blive opfyldt af Faellesskabet som helhed gennem aktioner, der gennemfoeres af Faellesskabet og dets medlemsstater hver for sig inden for deres respektive befoejelser;
Raadet noterer sig, at medlemsstaterne vil traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at medlemsstaternes og Faellesskabets ratifikations- eller godkendelsesinstrumenter deponeres snarest muligt og saa vidt muligt samtidigt -
TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:
Artikel 1
De Forenede Nationers rammekonvention om klimaaendringer, der blev undertegnet i Rio de Janeiro i juni 1992, godkendes hermed paa vegne af Det Europaeiske Faellesskab.
Konventionens tekst er knyttet som bilag A til denne afgoerelse.
Artikel 2
1. Formanden for Raadet deponerer paa vegne af Det Europaeiske Faellesskab godkendelsesinstrumentet hos De Forenede Nationers generalsekretaer i medfoer af konventionens artikel 22, stk. 1.
2. Samtidig deponerer Raadets formand i medfoer af konventionens artikel 22, stk. 3, den erklaering om kompetence, der er anfoert i bilag B til denne afgoerelse, samt den erklaering, der er anfoert i bilag C til denne afgoerelse.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. december 1993.
A Tanács határozata
(1993. december 15.)
az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének megkötéséről
(94/69/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 113s. cikkének (1) bekezdésére, összefüggésben a 228. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Közösség és tagállamai részt vettek az Egyesült Nemzetek Közgyűlése által az éghajlatváltozási keretegyezmény [4] előkészítésére megalakított kormányközi tárgyaló bizottságban folytatott tárgyalásokon;
mivel az Egyesült Nemzetek 1992. június 3. és 14. között Rio de Janeiróban megtartott, környezet és fejlődés konferenciáján a Közösség és tagállamai aláírták az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményét;
mivel az egyezmény végső célja - ahogy az az egyezmény 2. cikkében szerepel -, hogy az egyezmény vonatkozó rendelkezéseivel összhangban olyan szinten stabilizálják az üvegházhatást okozó gázok koncentrációját a légkörben, amely meggátolja az éghajlati rendszerre gyakorolt káros, emberi eredetű hatást, és annyi idő alatt, ami elegendő az ökológiai rendszerek számára ahhoz, hogy természetes módon alkalmazkodjanak az éghajlatváltozáshoz, biztosítva, hogy ne kerüljön veszélybe az élelmiszer-termelés és hogy a gazdasági fejlődés fenntartható maradjon;
mivel megerősítése után az egyezmény arra kötelezi a fejlett országokat és az egyezmény I. mellékletében felsorolt többi részes felet, hogy intézkedéseket hozzanak a CO2 és a Montreali jegyzőkönyv által nem szabályozott egyéb üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű kibocsátásainak korlátozására azzal a céllal, hogy az évtized végére külön-külön vagy együttesen az 1990-es szintre csökkentsék az emberi eredetű kibocsátások mértékét;
mivel az egyezmény aláírásakor a Közösség és tagállamai megerősítették azt a célkitűzésüket, hogy 2000-ig az 1990-es szinten stabilizálják a Közösség egészének CO2-kibocsátását, ahogy azt a Tanács 1990. október 29-i, 1991. december 13-i, valamint 1992. május 5-i és 26-i következtetései említik;
mivel az egyezmény, 22. cikke szerint, nyitva áll az aláíró államok és regionális gazdasági integrációs szervezetek általi megerősítésre, elfogadásra vagy jóváhagyásra;
mivel nemzetközi és nemzeti szinten is megelőző lépéseket kell tenni a káros emberi eredetű éghajlatváltozások ellen;
mivel a Közösség és tagállamai mind rendelkeznek hatáskörrel az egyezmény hatálya alá tartozó egyes területeken; mivel a Közösségnek és tagállamainak szerződő felekké kell válniuk ahhoz, hogy megfelelően teljesíteni tudják az egyezményből származó kötelezettségeiket;
mivel az emberi eredetű CO2-kibocsátás korlátozásával kapcsolatban az egyezmény 4. cikkének (2) bekezdésében megállapított kötelezettségeket a Közösség és tagállamai által a saját hatáskörükben meghozott lépések révén a Közösség egészének teljesítenie kell;
mivel a Közösség tudomásul veszi, hogy a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a lehető legrövidebb határidőn belül és lehetőleg egy időben helyezzék letétbe a tagállamok és a Közösség megerősítő vagy jóváhagyó okiratait,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
Az Egyesült Nemzetek 1992 júniusában Rio de Janeiróban aláírt éghajlatváltozási keretegyezményét az Európai Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.
Az egyezmény szövegét e határozat A. melléklete tartalmazza.
2. cikk
(1) A Tanács elnöke az Európai Közösség nevében az egyezmény 22. cikkének (1) bekezdésével összhangban letétbe helyezi a jóváhagyó okiratot az Egyesül Nemzetek Szervezetének főtitkáránál.
(2) Ezzel egy időben az egyezmény 22. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tanács elnöke letétbe helyezi az e határozat B. mellékletében meghatározott hatásköri nyilatkozatot, valamint a C. mellékletben meghatározott nyilatkozatot.
Kelt Brüsszelben, 1993. december 15-én.