KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/27/EF
af 15. maj 2007
om ændring af visse bilag til Rådets direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af etoxazol, indoxacarb, mesosulfuron, 1-methylcyclopropen, MCPA og MCPB, tolylfluanid og triticonazol
(EØS-relevant tekst)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (1), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse (2), særlig artikel 10,
under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (3), særlig artikel 7,
under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (4), særlig artikel 4, stk. 1, litra f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Følgende eksisterende aktivstoffer er blevet optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF: MCPA og MCPB ved Kommissionens direktiv 2005/57/EF (5), tolylfluanid ved Kommissionens direktiv 2006/6/EF (6) og triticonazol ved Kommissionens direktiv 2006/39/EF (7).
(2)
Følgende nye aktivstoffer er blevet optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF: etoxazol ved Kommissionens direktiv 2005/34/EF (8), mesosulfuron ved Kommissionens direktiv 2003/119/EF (9), indoxacarb ved Kommissionens direktiv 2006/10/EF (10) og 1-methylcyclopropen ved Kommissionens direktiv 2006/19/EF (11).
(3)
Optagelsen af disse aktivstoffer i bilag I til direktiv 91/414/EØF var baseret på en vurdering af de forelagte oplysninger om det foreslåede anvendelsesformål. Nogle medlemsstater har forelagt oplysninger om anvendelsesformålet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i samme direktiv. De foreliggende oplysninger er blevet gennemgået og er tilstrækkelige til, at der kan fastsættes visse maksimalgrænseværdier.
(4)
Findes der ingen EF-maksimalgrænseværdi eller midlertidig maksimalgrænseværdi, skal medlemsstaterne fastsætte en midlertidig national maksimalgrænseværdi i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF, inden plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktivstoffer, kan godkendes.
(5)
EF-maksimalgrænseværdierne og de grænseværdier, der anbefales af Codex Alimentarius, fastsættes og vurderes efter de samme procedurer. Der findes flere Codex-maksimalgrænseværdier for tolylfluanid, og der er taget hensyn til disse. De maksimalgrænseværdier, der er baseret på Codex-maksimalgrænseværdier, er blevet vurderet med hensyn til risiciene for forbrugerne. Der er ikke identificeret nogen uacceptabel risiko ved anvendelse af de toksikologiske endpoints, der er baseret på de undersøgelser, Kommissionen har adgang til.
(6)
I Kommissionens reviderede vurderingsrapporter, der blev udarbejdet med henblik på optagelse af de pågældende aktivstoffer i bilag I til direktiv 91/414/EØF, fastsættes den accepterede daglige indtagelse (ADI) og eventuelt den akutte referencedosis (ARfD) for de pågældende stoffer. Forbrugernes eksponering for fødevarer behandlet med de pågældende aktivstoffer er blevet vurderet efter de gældende fællesskabsprocedurer. Det er sket under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen (12), og udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Planter (13) om den anvendte metodologi. Det konkluderes, at de foreslåede maksimalgrænseværdier ikke vil medføre overskridelse af ADI eller ARfD.
(7)
For at beskytte forbrugerne mod at blive eksponeret for restkoncentrationer ved uautoriseret anvendelse af plantebeskyttelsesmidler bør der fastsættes midlertidige maksimalgrænseværdier svarende til bestemmelsesgrænseværdien for de pågældende produkt/pesticidkombinationer.
(8)
Fastsættelsen af midlertidige EF-maksimalgrænseværdier er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier for de pågældende stoffer i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF og i henhold til dets bilag VI. Fire år anses for at være en tilstrækkelig lang periode til at fastsætte yderligere anvendelsesformål for de pågældende aktivstoffer. Derefter bør de midlertidige maksimalgrænseværdier gå over til at være definitive.
(9)
Det er derfor nødvendigt at ændre de maksimalgrænseværdier, der er indeholdt i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, for at sikre passende overvågning af og kontrol med forbuddet mod deres anvendelse og for at beskytte forbrugerne.
(10)
Direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 86/362/EØF ændres som angivet i bilag I til nærværende direktiv.
Artikel 2
Direktiv 86/363/EØF ændres som angivet i bilag II til nærværende direktiv.
Artikel 3
Direktiv 90/642/EØF ændres som angivet i bilag III til nærværende direktiv.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 16. november 2007 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
De anvender disse bestemmelser fra den 17. november 2007.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 5
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2007.
A BIZOTTSÁG 2007/27/EK IRÁNYELVE
(2007. május 15.)
a 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek az etoxazol, az indoxakarb, a mezoszulfuron, az 1-metilciklopropén, az MCPA és MCPB, a tolilfluanid és a tritikonazol legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációja (MRL) tekintetében történő módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az állati eredetű élelmiszerekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/363/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben - többek között a gyümölcsökben és zöldségekben -, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 7. cikkére,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (4) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) albekezdésére,
mivel:
(1)
A következő meglévő hatóanyagokat a Bizottság felvette a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe: az MCPA-t és az MCPB-t a 2005/57/EK bizottsági irányelvvel (5), a tolilfluanidot a 2006/6/EK bizottsági irányelvvel (6), a tritikonazolt pedig a 2006/39/EK bizottsági irányelvvel (7).
(2)
A következő új hatóanyagokat a Bizottság felvette a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe: az etoxazolt a 2005/34/EK bizottsági irányelvvel (8), a mezoszulfuront a 2003/119/EK bizottsági irányelvvel (9), az indoxakarbot a 2006/10/EK bizottsági irányelvvel (10), az 1-metilciklopropént pedig a 2006/19/EK bizottsági irányelvvel (11).
(3)
A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel a hatóanyagok tervezett felhasználására vonatkozó, benyújtott információk értékelésén alapult. Egyes tagállamok már benyújtottak erre a felhasználásra vonatkozó információkat az említett irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjának megfelelően. A rendelkezésre álló információkat megvizsgálták, és azok elégségesnek bizonyultak ahhoz, hogy adott esetben legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációt (MRL) lehessen megállapítani.
(4)
Ha nincs megállapítva közösségi MRL, illetve ideiglenes MRL, akkor a tagállamoknak kell a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően nemzeti ideiglenes MRL-t megállapítaniuk az ezeket a hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek esetleges engedélyezése előtt.
(5)
A közösségi legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációk és a Codex Alimentarius által javasolt koncentrációk megállapítása és értékelése hasonló eljárás alapján történik. A tolilfluanidra a Codexben számos MRL-t ad meg és ezeket a Bizottság figyelembe vette. A Codexben szereplő MRL-eken alapuló legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációkat a Bizottság értékelte a fogyasztókat érintő kockázatok szempontjából. A Bizottság a számára rendelkezésre álló tanulmányokon alapuló toxikológiai végpontokat alapul véve nem állapított meg elfogadhatatlan kockázatot.
(6)
A Bizottságnak az érintett hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételével kapcsolatban készült vizsgálati jelentései ezen anyagokra vonatkozóan meghatározták az elfogadható napi bevitelt (ADI) és szükség esetén az akut referenciadózist (ARfD). A közösségi eljárásokkal összhangban a Bizottság kiértékelte, hogy a fogyasztók milyen mértékben vannak kitéve káros hatásoknak az érintett hatóanyaggal kezelt élelmiszerek miatt. Figyelembe vette az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat (12) és a Növényügyi Tudományos Bizottságnak az alkalmazott módszertanra vonatkozó véleményét (13) is. Megállapította, hogy a javasolt legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációk nem vezetnek az elfogadható napi bevitel és az akut referenciadózis túllépéséhez.
(7)
Annak érdekében, hogy a fogyasztó megfelelő védelemben részesüljön a növényvédő szerek engedély nélküli felhasználásából származó szermaradékok hatása ellen, az ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációkat a kérdéses termék/peszticid kombinációkra az analitikailag kimutatható legkisebb értékben kell megállapítani.
(8)
Ezen ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációk közösségi szintű megállapítása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint VI. melléklete alapján az érintett hatóanyagokra vonatkozóan ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációt állapítsanak meg. Az érintett hatóanyag további használatának engedélyezésére egy négyéves időszak elegendőnek tekinthető. Az ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-koncentráció ezt követően véglegessé válik.
(9)
A 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelv mellékleteiben rögzített legnagyobb megengedett szermaradék-koncentrációkat ezért ezen anyagok betiltásának megfelelő felügyelete és ellenőrzése, illetve a fogyasztók védelme érdekében módosítani kell.
(10)
A 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvet ezért a fentieknek megfelelően módosítani kell.
(11)
Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 86/362/EGK irányelv ezen irányelv I. mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
A 86/363/EGK irányelv ezen irányelv II. mellékletének megfelelően módosul.
3. cikk
A 90/642/EGK irányelv ezen irányelv III. mellékletének megfelelően módosul.
4. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 2007. november 16-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul megküldik a Bizottságnak e rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az irányelv közötti viszonyt megadó megfelelési táblázatot.
Ezeket a rendelkezéseket 2007. november 17-től alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseiről, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
5. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
6. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. május 15-én.