KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 17. marts 1999 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 vedrørende den brasilianske ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og anvendelsen heraf (meddelt under nummer K(1999) 607) (1999/234/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (2), særlig artikel 13 og 14,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 12. januar 1998 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt »forordningen«). Klagen blev indgivet af Febeltex (Fédération belge du textile).
(2) Klagende part gjorde gældende, at den brasilianske ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og navnlig håndhævelsen heraf gennem indførelse af obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser er uforenelig med flere bestemmelser i overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt »WTO-overenskomsten«) og bilagene hertil. På dette grundlag anmodede klagende part Kommissionen om at tage de nødvendige skridt til at overbevise Brasilien om at ophæve disse foranstaltninger.
(3) Klagen indeholdt tilstrækkelige prima facie-beviser til at begrunde indledningen af en fællesskabsprocedure for undersøgelse i henhold til artikel 8 i forordningen. Der indledtes følgelig en sådan procedure den 27. februar 1998 (3).
(4) Efter indledningen af undersøgelsesproceduren iværksatte Kommissionen en indgående retlig og faktisk undersøgelse af den brasilianske importlicensordnings anvendelse på tekstilvarer. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse nåede Kommissionen til følgende konklusioner.
B. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE FOREKOMSTEN AF HANDELSHINDRINGER
(5) Det fremgik af undersøgelsen, at den brasilianske ordning er en licensudstedelsesordning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i WTO-aftalen om importlicensprocedurer (ILP), og den bør derfor være i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt ved denne aftale samt ved GATT 1994.
(6) Den relevante brasilianske lovgivning vedrørende den ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning består af:
- Decreto 660 af 25. september 1992 (hvorved indførtes Sistema Integrado de Comércio Exterior. Siscomex)
- Portaria Interministerial 291 (finansministeriet/industri og handelsministeriet), af 12. december 1996 (om behandlingen af importtransaktioner ved hjælp af Siscomex)
- Portaria SECEX 21, af 12. december 1996 (om gennemførelsen af importtransaktioner ved hjælp af Siscomex, indbefattet priskontrol), og
- Comunidades Decex som indeholder en liste over de varer, der er omfattet af ikke automatisk importlicensudstedelse, og som er konsolideret ved Comunicado 37 Decex af 17. december 1997.
Den brasilianske ordning er imidlertid meget fleksibel; ministeren for industri, handel og turisme kan således ved simpel beslutning føje nye varer til listen over varer, for hvilke der foreskrives ikke-automatisk importlicensudstedelse.
(7) Den brasilianske licensordning styres elektronisk ved et instrument, der benævnes Siscomex. Udstedelsen af importlicenser for import af tekstilvarer med oprindelse i Fællesskabet er direkte forbundet med obligatoriske mindstepriser og betalingsbetingelser. Hvis oplysningerne i en importangivelse ikke er i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat af de brasilianske myndigheder og indeholdt i Siscomex, behandles anmodninger om importlicens ikke, og importøren anmodes om at rette henvendelse til det lokale kontor under industri-, handels- og turistministeriets udenrigshandelsdepartement (Decex).
(8) Den brasilianske lovgivning, hvorved denne ordning indføres, indeholder ingen angivelser af de foranstaltninger, der gennemføres via licensproceduren. Kommissionens tjenestegrene har fastslået, at der findes interne administrative regler eller retningslinjer vedrørende obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser, som anvendes ved forvaltningen af Brasiliens importlicensordning. Sådanne regler offentliggøres ikke. Regeringsmyndigheder og handlende kan følgelig ikke gøre sig bekendt med dem. Endvidere foreligger der ikke mulighed for at gøre indsigelse mod sådanne uofficielle forskrifter.
(9) Når Siscomex ikke behandler importlicensanmodninger, som ikke er i overensstemmelse med forskrifterne om betalingsbetingelser og mindstepriser, træffes der ikke nogen formel afgørelse om importørens anmodning, som følgelig henligger ubehandlet på ubestemt tid.
(10) Den brasilianske ordning synes ikke at have til formål at gennemføre nogen foranstaltning, som er forenelig med GATT, idet dens eneste funktion er anvendelse og forvaltning af importprocedurer som et handelspolitisk værktøj med henblik på at begrænse importen af tekstilvarer til Brasilien. Det fremgår også af undersøgelsen, at denne ordning gør det muligt for de brasilianske myndigheder skønsmæssigt og vilkårligt at træffe afgørelse om ikke at udstede importlicenser på grundlag af uofficielle og ikke-offentliggjorte bestemmelser. Ved at indføre obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser som betingelse for at udstede importlicens har Brasilien i væsentlig grad begrænset importen af visse tekstilvarer med oprindelse i Fællesskabet og lagt hindringer i vejen for et stort antal mulige kunder for producenter i Fællesskabet.
(11) Brasilien har ikke givet underretning om en del af den relevante lovgivning (Comunicado Decex 37 af 17. december 1997); den resterende del er der givet underretning om med en forsinkelse på mere end et år, og først efter at Kommissionen havde indledt nærværende undersøgelse i henhold til forordningen, og i den pågældende underretning var betydningsfulde oplysninger udeladt (f.eks. listen over varer, der er undergivet licensudstedelsesproceduren).
(12) Kommissionen finder under disse omstændigheder, at klagende parts påstande er velbegrundede, og at den brasilianske praksis udgør en handelshindring som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordningen, eftersom den er i modstrid med følgende bestemmelser:
- Artikel X, paragraf 1, og artikel XI, paragraf 1, i GATT
- Artikel 1, stk. 3, artikel 3, stk. 2, artikel 3, stk. 5, litra f), og artikel 5 i WTO-aftalen om importlicensprocedurer.
(13) Kommissionen finder imidlertid, at henvisning til ovennævnte retsgrundlag ikke udelukker påberåbelse af andre relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten og de dertil knyttede aftaler, som måtte være nyttige i procedurer, der forelægges for WTO.
C. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER
(14) Det fremgik af Kommissionens undersøgelse, at der er enorme muligheder på det brasilianske marked for de stærkt konkurrencedygtige varer, som Fællesskabets producenter eksporterer. I den forbindelse fremgår det af de vigtigste resultater af undersøgelsen af de negative handelsmæssige virkninger, der kan tilskrives omtvistede praksis, at den brasilianske ordning for ikke automatisk udstedelse af importlicenser indebærer en betydelig begrænsning af adgangen til det brasilianske marked for adskillige tekstilvarer fra Fællesskabet.
(15) Undersøgelsen omfattede varer henhørende under kapitel 50-63 i den kombinerede nomenklatur og viste, at den brasilianske ordning virker forskelligt fra varesektor til varesektor. Uanset de store muligheder, der foreligger på det brasilianske marked, kan det generelt siges, at der ikke er registreret nogen væsentlig stigning i tekstileksporten til Brasilien mellem 1996 og 1997, især når den sammenlignes med fremgangen på andre tilsvarende sydamerikanske markeder.
(16) Det skal navnlig anføres, at indførelsen af den ikke-automatiske importlicensudstedelsesordning og den måde, hvorpå den gennemføres gennem obligatoriske betalingsbetingelser og mindstepriser, allerede i 1997 (og i nogle tilfælde i 1996) forårsagede en nedgang i eksporten til Brasilien af visse EU-tekstilvarer, såsom madrasbolstre (KN-kode 5516 23 10 og 5210 49 00), vævede bånd (KN-kode 5806 32 10), sengetæpper (og beslægtede varer) (KN-kode 6302 32 90), syntetiske trikotagestoffer til gardiner (KN-kode 6002 43 11), tekniske stoffer til fritidstøj (f.eks. lyocell, elastan) (KN-kode 5516 13 00).
(17) Den anfægtede brasilianske praksis har haft til følge, at EF-eksportører af visse tekstilvarer har mistet en betydelig del af deres konkurrencedygtighed på det brasilianske marked. En sådan forringelse af konkurrencedygtigheden har været særlig udtalt i de sektorer, f.eks. madrasbolstre, gardinstoffer eller vævede bånd, som er omfattet af ordningen med mindsteimportpriser.
(18) Indførelsen af de omtvistede foranstaltninger har i mange tilfælde ført til en betydelig nedgang i antallet og betydningen af brasilianske kunder og i antallet og størrelsen af de ordrer, der er modtaget eller bekræftet.
(19) Bestemmelsen om mindsteimportpriser har også ført til en betydelig begrænsning af det varesortiment, der kan eksporteres til Brasilien. Varer, hvis eksportpris er alt for lav sammenholdt med den obligatoriske mindstepris, kan ikke længere eksporteres, fordi de ikke længere vil være konkurrencedygtige til den højere pris. Karakteristisk nok finder dette ofte sted i forbindelse med lavprisvarer, for hvilke der er større lokal konkurrence. Den brasilianske importør vil følgelig gå over til at købe den brasilianske vare, som uden de obligatoriske mindstepriser ville være dyrere end den tilsvarende tekstilvare fra Fællesskabet.
(20) Endnu en negativ handelsmæssig følgevirkning for EF-producenter/-eksportører af tekstilvarer opstår, ved, at det er nødvendigt at ændre de tekniske specifikationer eller sammensætningen af en vare. Denne ændring er påkrævet, fordi det er nødvendigt at overholde de obligatoriske mindstepriser. I nogle tilfælde vil en ændring af varens tekniske specifikationer være den eneste mulighed for at fremstille en vare, hvis pris opfylder den foreskrevne mindstepris og stadig er økonomisk rentabel. Kommissionens tjenestegrene har til illustration heraf fået forelagt nogle eksempler, og for madrasbolstre var det således nødvendigt at ændre det procentuelle indhold af bomuld, rayon, polyester osv. ved at anvende f.eks. et nyt råmateriale (såsom rayon) eller et helt nyt råmateriale, som resulterer i en anden vægt pr. kvadratmeter (såsom polypropylen).
(21) Anvendelsen af den brasilianske ordning for ikke-automatisk importlicensudstedelse som et handelspolitisk redskab til styring af handelen har i nogle tekstilsektorer resulteret i en fuldstændig ændring af markedsvilkårene, hvilket i nogle tilfælde har ført til en næsten fuldstændig lukning af det brasilianske marked for Fællesskabets tekstileksportører. Eksempelvis er mindsteimportprisen på 20 USD/kg, som de brasilianske myndigheder har lagt på importen af jacquard madrasbolstre henhørende under KN-kode 5516 23 10 mere end det dobbelte af den normale salgspris for denne vare (dvs. 8-11 USD/kg). En sådan prisforhøjelse har forårsaget, at EF-eksportørerne ikke længere er konkurrencedygtige på det brasilianske marked for boligtekstiler af denne art.
(22) Kommissionen konkluderede derfor, at ovennævnte må anses for negative handelsmæssige virkninger som defineret i artikel 2, stk. 4, i forordningen.
D. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(23) Inden for de seneste år har europæiske eksportører og producenter anlagt tre sager mod brasilianske former for praksis, som har restriktive følgevirkninger for Fællesskabets eksport af forskellige varer (stålplader, tekstiler og sorbitol). De pågældende foranstaltninger synes at være rettet mod særligt følsomme sektorer på en uigennemsigtig måde og via en meget fleksibel beslutningsproces. Det er derfor af væsentlig betydning for Fællesskabet at gribe ind over for det brasilianske system på en sammenhængende måde.
(24) Det er desuden yderst vigtigt for Fællesskabet at sikre, at dets WTO-partnere fuldt ud overholder deres forpligtelser, således som Fællesskabet har forpligtet sig til at gøre. Det er af afgørende betydning, for at et multilateralt handelssystem kan fungere tilfredsstillende, at der gribes ind over for alle former for praksis, som er uforenelige med WTO.
(25) Hvad angår Febeltex-sagen bør Fællesskabet, i betragtning af tekstilindustriens betydning for Fællesskabet som helhed og nødvendigheden af at sikre adgang til markederne i tredjelande på redelige vilkår for tekstilvarer fra Fællesskabet, omgående anfægte den brasilianske ordning for ikke-automatisk licensudstedelse i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i aftalen om importlicensprocedurer, GATT 1994 og WTO-forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister.
E. KONKLUSIONER OG FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES
(26) Der er holdt møder og udvekslet breve med de relevante brasilianske myndigheder for at drøfte denne sag yderligere med henblik på at finde en mindelig løsning, men de brasilianske myndigheder har ikke sendt noget forslag til en sådan løsning.
(27) Under disse omstændigheder må det anses for at være i Fællesskabets interesse at anmode om, at der indledes en WTO-procedure for tvistbilæggelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Den brasilianske ordning for ikke-automatisk licensudstedelse, obligatoriske mindstepriser og obligatoriske betalingsbetingelser må anses for uforenelig med dette lands forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen og udgør en »handelshindring« som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3286/94.
2. Fællesskabet anlægger sag mod Brasilien i henhold til forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister og andre relevante WTO-bestemmelser med henblik på at sikre, at nævnte handelshindring fjernes.
Artikel 2
Denne afgørelse gælder fra tidspunktet for dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 1999.
A Bizottság határozata
(1999. március 17.)
a 3286/94/EK tanácsi rendelet rendelkezései értelmében a brazil nem automatikus behozatali engedélyezési rendszerről és annak működéséről
(az értesítés a C(1999) 607. számú dokumentummal történt)
(1999/234/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a 356/95/EK rendelettel [1] módosított, a nemzetközi kereskedelmi szabályok, különösen a Kereskedelmi Világszervezet égisze alatt kialakított kereskedelmi szabályok alapján a Közösséget megillető jogok gyakorlásának biztosítása érdekében a közös kereskedelmi politika területén követendő közösségi eljárások megállapításáról szóló [2], 1994. december 22-i 3286/94/EK tanácsi rendeletre és különösen annak 13. és 14. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. ELJÁRÁS
(1) 1998. január 12-én a Bizottsághoz a 3286/94/EK tanácsi rendelet (továbbiakban: rendelet) 4. cikke értelmében panasz érkezett. A panaszt a Febeltex (Fédération belge du textile - Belga Textilszövetség) nyújtotta be.
(2) A panaszos állítása szerint a brazil nem automatikus behozatali engedélyezés és különösen annak kötelező fizetési határidőkkel és kötelező minimálárak érvényesítésével történő végrehajtása a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó megállapodás (továbbiakban: WTO-megállapodás) több rendelkezésével és mellékletével összeegyeztethetetlen. Ennek alapján a panaszos felkérte a Bizottságot, hogy az tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meggyőzze Brazíliát ezen intézkedések hatályon kívül helyezéséről.
(3) A panasz elegendő meggyőző bizonyítékot tartalmazott ahhoz, hogy igazolja egy közösségi vizsgálati eljárásnak a rendelet 8. cikke értelmében történő kezdeményezését. Következésképpen az eljárást 1998. február 27-én [3] megindították.
(4) A vizsgálati eljárás kezdeményezését követően a Bizottság mélyreható jogi és tényfeltáró vizsgálatot folytatott le a textiltermékekre alkalmazott brazil behozatali engedélyezési rendszer vonatkozásában. E vizsgálat megállapításai alapján a Bizottság az alábbi következtetésekre jutott.
B. A KERESKEDELEM AKADÁLYOZTATÁSÁNAK FENNÁLLÁSA TEKINTETÉBEN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK
(5) A vizsgálat megállapította, hogy a brazil rendszer a behozatali engedélyezési eljárásokról szóló WTO-megállapodás 3. cikkének (1) bekezdése szerinti engedélyezési rendszer, ezért eleget kell tennie e megállapodásnak, valamint a GATT 1994 által megállapított szabályoknak.
(6) A nem automatikus behozatali engedélyezési rendszerre alkalmazandó brazil jogszabályok a következőket foglalják magukban:
- Decreto 660 (létrehozta a Sistema Integrado de Comércio Exterior - t, továbbiakban : Siscomex) 1992. szeptember 25,
- Portaria Interministerial 291 (a behozatali műveleteknek a Siscomex segítségével történő feldolgozásáról) (Pénzügyminisztérium/Ipari és Kereskedelmi Minisztérium) 1996. december 12,
- Portaria Secex 21 (a behozatali műveletek - az árszabályozást is beleértve - Siscomex segítségével történő megvalósítása) 1996. december 12, valamint
- a nem automatikus behozatali engedélyezés alá tartozó áruknak az 1997. december 17-i Comunicado Decex 37 által egységes szerkezetbe foglalt felsorolását tartalmazó Comunicados Decex.
A brazil rendszer azonban igen könnyen változtatható: új termékeket is fel lehet venni arra a listára, amelynek vonatkozásában az Ipari, Kereskedelmi és Idegenforgalmi Minisztérium egyszerű határozatával nem automatikus behozatali engedélyt ír elő.
(7) A brazil engedélyezési rendszer a Siscomex elnevezésű számítógépes eszköz segítségével működik. A Közösségből származó textiltermékek importjára vonatkozó behozatali engedélyek kiadása és a kötelező minimálárak, illetve a kötelező fizetési határidők között közvetlen kapcsolat áll fenn. Amennyiben valamely importnyilatkozat adatai nincsenek összhangban a brazil hatóságok által a Siscomexben előírt és az abban foglalt adatokkal, akkor a behozatali engedély iránti kérelem feldolgozása nem történik meg, és az importőrt felkérik arra, hogy forduljon az Ipari, Kereskedelmi és Idegenforgalmi Minisztérium (Decex) Külkereskedelmi Osztályának helyi irodájához.
(8) A rendszert bevezető brazil jogszabályok semmilyen utalást nem tartalmaznak arra, hogy mely intézkedések végrehajtására szolgál ezen eljárás. A Bizottság szervezeti egységei megállapították a brazil behozatali engedélyezési rendszer ügyvitelében a kötelező fizetési határidőkre és behozatali minimálárakra vonatkozóan használt belső közigazgatási szabályok, illetve iránymutatások meglétét. E szabályokat nem tették közzé. Következésképpen a kormányok és a kereskedők nem ismerkedhetnek meg velük. Ezen kívül nincs lehetőség e nem hivatalos rendeletek elleni jogorvoslatra.
(9) Amennyiben a Siscomex a fizetési határidőkre és a minimálárakra vonatkozó követelményeknek nem megfelelő behozatali engedélyre irányuló kérelmeket nem dolgozza fel, az importőr kérelmének vonatkozásában semmilyen hivatalos határozat nem születik. A kérelem határozatlan időre függőben marad.
(10) A brazil rendszer nem szolgálja semmilyen, a GATT-tal összhangban lévő intézkedés végrehajtását, egyedüli feladata a behozatali eljárások kereskedelempolitikai eszközként történő alkalmazása és igazgatása a Brazíliába irányuló textiltermékek behozatalának korlátozása céljából. A vizsgálat azt is kimutatta, hogy e rendszer lehetővé teszi a brazil hatóságok számára, hogy a saját megítélésük szerint és önkényes módon döntsenek nem hivatalos és nyilvánosságra nem hozott indokok alapján a behozatali engedélyek kiadásának megtagadásáról. Az engedélyek kibocsátásának feltételeként kötelező fizetései határidők és minimálárak érvényesítésével Brazília jelentősen korlátozta egyes, a Közösségből származó textiltermékek behozatalát, és a közösségi termelőket számos lehetséges üzletféltől fosztotta meg.
(11) Brazília a vonatkozó jogszabályok egy részét még mindig nem jelentette be (Comunicado Decex 37, 1997. december 17); a többi jogszabályt is csak több mint egy éves késedelemmel jelentették be, és akkor is csak azt követően, hogy a Bizottság a rendelet értelmében e vizsgálatot kezdeményezte, ezenkívül e bejelentésből néhány alapvető információ kimaradt (például: az engedélyezési eljárások hatálya alá tartozó termékek jegyzéke).
(12) Ilyen körülmények között a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a panaszos állításai megalapozottak, valamint hogy a brazil gyakorlat a rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében akadályozza a kereskedelmet, mivel ellentmond a következő rendelkezéseknek:
- a GATT X. cikkének (1) bekezdése és XI. cikkének (1) bekezdése,
- a behozatali engedélyezési eljárásokról szóló WTO-megállapodás 1. cikkének (3) bekezdése, 3. cikkének (2) bekezdése, 3. cikke (5) bekezdésének f) pontja, valamint 5. cikke.
(13) Ennek ellenére a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a fenti jogalapokra történő hivatkozás nem zárja ki a WTO-megállapodás és a mellékletként hozzácsatolt megállapodások olyan más vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazását, amelyek a WTO előtt használt eljárásokban alkalmazhatóak lehetnének.
C. A KERESKEDELEMRE KEDVEZŐTLEN HATÁSOKRA VONATKOZÓ MEGÁLLAPÍTÁSOK
(14) A Bizottság vizsgálata rávilágított a közösségi termelők által exportált, komoly versenyképességgel rendelkező termékek számára a brazil piacban rejlő hatalmas lehetőségekre. A megkérdőjelezett gyakorlat kereskedelemre nézve kedvezőtlen hatásaira vonatkozó fő megállapítások azt jelzik, hogy a brazil nem automatikus behozatali engedélyezési rendszer jelentős korlátokat támaszt több közösségi textiltermék brazil piacra történő bejutásában.
(15) A vizsgálat a Kombinált Nómenklatúra 50-63. árucsoportja alá tartozó termékekre terjedt ki, és megállapította, hogy a brazil rendszer hatása az egyes termékcsoportok vonatkozásában változó. Általában véve elmondható, hogy a brazil piacban rejlő hatalmas lehetőségek ellenére a Brazíliába irányuló közösségi textilkivitelben 1996-1997-ben nem történt jelentős változás, különösen ha összehasonlítjuk a többi hasonló dél-amerikai piacon tapasztaltakkal.
(16) A nem automatikus behozatali engedélyezési rendszer bevezetése, és annak kötelező fizetési határidők és meghatározott minimálár érvényesítésével történő megvalósítása nevezetesen már 1997-ben (és néhány esetben 1996-ban) csökkenést eredményezett az Európai Unióból származó egyes textiltermékek Brazíliába irányuló kivitelében, mint például a matrachuzat (KN-kód: 55162310; 52104900), a szövött keskenyáru (KN-kód: 58063210), az ágynemű (és kapcsolódó termékek) (KN-kód: 63023290), a kötött függönyanyag szintetikus szálból (KN-kód: 60024311), a szabadidős ruházat műszálból (pl. lyocell, elasztán) (KN-kód: 55161300).
(17) A megkérdőjelezett brazil gyakorlat egyes textiltermékek esetében jelentős veszteségeket okozott a közösségi exportőrök versenyképessége tekintetében a brazil piacon. A versenyképesség elvesztése különösen drasztikus volt az olyan szektorokban, mint például a matrachuzat, a függönyanyag vagy a szövött keskenyáru, amelyekre minimális behozatali árak vonatkoznak.
(18) A vitatott intézkedések bevezetése sok esetben jelentős veszteséget eredményezett a brazil ügyfelek számában és fontosságában, illetve a beérkezett és visszaigazolt megrendelések számában és fontosságában.
(19) A minimálárakra vonatkozó követelmény a Brazíliába bevihető termékpalettában is jelentős szűkülést eredményezett. Másként megfogalmazva: azon termékek, amelyek exportára a kötelező minimálárral összevetve túl alacsony, nem exportálhatóak, mivel a magasabb áron nem lennének versenyképesek. Eléggé jellemzően ez gyakran az olyan alacsony árú termékekkel kapcsolatosan áll fenn, amelyek esetében erős a belföldi verseny. Ennek megfelelően a brazil importőr a brazil terméket vásárolja meg, amelyek a kötelező minimálárak hiányában drágábbak lennének a megfelelő közösségi textiltermékeknél.
(20) A közösségi textiltermék-gyártókra/exportőrökre gyakorolt másik hátrányos kereskedelmi hatás, hogy változtatniuk kell a műszaki előíráson vagy a termék összetételén. Erre a változtatásra azért van szükség, hogy az előírt minimálárnak megfeleljenek. Néhány esetben a termék műszaki előírásának megváltoztatása az egyetlen mód arra, hogy olyan terméket állítsanak elő, amely ára megfelel az előírt minimumnak, és egyúttal gazdaságos is. E tekintetben a Bizottság szervezeti egysége számára példákat hoztak fel, például a matrachuzat esetében a termékben lévő pamut, rayon, poliészter stb. százalékos arányát módosítani kellett, pl. új nyersanyag felhasználásával (mint pl. a rayon) vagy olyan új nyersanyag felhasználásával, amely eltérő négyzetméterenkénti súlyt eredményez (pl. polipropilén).
(21) A brazil nem automatikus behozatali engedélyezési rendszernek kereskedelempolitikai eszközként a kereskedelmi forgalom ellenőrzésére történő felhasználása néhány textilágazatban a piaci feltételek teljes megváltozását eredményezte, ami néhány esetben a brazil piacnak a közösségi textilexportőrök felé történő szinte teljes lezárulásához vezetett. Például a brazil hatóságok által az 55162310 KN-kód alá tartozó Jacquard-szövet matrachuzat behozatalára kivetett 20 USD/kg minimálár több mint a kétszerese e termék normál eladási árának (azaz 8-11 USD/kg). Ez az áremelés e lakástextília közösségi exportőrei számára versenyképesség tekintetében jelentős veszteséget okozott a brazil piacon.
(22) Ezért a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a fent említett hatások valóban megvalósítják a rendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerinti kereskedelemre gyakorolt hátrányos hatást.
D. A KÖZÖSSÉG ÉRDEKE
(23) Az elmúlt néhány évben az európai exportőrök és termelők három panaszt nyújtottak be a különböző termékek (acéllemez, textiláruk és szorbit) közösségi kivitelére nézve hátrányos kihatással bíró brazil gyakorlat ellen. Ezen intézkedések láthatóan bizonyos érzékeny ágazatokra irányulnak, nem átlátható módon, és igen rugalmas döntéshozatali folyamattal. Emiatt a Közösség számára kiemelkedő fontosságú, hogy a brazil rendszer vonatkozásában minden részletre kiterjedő módon járjon el.
(24) Ezen túl kiemelkedő fontosságú a Közösség számára, hogy a WTO-partnerek teljes mértékben eleget tegyenek azon kötelezettségeiknek, amelyek mellett a Közösség is elkötelezte magát. Egy többoldalú kereskedelmi rendszer jó működéséhez alapvető fontosságú valamennyi, a WTO-val összeférhetetlen gyakorlat következetes kezelése.
(25) A Febeltex eset tekintetében, figyelembe véve a textiliparnak - mint egésznek - a Közösség számára való fontosságát, és tekintve, hogy biztosítani kell a közösségi textiltermékek harmadik országok piacára történő bejutását, a Közösségnek a behozatali engedélyezési eljárásokról szóló megállapodás, a GATT 1994, valamint a vitarendezéséről szóló WTO egyetértési megállapodás vonatkozó rendelkezéseinek értelmében azonnal meg kell kérdőjeleznie a brazil nem automatikus engedélyezési rendszert.
E. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS SZÜKSÉGES INTÉZKEDÉSEK
(26) Az ügy megvitatása és a békés megoldás elérése céljából tárgyalások folytak és levélváltás történt az illetékes brazil hatóságokkal, azonban a brazil hatóságok nem tettek javaslatot a megoldásra.
(27) Ilyen körülmények között úgy tűnik, hogy a Közösség érdekeinek védelmében meg kell indítani a WTO vitarendezési eljárást,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
(1) A brazil nem automatikus engedélyezési rendszer, a kötelező minimálár és a kötelező fizetési határidő nincsenek összhangban az országnak a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó Marrakesh-i Egyezmény szerinti kötelezettségeivel, és a 3286/94/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében megvalósítják a "kereskedelmi akadályt".
(2) A kereskedelmi akadályt okozó tényezők kiküszöbölése céljából a Közösség a vitarendezéséről szóló WTO egyetértési megállapodás és más vonatkozó WTO-rendelkezések értelmében eljárást indít Brazília ellen.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 1999. március 17-én.