KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 16. juni 2004
om Spaniens støtteforanstaltninger til fordel for Siderúrgica Añón SA
(meddelt under nummer K(2004) 1813)
(Kun den spanske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2005/827/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Efter forlydender i pressen om, at en ny virksomhed, Siderúrgica Añón SA (herefter »Siderúrgica Añón«), havde modtaget et lån på 9,62 mio. EUR med støtte fra Xunta de Galicia til finansiering af installering af en valsemaskine, anmodede Kommissionen i brev af 14. maj 2001 om oplysninger herom. Kommissionen fremsendte en rykkerskrivelse den 2. juli 2001.
(2)
Ved brev af 10. juli 2001 meddelte de spanske myndigheder Kommissionen, at der var givet et lån og stillet en garanti af Instituto Galego de Promoción Económica (IGAPE).
(3)
Ved brev af 27. juli anmodede Kommissionen om supplerende oplysninger om vilkårene for lånet og garantien.
(4)
Efter at have modtaget to rykkerskrivelser af 19. september og 12. oktober 2001 fremsendte de spanske myndigheder de ønskede oplysninger ved brev af 25. oktober 2001 (suppleret ved brev af 12. november 2001).
(5)
Ved brev af 20. december 2001 meddelte Kommissionen Spanien, at den havde besluttet at indlede procedure efter artikel 6, stk. 5, i Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (2) (herefter »stålstøttereglerne«) over for de nævnte foranstaltninger.
(6)
Kommissionens beslutning om at indlede procedure blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de omhandlede foranstaltninger. Samtidig anmodede Kommissionen om bestemte oplysninger.
(7)
Ved brev af 1. marts 2002 fremsendte de spanske myndigheder deres bemærkninger og afgav en del af de ønskede oplysninger. De manglende oplysninger blev afgivet i brev af 19. april 2002 og suppleret i brev af 7. maj 2002.
(8)
Kommissionen modtog bemærkninger fra interesserede parter. Disse bemærkninger blev videresendt til de spanske myndigheder med en opfordring til at kommentere dem, hvilket de spanske myndigheder gjorde i brev af 26. marts 2002.
(9)
På baggrund af oplysninger fra de spanske myndigheder besluttede Kommissionen den 2. juli 2002 at udvide den procedure, der allerede var indledt over for det lån og den garanti, der er nævnt i betragtning 2, til også at omfatte andre foranstaltninger.
(10)
Ved brev af 9. august 2002 fremsendte de spanske myndigheder deres bemærkninger.
(11)
Kommissionens beslutning om at indlede procedure blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de omhandlede foranstaltninger.
(12)
Kommissionen modtog bemærkninger fra interesserede parter. Disse bemærkninger blev videresendt til de spanske myndigheder med en opfordring til at kommentere dem.
II. SAGENS KENDSGERNINGER
1. Støttemodtageren
(13)
Siderúrgica Añón er en virksomhed, der blev oprettet i 2000 med henblik på at producere og sælge jern- og stålprodukter. Den påbegyndte sin produktion i marts 2002. Ved selskabets oprettelse var aktiekapitalen på 3 004 800 EUR, hvoraf Hierros Añón SA (herefter »Hierros Añón«) tegnede sig for 66,66 % og Rodonita SL (herefter »Rodonita«) for 33,33 %.
(14)
Hierros Añón er en virksomhed, der beskæftiger sig med salg af jern- og stålprodukter. Gennem sit datterselskab Gallega de Mallas SL (herefter »Gallega de Mallas«) fremstiller virksomheden desuden svejset armeringsnet af stål.
(15)
Denne tabel viser koncernens nøgletal:
1999
2000
Ansatte
Omsætning i mio. EUR
Balance i mio. EUR
Ansatte
Omsætning i mio. EUR
Balance i mio. EUR
Gallega de Mallas
22
15,2
9,9
22
18,4
9,9
Hierros Añón
i.o.
18,0
9,8
20
22,5
15,4
Promociones Añón
0
0,0
0,2
0
0,0
0,2
Siderúrgica Añón
0
0,0
0,0
0
0,0
12,0
I alt
33,2
19,9
42
40,9
37,5
(16)
Rodonita er en virksomhed, der tilhører koncernen Epifanio Campo SL (herefter »Epifanio Campo«), og som især er aktiv i sektoren for industrimaterialer.
(17)
Denne tabel viser nøgletallene for de virksomheder, hvor Rodonita har en aktiepost på over 25 %:
1999
2000
Ansatte
Omsætning i mio. EUR
Balance i mio. EUR
Ansatte
Omsætning i mio. EUR
Balance i mio. EUR
Pretensados Campo
20
1,99
1,86
19
1,52
2,41
Campo Brick
37
1,12
12,61
26
3,93
13,89
Epifanio Campo
26
6,16
11,92
27
12,21
17,69
Nueva Cerámica Campo
35
4,20
6,93
32
4,34
6,22
A Ostreira
7
0,17
0,86
7
0,26
0,90
Cerámica Campor Saez
25
0,87
0,74
29
1,48
0,80
Siderúrgica Añón
0
0,0
0,0
0
0,0
12,0
I alt
150
14,51
34,93
140
23,74
53,94
(18)
Ifølge de spanske myndigheder er Hierros Añóns og Rodonitas hovedformål med denne investering følgende: a) at dække deres behov for jern- og stålprodukter, så de bliver uafhængige af de hidtidige eksterne forsyningskilder, b) at opnå en ensartet produktkvalitet, c) at øge koncernernes merværdi. Planen er at afsætte 70 % af Siderúrgica Añóns produktion til gruppernes selskaber, mens resten skal eksporteres til lande uden for Fællesskabet, især i Nordafrika og Latinamerika, men muligvis også i Asien. Denne procentsats bliver lavere, når projektets anden fase er afsluttet.
(19)
Projektets samlede investeringsomkostninger var oprindelig på 29 992 589 EUR. Disse omkostninger skulle finansieres af egne midler, offentlig støtte og lån.
2. Markedet
(20)
Virksomheden vil fremstille sine slutprodukter (rundt armeringsstål i stænger eller ruller) af stålblokke opkøbt på markedet. Rundt armeringsstål er et produkt med lav merværdi, der benyttes i byggesektoren.
(21)
Selv om der i årene 1995-1997 blev foretaget omfattende kapacitetsnedskæringer (f.eks. faldt produktionskapaciteten i Italien med 3,4 mio. ton om året) er der tale om overkapacitet i den sektor, hvor Siderúrgica Añón er aktiv, hvilket fremgår af disse tabeller:
Rundt armeringsstål i stænger
Fællesskabsproduktion
(mio. ton)
Fællesskabskapacitet
(mio. ton)
Udnyttelsesgrad (%)
1997
11,8
19,5
60,2
1998
12,0
18,2
65,6
1999
12,0
17,6
68,5
2000
12,5
17,5
71,4
Kilde: Investeringer i kul- og stålindustrien i Fællesskabet. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.
Rundt armeringsstål i ruller
Fællesskabsproduktion
(mio. ton)
Fællesskabskapacitet
(mio. ton)
Udnyttelsesgrad (%)
1997
2,0
2,8
70,6 %
1998
1,7
2,8
60,2 %
1999
2,2
2,8
77,1 %
2000
3,0
3,7
80,5 %
Kilde: Investeringer i kul- og stålindustrien i Fællesskabet. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.
(22)
I 1999 eksporterede Spanien ca. 480 000 ton af disse produkter til resten af EU. Spanien importerede ca. 290 000 ton fra de øvrige lande i Fællesskabet.
(23)
Rundt armeringsstål fremstilles i hele EU med undtagelse af Irland, Sverige og Finland.
3. Beskrivelse af foranstaltningerne
(24)
Den 10. november 2000 tildelte Xunta de Galicia gennem IGAPE Siderúrgica Añón et tilskud på 2 399 407 EUR (hvoraf 285 681 EUR var blevet udbetalt den 31. juli 2002), hvilket svarer til 8 % af de støtteberettigede omkostninger. IGAPE blev oprettet i 1993 og styrer de aktiviteter, Xunta de Galicia iværksætter for at styrke den galiciske økonomi.
(25)
Den 29. december 2000 gav det spanske ministerium for videnskab og teknologi et rentefrit lån på 1 803 036 EUR med en løbetid på 15 år og en afdragsfri periode på fem år.
(26)
Den 2. april 2001 optog Siderúrgica Añón et konsortiallån på 9 616 193 EUR i syv banker støttet af en mere omfattende aftale mellem Xunta de Galicia og disse banker, den såkaldte kreditfacilitet til strategiske investeringer i Galicien INESGA (5). Rentesatsen er den kvartalsmæssige EURIBOR-sats + 25 basispoint og et oprettelsesgebyr på 0,5 %. Tilbagebetalingen af 30 % af dette lån er garanteret af IGAPE. For denne garanti betaler virksomheden en præmie på 0,2 % af garantibeløbet. Den 1. februar 2001 indvilgede IGAPE desuden i at give et tilskud på de 25 basispoint til rentesatsen og oprettelsesgebyret for lånet.
(27)
Den 19. april 2001 blev Siderúrgica Añóns aktiekapital udvidet til 10 217 220 EUR. En statskontrolleret virksomhed, SODIGA Galicia SCR, SA (herefter »SODIGA«), tegnede sig for 1 803 060 EUR (den reelle aktiepost havde imidlertid kun en værdi på 1 202 040 EUR, eftersom den reelle pris på 60 EUR pr. aktie blev opskrevet med en præmie på 30 EUR), mens Hierros Añón tegnede sig for 4 006 860 EUR og Rodonita for 2 003 520 EUR. De private virksomheder betalte 60 EUR pr. aktie, heraf halvdelen umiddelbart og resten inden udgangen af september 2001. Efter denne aktieudvidelse var Siderúrgica Añóns aktiekapital fordelt på følgende måde: Hierros Añón S.A. 58,82 %; Rodonita SL 29,41 % og SODIGA 11,76 %. Parterne undertegnede endvidere en aftale, i henhold til hvilken Hierros Añón og Rodonita (eller selve Siderúrgica Añón) forpligtede sig til at overtage SODIGA’s aktiepost den 19. april 2007 til en maksimalpris, der svarer til den højeste af følgende to størrelser: a) virksomhedens teoretiske bogføringsværdi, som om nødvendigt fastsættes ved et uafhængigt skøn, eller b) 141,85 % af det oprindelige indskud, dvs. 2 557 640,61 EUR. SODIGA modtager fra Siderúrgica Añón fra og med den 30. december 2002 fem årlige rater på 150 916 EUR som forskud på den endelige betaling.
(28)
SODIGA er et venturekapitalselskab, der kontrolleres af Xunta de Galicia, og som midlertidigt investerer i virksomheder som led i udviklingen af den galiciske økonomi og industri. SODIGA’s aktionærer er Xunta de Galicia (20,6 % direkte og 46,6 % gennem IGAPE) og en række finansieringsselskaber (32,8 %). SODIGA modtager tilskud fra IGAPE, som indtil 2000 var på 6 861 574,89 EUR. Disse tilskud skal anvendes til finansiering af særlige investeringer, dvs. investeringer, der er mere risikable end dem, virksomheden normalt finansierer, eller med længere forfalds- eller indfrielsestider, eller investeringer i bestemte geografiske områder.
(29)
Den 1. marts 2002 blev Siderúrgica Añóns aktiekapital forhøjet med yderligere 4 207 140 EUR. De tre aktionærer finansierede den i forhold til deres andele (SODIGA tilførte 495 180 EUR) og på samme vilkår for alle tre med hensyn til pris pr. aktie og betaling. Parterne undertegnede desuden en aftale, i henhold til hvilken Hierros Añón og Rodonita (eller selve Siderúrgica Añón) forpligtede sig til at overtage SODIGA’s aktiepost den 19. april 2007 til en maksimalpris, der svarer til den højeste af følgende to størrelser: a) virksomhedens teoretiske bogføringsværdi, som om nødvendigt fastsættes ved et uafhængigt skøn, eller b) 133,82 % af det oprindelige indskud, dvs. 662 650 EUR. SODIGA modtager fra Siderúrgica Añón fra og med den 30. december 2003 fire årlige rater på 41 867 EUR som forskud på den endelige betaling.
4. Årsager til at indlede proceduren
(30)
I sine beslutninger om at indlede procedure gav Kommissionen udtryk for tvivl om, hvorvidt SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapitel kunne betragtes som en reel tilførelse af risikovillig kapital, som en markedsøkonomisk investor ville foretage, og hvorvidt prisen for garantien svarede til markedsprisen. Endvidere gav Kommissionen udtryk for tvivl om, hvorvidt disse foranstaltninger samt de spanske myndigheders øvrige foranstaltninger for at finansiere investeringen, der er nævnt i foregående afsnit, var forenelige med fællesmarkedet.
III. BEMÆRKNINGER FRA DE INTERESSEREDE PARTER
(31)
I sit brev af 22. februar 2002 mente European Independent Steel Works Association (EISA), at støtten var uforenelig med fællesmarkedet, hovedsagelig fordi a) der er overkapacitet på markedet for stangstål, b) investeringen aldrig vil blive rentabel og kun vil fordreje konkurrencen, og c) ingen privat investor ville bringe sin kapital i fare ved at investere i produktion af disse produkter under de nuværende markedsvilkår.
(32)
I sit brev af 5. marts 2002 fandt Unión de Empresas Siderúrgicas (UNESID) det ulogisk at bruge offentlige midler til at skabe mere kapacitet i en sektor, hvor man havde anvendt store mængder offentlige midler til at nedbringe arbejdsstyrken og kapaciteten.
(33)
I sit brev af 8. marts 2002 fremførte den italienske sammenslutning af stålproducenter, Federacciai, at der er overkapacitet på markedet for stangstål, og at investeringer i sektoren derfor er meget risikable, samt at mulighederne for at opnå rentabilitet ville være ringe. Endvidere fandt man, at SODIGA’s og INESGA’s engagement skyldtes politiske hensyn. Endelig svarede rentesatsen for lånet gennem INESGA og præmien for garantien ikke til markedsvilkårene.
(34)
I sit brev af 17. oktober 2002 fremførte UK Steel Enterprise Ltd (herefter »UK Steel«), at denne sektor udmærker sig ved overkapacitet, hård konkurrence fra tredjelande og lave priser, samt at alt tyder på, at en privat investor ikke ville have investeret i at oprette kapacitet. Spørgsmålet er, om Hierros Añón og Rodonita selv ville have investeret i projektet uden ulovlig statsstøtte. At Hierros Añón og Rodonita benytter 70 % af produktionen internt sætter desuden spørgsmålstegn ved Siderúrgica Añóns muligheder for at blive rentabel. Salgsprisen på produktet kan ikke blive gennemsigtig og vil antagelig i højere grad være baseret på et ønske om at skabe størst mulig rentabilitet for Hierros Añón og Rodonita på det efterfølgende marked end for Siderúrgica Añón.
(35)
Ved brev af 31. juli 2002 fremsatte Siderúrgica Añón følgende bemærkninger:
(36)
Ifølge virksomheden gælder Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (6) (herefter SMV-forordningen), fra og med den 23. juli 2002 for stålsektoren. At støtten er givet inden EKSF-traktatens udløb er irrelevant, eftersom Kommissionens beslutninger om støttes forenelighed ifølge retspraksis skal tage udgangspunkt i de faktiske og retlige forhold på beslutningstidspunktet og ikke på det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt. Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (7), som der henvises til i Kommissionens meddelelse om visse aspekter ved behandlingen af konkurrencesager efter EKSF-traktatens udløb (8), nævner kun fællesskabsrammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser og ikke forordninger.
(37)
Eftersom Siderúrgica Añón er en SMV og støtteintensiteten (9) er lavere end den intensitet, der er nævnt i artikel 4 i SMV-forordningen, er støtten under disse omstændigheder forenelig med fællesmarkedet (og den er fritaget fra anmeldelseskravet).
(38)
Hvad angår tilskuddet fra IGAPE og det rentefrie lån fra ministeriet for videnskab og teknologi, fastholder virksomheden, at begge foranstaltninger indgik i ordninger, som Kommissionen havde godkendt henholdsvis den 5. juli 1995 (statsstøtte N 21/95) og den 18. maj 2001 (statsstøtte N 182/01), og at de derfor er forenelige med fællesmarkedet.
(39)
Hvad angår SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital, fastholder virksomheden, at det er irrelevant, at de private og offentlige aktionærer kan have forskellige interesser, da det afgørende punkt er, at private og offentlige aktionærer deltager på samme vilkår. Til underbygning heraf fremfører virksomheden, at Kommissionen fandt, at der ikke var tale om statsstøtte, da Bayern investerede i NMH’s aktiekapital sammen med tre andre stålproducenter (beslutning af 26. juli 1988, nævnt i Kommissionens beslutning af 31. oktober 1995), og da Kommissionen indledte procedure over for de vallonske myndigheders deltagelse i Carsid, tog den ikke hensyn til forskellige interesser hos private og offentlige aktionærer.
(40)
I sit brev af 30. september 2002 hævdede virksomheden, at eftersom den periode på tre måneder til at træffe en beslutning, der er nævnt i artikel 6, stk. 5, i stålstøttereglerne, var udløbet, havde Kommissionen ikke længere ret til at træffe beslutning om de foranstaltninger, der er omhandlet i brevet af 20. december 2001.
(41)
Ved brev af 23. juni 2003 fremsatte Siderúrgica Añón supplerende bemærkninger. For det første fremførte virksomheden, at støtten ikke kunne analyseres på grundlag af EKSF-traktaten eller statsstøttereglerne. For det andet insisterede den på, at støtten var omfattet af SMV-forordningen. For det tredje hævdede den, at der var tale om eksisterende støtte, som defineret i artikel 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (10) (herefter »procedureforordningen«), da den blev tildelt, inden EF-traktatens statsstøtteregler trådte i kraft i jern- og stålsektoren.
IV. SPANIENS BEMÆRKNINGER
(42)
Vedrørende SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital fastholder de spanske myndigheder, at der er tale om almindelig markedsøkonomisk praksis. Investeringsbeslutningerne træffes udelukkende under hensyn til projekternes gennemførlighed og den forventede rentabilitet. I den foreliggende sag foretog SODIGA sin investering i Siderúrgica Añón i forbindelse med kapitaludvidelsen og samtidig med de eksisterende aktionærer, som tilsammen tegnede sig for 83,4 % af de nye aktier. Under disse omstændigheder fastholder de spanske myndigheder, at kriteriet om en markedsøkonomisk investor i henhold til retspraksis er opfyldt. Endvidere fremfører de spanske myndigheder, at SODIGA med genkøbsaftalen garanterer et mindsteafkast af investeringen på 7,2 % om året, hvilket er mere end renten på (tiårige) statsobligationer på tidspunktet for undertegnelsen af kontrakten (5,3 %). Hvis der var tale om statsstøtte, ville den under alle omstændigheder være forenelig med fællesmarkedet i henhold til punkt VIII.3 ii) i Kommissionens meddelelse om statsstøtte og risikovillig kapital (11), da der er tale om en SMV i opstartsfasen i et støtteberettiget område.
(43)
At SODIGA betalte en højere pris pr. aktie og betalte prisen umiddelbart var ifølge de spanske myndigheder kompensation for den mindstefortjeneste af investeringen, som SODIGA i modsætning til de øvrige aktionærer fik garanteret. Under alle omstændigheder fremfører de, at det er almindelig praksis, at en ny aktionær betaler en højere pris for nye aktier, hvilket afspejler den kraftige impuls, de oprindelige aktionærer tilførte projektet (f.eks. i kontrakter med leverandører af udstyr og ved køb af grunde).
(44)
Hvad angår SODIGA’s deltagelse i den anden udvidelse af Siderúrgica Añóns kapital, fremfører de spanske myndigheder, at SODIGA's deltagelse svarede til selskabets andel og foregik på samme vilkår som de øvrige aktionærers. Under sådanne omstændigheder er der ikke tale om statsstøtte.
(45)
Hvad angår de offentlige myndigheders andel i SODIGA’s aktier, fremfører de spanske myndigheder, at det i henhold til retspraksis er Kommissionens opgave at efterprøve, om myndighederne blandede sig i beslutningen om at investere i Siderúrgica Añón.
(46)
Hvad angår lånet gennem INESGA, fastholder de spanske myndigheder, at midlerne udelukkende stammer fra private kilder (de deltagende banker), som frit kan deltage i finansiering af enhver form for transaktion, og at INESGA blot førte tilsyn hermed. Derfor konkluderer de, at der ikke er benyttet offentlige midler. Endvidere fastholder de, at Kommissionens sammenligning med referencesatsen ikke er rimelig, da denne referencesats svarer til gennemsnittet af de femårige interbankrentesatser for september, oktober og november i 2000, plus 75 basispoint. Da den femårige interbankrentesats på tidspunktet for tildelingen af lånet var 4,769 %, burde den korrigerede referencesats være 5,519 %. Endelig fastholder de, at rentesatsen svarer til eller endog er højere end satsen for de øvrige lån, der er givet til virksomheder i Añón-koncernen.
(47)
IGAPE’s garanti er ifølge de spanske myndigheder stillet på markedsvilkår. De mener, at private banker kræver en præmie ved denne type projekter på 0,15 % i kvartalet. Forskellen mellem denne præmie og den, der er anvendt ved den foreliggende transaktion, skyldes følgende faktorer: a) vilkårene for at udnytte garantien er langt mere restriktive end for bankgarantier, som kan udnyttes efter første påkrav, mens IGAPE’s garanti kun kan udnyttes subsidiært (når modtageren er erklæret insolvent), b) den risiko, IGAPE løber, er meget lav, da der kun er tale om at dække 30 % af lånet, og lånet kun finansierer 40 % af investeringen, og c) projektet støttes af koncerner med anerkendt solvens.
(48)
De spanske myndigheder har fremlagt erklæringer fra to banker (Caixa Galicia og Banco Pastor), hvori de udtaler, at de på baggrund af lånevilkårene og aktionærernes identitet ville have krævet en præmie på 0,20 % af garantien pr. år.
(49)
Med hensyn til IGAPE’s tilskud på 0,25 % og oprettelsesgebyret oplyser de spanske myndigheder, at denne støtte blev tildelt som led i støtteordninger godkendt af Kommissionen, og at den med undtagelse af et beløb på 14 299,44 EUR er omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (12), der også gælder i EKSF-sektoren. De hævder desuden, at markedet for disse produkter ikke bliver påvirket, da størstedelen af produkterne vil blive anvendt inden for koncernen, mens næsten hele den resterende mængde eksporteres til lande uden for EØS.
(50)
De spanske myndigheder fremfører, at tilskuddet fra IGAPE blev givet som led i en støtteordning godkendt af Kommissionen, og at det derfor er foreneligt med fællesmarkedet.
(51)
Under alle omstændigheder udtaler de spanske myndigheder, at støtten ville være forenelig med fællesmarkedet, da den er omfattet af SMV-forordningen, der også gælder EKSF-stålsektoren.
(52)
Endvidere fremfører de, at støtten er i overensstemmelse med EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (13). De spanske myndigheder fremfører, at det system, der er valgt til behandling af spildevand, vil forbedre miljøet i forhold til det traditionelle system og indebære yderlige udgifter på 661 113 EUR. Ligeledes vil brugen af naturgas i opvarmningsovnen mindske emissionerne drastisk sammenlignet med brændselsolie. Dette vil indebære yderligere omkostninger på 1 502 530 EUR. For det tredje vil den kendsgerning, at alle anlægsarbejder til hydrauliske installationer, installationer til smøremidler, kabler og rør er udført på overfladen frem for under jorden, forbedre arbejdsmiljøet og forebygge underjordiske udslip. Dette indebærer supplerende omkostninger på 6 911 639 EUR.
(53)
Hvad angår bemærkningerne fra tredjemand (se betragtning 31-34), fastholder de spanske myndigheder, at der ikke er tale om nogen form for bevis, og at disse sammenslutninger blot prøver at forhindre, at en ny virksomhed kommer ind på markedet. I denne forbindelse minder de spanske myndigheder om, at det var problemer med de traditionelle producenters distribution af disse produkter (især for lange leveringstider af ordrer), der fik initiativtagerne bag den nye virksomhed til at foretage investeringen. De henleder desuden Kommissionens opmærksomhed på dens beslutning 89/515/EØF af 2. august 1989 om en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (14) og på Domstolens domme i forbindelse hermed, hvori man fandt, at nogle af EISA’s medlemmer havde deltaget i konkurrencebegrænsende adfærd.
V. VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE
(54)
Siderúrgica Añón producerer stålstænger, som er opført i bilag I til EKSF-traktaten. Der er derfor tale om en virksomhed, som defineret i denne traktats artikel 80.
(55)
I den foreliggende sag er det tydeligt, at Spanien indførte foranstaltningerne ulovligt, eftersom man ikke fulgte proceduren i artikel 6 i stålstøttereglerne. Kommissionen kan dog ikke acceptere virksomhedens argument (se betragtning 41) om, at der er tale om eksisterende støtte.
(56)
Selv om proceduren blev indledt efter EKSF-traktaten, kunne Kommissionen ikke vedtage en endelig beslutning inden den 23. juli 2002, eftersom beslutningen om at udvide proceduren blev truffet den 2. juli 2002 og meddelt de spanske myndigheder den 4. juli 2002. Opfordringen til at fremsætte bemærkninger blev offentliggjort den 9. september 2002. I punkt 43 i sin meddelelse om visse aspekter ved behandlingen af konkurrencesager efter EKSF-traktatens udløb erklærede Kommissionen, at den i sådanne tilfælde vil fortsætte undersøgelsen efter procedureforordningen og træffe en endelig beslutning efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.
(57)
Kommissionen kan ikke acceptere virksomhedens argument om, at udløbet af fristen på tre måneder efter den indledende beslutning om at indlede procedure skulle forhindre den i at træffe en beslutning (se betragtning 40). Domstolen fastslog den 12. december 2002 i sag C-5/01, Belgien mod Kommissionen (15): »Fristen på tre måneder i artikel 6, stk. 5, i sjette kodeks for støtte til jern- og stålindustrien kan i lyset af den almindelige sammenhæng og sit formål herefter ikke betragtes som en frist, der efter udløbet fører til kompetencens ophør.« Procedureforordningen gælder fuldt ud og dens artikel 7, stk. 6, er overholdt.
1. Statsstøtte
(58)
Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
a) SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital
(59)
Med hensyn til SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital (se betragtning 27 og 29) påpeger Kommissionen for det første, at SODIGA er kontrolleret af Xunta de Galicia. Kommissionen bemærker endvidere, at Xunta de Galicia betragter støtten som led i IGAPE’s programmer for støtte til virksomheder (16). Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at SODIGA’s aktier kan tilskrives staten.
(60)
For at afgøre om støttemodtageren har fået en fordel gennem foranstaltningen, anvender Kommissionen princippet om den markedsøkonomiske investor. Dette princip har Kommissionen anvendt i en lang række sager, og det er accepteret og udviklet af Domstolen i en række domme (17). Essensen af princippet er, at når en offentlig myndighed investerer i en virksomhed på vilkår, som ville være acceptable for en privat investor under normale markedsøkonomiske betingelser, udgør investeringen ikke statsstøtte.
(61)
I princippet er der ikke tale om statsstøtte i en given transaktion, når en privat og en offentlig investor deltager på lige vilkår.
(62)
Dette er imidlertid ikke tilfældet i forbindelse med SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital. Det skyldes følgende årsager:
(63)
For det første betalte SODIGA ved den første kapitaludvidelse sit bidrag umiddelbart, mens de private deltagere først betalte senere. Endvidere betalte SODIGA 90 EUR pr. aktie, men de private deltagere kun betalte 60 EUR.
(64)
For det andet bliver det især de private deltagere, der vil nyde godt af Siderúrgica Añóns produktion, idet de vil kunne opnå fortjeneste heraf, mens SODIGA blot regner med at få sin investering tilbage, når Siderúrgica Añón er blevet rentabel.
(65)
Kommissionen kan ikke acceptere argumentet om, at den præmie, SODIGA betalte, er udtryk for almindelig praksis (se betragtning 43), eftersom virksomheden endnu ikke havde påbegyndt sin produktion og derfor ikke kunne fremvise resultater, der var tilstrækkeligt gode til at begrunde en sådan præmie. Hvis man accepterede dette argument, skulle det endvidere anvendes på kapitaltilførslerne fra alle investorerne på daværende tidspunkt.
(66)
Kommissionen påpeger dog, at som følge af aftalen om tilbagekøb af aktierne fik SODIGA et afkast på aktierne på 7,2 %, som de private aktionærer ikke fik del i (18).
(67)
Kommissionen finder, at eftersom der udbetales årlige rater, eftersom SODIGA har en minoritetsaktiepost, som ikke tillader selskabet at påvirke virksomhedens forvaltning, og eftersom Siderúrgica Añón hovedsagelig skal producere til sine egne aktionærer, kan investeringen fra en økonomisk synsvinkel sammenlignes med et efterstillet lån. Fra et risikosynspunkt må denne investering imidlertid betragtes som normal aktiekapital, da de efterstillede lån nok er efterstillet andre gældsinstrumenter, men har forrang frem for aktiekapitalen.
(68)
Spørgsmålet er derfor, om det nævnte afkast af investeringen på 7,2 % svarer til den iboende risiko og ville være acceptabelt for en privat investor, som giver et efterstillet lån. Kommissionen finder med udgangspunkt i den fremgangsmåde, den benyttede i sin beslutning 2003/284/EF af 11. december 2002 om Spaniens statsstøtte til Sniace SA (19), at den normale rentesats for at dække den iboende risiko ved lånet ville have været 12,33 % ved den første kapitaludvidelse og 11,06 % ved den anden. Dette tal fremkommer ved at lægge den interbankrentesats, som Kommissionen anvender til beregning af referencesatsen sammen med de 75 basispoint, den tilføjer i forbindelse med lån i Spanien (6,33 % den 19. april 2001 og 5,06 % den 1. marts 2002) plus 600 basispoint. Disse 600 point er begrundet af, at der ikke er stillet nogen form for garanti, og af risikoen ved en ny virksomhed i stålsektoren, som er præget af strukturel overkapacitet, og af at der som nævnt er tale om en langt større risiko end ved et normalt lån (i tilfælde af insolvens ville alle kreditorerne have forrang) (20). Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (21), der siger, at referencesatsen kan forhøjes med 400 basispoint eller mere i situationer, der indebærer særlige risici (f.eks. når der ikke er stillet de garantier, bankerne normalt kræver).
(69)
Kommissionen finder derfor, at den pågældende investering giver Siderúrgica Añón en fordel, som er finansieret ved hjælp af statsmidler.
(70)
Støtteelementet i de to investeringer svarer til forskellen mellem 12,33 % og 7,2 % i rente - dvs. 5,13 % - i forbindelse med den første investering, og forskellen mellem 11,06 % og 7,2 % - altså 3,86 % - i forbindelse med den anden. På baggrund af de beløb, Siderúrgica Añón betaler SODIGA, svarer denne støtte til forskellen mellem de faktiske tilbagebetalinger og de årlige renter og afdrag, hvis man anvendte de normale rentesatser, der er nævnt ovenfor, altså henholdsvis 12,33 % og 11,06 %. Når man anvender disse satser, fås en årlig rentebetaling på 222 317,3 EUR for den første investering og 54 766,9 EUR for den anden. Forskellen mellem de rentebetalinger, der ville være rimelige, og tilbagebetalingsprogrammet efter de to investeringer kan fremstilles således (22):
Første investering af 1 803 060 EUR (2001)
År
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Tilbagebetalingsplan uden støtte
222 317
222 317
222 317
222 317
222 317
222 317
+1 803 060
=2 025 377
Nuværende tilbagebetalingsplan
150 916
150 916
150 916
150 916
150 916
1 803 060
Årlig støtte
71 401
71 401
71 401
71 401
71 401
222 317
Anden investering af 495 180 EUR (2002)*
År
2003
2004
2005
2006
2007
Tilbagebetalingsplan uden støtte
54 766
54 766
54 766
54 766
54 766
+495 180
=549 946
Nuværende tilbagebetalingsplan
41 868
41 868
41 868
41 868
495 180
Årlig støtte
12 869
12 869
12 869
12 869
54 766
b) Lånet gennem INESGA
(71)
Kommissionen finder, at lånet gennem INESGA (se betragtning 26), kunne indeholde elementer af statsstøtte, da rentesatsen forekommer at være noget lav. Kommissionen bemærker dog, at det er private banker, der frit kan deltage i lånet, der tilvejebringer midlerne. Under disse omstændigheder konkluderer Kommissionen, at de gunstigere økonomiske vilkår skyldes IGAPE’s indgriben (garanti, rentetilskud betalt direkte til bankerne), og at der er tale om et konsortiallån. Selve lånet indeholder derfor ikke statsstøtte.
c) Garantien fra IGAPE
(72)
Hvad angår garantien fra IGAPE (se betragtning 26), omfatter Kommissionens praksis (23) ved vurderingen af individuelle garantier en række betingelser for, at en garanti kan siges ikke at indeholde statsstøtte. I den foreliggende sag påpeger Kommissionen, at Siderúrgica Añón ikke havde økonomiske vanskeligheder som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (24), og den opnåede lån på finansmarkederne uden statens medvirken. Den påpeger desuden, at garantien er forbundet med et specifikt lån, omhandler et fast maksimumsbeløb, dækker 30 % af lånesaldoen og er af begrænset varighed. Kommissionen var i tvivl om, hvorvidt prisen for garantien (0,2 % af den garanterede restgæld om året, uden oprettelsesgebyr) svarede til den normale pris for en lignende garanti, hovedsagelig på baggrund af lister over maksimumspriser på garantier, som to af de deltagende banker har offentliggjort.
(73)
Kommissionen kan ikke acceptere, at man bruger de »tilbud«, som de to banker (se betragtning 48) efterfølgende har afgivet, eftersom de er hypotetiske og er udfærdiget netop med henblik på denne procedure. Desuden er der tale om tilbud fra to konkrete banker, som ikke nødvendigvis afspejler markedssituationen.
(74)
Kommissionen kan heller ikke acceptere argumenterne om garantiens særlige karakter (se betragtning 47) og den deraf følgende nedsættelse af den normale markedsrente af følgende årsager: a) at garantierne i Spanien normalt kan udnyttes efter første påkrav skyldes kravet til modtageren om andre garantier; i den foreliggende sag gav IGAPE imidlertid udtrykkeligt afkald på sin ret til at kræve enhver anden form for garanti (efter at have fået godkendelse af Xunta de Galicia), b) at garantien kun dækker 30 % af lånet er irrelevant, da det afgørende for garanten er risikobeløbet, c) at projektdeltagerne er koncerner med anerkendt solvens er også irrelevant, da disse koncerner ikke bærer ansvaret for Siderúrgica Añóns gæld.
(75)
Under disse omstændigheder finder Kommissionen i den foreliggende sag, at markedsrenten for en sådan garanti som minimum bør være den sats på 0,6 % pro anno, som de spanske myndigheder påpeger (se betragtning 47).
(76)
Kommissionen finder dermed, at den pågældende garanti giver Siderúrgica Añón en fordel, som er finansieret med statsmidler.
(77)
Hvad angår statsstøttebeløbet i denne garanti, fastslås det i punkt 3.2 i meddelelsen om garantier, at subventionsækvivalenten for en individuel garanti skal beregnes på samme måde som subventionsækvivalenten for et lån på bedre vilkår end markedsvilkårene, idet rentetilskuddet repræsenterer forskellen mellem markedsrenten og den rente, der er opnået takket være statsgarantien, efter at alle betalte præmier er blevet fratrukket. I den foreliggende sag finder Kommissionen det passende at fastsætte markedsrenten for lånet som den rentesats, Caixa de Galicia gav Siderúrgica Añón for en kreditlinje uden garanti (hovedstol: 3 000 000 EUR, rentesats: EURIBOR 12 måneder + 0,75, oprettelsesgebyr: 0,15 %, løbetid et år fra og med den 20. marts 2002), da der ikke findes andre lån uden garanti til finansiering af investeringen (25). Rentetilskuddet på lånet fra INESGA er dermed på 0,3 % (forskellen på 0,50 % mellem risikopræmien for lånet fra INESGA (EURIBOR 3 måneder + 0,25 %) og risikopræmien for kreditlinjen (EURIBOR 12 måneder + 0,75 %) minus de 0,2 % betalt for garantien). Dette svarer til 28 848,6 EUR om året (0,3 % af 9 616 193 EUR).
d) Andre foranstaltninger
(78)
Tilskuddet fra IGAPE (se betragtning 24) og det rentefrie lån fra ministeriet for videnskab og teknologi (se betragtning 25), IGAPE’s rentetilskud og oprettelsesgebyret på lånet gennem INESGA (se betragtning 26) giver Siderúrgica Añón en fordel finansieret med statsmidler.
(79)
Støttebeløbet indeholdt i de nævnte foranstaltninger er følgende: tilskuddet fra IGAPE: 2 399 407 EUR, tilskud fra IGAPE gennem lånet fra INESGA: 0,25 % årligt af 9 616 193 EUR (rentetilskud) - dvs. 24 040,5 EUR om året - og 0,5 % af 9 616 193 EUR (oprettelsesgebyr) - dvs. 48 081 EUR om året - rentefrit lån ydet af ministeriet for videnskab og teknologi: 9,7 % årligt af 1 803 036 EUR (nemlig den referencesats, Kommissionen benyttede på det tidspunkt, hvor lånet blev givet, plus de 75 basispoint, den normalt tilføjer i forbindelse med lån i Spanien (5,7 %) plus 400 basispoint for manglende garantier og risikoen forbundet med en ny virksomhed i stålsektoren) - dvs. 174 894,5 EUR årligt.
e) Konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen
(80)
Da der er tale om konkurrence og samhandel mellem medlemsstaterne i sektoren (se betragtning 20-23), finder Kommissionen, at de nævnte støtteforanstaltninger fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(81)
Kommissionen konkluderer derfor, at tilskuddet fra IGAPE, det rentefrie lån fra ministeriet for videnskab og teknologi, rentetilskuddet fra IGAPE og oprettelsesgebyret på lånet gennem INESGA, SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital og IGAPE’s garanti indeholder statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
2. Forenelighed med fællesmarkedet
(82)
For det første kan Kommissionen ikke acceptere argumentet om, at nogle af foranstaltningerne er iværksat som led i godkendte ordninger (N 21/95 (26) og N 182/01 (27)). I sine beslutninger om godkendelse af disse ordninger tog Kommissionen de spanske myndigheders tilsagn om at overholde reglerne i stålsektoren til efterretning. Kommissionen påpeger, at disse regler svarer til stålstøttereglerne, som udelukker stålsektoren fra denne form for ordninger, og kræver forudgående anmeldelse. Da dette krav om forudgående anmeldelse ikke er opfyldt, er støtten til Siderúrgica Añón ikke omfattet af disse to ordninger.
(83)
I punkt 44 i Kommissionens meddelelse om visse aspekter ved behandlingen af konkurrencesager efter EKSF-traktatens udløb hedder det: »Når Kommissionen træffer beslutninger efter den 23. juli 2002 om statsstøtteforanstaltninger, der er iværksat senest på dette tidspunkt uden Kommissionens forudgående godkendelse, vil den anvende sin meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte« (28). I henhold til sidste punkt i denne meddelelse »påvirker [denne meddelelse] ikke fortolkningen af Rådets og Kommissionens forordninger på statsstøtteområdet«.
(84)
I artikel 9, stk. 2 (29), andet afsnit, i forordning (EF) nr. 70/2001 hedder det: »Individuel støtte, der ikke er ydet inden for rammerne af en støtteordning, og som uden Kommissionens godkendelse og under overtrædelse af forpligtelsen til anmeldelse i traktatens artikel 88, stk. 3, er ydet før denne forordnings ikrafttrædelse, anses for forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritages, såfremt alle betingelserne i denne forordning er opfyldt, med undtagelse af kravet i artikel 3, stk. 1, om udtrykkelig henvisning til forordningen.«
(85)
Kommissionen finder på baggrund af tallene om Siderúrgica Añóns og virksomhedens beslægtede selskabers omsætning, arbejdsstyrke og samlede balance (se betragtning 15 og 17), at der er tale om en mellemstor virksomhed (jf. bilag 1 til SMV-forordningen). Dermed skal det undersøges, om investeringsstøtten til Siderúrgica Añón opfyldte betingelserne i SMV-forordningen.
(86)
I denne forbindelse påpeger Kommissionen, at i henhold til artikel 6, stk. 1, i SMV-forordningen er individuel støtte ikke fritaget fra kravet om forudgående anmeldelse, når et af de to lofter i litra a) og b) er nået.
(87)
Heraf følger, at støtten fra IGAPE i form af et tilskud på 2 399 407 EUR ikke kan fritages fra denne forpligtelse. Ifølge de spanske myndigheder (se betragtning 24), udgør støtten 8 % af investeringen. Dermed udgør investeringen 29 992 588 EUR, hvilket overstiger de 25 000 000 EUR fastsat i artikel 6, stk. 1, litra a). Endvidere må stålsektoren betragtes som en sektor, hvor der ikke kan gives regionalstøtte i henhold til punkt 1, stk. 3, i Kommissionens meddelelse om støtte til redning og omstrukturering og støtte til lukning i stålindustrien (30) og punkt 27 i de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (31). Situationen var den samme, da stålstøtten blev givet efter stålstøttereglerne. Da Siderúrgica Añón er en mellemstor virksomhed, er udgangspunktet for at fastsætte loftet (7,5 %) i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 4, stk. 2, litra b). I henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), nr. i) må bruttostøtteintensiteten ikke overstige 50 % af 7,5 %, altså 3,75 %. De 8 % ligger således langt over loftet. Faktisk skal bruttointensiteten af støtte fra IGAPA beregnes på grundlag af det samlede tilskudsbeløb (der udgør 8 %) og ikke det oprindeligt udbetalte beløb (der udgør 0,95 %), som de spanske myndigheder hævder (se betragtning 37), fordi det er det tildelte støttebeløb, der skal vurderes, og ikke det udbetalte.
(88)
Eftersom man af sidste sætning i punkt 27 i de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter kan udlede, at store individuelle tilskud til virksomheder i stålsektoren, som ikke er undtaget i medfør af SMV-forordningen, er uforenelige med fællesmarkedet, kan tilskuddet fra AGAPE ikke fritages i medfør af SMV-forordningen. Det skal understreges, at konklusionen ville være den samme, hvis man havde anvendt de gældende stålstøtteregler, da støtten blev tildelt.
(89)
De øvrige støtteforanstaltninger, der betragtes som investeringsstøtte, kan heller ikke fritages i medfør af SMV-forordningen. De skulle således være akkumuleret af tilskuddet fra IGAPE og ville dermed være uforenelige i henhold til det ræsonnement, der er opstillet i betragtning 86-88.
(90)
På den anden side skal foreneligheden i henhold til den regionale undtagelse for statsstøtte undersøges i henhold til de kriterier, der er fastlagt i de bestemmelser, der gjaldt på tildelingstidspunktet, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte. Som allerede nævnt tillod stålstøttereglerne ikke tildeling af regionalstøtte på den dato, hvor støtten blev givet. Dermed kan den regionale undtagelse ikke benyttes.
(91)
Kommissionen kan heller ikke acceptere argumentet om, at nogle af investeringerne kunne betragtes som miljøbeskyttelsesstøtte. Det skyldes følgende årsager:
(92)
I henhold til stålstøttereglernes artikel 3 (32), der indeholder kriterierne for anvendelse af rammebestemmelserne for miljøbeskyttelse, bør Kommissionen undgå, at der gives skjult støtte til generelle investeringer i nye anlæg og installationer. Endvidere hedder det i de gældende rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (33) i overensstemmelse med stålstøttereglerne, at støtte, der tilsyneladende går til miljøbeskyttelsesforanstaltninger, men som reelt går til generelle investeringer, ikke er omfattet af rammebestemmelserne (punkt 3.2.1).
(93)
I den foreliggende sag påpeger Kommissionen for det første, at de spanske myndigheder ikke tog miljøhensyn, da de tildelte støtten.
(94)
Endvidere påpeger den, at investeringerne i spildevandsanlægget og opvarmningsovnen vil gøre virksomheden mere effektiv ved at begrænse dens omkostninger til vand og energi. Installation af denne form for udstyr er almindelig praksis i industrien, uden at det kan betragtes som miljøinvesteringer. Kommissionen finder, at dette er årsagen til at gennemføre dem, og at de dermed ikke er omfattet af rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (34).
(95)
Under alle omstændigheder har hverken de spanske myndigheder eller støttemodtageren fremlagt konkrete beviser for de miljømæssige fordele ved de pågældende installationer. Det er derfor ikke nødvendigt at foretage noget uafhængigt skøn eller at konsultere medlemsstaterne (se bilaget til stålstøttereglerne). De har heller ikke fratrukket alle fordele med hensyn til lavere produktionsomkostninger, som det kræves i bilaget (35) til stålstøttereglerne, eller forklaret, hvordan de har beregnet ekstraomkostningerne.
(96)
Hvad angår anlægsarbejderne, mener Kommissionen, at der er tale om miljøfordele, og hvis der er tale om fordele i form af større sikkerhed for arbejdstagerne, er de ikke omfattet hverken af rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse eller af nogen bestemmelse i stålstøttereglerne.
(97)
Kommissionen er heller ikke klar over, hvilken bestemmelse i stålstøttereglerne der skal danne udgangspunkt for at afgøre, om støtten er forenelig. Det er tydeligt, at der ikke er tale om støtte til forskning og udvikling eller til lukning, og at støtten ikke blev tildelt i Grækenland. Endvidere bemærker Kommissionen, at der heller ikke er tale om uddannelsesstøtte, som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte (36), eller om beskæftigelsesstøtte, som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (37) (38). Under alle omstændigheder har de spanske myndigheder ikke påberåbt sig nogen af disse undtagelser i forordningerne.
(98)
Endelig påpeger Kommissionen, at dens meddelelse om statsstøtte og risikovillig kapital ikke gjaldt i stålsektoren på den dato, hvor støtten blev tildelt, og det gør den stadig ikke i henhold til punkt VIII. 3, ottende afsnit.
(99)
På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at ingen af undtagelserne fra forbuddet mod investeringsstøtte i stålsektoren kan anvendes i den foreliggende sag, og at de foranstaltninger, som den har udpeget som statsstøtte, ikke er forenelige med fællesmarkedet.
VI. KONKLUSION
(100)
Kommissionen finder, at Spanien ulovligt har iværksat de omhandlede statsstøtteforanstaltninger, som er uforenelige med fællesmarkedet. Disse foranstaltninger skal derfor ophæves.
(101)
I artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 hedder det, at i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Den statsstøtte, som Spanien har tildelt Siderúrgica Añón SA, er uforenelig med fællesmarkedet.
2. Den støtte, der er nævnt i stk. 1, omfatter følgende:
a)
støtteelementet i SODIGA’s investering i Siderúrgica Añóns aktiekapital, der svarer til:
i)
en årlig præmie på 5,13 % af den første kapitaltilførsel på 1 803 060 EUR minus fem årlige tilbagebetalinger på 150 916 EUR i forbindelse med den første investering i 2001, og
ii)
en årlig præmie på 3,86 % af den første kapitaltilførsel på 495 180 EUR minus fire årlige tilbagebetalinger på 41 868 EUR i forbindelse med den anden investering i 2002
b)
et tilskud fra IGAPE på 2 399 407 EUR, som blev givet den 10. november 2000
c)
rentetilskud til et konsortiallån på 9 616 193 EUR givet den 2. april 2001 gennem en garanti på 30 % - dvs. 0,3 % årligt - og et direkte rentetilskud på 0,25 % årligt fra IGAPE, der beløber sig til i alt 52 889,1 EUR årligt
d)
IGAPE’s betaling af et oprettelsesgebyr på 48 081 EUR for lånet på 9 616 193 EUR den 2. april 2001
e)
et rentetilskud på 5,7 % årligt gennem et rentefrit lån på 1 803 036 EUR fra ministeriet for videnskab og teknologi den 29. december 2000.
Artikel 2
1. Spanien afholder sig fra at yde støttemodtageren yderligere støtte gennem de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 1.
Hvad angår de betalinger, der allerede et godkendt, men ikke gennemført på datoen for vedtagelsen af denne beslutning, kan Spanien enten kræve tilbagebetaling af alle udbetalinger foretaget efter vedtagelsen af denne beslutning eller fra og med denne dato tilpasse vilkårene for de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 1, til markedsvilkårene, som de er præsenteret i denne beslutning.
2. Spanien træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte.
3. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Rentesatsen beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Den rentesats, der er nævnt i stk. 1, beregnes i hele den omhandlede periode.
Artikel 3
Spanien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen. Hertil benyttes det spørgeskema, der er vedhæftet bilaget til denne beslutning.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juni 2004.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2004. június 16.)
a Spanyolország által a Siderúrgica Añón S.A. vonatkozásában elfogadott intézkedésekről
(az értesítés a C(2004) 1813. számú dokumentummal történt)
(Csak a spanyol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2005/827/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,
miután az érdekelt feleket a fent hivatkozott rendelkezéseknek (1) megfelelően felhívta megjegyzéseik megtételére, és tekintettel azok megjegyzéseire,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Azt követően, hogy sajtójelentések szerint a Siderúrgica Añón S.A. (továbbiakban: „Siderúrgica Añón”) nevű új vállalkozás Galícia autonóm körzet kormányának támogatásával 9,62 millió euró összegű kölcsönt vett fel egy hengermű létesítésének finanszírozásához, a Bizottság 2001. május 14-én levélben kért információt az intézkedésről. 2001. július 2-i levelében a Bizottság emlékeztetőt küldött a fenti kérésről.
(2)
2001. július 10-i levelükben a spanyol hatóságok tájékoztatták a Bizottságot a kölcsön és a Galíciai Gazdaságfejlesztési Intézet (IGAPE) által nyújtott garancia fennállásáról.
(3)
2001. július 27-i levelében a Bizottság további információt kért a kölcsön és a garancia feltételeiről.
(4)
A 2001. szeptember 19-i és október 12-i két emlékeztetőt követően a spanyol hatóságok 2001. október 25-i levelükben megadták a kért tájékoztatást, amelyet 2001. november 12-i levelükkel egészítettek ki.
(5)
2001. december 20-i levelében a Bizottság értesítette Spanyolországot arról a határozatáról, hogy az acélipar állami támogatására vonatkozó közösségi szabályok meghatározásáról szóló, 1996. december 18-i 2496/96/ESZAK bizottsági határozat (2) (továbbiakban: „acélipari támogatási szabályzat”) 6. cikke (5) bekezdése értelmében eljárást kezdeményez az intézkedésekkel kapcsolatban.
(6)
A Bizottságnak az eljárás megkezdésére vonatkozó határozatát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában hirdették ki (3). A Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy tegyék meg az intézkedésekre vonatkozó megjegyzéseiket. Ugyanakkor a Bizottság tájékoztatási végzést hozott bizonyos információk szolgáltatásáról.
(7)
2002. március 1-jén kelt levelükben a spanyol hatóságok elküldték megjegyzéseiket és a kért információk közül néhányat benyújtottak. A hiányzó tájékoztatást 2002. április 19-én kelt levelükben adták meg, amelyet 2002. május 7-i levelükkel egészítettek ki.
(8)
A Bizottság az érdekelt felektől megkapta a megjegyzéseket és továbbította azokat Spanyolországnak, amelynek lehetőséget biztosított a reagálásra. Spanyolország megjegyzéseit a 2002. március 26-án kelt levelekben küldte el.
(9)
A Spanyolország által adott tájékoztatást követően a Bizottság 2002. július 2-án a fenti (2) bekezdésben említett kölcsön és garancia ellen megkezdett eljárásnak más intézkedésekre történő kiterjesztéséről határozott.
(10)
A spanyol hatóságok 2002. augusztus 9-én kelt levelükben elküldték megjegyzéseiket.
(11)
A Bizottságnak az eljárás megkezdésére vonatkozó határozatát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában hirdették ki (4). A Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy tegyék meg az intézkedésekre vonatkozó megjegyzéseiket.
(12)
A Bizottság az érdekelt felektől megkapta a megjegyzéseket, majd továbbította azokat Spanyolországnak, illetve lehetőséget biztosított számára, hogy reagáljon rájuk.
II. TÉNYEK
1. A kedvezményezett
(13)
Siderúrgica Añón egy acéltermékek előállítása és értesítése céljából 2000 januárjában létrehozott vállalkozás. A kísérleti gyártást 2002 márciusában kezdte meg. Létrehozásakor törzstőkéje 3 004 800 eurót tett ki, amelyet a Hierros Añón S.A. (a továbbiakban: „Hierros Añón”) (66,66 %) és a Rodonita S.L. (a továbbiakban: „Rodonita”) (33,33 %) jegyzett.
(14)
A Hierros Añón acéltermékek értékesítésére szakosodott vállalkozás. Leányvállalata, a Gallega de Mallas S.L. (a továbbiakban: „Gallega de Mallas”) révén hegesztett acélhálók előállításával is foglalkozik.
(15)
Az alábbi táblázat tartalmazza a csoport vonatkozó adatait:
1999
2000
Alkalmazottak
Forgalom
(millió euró)
Mérleg
(millió euró)
Alkalmazottak
Forgalom
(millió euró)
Mérleg
(millió euró)
Gallega de Mallas
22
15,2
9,9
22
18,4
9,9
Hierros Añón
NA
18,0
9,8
20
22,5
15,4
Promociones Añón
0
0,0
0,2
0
0,0
0,2
Siderúrgica Añón
0
0,0
0,0
0
0,0
12,0
Összesen
33,2
19,9
42
40,9
37,5
(16)
A Rodonita a főleg az ipari anyagok ágazatában tevékenykedő Epifanio Campo S.L. csoporthoz (továbbiakban: „Epifanio Campo”) tartozik.
(17)
Az alábbi táblázat tartalmazza azon vállalkozások vonatkozó adatait, melyekben a Rodonita több mint 25 %-os tulajdonnal rendelkezik:
1999
2000
Alkalmazottak
Forgalom
(millió euró)
Mérleg
(millió euró)
Alkalmazottak
Forgalom
(millió euró)
Mérleg
(millió euró)
Pretensados Campo
20
1,99
1,86
19
1,52
2,41
Campo Brick
37
1,12
12,61
26
3,93
13,89
Epifanio Campo
26
6,16
11,92
27
12,21
17,69
Nueva Cerámica Campo
35
4,20
6,93
32
4,34
6,22
A Ostreira
7
0,17
0,86
7
0,26
0,90
Cerámica Campor Saez
25
0,87
0,74
29
1,48
0,80
Siderúrgica Añón
0
0,0
0,0
0
0,0
12,0
Összesen
150
14,51
34,93
140
23,74
53,94
(18)
A spanyol hatóságok tájékoztatása szerint a Hierros Añón S.A. (a továbbiakban „Hierros Añón”) és a Rodonita célja a beruházással: a) az acéltermékek iránti igényük kielégítése, a mostanáig jellemző külső forrásoktól való függésük megszüntetése; b) a termékeik esetében minőségi egyenletesség elérése; c) a hozzáadott értéknek a csoporton belül történő növelése. A tervek szerint a Siderúrgica Añón termékeinek 70 %-át a csoporthoz tartozó vállalatokhoz irányítják, míg a fennmaradó részt a Közösségen kívülre (főleg Észak-Afrikába és Latin-Amerikába, esetleg Ázsiába) exportálják. A projekt második szakaszának befejezését követően ez a százalék alacsonyabb lesz.
(19)
A projekt teljes befektetési költsége eredetileg 29 992 589 euró volt. Az összeget saját forrásokból, közpénzekből nyújtott támogatásból és hitelekből szándékozták finanszírozni.
2. A piac
(20)
A vállalat a készterméket (vasbetonhoz használt rudak rúd vagy tekercs formájában) a szabadpiacon beszerzett félkész rúdacélból állítja elő. A vasbeton előállításához használt rudak alacsony hozzáadott értékkel rendelkező, az építési ágazatban használt termékek.
(21)
Bár az 1995-1997-es években jelentős kapacitáscsökkentés történt az ágazatban, például az előállítói kapacitást Olaszországban évi 3,4 millió tonnával csökkentették, azt az ágazatot, amelyben a Siderúrgica Añón tevékenykedik, kapacitásfelesleg jellemzi, amelyet az alábbi táblázat is bizonyít:
Egyenes rudak vasbetonhoz
közösségi termelés
(millió tonna)
közösségi kapacitás
(millió tonna)
Kihasználtsági arány %
1997
11,8
19,5
60,2
1998
12,0
18,2
65,6
1999
12,0
17,6
68,5
2000
12,5
17,5
71,4
Forrás: Jelentések a Közösség szén- és acéliparában végrehajtott beruházásokról. Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala
Tekercs formájú rudak vasbetonhoz
közösségi termelés
(millió tonna)
közösségi kapacitás
(millió tonna)
Kihasználtsági arány %
1997
2,0
2,8
70,6
1998
1,7
2,8
60,2
1999
2,2
2,8
77,1
2000
3,0
3,7
80,5
Forrás: Jelentések a Közösség szén- és acéliparában végrehajtott beruházásokról. Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala
(22)
1999-ben Spanyolország mintegy 480 000 tonna ilyen terméket szállított az EU többi országába. A Közösség többi országából 290 000 tonnát importált.
(23)
Vasbetonhoz használt rudat Írország, Svédország és Finnország kivételével az egész Közösségben előállítanak.
3. Az intézkedések leírása
(24)
2000. november 10-én a galíciai regionális kormány az IGAPE-n keresztül 2 399 407 euró értékben támogatást nyújtott a Siderúrgica Añón-nak, amely a támogatásra jogosult költségek 8 %-át tette ki (ebből 2002. július 31-ig 285 681 euró került kifizetésre). Az IGAPE 1993-ban jött létre, és a galíciai regionális kormánynak a galíciai gazdaság ösztönzésére irányuló tevékenységét közvetíti.
(25)
2000. december 29-én a spanyol Tudomány- és Technológiaügyi Minisztérium 1 803 036 euró összegű kamatmentes kölcsönt biztosított. A futamidő 15 év, öt éves haladék mellett.
(26)
2001. április 2-án a Siderúrgica Añón hét bankkal 9 616 193 euró összegű szindikált hitelre írt alá szerződést a galíciai regionális kormány és a fenti bankok közötti átfogó megállapodás, az úgynevezett Inversiones Estratégicas de Galicia (INESGA) hitel (5) keretein belül. A kamat mértéke a három hónapos Euribor + 25 bázispont, és 0,5 %-os egyszeri szerződéskötési díj. A kölcsön 30 %-ának visszafizetését az IGAPE által nyújtott kiegészítő garancia fedezi. Ezért a garanciáért a vállalkozás a garantált összeg 0,2 %-ával egyenértékű díjat fizet. 2001. február 1-jén az IGAPE továbbá vállalta a kamat részét kitevő 25 bázispont, valamint a kölcsön szerződéskötési díjának 25 bázisponttal történő finanszírozását.
(27)
2001. április 19-én a Siderúrgica Añón alaptőkéjét 10 217 220 euróra emelték. A SODIGA Galicia SCR, S.A. állami vállalat (továbbiakban: „SODIGA”), 1 803 060 euróval járult hozzá (a tényleges hozzájárulás azonban csak 1 202 040 euró részvényértéket tett ki, mivel a részvényenként fizetendő 60 eurós összeget 30 eurós felárral emelték meg), míg a Hierros Añón 4 006 860 és a Rodonita 2 003 520 euróval. A magánbefektetők részvényenként 60 eurót fizettek, amelynek felét azonnal, a másik felét 2002 szeptemberének vége előtt kellett befizetni. A tőkeemelést követően a Siderúrgica Añón tőkéje az alábbi arányok szerint oszlott meg: Hierros Añón 58,82 %; Rodonita 29,41 %; SODIGA 11,76 %. A felek aláírtak egy olyan megállapodást is, melynek értelmében a Hierros Añón és a Rodonita (vagyis maga a Siderúrgica Añón) ígéretet tett a SODIGA-nak, hogy legkésőbb 2007. április 19-ig megvásárolja a SODIGA részesedését a két alábbi ár közül azon, amelyik magasabb: a) a cég elméleti könyv szerinti értéke, amelyet szükség esetén független szakértő állapít meg; vagy b) az eredeti hozzájárulás 141,85 %-a, azaz 2 557 640,61 euró. A SODIGA a Siderúrgica Añóntól 2002. december 30-ától öt éven keresztül évi 150 916 euró résztörlesztést kap a végösszeg előlegeként.
(28)
A SODIGA a galíciai regionális kormány ellenőrzése alatt álló kockázati tőke-befektető társaság, mely arra specializálódott, hogy a galíciai gazdaság és ipar fejlesztésével kapcsolatos vállalkozásokban átmeneti részesedést szerezzen. A SODIGA részvényesei: a galíciai regionális kormány (20,6 % közvetlen és 46,6 % az IGAPE-n keresztül) valamint pénzügyi intézmények (32,8 %). A SODIGA támogatást kap az IGAPE-tól, amelynek összege 2000-ig 6 861 574,89 eurót tett ki. Ezeket a támogatásokat a különleges befektetések finanszírozására kell fordítani, azaz olyanokra, amelyek kockázatosabbak a vállalkozás által általában finanszírozottaknál, vagy ahol hosszabb a futamidő vagy az amortizációs időszak, illetve ha a befektetések bizonyos földrajzi területen történtek.
(29)
2002. március 1-jén a Siderúrgica Añón alaptőkéjét további 4 207 140 euróval megemelték. Ezt a három részvényes részesedése arányában jegyezte (a SODIGA 495 180 eurót fizetett be). A három részvényesre azonos feltételek vonatkoztak a részvények ára és a fizetési feltételek tekintetében. A felek aláírtak egy megállapodást is, amelynek értelmében a Hierros Añón és a Rodonita (vagyis maga a Siderúrgica Añón) ígéretet tett a SODIGA-nak, hogy legkésőbb 2007. április 19-ig megvásárolja a SODIGA részesedését: a) a cég elméleti könyv szerinti értékén, amelyet szükség esetén független szakértő állapít meg; vagy b) az eredeti hozzájárulás 133,82 %-áért, azaz 662 650 euróért, attól függően, hogy melyik érték magasabb. A SODIGA a Siderúrgica Añóntól 2003. december 30-ától négy éven keresztül évi 41 867 euró résztörlesztést kap a végösszeg előlegeként.
4. Az eljárás kezdeményezésének indoka
(30)
Az eljárás megindítására vonatkozó határozataiban a Bizottság kifejezte kétségét a tekintetben, hogy a SODIGA által a Siderúrgica Añón alaptőkéjéből megszerzett részesedést valódi kockázati tőkerészesedésnek lehet-e tekinteni a piacgazdaságok szokásos befektetési gyakorlata szerint, és hogy a garanciáért fizetett ár piaci ár volt-e. Továbbá a Bizottság kifejezte kétségét az intézkedéseknek, valamint a spanyol hatóságok által a befektetések finanszírozása érdekében hozott, az előző szakaszban felsorolt intézkedéseinek a közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban.
III. AZ ÉRDEKELT FELEK MEGJEGYZÉSEI
(31)
Az Európai Független Acélgyártók Szövetsége (EISA) 2002. február 22-i levelében úgy ítélte meg, hogy a támogatás nem összeegyeztethető a közös piaccal, főleg mert a) az acélrudak piaca többletkapacitástól szenved, b) a befektetés sosem lesz nyereséges, és csak a verseny torzulását eredményezi, és c) magánbefektető nem kockáztatna tőkét a jelenlegi piaci viszonyok mellett az ilyen termékek előállítása érdekében.
(32)
Az Unión de Empresas Siderúrgicas (UNESID) 2002. március 5-i levelében úgy ítélte meg, hogy nem lenne logikus közpénzeket használni új kapacitások létesítésére olyan ágazatban, ahol jelentős közpénzeket használtak fel korábban a munkaerő és a kapacitások csökkentésére.
(33)
A Federacciai, az olasz acéltársaságok szövetsége 2002. március 8-i levelében megállapította, hogy az acélrudak piaca többletkapacitástól szenved, ezért az ebben az ágazatban végrehajtandó beruházás magas kockázattal jár és várhatóan aligha lesz nyereséges. Továbbá, úgy ítélte meg, hogy a SODIGA és az INESGA bevonását politikai megfontolásból ösztönözték. Ráadásul az INESGA-n keresztül nyújtott kölcsön kamata és a garanciadíj nem felelt meg a piaci feltételeknek.
(34)
A UK Steel Enterprise Ltd. (továbbiakban: „UK Steel”) 2002. október 17-i levelében úgy nyilatkozott, hogy az ágazatra a többletkapacitás, a harmadik országok által generált rendkívül erős verseny és alacsony árak jellemzőek, ami mind azt jelzi, hogy egy hétköznapi magánbefektető nem adott volna tőkét új kapacitás létrehozásához. Az is kérdéses, hogy a Hierros Añón és a Rodonita befektetett volna-e ebbe a projektbe, ha nem állt volna rendelkezésre a jogellenes állami támogatás. Továbbá, az a tény, hogy a Hierros Añón és a Rodonita a termelési eredmény 70 %-át saját belső céljaira használta fel, elkerülhetetlenül megkérdőjelezte a Siderúrgica Añón nyereségességét. A termék transzfer árképzése áttekinthetetlen lesz, és feltehetően elsősorban inkább a Hierros Añónnak és a Rodonitának a kapcsolódó vállalatánál képződött nyereségességének maximalizálását, mint a Siderúrgica Añón nyereségességét fogja növelni.
(35)
A Siderúrgica Añón 2002. július 31-i levelében a következő észrevételeket tette:
(36)
A vállalkozás szerint 2002. július 23-ától az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (6) (továbbiakban: „KKV-rendelet”) az acélipari ágazatra is vonatkozik. Az a tény, hogy a támogatást az ESZAK-Szerződés lejárta előtt nyújtották, nem bír jelentőséggel, mivel az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a támogatások összeegyeztethetőségére vonatkozó bizottsági határozatokat a határozat elfogadásának idején, nem pedig a támogatás nyújtásának időpontjában fennálló tényekre és hatályos jogszabályokra kell alapozni. Továbbá, a Bizottságnak a jogellenes állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok meghatározásáról szóló közleménye (7), amelyre az ESZAK-Szerződés lejártából fakadó versenyjogi kérdések kezelésének bizonyos szempontjairól szóló bizottsági közlemény (8) utal, csak kereteket, iránymutatásokat, közleményeket és értesítéseket tartalmaz, de rendeleteket nem.
(37)
Ilyen körülmények között, mivel a Siderúrgica Añón KKV volt, és a rendelkezésre bocsátott támogatás intenzitása (9) alacsonyabb volt, mint a KKV-rendelet 4. cikkében meghatározott intenzitás, a támogatás összeegyeztethető volt a közös piaccal (és így mentesült az értesítési kötelezettség alól).
(38)
Továbbá, mivel az IGAPE által nyújtott támogatással és a Tudományos és Technológiai Minisztérium által nyújtott kamatmentes hitellel kapcsolatban a vállalkozás úgy érvelt, hogy a Bizottság által 1995. július 5-én (21/95 sz. állami támogatás) és 2001. május 18-án (182/01 sz. állami támogatás) jóváhagyott támogatási rendszerek keretében jutott támogatáshoz, ezért azok összeegyeztethetők voltak a közös piaccal.
(39)
A SODIGA-nak a Siderúrgica Añón alaptőkéjében szerzett részesedésével kapcsolatban a vállalkozás kijelentette, hogy nem bír jelentősséggel, ha esetleg a magánbefektetői részvényesek és az állami részvényesek érdekeltségei különböznek, a lényeg, hogy a magánbefektetők és az állami befektetők azonos feltételek alapján részesedtek. Álláspontját alátámasztandó a vállalkozás arra emlékeztetett, hogy a Bizottság nem tekintette állami támogatásnak, amikor Bajorország az NMH és három másik acélmű alaptőkéjéből részesedést szerzett (az 1995. október 31-i bizottsági határozatban említett 1988. július 26-i határozat), illetve amikor eljárást kezdeményezett a vallon régiónak a Carsid tőkéjében történt részesedése ellen, a Bizottság nem vette figyelembe a magán- és állami részvényesek érdekeltségei közötti különbséget.
(40)
2002. szeptember 30-i levelében a vállalkozás amellett érvelt, hogy mivel letelt az acélipari támogatási szabályzat 6. cikkének (5) bekezdésében a határozat elfogadására meghatározott három hónapos határidő, a Bizottság már nem jogosult a 2001. december 20-i levelében említett intézkedésekről szóló döntés meghozatalára.
(41)
2003. június 23-i levelében a Siderúrgica Añón további megjegyzéseket nyújtott be. Először is kijelentette, hogy a támogatást nem lehet az ESZAK-Szerződésre vagy az acélipari támogatási szabályzatra figyelemmel elemezni. Továbbá megerősítette, hogy a támogatás a KKV-rendelet hatálya alá tartozik. Végül azzal érvelt, hogy a támogatás az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (10) (továbbiakban: „eljárási rendelet”) 1. cikkének b) pontja értelmében létező támogatás volt, mivel korábban került átadásra, mint ahogy az EK-Szerződés állami támogatásra vonatkozó szabályai az acélszektorban hatályba léptek volna.
IV. SPANYOLORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(42)
Arról, hogy a SODIGA a Siderúrgica Añón alaptőkéjében részesedést szerzett, a spanyol hatóságok úgy nyilatkoztak, hogy az a piacgazdaságban bevett gyakorlat szerint történt. A befektetési döntéseket kizárólag a projektek megvalósíthatósága és várható nyereségessége szerint hozták. A jelen esetben a SODIGA a Siderúrgica Añón alaptőkéjében való részesedését a tőkeemelés időpontjában, és a többi részvényessel egy időben szerezte, akik együttesen az új részvények 83,4 %-át jegyezték. Ennek fényében a spanyol hatóságok fenntartották azon álláspontjukat, miszerint az ügylet az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően eleget tett a magánbefektetői kritériumoknak. Továbbá a spanyol hatóságok azt állították, hogy a visszavásárlási megállapodás eredményeként a SODIGA a beruházás legkevesebb évi 7,2 %-os megtérülését biztosította, ami magasabb, mint a tízéves futamidőre szóló kincstárjegyek kamata a szerződés aláírásának időpontjában (5,3 %). Mindenesetre amennyiben mégis állami támogatásnak minősül, az állami támogatásról és a kockázati tőkéről szóló bizottsági közlemény (11) VIII. szakasza 3. pontjának ii. alpontja értelmében összeegyeztethető a közös piaccal, mivel támogatott területen létrehozott induló fázisban lévő középvállalkozásról volt szó.
(43)
A SODIGA részvényenként magasabb árat adott, és azonnal fizetett. A spanyol hatóságok szerint ezzel kiegyenlítődött a SODIGA-nak biztosított minimum befektetés-megtérülés, amelyben a többi részvényes nem részesült. Mindenesetre ragaszkodtak ahhoz az álláspontjukhoz, hogy bevett gyakorlatnak számít, ha egy új részvényes magasabb árat fizet az újonnan kibocsátott részvényekért, ugyanis ez tükrözi az eredeti részvényesek projektre gyakorolt ösztönző hatásának fontosságát (például a berendezések szállítóival kötött szerződésekben és földterület megszerzésében).
(44)
A SODIGA-nak a Siderúrgica Añón második tőkeemelésében való részvételével kapcsolatban a spanyol hatóságok azzal érveltek, hogy a SODIGA a részesedése arányában, és a többi részvényessel azonos feltételek között vett részt benne. Ilyen körülmények között az ügylet nem minősül állami támogatásnak.
(45)
Azzal kapcsolatban, hogy a SODIGA tevékenységéért az állami hatóságok milyen mértékben felelősek, a spanyol hatóságok véleménye az volt, hogy az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a Bizottság feladata bizonyítani az állami hatóságok közbenjárását a Siderúrgica Añón alaptőkéjébe történő befektetésről szóló határozat meghozatalakor.
(46)
Az INESGA-n keresztül nyújtott kölcsön tekintetében a spanyol hatóságok fenntartották azon álláspontjukat, hogy az összegek kizárólag magánforrásokból (a résztvevő bankoktól) származtak, hogy ezek a bankok szabadon résztvehettek bármely üzleti vállalkozás finanszírozásában, az INESGA szerepe pedig csupán az ellenőrzésre korlátozódott. A fentiek alapján arra a következtetésre jutottak, hogy nem történt állami pénzalapok bevonása. Sőt, azt állították, hogy a Bizottság által használt referencia kamatláb nem volt megfelelő, lévén ez utóbbi a 2000 szeptemberében, októberében és novemberében érvényes ötéves bankközi swap-kamatláb 75 %-kal megnövelt átlagértéke. Mivel a kölcsön nyújtásának időpontjában az ötéves bankközi swap-kamatláb 4,769 % volt, a helyes hivatkozási értéknek 5,519 %-nak kellene lennie. Végül azt állították, hogy a kamat megegyezett, sőt, még magasabb is volt, mint az Añón csoporthoz tartozó vállalkozásoknak nyújtott más kölcsönök kamata.
(47)
A spanyol hatóságok azt állították, hogy az IGAPE által nyújtott garancia megfelel a piaci körülményeknek. Leszögezték, hogy a magánbankok által a hasonló típusú projekteknél alkalmazott jutalék negyedévente 0,15 %. A jelen ügyletnél a jutalék az alábbi okok miatt volt eltérő: a) a garancia odaítélésének feltételei sokkal szigorúbbak voltak, mint a bankgarancia esetében, mivel ez utóbbiak első felszólításra végrehajtandóak, míg az IGAPE által nyújtott garancia csak alárendelt módon (ha a kedvezményezettet fizetésképtelennek nyilvánítják); b) az IGAPE által vállalt kockázat igen csekély volt, mivel a kölcsönnek csak a 30 %-ára vonatkozott, és a kölcsön a befektetésnek csak a 40 %-át finanszírozta; és c) a projektet a fizetőképesség terén közismerten megbízható csoportok szervezték.
(48)
A spanyol hatóságok két banktól (Caixa Galicia és Banco Pastor) származó nyilatkozatot nyújtottak be, melyekben a bankok kijelentették, hogy a kölcsön adott feltételei között és a részvényesek személyének ismeretében hasonló garancia esetén évi 0,20 %-os jutalékot alkalmaztak volna.
(49)
Az IGAPE által nyújtott 0,25 %-os támogatással és a szerződéskötési díjjal kapcsolatban a spanyol hatóságok fenntartották azon véleményüket, hogy ezt a támogatást a Bizottság által jóváhagyott támogatási rendszerek keretében nyújtották, amely - nem számítva 14 299,44 eurót - az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 69/2001/EK bizottsági rendelet (12) hatálya alá tartozott, amely az ESZAK-szektorra is vonatkozott. Véleményük szerint ezen termékek piacát mindez nem érinti, mivel a termékek többsége a vállalatcsoporton belül kerül majd felhasználásra, és a fennmaradó rész szinte egésze az EGT-n kívül kerül majd értékesítésre.
(50)
A spanyol hatóságok véleménye szerint az IGAPE által nyújtott támogatás a Bizottság által jóváhagyott támogatási rendszer szerint került átadásra, ezért összeegyeztethető volt a közös piaccal.
(51)
Szerintük a támogatás mindenképpen összeegyeztethető volt a közös piaccal, mivel az ESZAK acélszektorára is alkalmazandó KKV-rendelet hatálya alá tartozott.
(52)
Továbbá megerősítették, hogy a támogatás megfelelt a környezetvédelmi célokra nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásoknak (13). Állításuk szerint a víztisztításra kiválasztott rendszer, mely a hagyományosnál fokozottabban védi a környezetet, 661 113 euró többletköltséget jelentett. Hasonlóképpen az újrahevítő kemencében a földgáz használata, mely az olajtüzeléshez képest nagymértékben csökkenti a kibocsátást, 1 502 530 euró többletköltséget jelentett. Másrészről az a tény, hogy a hidraulikus berendezéseket, a kenőberendezéseket, a kábelezést és a csővezetékeket teljes mértékben felszín felett építették meg, mely - szemben a földfelszín alatt történő elvezetéssel - javítja a munkakörülményeket, és megelőzi a földfelszín alatti szivárgásokat, 6 911 639 euró többletköltséget jelentett.
(53)
A harmadik felek megjegyzéseit (lásd a fenti (31)-(34) bekezdéseket) illetően a spanyol hatóságok fenntartották azon véleményüket, miszerint a megjegyzéseket semmilyen tényszerű bizonyíték nem támasztja alá, és hogy ezek a társaságok mindössze egy új vállalkozás piacra lépését próbálják megakadályozni. Ezzel kapcsolatban a spanyol hatóságok emlékeztettek arra, hogy az új vállalkozás elindítóit éppen az ösztönözte a beruházás végrehajtására, hogy ezen termékek beszerzése a hagyományos előállítóktól (főleg a szállítmányok teljesítésében bekövetkezett késések miatt) jellemzően nehézségekbe ütközött. Felhívták továbbá a Bizottság figyelmét az EGK-Szerződés 85. cikkében meghatározott eljárásra vonatkozó, 1989. augusztus 2-i 89/515/EGK bizottsági határozatra (14), és az ahhoz kapcsolódó közösségi bírósági ítéletekre, melyekből kiderült, hogy egyes EISA-tagok versenyellenes tevékenységet folytattak.
V. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE
(54)
A Siderúrgica Añón az ESZAK-Szerződés I. Mellékletében foglalt termékek közé tartozó acélgerendákat és -rudakat állít elő. Következésképp a vállalkozás a Szerződés 80. cikkének hatálya alá tartozik.
(55)
A jelen esetben nyilvánvaló, hogy Spanyolország jogellenesen foganatosította az intézkedéseket, mivel nem az acélipari támogatatási szabályzat 6. cikkében meghatározott eljárásoknak megfelelően járt el. Ezért a Bizottság nem fogadhatja el a vállalkozás azon érvelését (lásd a fenti (41) bekezdést), mely szerint a szóban forgó támogatás létező támogatás volt.
(56)
Bár az eljárásra az ESZAK-Szerződés értelmében került sor, a Bizottság nem tudott 2002. július 23. előtt végleges határozatot hozni, mivel az eljárás meghosszabbításáról szóló határozatot 2002. július 2-án fogadták el, és 2002. július 4-én küldték meg a spanyol hatóságok részére. A megjegyzések megtételére vonatkozó felhívást 2002. szeptember 9-én tették közzé. Az ESZAK-Szerződés lejártának következményeként a versenyjogi kérdések kezelésének bizonyos szempontjairól szóló bizottsági közlemény 43. pontja értelmében ilyen esetekben az eljárási rendelet előírásai szerint folytatja a vizsgálatot, és a végleges döntést az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint hozza meg.
(57)
A Bizottság nem fogadhatja el a vállalkozás azon érvét, miszerint az eljárás megindításától számított három hónapos időszak letelte akadályozta volna a határozathozatalban (lásd a fenti (40) bekezdést). Mint ahogyan azt a Bíróság a Belga Királyság kontra Európai Közösségek Bizottsága C-5/01 sz. ügyben (15)2002. december 12-én hozott ítéletében kimondta, „a 6. acélipari támogatási szabályzat 6. cikkének (5) bekezdésében meghatározott három hónapos időszak nem tekinthető hatályvesztéssel járó kötelezően betartandó időszaknak”. Jelenleg az eljárási rendelet teljes mértékben alkalmazandó, melynek 7. cikke (6) bekezdését betartották.
1. Az állami támogatás fennállása
(58)
Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint amennyiben érintik a tagállamok közötti kereskedelmi forgalmat, nem egyeztethetők össze a közös piaccal a tagállamok által vagy bármely tagállami forrás közvetítésével nyújtott támogatások, amelyek torzítják vagy torzítani fenyegetik a versenyt azáltal, hogy előnyben részesítenek bizonyos vállalatokat vagy termelést.
a) A SODIGA részesedés-szerzése a Siderúrgica Añón alaptőkéjében
(59)
Annak kapcsán, hogy a SODIGA a Siderúrgica Añón alaptőkéjében részesedést szerzett (lásd a fenti (27) és (29) bekezdéseket), a Bizottság első helyen megállapítja, hogy a SODIGA a galíciai regionális kormány ellenőrzése alatt áll. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a galíciai regionális kormány a SODIGA-t az IGAPE vállalkozások támogatására irányuló programja (16) részének tekinti. A fentiek fényében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a SODIGA tevékenységéért az állam felelős.
(60)
Annak megállapítására, hogy az intézkedés kedvezményezettjének származott-e haszna az intézkedésből, a Bizottság a „piaci magánbefektető elvét” alkalmazza. Ezt az elvet a Bizottság több esetben alkalmazta, és a Bíróság számos ítéletében (17) is elfogadta és továbbfejlesztette. Az elv lényege az, hogy amennyiben egy állami hatóság egy normál piacgazdasági körülmények között működő magánbefektető által is elfogadható feltételekkel hajt végre befektetést egy vállalkozásban, a befektetés nem minősül állami támogatásnak.
(61)
Alapelvként, ha egy adott ügyletben egy magán- és állami befektető együttesen vesz részt úgy, hogy a magán- és az állami szektor szereplői azonos feltételek mellett fektetnek be, az ügylet nem minősül állami támogatásnak.
(62)
Azonban a SODIGA a Siderúrgica Añón alaptőkéjében szerzett részesedése esetében nem érvényesek a fentiek, az alábbiak miatt:
(63)
Először: az első tőkeemelésnél a SODIGA azonnal befizette a részesedését, míg a magánbefektető társak később fizették be a sajátjukat, továbbá a SODIGA 90 eurót fizetett az általa megszerzett minden egyes részvényért, míg a magánbefektetők a sajátjukért csak 60 eurót.
(64)
Másodszor: a Siderúrgica Añón termelésének fő kedvezményezettjei a magánbefektetők lesznek, hiszen az említett befektetések eredményeképp nyereségre tehetnek szert, míg a SODIGA csak akkor számíthat befektetései megtérülésére, ha a Siderúrgica Añón nyereséges lesz.
(65)
A Bizottság nem fogadhatja el azt az érvet, hogy a SODIGA által fizetett felár bevett gyakorlat (lásd a fenti (43) bekezdést), mivel a vállalkozás még nem kezdte meg a termelést, ezért nem mutathatott fel különösen jó teljesítményt, ami indokolná a felárat. Továbbá, ha az érv elfogadásra kerülne, valamennyi akkori befektető tőkeinjekciójára alkalmazni kellene.
(66)
Azonban a Bizottság megállapítja, hogy a részvény-visszavásárlási megállapodás értelmében a SODIGA 7,2 %-os megtérülést biztosított a befektetésére, amellyel a magánbefektetők nem rendelkeztek (18).
(67)
A Bizottság véleménye szerint, tekintettel arra, hogy éves részletfizetésekre kerül majd sor, a SODIGA részvényei csak kisebbségi pozíciót biztosítanak, tehát nem jogosítanak fel a vállalkozás vezetésének bárminemű befolyásolására, és a Siderúrgica Añón főleg a saját részvényesei számára fog termelni, gazdasági szempontból az ilyen részesedés alárendelt kölcsönként kezelhető. A kapcsolódó kockázatok tekintetében ugyanakkor azonban ezt a befektetést normál részvénytőkeként kell kezelni, mivel bár az alárendelt hiteleket a többi hitelügyletnek alárendelve kezelik, de azok a részvénytőkével szemben elsőbbséget élveznek.
(68)
A kérdés tehát az, hogy a befektetés fent említett 7,2 %-os megtérülése kellő fedezetet nyújtana-e a kapcsolódó kockázatokkal szemben, és elfogadható lenne-e egy alárendelt hitel nyújtására vállalkozó magánbefektetőnek. A Spanyolország által a Sniace SA-nak nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. december 11-i 2003/284/EK határozatban (19) elfogadott megközelítésnek megfelelően a Bizottságnak az a véleménye, hogy az első tőkeemelésnél 12,33 %, míg a második tőkeemelésnél 11,06 % lett volna a megfelelő ráta a kapcsolódó kockázatok fedezésére. Ez megfelel annak a bankközi rátának, melyet a Bizottság a piaci referencia ráta kiszámítására alkalmaz, kiegészítve a Spanyolországnak nyújtott kölcsönöknél szokás szerint felszámolt 75 bázisponttal (6,33 % 2001. április 19-én és 5,06 % 2002. március 1-jén), illetve további 600 bázisponttal. Ez utóbbit az indokolja, hogy egyrészt nincs semmilyen biztosíték, másrészt az acélipari ágazatban új vállalkozás beindítása kockázatot jelent, mivel a szektorra strukturális kapacitásfelesleg jellemző, továbbá indokolja az a tény is, hogy - amint a fentiekben kifejtettük - sokkal magasabb kockázatot jelent, mint egy szokásos kölcsön (fizetésképtelenség esetén valamennyi hitelező elsőbbséget élvezne) (20). Ez megfelel a Bizottság által a referenciaértékek és a leszámítolási ráták megállapítási módjáról szóló értesítésben (21) foglalt mutatóknak, eszerint a referenciaérték 400 vagy több bázisponttal megemelhető, ha a helyzet különleges kockázatot jelent (például ott, ahol a bankok által kért szokásos biztosíték nem áll rendelkezésre).
(69)
Ezért a Bizottságnak az a véleménye, hogy a szóban forgó részesedés, amelyet állami forrásokból finanszíroznak, előnyhöz juttatja a Siderúrgica Añónt.
(70)
A két részesedésben rejlő támogatási elem az első tőkeemeléskor megegyezik a 12,33 % és a 7,2 % közötti kamatkülönbséggel, azaz 5,13 %-kal, a második tőkeemeléskor pedig a 11,06 % és a 7,2 % közötti kamatkülönbséggel, azaz 3,86 %-kal. Tekintettel a Siderúrgica Añón által a SODIGA részére teljesítendő részletfizetésekre, e támogatás megfelel a tényleges visszafizetés és a fent említett szokásos 12,33 %-os, illetve 11,06 %-os kamat mellett járó éves kamatfizetések és tőkemegtérülés különbségének. Az utóbbi évi 222 317,3 euró kamatfizetést eredményez az első, 54 766,9 eurót a második tőkeemelésnek köszönhetően. A megfelelő kamatkifizetések és a két részesedés tényleges visszafizetési ütemezésének különbségét az alábbiak illusztrálják: (22)
Első tőkeemelésben való részvétel 1 803 060 euró (2001)
Év
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Támogatásmentes visszafizetési ütemezés
222 317
222 317
222 317
222 317
222 317
222 317
+ 1 803 060
= 2 025 377
Jelenlegi visszafizetési ütemezés
150 916
150 916
150 916
150 916
150 916
1 803 060
Támogatás évente
71 401
71 401
71 401
71 401
71 401
222 317
Második tőkeemelésben való részvétel 495 180 euró (2002)
Év
2003
2004
2005
2006
2007
Támogatásmentes visszafizetési ütemezés
54 766
54 766
54 766
54 766
54 766
+ 495 180
= 549 946
Jelenlegi visszafizetési ütemezés
41 868
41 868
41 868
41 868
495 180
Támogatás évente
12 869
12 869
12 869
12 869
54 766
b) Az INESGA-n keresztül nyújtott kölcsön
(71)
Ami az INESGA-n keresztül nyújtott kölcsönt illeti (lásd a fenti (26) bekezdést), a Bizottságnak az a véleménye, hogy állami támogatási elemek is rejlenek benne, mivel a kamat meglehetősen alacsonynak bizonyul. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy az összegeket kereskedelmi bankok bocsátották rendelkezésre, és a bankok szabadon dönthetnek arról, hogy részt vesznek-e hitelnyújtásban. Emiatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a jobb pénzügyi feltételek az IGAPE részvételének (garancia, közvetlenül a bankoknak fizetett kamattámogatás) köszönhetők, valamint annak, hogy a szóban forgó kölcsön szindikált kölcsön volt. Tehát a szóban forgó hitelnyújtás nem jelent állami támogatást.
c) Az IGAPE által biztosított garancia
(72)
Az IGAPE által biztosított garanciával kapcsolatban (lásd a fenti (26) bekezdést), a Bizottság az egyes garanciák megítélésének gyakorlatában (23) több feltételt alkalmaz annak kizárására, hogy a garancia állami támogatást tartalmaz. Jelen esetben a Bizottság megállapítja, hogy a Siderúrgica Añónnak a pénzügyi nehézségekkel küzdő cégek megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatások (24) értelmében nem voltak pénzügyi nehézségei, és a pénzpiacról állami beavatkozás nélkül vett fel kölcsönöket. Továbbá megállapítja, hogy a garancia egy meghatározott kölcsönhöz kapcsolódik, meghatározott maximális összegre szól, a fennmaradó tartozás 30 %-át fedezi, és nem nyílt végű. Ami a garanciáért fizetett árat illeti, a Bizottság kételkedik abban, hogy a fizetett felár (a fennmaradó garantált tartozás évi 0,2 %-a, szerződéskötési díj nélkül) megfelelt egy hasonló garancia piaci árának, különös tekintettel a kölcsön nyújtásában résztvevő két bank által közzétett, a garanciavállalásra vonatkozó maximum árakat tartalmazó jegyzékére.
(73)
A Bizottság nem fogadhatja el összehasonlításként a két bank által utólag benyújtott „ajánlatokat” (lásd a fenti (48) bekezdést) mivel azok feltételezésen alapulnak, és a jelen eljárás céljából készültek. Továbbá, ezek csak az adott két bankra vonatkoznak, tehát nem feltétlenül képviselik a piac véleményét.
(74)
A Bizottság nem fogadhatja el a garancia különleges voltára vonatkozó indokokat (lásd a fenti (47) bekezdést), és így a „szokásos” piaci ráta csökkentését sem az alábbiak miatt: a) az a tény, hogy Spanyolországban a garanciákat első felszólításra teljesíteni kell, azzal magyarázható, hogy a kedvezményezettől további biztosítékot is kérnek. A jelen esetben azonban az IGAPE kifejezetten lemondott a biztosíték kérésének jogáról (miután megkapta a galíciai regionális kormány hozzájárulását); b) az a tény, hogy a garancia csak a kölcsön 30 %-ára terjed ki, nem lényeges, mivel a kezességet vállaló számára a kockázat összege számít; és c) az a tény sem lényeges, hogy a projektet fizetőképességükről ismert csoportok szervezték, mivel ezek a csoportok nem lettek volna felelősek a Siderúrgica Añón tartozásaiért.
(75)
Ilyen körülmények között ebben a speciális esetben a Bizottságnak az a véleménye, hogy egy hasonló garancia piaci ára legalább a spanyol hatóságok által megjelölt évi 0,6 % lett volna (lásd a fenti (47) bekezdést).
(76)
Ezért a Bizottságnak az a véleménye, hogy a szóban forgó garancia, amelyet állami forrásokból finanszíroznak, előnyhöz juttatja a Siderúrgica Añónt.
(77)
Ami az ilyen garanciához kapcsolódó állami támogatás összegét illeti, a garanciákról szóló közlemény 3.2. pontja megállapítja, hogy az egyedi garanciának megfelelő készpénz garanciát ugyanúgy kell számolni, mint a puha kölcsönnek megfelelő garanciát, a kamattámogatás a piaci árfolyam, és az állami garanciának köszönhetően megszerzett árfolyam közötti különbséget képviseli, a kifizetett felár levonása után. A jelen esetben, az ilyen kölcsön piaci árfolyamának meghatározása céljából, és a befektetés finanszírozására nyújtott garancia nélküli más hitelnyújtás hiányában a Bizottság véleménye szerint a Caixa de Galicia által a Siderúrgica Añónnak nyújtott biztosíték nélküli kölcsön (tőke: 3 000 000 euró, kamat: 12 hónapos Euribor + 0,75 %, szerződéskötési díj: 0,15 %, futamidő: 2002. március 20-tól egy év) (25) kamatának mértékét kell figyelembe venni. Az INESGA-féle kölcsön kamattámogatása tehát évi 0,3 % (az 0,50 %-os különbözet az INESGA-féle kölcsön kockázati felára (3 hónapos EURIBOR + 0,25 %) és a kölcsön kockázati felára (12 hónapos EURIBOR + 0,75 %) között, mínusz a garanciáért fizetett 0,2 %-ot). Ez összesen 28 848,6 eurót tesz ki (azaz a 9 616 193 euró 0,3 %-a).
d) Egyéb intézkedések
(78)
Az IGAPE által nyújtott támogatás (lásd a fenti (24) bekezdést), a Tudományos és Technológiai Minisztérium által nyújtott kamatmentes kölcsön (lásd a fenti (25) bekezdést) és az IGAPE által az INESGA-n keresztül nyújtott kamat- és szerződéskötési díj-támogatás (lásd a fenti (26) bekezdést) állami forrásokból finanszírozott előnyhöz juttatja a Siderúrgica Añónt.
(79)
Az előző pontban említett támogatási intézkedések összegei a következők: az IGAPE által nyújtott szubvenció: 2 399 407 euró; az INESGA által nyújtott kölcsönhöz az IGAPE által nyújtott támogatás: a 9 616 193 euró évi 0,25 %-a, azaz évi 24 040,5 euró (kamattámogatás), és a 9 616 193 euró 0,5 %, azaz évi 48 081 euró (szerződéskötési díj); a Tudományos és Technológiai Minisztérium által nyújtott kamatmentes kölcsön: évi 5,7 % 1 803 036 euró után, azaz 102 773,5 euró.
e) A verseny torzítása és a kereskedelem befolyásolása
(80)
Az ágazatban megfigyelhető versenyre és a közösségen belüli kereskedelemre tekintettel (lásd a fenti (20)-(23) bekezdést) a Bizottságnak az a véleménye, hogy a fent említett támogatási intézkedések a versenyt torzítják vagy annak torzításával fenyegetnek, és érintik a tagállamok közötti kereskedelmet.
(81)
Ezért a Bizottságnak az a véleménye, hogy az IGAPE által nyújtott támogatás, a Tudományos és Technológiai Minisztérium által nyújtott kamatmentes kölcsön, az INESGA-n keresztül nyújtott kamat és szerződéskötési díj az IGAPE általi szubvencionálása, a SODIGA-nak a Siderúrgica Añón alaptőkéjében szerzett részesedése, és az IGAPE által nyújtott biztosíték az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül.
2. Összeegyeztethetőség a közös piaccal
(82)
Első pontként a Bizottság nem fogadja el azt az érvet, hogy a támogatás egy részét elfogadott támogatási rendszerek (N 21/95 (26) és N 182/01 (27) keretében nyújtották. Az ezeket a támogatási rendszereket jóváhagyó határozatokban a Bizottság tudomásul vette, hogy a spanyol hatóságok elkötelezettek az acélipari ágazatra vonatkozó szabályok tiszteletben tartása iránt. A Bizottság megállapítja, hogy az acélipari ágazatra vonatkozó szabályokat az acélipari támogatási szabályzat tartalmazza, amely az acélipari ágazatot kizárja a fent említett támogatási rendszerekből, és előzetes értesítési kötelezettséget ír elő. Mivel az előzetes értesítési kötelezettséget nem tartották be, a Siderúrgica Añónnak nyújtott támogatása nem történhetett a fent említett két támogatási rendszer keretében.
(83)
Az ESZAK-Szerződés lejártából fakadó versenyjogi kérdések kezelésének bizonyos szempontjairól szóló bizottsági közlemény 44. pontja szerint „a 2002. július 23-án, vagy azt megelőzően előzetes bizottsági jóváhagyás nélkül nyújtott állami támogatásokkal kapcsolatosan a fenti időpont után hozott határozatok esetében a Bizottság a jogszabályellenes állami támogatás értékelésének vonatkozó szabályai meghatározásáról szóló bizottsági értesítés alapján fog eljárni” (28). Ez utóbbi értesítés utolsó bekezdése szerint az abban foglalt szabályok azonban „nem sértik az állami támogatásra vonatkozó tanácsi és bizottsági rendeletek értelmezését”.
(84)
A 70/2001/EK rendelet 9. cikke (2) bekezdésének második albekezdése (29) szerint „az e rendelet a hatálybalépése előtt, bármely támogatási programon kívül nyújtott egyedi támogatások a Bizottság engedélyének hiányában, továbbá a Szerződés 88. cikke (3) bekezdésében szereplő bejelentési kötelezettség megsértése esetén is összeegyeztethetők a közös piaccal a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének értelmében, és mentességet élveznek, amennyiben teljesítik e rendelet feltételeit, kivéve a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt követelményt, amely szerint kifejezetten hivatkozni kell erre a rendeletre.”
(85)
A Bizottság véleménye szerint a Siderúrgica Añón és kapcsolt társaságai (lásd a fenti (15) és (17) bekezdéseket) forgalmi adataikat, alkalmazotti létszámukat és mérlegfőösszegüket tekintve (a KKV-rendelet I. Melléklete értelmében) középvállalkozásnak minősülnek. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a Siderúrgica Añónnak nyújtott bármely befektetési támogatás teljesíti-e a KKV-rendelet feltételeit.
(86)
Ebben a tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy a KKV-rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerint az egyedi támogatás nyújtása nem mentes az előzetes értesítési kötelezettségek alól, ha az alábbi a) és b) pontokban említett küszöbértékek valamelyikét elérte.
(87)
Ebből következően az IGAPE által nyújtott 2 399 407 euró összegű támogatás nem kaphat mentességet. A spanyol hatóságok szerint (lásd a fenti (24) bekezdést) a támogatás a befektetés 8 %-át teszi ki. Tehát a befektetés 29 992 588 eurót tesz ki, ami magasabb, mint a 6. cikk (1) bekezdésének a) albekezdésében meghatározott 25 000 000 eurós határérték. Továbbá, az acélipart olyan ágazatnak kell tekinteni, amely nem kaphat regionális támogatást, az acélipari ágazat megmentését és szerkezetátalakítását szolgáló támogatásról és üzembezárási támogatásokról szóló bizottsági közlemény 1. pontjának harmadik bekezdése (30), valamint a nagy beruházási projektek regionális támogatásának multiszektorális kerete 27. pontja (31) szerint. Ugyanez volt a helyzet, amikor az acélipari támogatás az acélipari támogatási szabályzat értelmében került átadásra. Mivel a Siderúrgica Añón középvállalkozás, a 6. cikk (1) bekezdése a) albekezdésének i. pontjában említettek szerint vonatkozó felső határt a 4. cikk (2) bekezdésének b) albekezdése 7,5 %-ban határozza meg. A 6. cikk (1) bekezdése (a) albekezdésének (i) pontja szerint a bruttó támogatásintenzitás nem haladhatja meg a 7,5 % 50 %-át, azaz a 3,75 %-ot. A 8 % egyértelműen meghaladja a küszöbértéket. Az IGAPE-támogatás bruttó intenzitása ténylegesen a támogatás teljes összegét (8 %) veszi figyelembe, nem pedig az először folyósított összeget (0,95 %), mint ahogyan azt a spanyol hatóságok állították (lásd a fenti (37) bekezdést), mivel a támogatás értékelésénél a rendelkezésre bocsátott, és nem a ténylegesen folyósított összeget kell figyelembe venni.
(88)
Mint az a nagy beruházási projektek regionális támogatásának multiszektorális keretprogramja 27. pontjának utolsó mondatából is következik, a KKV-rendelet szerint mentességet nem élvező nagy egyedi befektetési támogatások az acéliparban nem összeegyeztethetők a közös piaccal, az IGAPE által nyújtott támogatás nem kaphat mentességet a KKV-rendelet szerint. Hangsúlyozni kell, hogy azonos következtetésekre lehetett volna jutni, ha a támogatás nyújtásának időpontjában hatályban lévő acélipari támogatási szabályzatot veszik figyelembe.
(89)
A KKV-rendelet értelmében semmilyen befektetési támogatásnak tekintett egyéb támogatás sem kaphat mentességet. Az IGAPE által nyújtott támogatással kellene kombinálni őket, és ezért a fenti (86)-(88) pontban kifejtettek értelmében összeegyeztethetetlenek lennének.
(90)
Az állami támogatás regionális derogációja szerint lehetséges összeegyeztethetőséget a támogatás nyújtásának időpontjában hatályos bármely okmány fő kritériumai alapján kell értékelni, figyelemmel a jogellenes állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok meghatározásáról szóló bizottsági közleményre. Mint az fentebb már említésre került, a támogatás nyújtásának időpontjában az acélipari támogatási szabályzat nem adott felhatalmazást semmilyen regionális támogatásra. Tehát a támogatásra nem vonatkozhat a regionális derogáció.
(91)
A Bizottság azt az érvet sem fogadhatja el, hogy a befektetések egy része környezetvédelmi támogatásra lett volna jogosult, az alábbi okok miatt:
(92)
Az acélipari támogatási szabályzat környezetvédelmi iránymutatások alkalmazásának feltételeit tartalmazó 3. cikke (32) szerint a Bizottságnak el kell kerülnie, hogy új gyárakra vagy berendezésekre környezetvédelmi támogatás címén általános befektetési támogatást nyújtsanak. Továbbá az acélipari támogatási szabályzat szerint alkalmazandó környezetvédelmi iránymutatások (33) kimondják, hogy a látszólag környezetvédelmi intézkedéseket célzó, de valójában általános befektetési támogatások nem tartoznak a hatályuk alá (3.2.1 pont).
(93)
A jelen esetben a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a támogatás nyújtásakor a spanyol hatóságok környezetvédelmi megfontolásokat nem vettek figyelembe.
(94)
A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a víztisztító rendszerrel és az újrahevítő kemencével kapcsolatos befektetések a víz- és energiaköltségek csökkentésével növelik a vállalkozás hatékonyságát. Az ilyen típusú berendezések beépítése az iparágban bevett gyakorlat, amelyet nem tekintenek környezetvédelmi beruházásnak. A Bizottságnak az a véleménye, hogy ez végrehajtásuk oka, ezért nem tartoznak a környezetvédelmi iránymutatások (34) hatálya alá.
(95)
Mindenesetre sem a spanyol hatóságok, sem a kedvezményezett nem nyújtott be ezeknek a berendezéseknek a beszereléséből származó környezetvédelmi előnyökre vonatkozó konkrét bizonyítékokat. Ezért nem szükséges független szakértőt bevonni, vagy konzultálni a tagállamokkal (lásd az acélipari támogatási szabályzat mellékletét). A termelés költségének csökkentéséből származó előnyöket sem vezették le, mint ahogy azt az acélipari támogatási szabályzat melléklete (35) előírja, és nem magyarázták el, hogyan számolták ki a többletköltséget.
(96)
A különböző berendezések elhelyezkedését illetően a Bizottságnak az a véleménye, hogy ebből nem származik környezetvédelmi előny, de még ha a munkások biztonsága javulna is, erre nem vonatkoznának a környezetvédelmi iránymutatások, vagy az acélipari támogatási szabályzat bármely rendelkezése.
(97)
A Bizottság nem látja, hogy a támogatás az acélipari támogatási szabályzat mely rendelkezésében foglaltakkal tartható összeegyeztethetőnek. Egyértelműen nem kutatásra és fejlesztésre vonatkozó támogatás, nem gyárbezárási támogatás, és nem Görögországban nyújtott támogatás. Továbbá, a Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a képzési támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 68/2001/EK bizottsági rendelet (36) értelmében nem képzési támogatás, és az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a foglalkoztatásra nyújtott állami támogatásra történő alkalmazásáról szóló, 2002. december 12-i 2204/2002/EK bizottsági rendelet (37) értelmében nem is foglalkoztatási támogatás (38). A spanyol hatóságok egyébként sem hivatkoztak ezekre a derogációkra vagy rendelkezésekre.
(98)
Végül a Bizottság megjegyzi, hogy a kockázati tőkéről szóló bizottsági közlemény hatálya a támogatás nyújtásának időpontjában nem terjedt ki az acélipari szektorra, illetve annak VIII. szakasza 3. pontja nyolcadik bekezdése szerint jelenleg sem terjed ki erre az ágazatra.
(99)
A fentiekre tekintettel a Bizottság véleménye szerint az acéliparban történő befektetési támogatásokra vonatkozó tiltás alóli felmentés egyike sem vonatkozik a jelen esetre, és ezért a Bizottság által állami támogatásként meghatározott intézkedések nem egyeztethetők össze a közös piaccal.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(100)
A Bizottság megállapítja, hogy Spanyolország jogellenesen hajtotta végre az állami támogatással kapcsolatos szóban forgó intézkedéseket, amelyek nem egyeztethetők össze a közös piaccal. Ezért ezeket az intézkedéseket meg kell szüntetni.
(101)
Továbbá a 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerint amennyiben jogellenes támogatás esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére. A visszatérítendő támogatás magában foglalja a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának időpontjától a visszatérítés időpontjáig számított időszakra vonatkozó kamatot is. A kamatláb kiszámításához a regionális támogatás támogatási egyenértékének megállapítására szolgáló referenciaértéket kell alapul venni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Az állami támogatás, amelyet Spanyolország a Siderúrgica Añón S.A. részére juttatott, összeegyeztetetlen a közös piaccal.
(2) Az (1) bekezdésben említett támogatás a következőket tartalmazza:
a)
A SODIGA-nak a Siderúrgica Añón alaptőkéjében szerzett részesedésében rejlő támogatási elemet, amely az alábbiaknak felel meg:
i.
évi 5,13 % prémium az eredetileg rendelkezésre bocsátott 1 803 060 euró összegű tőkéhez kapcsolódóan, amelyet öt alkalommal évi 150 916 euró összegű visszafizetéssel csökkentettek, az első, 2001. évi tőkeemeléskor, és
ii.
évi 3,86 % prémium az eredetileg rendelkezésre bocsátott 495 180 euró összegű tőke tekintetében, amelyet négy éven keresztül évi 41 868 euró összegű visszafizetéssel csökkentettek, a második, 2002. évi tőkeemeléskor;
b)
Az IGAPE által 2000. november 10-én nyújtott, 2 399 407 euró összegű támogatás;
c)
A 30 %-ra vállalt garancia révén 2001. április 2-án juttatott 9 616 193 euró összegű szindikált hitelhez kapcsolódó kamattámogatás, azaz évi 0,3 %, valamint az IGAPE által nyújtott évi 0,25 %-os közvetlen kamattámogatás, amely összességében évi 52 889,1 eurót tesz ki;
d)
Az IGAPE által nyújtott, a 2001. április 2-i 9 616 193 euró összegű hitelhez kapcsolódó 48 081 euró szerződéskötési díj;
e)
A Tudományos és Technológiai Minisztérium által 2000. december 29-én kamatmentesen rendelkezésre bocsátott 1 803 036 euró összegű kölcsönhöz kapcsolódó évi 5,7 % kamattámogatás.
2. cikk
(1) Spanyolország köteles felhagyni a kedvezményezett számára az 1. cikkben hivatkozott intézkedések révén juttatott támogatások további nyújtásával.
A jelen határozat elfogadásának időpontjában már engedélyezett, de még végre nem hajtott kifizetésekre tekintettel Spanyolország vagy a jelen határozat elfogadásának időpontja után juttatott támogatások azonnali visszatérítését követelheti, vagy az ettől az időponttól kezdve az 1. cikkben felsorolt intézkedések feltételeit a jelen határozatban meghatározott módon a piaci feltételekhez igazíthatja.
(2) Spanyolország köteles minden szükséges lépést megtenni annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett támogatást a kedvezményezett visszatérítse.
(3) Az összeg visszatérítését a nemzeti jogszabályokban foglalt eljárásoknak megfelelően haladéktalanul végre kell hajtani, amennyiben azok lehetővé teszik ezen határozat azonnali és hatékony végrehajtását. A visszatérítendő összeget a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának eredeti időpontjától a visszatérítés tényleges időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan kamat terheli. Az alkalmazandó kamatlábnak meg kell egyezni a regionális támogatás támogatási egyenértékének kiszámításához használt referencia kamatlábbal.
Az első albekezdésben említett kamatláb konszolidált alapon számítandó ki az ugyanott említett teljes időszakra vonatkozóan.
3. cikk
Spanyolország köteles az ezen határozat kézbesítésétől számított két hónapon belül tájékoztatni a Bizottságot a határozatnak való megfelelés érdekében tervezett és már foganatosított intézkedésekről. Ezt a tájékoztatást ezen határozat mellékletében található kérdőív segítségével kell megadni.
4. cikk
Ezen határozat címzettje a Spanyol Királyság.
Kelt Brüsszelben, 2004. június 16-án.