*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 386/90
af 12. februar 1990
om kontrol i forbindelse med udfoersel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beloeb
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til artikel 8 i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2048/88 (4), traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for at sikre sig, at de af Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) finansierede foranstaltninger rent faktisk er blevet gennemfoert, og at de er blevet gennemfoert paa behoerig maade, for at forhindre og forfoelge uregelmaessigheder, og for at gennemfoere tilbagebetaling af beloeb, der er udbetalt med urette paa grund af uregelmaessigheder eller forsoemmelser;
Revisionsretten paapeger i sin saerberetning om reglerne for udbetaling af eksportrestitutioner ved udfoersel af landbrugsvarer (5) og i sin aarsberetning for regnskabsaaret 1987 (6) nogle svagheder ved visse medlemsstaters kontrol med udbetalingen af restitutioner eller andre beloeb i forbindelse med udfoersel;
en ordning, som kombinerer elementer fra den fysiske kontrol ved udfoersel og regnskabskontrollen, yder principielt de bedste garantier uden at indebaere en for stor oekonomisk belastning eller for hoeje administrationsomkostninger i forhold til de fordele, der kan forventes heraf for Faellesskabets finanser;
for at forbedre og harmonisere de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet, forekommer det noedvendigt at indfoere en EF-kontrolordning;
en saadan kontrolordning boer baseres navnlig paa fysisk stikproevekontrol af varerne ved udfoerslen herunder af varer, der udfoeres efter en forenklet procedure, samt paa kontrol af betalingsansoegningsdossiererne foretaget af det udbetalende organ; for den regnskabskontrol som de kompetente organer skal gennemfoere efterfoelgende i de beroerte virksomheder, er der fastsat bestemmelser i Raadets forordning (EOEF) nr. 4045/89 af 21. december 1989 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgaar i ordningen for finansiering gennem Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, og om ophaevelse af direktiv 77/435/EOEF (7);
hyppigheden af den fysiske kontrol og af anvendelsen af analyselaboratorier boer oeges under hensyntagen til den store andel, som eksportrestitutionerne til landbrugsprodukter udgoer af Faellesskabets budget -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I denne forordning fastsaetter visse regler for kontrol med, om transaktioner, der giver ret til udbetaling af eksportrestitutioner og alle andre beloeb i forbindelse med udfoersel, rent faktisk har fundet, og at de har fundet sted paa behoerig maade.
2. Ved varer forstaas i denne forordning produkter, for hvilke der ydes beloeb som omhandlet i stk. 1 i henhold til EF-retsforskrifter, der er udstedt som led i den faelles landbrugspolitik.
Artikel 2
Medlemsstaterne foretager:
a) fysisk kontrol af varerne, jf. artikel 3, ved gennemfoerelsen af toldforamliteterne ved udfoersel, og inden der bevilges tilladelse til udfoersel af varerne, baseret paa de dokumenter, der er fremlagt til stoette for udfoerselsangivelsen, og
b) kontrol af betalingsansoegningsdossierne, jf. artikel 4.
Artikel 3
1. Med forbehold af de saerlige bestemmelser, der kraever en mere grundig kontrol, skal den i artikel 2, litra a), omhandlede fysiske kontrol:
a) foretages stikproevevis og vaere hyppig og uanmeldt,
b) under alle omstaendigheder mindst omfatte et repraesentativt udsnit paa 5 % af de udfoerselsangivelser, i forbindelse med hvilke der er ansoegt om ydelse af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede beloeb.
2. I overensstemmelse med de naermere bestemmelser, der skal fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 6, anvendes den i stk. 1, litra b), naevnte sats:
- pr. toldsted,
- pr. kalenderaar, og
- pr. varesektor.
Efter samme fremgangsmaade kan der dog undtagelsesvis for saerlige tilfaelde og perioder paa grundlag af objektive konstateringer vedroerende en foroeget risiko for svig fastsaettes en kontrolsats paa over 5 %.
I saa fald anses den i stk. 1, litra b), naevnte sats for overholdt af et toldsted, naar minimumssatsen paa 5 % i loebet af det paagaeldende kalenderaar er naaet for alle sektorer taget under et og under hensyn til kontrollen i de naevnte saerlige tilfaelde.
3. Kan der ikke fastslaas overensstemmelse mellem varen og dens betegnelse i restitutionsnomenklaturen ved simpel besigtigelse af varen, og kraever tariferingen eller kvaliteten noeje kendskab til bestanddelene, skaffe toldvaesenet sig vished for rigtigheden af denne betegnelse alt efter varens art ved indgaaende inspektion eller ved fysisk undersoegelse, som endog kan bestaa i analyser paa specielt udstyrede laboratorier.
4. Kontrollen efter denne artikel foretages med forbehold af de foranstaltninger, som toldvaesenet maatte traeffe for at sikre, at varerne forlader toldomraadet i samme stand som paa tidspunktet, hvor der gives tilladelse til udfoersel.
Artikel 4
De udbetalende organer foretager paa grundlag af betalingsansoegningsdossiererne og andre disponible oplysninger, herunder isaer eksportdokumenter og toldmyndighedernes bemaerkninger, en kontrol af alle oplysninger i dossiererne, som danner grundlag for udbetalingen af de paagaeldende beloeb.
Artikel 5
Medlemsstaterne samordner kontrol, der vedroerer en og samme handlende, herunder den kontrol, der omhandles i henholdsvis artikel 3 og 4 og i forordning (EOEF) nr. 4045/89.
En saadan samordnet kontrol foretages paa initiativ af eller efter anmodning fra enten Kommissionens tjenestegrene eller de toldmyndigheder, der foretager den fysiske kontrol, eller de kontorer, som forestaar kontrollen af betalingsansoegningsdossiererne eller den efterfoelgende regnskabskontrol.
Artikel 6
De bestemmelser, der er noedvendige for anvendelsen af naervaerende forordning, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 26 i forordning (EOEF) nr. 2727/75 (1), eller, alt efter tilfaeldet, i den tilsvarende artikel i de oevrige forordninger om de faelles markedsordninger.
Bestemmelserne kan omfatte:
- metoden til beregning af den i artikel 3, stk. 1, litra b), omhandlede minimumsprocentsats samt de naermere bestemmelser eller undtagelser herfra med hensyn til de saerlige situationer,
- de varer, som skal underkastes en analyse efter artikel 3, stk. 3,
- samordning af kontrollen mellem medlemsstaternes tjenester og Kommissionens tjenestegrene.
Artikel 7
1. Efter fremgangsmaaden i artikel 6 fastsaettes der overgangsforanstaltninger vedroerende anvendelsen af artikel 3, stk. 1 og 2.
2. Inden den 1. januar 1992 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport om gennemfoerelsen af denne forordning og foreslaar paa baggrund af de indhoestede erfaringer de aendringer af kontrolordningen i denne forordning, der maatte vise sig noedvendige.
Artikel 8
Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. februar 1990.
A Tanács 386/90/EGK rendelete
(1990. február 12.)
a visszatérítésben vagy egyéb támogatásban részesülő mezőgazdasági termékek kivitele során végzett ellenőrzésről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
mivel a legutóbb a 2048/88/EGK rendelettel [3] módosított, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet [4] 8. cikke értelmében a tagállamoknak meg kell hozniuk azokat az intézkedéseket, amelyekkel megbizonyosodhatnak arról, hogy az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) által finanszírozott ügyleteket valóban és helyesen végrehajtották, hogy megelőzzék a szabálytalanságokat, és megfelelő intézkedéseket hozhassanak ellenük, valamint hogy behajtsák a szabálytalanság vagy hanyagság miatt elveszített összegeket;
mivel a Számvevőszék a mezőgazdasági export-visszatérítések kifizetésének rendszeréről szóló külön jelentésében [5], valamint az 1987-es pénzügyi évről szóló éves jelentésében [6] felhívta a figyelmet némely tagállamban a visszatérítést vagy egyéb támogatást élvező mezőgazdasági termékek ellenőrzésében mutatkozó hiányosságokra;
mivel az a szervezet, amely elvben a legnagyobb biztosítékot nyújthatná gazdasági megszorítások és a közösségi bevételek várható gyarapodását meghaladó adminisztratív költségek növelése nélkül, olyan lenne, amely egyesítené a kivitel fizikai ellenőrzését az elszámolások ellenőrzésével;
mivel a tagállamok által meghozott intézkedések javítása és összehangolása érdekében szükség van egy közösségi ellenőrzési rendszer létrehozására;
mivel egy ilyen ellenőrzési rendszernek részben fizikai, a kivitel időpontjában a helyszínen végzett ellenőrzéseken kell alapulnia, beleértve az egyszerűsített eljárással kivitt árukat is, részben pedig a kifizetések felhasználását tartalmazó iratoknak a kifizető ügynökségek által történő ellenőrzésén; mivel az érintett vállalkozásokban az illetékes szervek által utólagosan lefolytatandó pénzügyi ellenőrzésről az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garancia Részlege által létrehozott és a finanszírozási rendszer részét képező ügyleteknek a tagállamok általi átvizs gálásáról, valamint a 77/435/EGK irányelv [7] hatályon kívül helyezéséről szóló, 1989. december 21-i 4045/89/EGK tanácsi rendelet rendelkezik;
mivel tekintettel a mezőgazdasági visszatérítések fontosságára a Közösség költségvetésében, növelni kell a fizikai ellenőrzések számát, beleértve a laboratóriumi elemzéseket is, ahol szükséges,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ez a rendelet az ellenőrzés számára bizonyos eljárásokat határoz meg annak megállapítására, hogy a kivitelhez kapcsolódó visszatérítések és minden egyéb támogatás kifizetésének jogosultságát átruházó műveletek ténylegesen lezajlottak-e, és azokat szabályszerűen hajtották-e végre.
(2) E rendelet alkalmazásában az "áruk" kifejezés azokat a termékeket jelenti, amelyekre az (1) bekezdésben említett összegeket a Közösség közös agrárpolitikájának keretein belül elfogadott rendelkezésekkel összhangban kifizetik.
2. cikk
A tagállamok a következőket hajtják végre:
a) a 3. cikknek megfelelően az áruk fizikai ellenőrzése a kivitelre vonatkozó vámeljárások lezárásakor, és az érintett áruk kivitelére vonatkozó engedély kiadása előtt, a kiviteli nyilatkozat mellé benyújtott dokumentumok alapján, valamint
b) a 4. cikknek megfelelően a kifizetési kérelem dossziéjának átvizsgálása.
3. cikk
(1) Bármely, kiterjedtebb ellenőrzést megkövetelő különleges rendelkezés sérelme nélkül, a 2. cikk a) pontjában említett fizikai ellenőrzéseknek meg kell felelniük a következőknek:
a) előzetes figyelmeztetés nélkül, gyakran végrehajtott helyszíni ellenőrzések legyenek;
b) bármely esetben a kiviteli nyilatkozatok az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott összegek igénylésére benyújtott kérelmek reprezentatív mintájának legalább 5 %-ára vonatkozzanak.
(2) A 6. cikkben említett eljárás keretén belül meghatározandó részletes szabályokkal összhangban, az (1) bekezdés b) pontjában említett arányt a következők szerint kell alkalmazni:
- vámhivatalonként,
- naptári évenként, valamint
- termékcsoportonként.
Ugyanezen eljárás keretein belül, kivételesen, meghatározott esetekre és időtartamokra rögzíthető 5 %-nál magasabb átvizsgálási arány, amennyiben objektív megállapítást nyert, hogy megnőtt a visszaélések veszélye.
Ebben az esetben az (1) bekezdés b) pontjában említett arányt a vámhivatalnak kielégítőnek kell tartania, amennyiben az említett meghatározott esetekben lefolytatott ellenőrzéseket figyelembe véve, az 5 %-os minimális arányt összesítve minden csoport tekintetében elérték az adott naptári évben.
(3) Azokban az esetekben, amikor a hagyományos, szabad szemmel elvégzett vizsgálat nem tudja megállapítani, hogy az áruk megfelelnek-e a visszatérítések nómenklatúrájában meghatározott leírásnak, továbbá amikor az áru besorolása vagy minősége nagyon pontos információt követel meg az áru alkotóelemeiről, a vámhatóságok az áru természetének és az említett leírásnak az összevetésére összes érzékszervüket használhatják vagy fizikai méréseket alkalmazhatnak, ami akár odáig is kiterjedhet, hogy az árut elemzésre küldik el egy különlegesen, a célnak megfelelően felszerelt laboratóriumba.
(4) Az e cikkben említett ellenőrzéseket azon intézkedések sérelme nélkül kell végrehajtani, amelyeket a vámhatóságok hozhatnak annak biztosítása érdekében, hogy az áruk ugyanolyan állapotban hagyják el a vámterületet, mint amilyenekben a kiviteli engedély kiadásakor voltak.
4. cikk
A kifizető ügynökségeknek a kifizetés rendelkezésszerű felhasználását tartalmazó iratok és egyéb rendelkezésre álló információ alapján, különösen a kivitelre és a vámhatóságok megjegyzéseire vonatkozó dokumentumok alapján ezekben az iratokban át kell vizsgálniuk az összes, a kérdéses összegek kifizetésének igazolására felhozott bizonyítékot.
5. cikk
Az e tagállamok lépéseket tesznek annak érdekében, hogy összehangolják az egyéni piaci szereplők ellenőrzését, és összekapcsolják a 3. és 4. cikkben és a 4045/89/EGK rendeletben meghatározott vizsgálatokat.
A Bizottság tisztviselői vagy a fizikai ellenőrzéseket végző vámhatóságok, vagy a kifizetés rendelkezésszerű felhasználására vonatkozó iratokat átvizsgáló, illetve a pénzügyi ellenőrzést utólagosan végző illetékes hatóságok kezdeményezésére vagy kérésére összehangolt ellenőrzéseket kell végrehajtani.
6. cikk
E rendelet alkalmazásához szükséges bármilyen intézkedést a 2727/75/EGK rendelet [8] 26. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően, vagy - adott esetben - a piacok közös szervezéséről szóló egyéb rendeletek idevonatkozó cikkeinek megfelelően kell meghozni.
Ezek különösképpen a következőkre vonatkozhatnak:
- a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett minimális százalékos arány kiszámításának módja, és meghatározott helyzetek tekintetében az ebből származó különös részletes szabályok és/vagy eltérések,
- a 3. cikk (3) bekezdése értelmében elemzésre benyújtandó áruk,
- a tagállamok illetékes szervezeti egységei és a Bizottság tisztviselői közötti ellenőrzés összehangolása.
7. cikk
(1) A 6. cikkben említett eljárással összhangban, az átmeneti intézkedéseket a 3. cikk (1) és (2) bekezdésére való tekintettel kell meghozni.
(2) 1992. január 1-jét megelőzően, a Bizottság e rendeletről alkalmazásában helyzetjelentést nyújt be a Tanácsnak, és a szerzett tapasztalatok fényében, megteszi javaslatait az ebben a rendeletben meghatározott ellenőrzési rendszerben esetlegesen szükséges módosításokról.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1990. február 12-én.