Kommissionens forordning (EF) nr. 1694/2002
af 27. september 2002
om indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger mod importen af visse stålprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning og om ophævelse af forordning (EF) nr. 518/94(1), som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2474/2000(2), særlig artikel 7 og 16,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 519/82 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/82, nr. 1766/82 og nr. 3420/83(3), som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1138/98(4), særlig artikel 6 og 15,
efter konsultationer i det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 4 i henholdsvis forordning (EF) nr. 3285/94 og forordning (EF) nr. 519/94, og
ud fra følgende betragtninger:
PROCEDURE
(1) Den 6. marts 2002 underrettede visse medlemsstater (i det følgende benævnt "de pågældende medlemsstater") Kommissionen om, at udviklingen i importen synes at kræve beskyttelsesforanstaltninger; de har afgivet oplysninger, der indeholder de foreliggende beviser som fastsat på grundlag af artikel 10 i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 8 i forordning (EF) nr. 519/94, og de anmodede Kommissionen om at indføre midlertidige beskyttelsesforanstaltninger og indlede en beskyttelsesundersøgelse.
(2) De pågældende medlemsstater hævdede, at der på det seneste havde været en betydelig stigning i importen af visse stålprodukter, og at den implicitte lukning af det amerikanske marked som følge af dette lands handelsbeskyttelsesforanstaltninger ikke blot i væsentligt omfang begrænsede EF-producenternes adgang til et vigtigt eksportmarked, men også skabte forudsætningerne for en meget betydelig omledning af importen fra USA til Det Europæiske Fællesskab. De hævdede, at stål bestemt for USA ville blive omledt til Fællesskabet. Dette kunne føre til en drastisk stigning i den nuværende omfattende import til lave priser og forværre den allerede alvorlige forstyrrelse på Fællesskabets stålmarked, som er forårsaget af tidligere importstigninger, og som truede med at forvolde alvorlig skade for producenterne i Fællesskabet.
(3) De pågældende medlemsstater fremførte, at producenterne i Fællesskabet havde afgivet relevante oplysninger, og tilrådede indtrængende, at Fællesskabet som hastesag vedtog beskyttelsesforanstaltninger, da enhver udskydelse heraf ville forvolde skade, som det ville være vanskeligt at afhjælpe.
(4) Kommissionen underrettede alle medlemsstaterne om den situation, der hævdedes at foreligge, og konsulterede dem om vilkårene og betingelserne for importen, udviklingen i importen og truslen om alvorlig skade for hver af de berørte sektorer og de forskellige aspekter af den økonomiske og handelsmæssige situation for så vidt angår de pågældende EF-varer.
(5) Den 28. marts 2002 indledte Kommissionen en undersøgelse af, hvorvidt der forvoldtes væsentlig skade eller var trussel herom for fællesskabsproducenterne af lignende varer eller varer, der direkte konkurrerede med visse importerede stålprodukter. De 21 stålprodukter, som er omfattet af undersøgelsen, er 1) varmtvalsede bredbånd af ulegeret stål, 2) varmtvalsede plader af ulegeret stål, 3) varmtvalsede smalle bånd af ulegeret stål, 4) varmtvalsede flade produkter af legeret stål, 5) koldtvalsede plader, 6) elektroplader (undtagen kornorienterede elektroplader), 7) plader overtrukket med metal, 8) plader overtrukket med organisk materiale, 9) tinvalseprodukter, 10) kvartoplader, 11) brede flade produkter, 12) handelsstål og lette profiler af ulegeret stål, 13) handelsstål og lette profiler af legeret stål, 14) betonstål, 15) stænger og lette profiler af rustfrit stål, 16) valsetråd af rustfrit stål, 17) tråd af rustfrit stål, 18) fittings (&lt; 609,6 mm), 19) flanger (undtagen af rustfrit stål), 20) gasrør og 21) hule profiler.
(6) Samme dag blev der på grundlag af oplysninger, der var indhentet og verificeret før indledningen, indført midlertidige foranstaltninger over for 15 af de stålprodukter, der var omfattet af undersøgelsen. Der er tale om de i betragtning 5 omhandlede varer nr. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 og 19.
(7) Kommissionen foretog en fuldstændig undersøgelse af alle de 21 produkter. Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter og importører samt deres repræsentative sammenslutninger, der vidstes at være berørt, repræsentanterne for eksportlandene og producenterne i Fællesskabet. Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle disse parter og til de parter, der gav sig til kende inden for de frister, som var fastsat i indledningsmeddelelsen. I overensstemmelse med artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 519/94 og artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 gav Kommissionen også direkte berørte parter mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og til at anmode om at blive hørt.
(8) Visse eksporterende producenter, producenter i Fællesskabet og importører fremsatte skriftlige bemærkninger. Alle de interesserede parter, som inden for den fastsatte frist anmodede om at blive hørt, og som fremførte, at det var sandsynligt, at de ville blive berørt af resultaterne af proceduren, og at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt. Parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og taget i betragtning i forbindelse med de endelige konklusioner. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. Der blev aflagt kontrolbesøg hos 30 producenter i Fællesskabet, 12 eksporterende producenter og 2 importører.
(9) Resultaterne af undersøgelsen af vare nr. 1, 2, 3, 4, 5, 18 og 19 fremgår af det følgende. Resultaterne af undersøgelsen i forbindelse med de resterende varer er anført i en separat forordning om afslutning af procedurerne vedrørende disse varer.
RESULTATER AF UNDERSØGELSERNE
1. VARE 1: VARMTVALSEDE BREDBÅND
1.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
1.1.1. Den pågældende vare
(10) Den pågældende vare er visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kun varmtvalset (i det følgende benævnt "varmtvalsede bredbånd"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10 og 7208 39 90.
(11) Varmtvalsede bredbånd fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning efter den sidste valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning. Varmtvalsede bredbånd rulles op i ruller.
(12) Varmtvalsede bredbånd kan være af forskellige kvaliteter og dimensioner. Størstedelen af importen fra tredjelande består af "konstruktionsstål" (såsom S235 og S275 ifølge "Euronorm" EN 10025) og "blødt stål" (såsom DD11, DD12 og DD13 ifølge EN10011 og "Deutsche Industrie-Norm" DIN 1614/1). Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(13) Den pågældende vare klassificeres endvidere i to klart adskilte kategorier i henhold til dens overfladeforarbejdning: sorte varmtvalsede bredbånd, som er basisvaren, og bejdsede varmtvalsede bredbånd, der efter varmtvalsning gennemgår en yderligere overfladebehandling kaldet bejdsning. Sondringen mellem sorte bredbånd og bejdsede bredbånd er også afspejlet i Den Kombinerede Nomenklaturs struktur, idet bredbånd, der henregnes under de to kategorier, tilhører specifikke og forskellige KN-koder.
(14) Varmtvalsede bredbånd anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af andre stålprodukter (brede og smalle bånd, alle koldtvalsede produkter, rør osv.).
(15) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede bredbånd, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede bredbånd udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
1.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(16) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede bredbånd, der påstod, at visse typer varmtvalsede bredbånd, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(17) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(18) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
1.2. Øget import
(19) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 1
Varmtvalsede bredbånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(20) I perioden før krisen i Asien(5) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 2,4 mio. tons (2,26 mio. tons i 1995, 2,39 mio. tons i 1996). Som følge af krisen i Asien steg importen med ca. 47 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 9 %. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 5 % til omkring 7 %, mens den steg fra 14,8 % til 23,7 % i forhold til den solgte produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(21) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år til et mere normalt niveau, selv om den stadig var noget højere end i 1997, men de gennemsnitlige priser forblev lave. I 1999 faldt importen også i forhold til den samlede produktion og til den produktion, der solgtes på det frie marked. Ved en sammenligning mellem 1997 og 1999 kan der ikke desto mindre iagttages en stigning i importen både i absolutte tal og i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion.
(22) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 3,85 mio. tons til 4,83 mio. tons, altså med 0,98 mio. tons eller 25 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion svagt (fra 20,7 mio. tons til 20,3 mio. tons), således at stigningen i forhold til produktionen til det frie marked udgjorde 28 %. Den samlede produktion steg med næsten 2 % i 2000, hvilket afspejlede en stigning i produktionen til bundet brug, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var mindre, nemlig 24 %.
(23) Mellem 2000 og 2001 steg importen yderligere til 5,01 mio. tons (en stigning på omkring 0,18 mio. tons eller 4 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 4,2 % til 19,45 mio. tons, således at importen steg med omkring 8 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 5,05 mio. tons eller 7,5 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den del af produktionen, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på omkring 11 %.
(24) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1998 og forblev trykket i 1999. Faldet i 1998 og det fortsatte pristryk i 1999 synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg i 2000 (til 290 EUR/ton), men faldt igen i 2001 (med 13 %). Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 290 EUR/ton i 2000 til 254 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede bredbånd lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
1.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(25) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 4,05 mio. tons og 4,34 mio. tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 13 % fra 4,34 mio. tons til 4,92 mio. tons.
1.2.2. Importens markedsandel
(26) Importens markedsandel steg kraftigt mellem 1997 og 1998 som følge af krisen i Asien, inden den i 1999 faldt til 17,1 %, hvilket svarer til en stigning på omkring 19 % i forhold til 1997. Fra og med 2000 steg importens markedsandel til 20,8 % og derefter til 22,3 % - stigninger på omkring henholdsvis 22 % og 7 %.
1.2.3. Konklusion
(27) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt betydeligt i 1999. Hvis der ikke tages hensyn til 1998, havde importen en årlig vækstrate mellem 1997 og 1999 på 8,6 % i absolutte tal (9,2 % i forhold til den samlede produktion og 13 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). Mellem 1999 og 2000 havde importen derimod en årlig vækstrate på 25 % i absolutte tal (24 % i forhold til den samlede produktion og 28 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). I hvert tilfælde var importens årlige vækstrate mere end dobbelt så høj mellem 1999 og 2000 end i den foregående periode og med en yderligere stigning i 2001. Det skal bemærkes, at det høje importniveau i henhold til udnyttelsen af det kontingent, der blev fastsat i den foreløbige fase, synes at blive bekræftet for 2002.
(28) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(29) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
1.3. Uforudset udvikling
1.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(30) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(31) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(32) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(33) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
1.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(34) For så vidt angår varmtvalsede bredbånd indførte USA 14 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) med høj told og 6 udligningsforanstaltninger mellem 1999 og 2001. Navnlig indførte USA i juli 1999 antidumpingtold på mellem 41,27 % og 43,40 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 40,6 % og 44,59 % og udligningstold på 41,69 % (hvoraf en del blev anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA også antidumpingtold på mellem 36,53 % og 44,40 % og udligningstold på mellem 8,28 % og 31,89 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(35) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 14 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 6 lande for så vidt angår varmtvalsede bredbånd. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 14 antidumpingforanstaltninger og 6 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(36) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 5,40 mio. tons til 2,56 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet fra 3,8 mio. tons til 5 mio. tons, dvs. med 32 %.
(37) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede bredbånd til sit marked, var at øge importen til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, den dramatiske nedbringning af den amerikanske import af varmtvalsede bredbånd mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af denne vare i samme tidsrum. Fællesskabet var det vigtigste eksportmarked for varmtvalsede bredbånd i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(38) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
1.3.3. Fald i importen til USA
(39) Nedenstående tabel viser importen til USA af varer henhørende under kode 7208 10, 7208 25, 7208 26, 7208 27, 7208 36, 7208 37, 7208 38 og 7208 39 (der omfatter den pågældende og lignende vare) i det harmoniserede system i perioden 1997 til 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(40) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 6,4 mio. tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen meget kraftigt, nemlig med ca. 60 %.
(41) Faldet i importen af varmtvalsede bredbånd til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de i betragtning 21 til 26 omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(42) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af den pågældende vare fra bestemte lande.
TABELPOSITION
1.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(43) Den samlede produktion i Fællesskabet af varmtvalsede bredbånd er på omkring 68 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanien
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Arbed Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- Stahlwerke Bremen GmbH, Tyskland
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunplatt AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland.
(44) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 91,4 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare og for hovedparten af produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
1.5. Alvorlig skade
1.5.1. Indledning
(45) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(46) Undersøgelsen har påvist, at varmtvalsede bredbånd kan følge en af to klart adskilte veje. De kan enten blive solgt som varmtvalsede bredbånd eller anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 69 % af de varmtvalsede bredbånd, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at de forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varmtvalsede bredbånd følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der normalt ikke udstedes fakturaer.
(47) Den resterende produktion sælges til markedspriser som varmtvalsede bredbånd til både uafhængige og forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af varmtvalsede bredbånd sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både de varmtvalsede bredbånd, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og importerede varmtvalsede bredbånd sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af varmtvalsede bredbånd på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(48) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem varmtvalsede bredbånd bestemt for bundet anvendelse og varmtvalsede bredbånd bestemt for det frie marked. Varmtvalsede bredbånd, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(49) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede bredbånd bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
1.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare
1.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(50) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden.
(51) Kapacitetsudnyttelsen var forholdsvis stabil mellem 1997 og 2000 (mellem 83,4 % og 85,9 %), men faldt med næsten 8 % i 2001 (til 79,4 %). Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette kraftige fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen,
1.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(52) Den samlede produktion i Fællesskabet faldt mellem 1997 og 1998, men genvandt delvist terræn i 1999 og nåede et højdepunkt i 2000 svarende til den stigende efterspørgsel. I 2001 faldt produktionen, efterhånden som salget og den bundne anvendelse faldt. I denne forbindelse henvises der til analysen af importen i forbindelse med vare 5, den vigtigste af de afledte produkter.
1.5.2.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(53) Beskæftigelsen i forbindelse med den pågældende vare var stort set stabil i 1997 og 1998. Den faldt med næsten 2300 (6,6 %) mellem 1998 og 1999, hvor der rapporteredes om lukning af fabrikker, men stabiliseredes i 2000. Beskæftigelsen faldt med yderligere 1400 (4,3 %) i 2001, og tabet af arbejdspladser kunne især mærkes i 2001 som følge af yderligere fabrikslukninger. Beskæftigelsen forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftedes i nogen grad af lukningen af et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
1.5.2.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(54) Produktionen lå stabilt på omkring 1900 tons/ansat i 1997 og 1998, inden den steg til over 2000 tons/ansat i 1999. Den forblev stabil på omtrent dette niveau i 2000 og 2001.
1.5.2.5. Likviditet
TABELPOSITION
(55) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
1.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(56) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
(57) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
1.5.3. Analyse af det frie marked
1.5.3.1. Forbrug
TABELPOSITION
(58) Forbruget af varmtvalsede bredbånd i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(59) Mellem 1997 og 1999 faldt forbruget i Fællesskabet med næsten 2 % fra 22,9 mio. tons til 22,5 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med 2,8 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (23,2 mio. tons), inden det igen faldt med 3 % til 22,5 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
1.5.3.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(60) Salget af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 19,66 mio. tons til 18,08 mio. tons mellem 1997 og 1998, inden det igen steg til 18,70 mio. tons i 1999. Mellem 1999 og 2000 faldt salget af den lignende vare igen, denne gang med 2 %. Mellem 2000 og 2001 faldt salget med yderligere 4 % og nåede et femårigt lavpunkt på 17,49 mio. tons i 2001. Dette afspejler importens stigende dominans på et marked i tilbagegang.
1.5.3.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(61) EF-producenternes markedsandel faldt fra 85,7 % til 79 % mellem 1997 og 1998 som følge af den betydelige stigning i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. For at genvinde det meste af denne tabte markedsandel det følgende år (1999) havde EF-producenterne intet andet valg end at reagere på de prisfald, der var affødt af importen, ved at sænke deres egne priser. Siden 1999 er EF-producenternes markedsandel imidlertid faldet betydeligt til 79,2 % i 2000 og 77,7 % i 2001. Dette demonstrerer importens voksende indtrængning på markedet i denne periode, som fandt sted til trods for, at producenterne i Fællesskabet sænkede deres priser med 8 % mellem 2000 og 2001. Kombinationen af prisfaldet og tabet af markedsandele til importen havde alvorlige følger for fællesskabsproducenternes rentabilitet som beskrevet nedenfor.
1.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(62) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg mellem 1997 og 1998, inden den i 1999 faldt til det laveste niveau i fem år, nemlig 235 EUR/ton. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 8 %) til 277 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 283 EUR/ton til 254 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(63) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 3,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(64) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer i hele undersøgelsesperioden klart lå under priserne på EF-varen. Grafen illustrerer, at den stærke stigning i lavprisimporten i 1998 tvang producenterne i Fællesskabet til at sænke deres priser i 1999, hvilket førte til en kraftig reduktion af rentabiliteten og til de tab, som EF-producenterne havde i 1999. I 2000 gjorde det øgede forbrug og mere normale markedsforhold det muligt for EF-producenterne at øge deres priser og rentabilitet. Den stærke stigning i importen i dette år førte imidlertid til prisfald i 2001. Denne stærke stigning fortsatte ind i 2001, og dens fortsatte virkninger ses i faldet i EF-varens pris.
PIC FILE= "L_2002261DA.001201.TIF
1.5.3.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(65) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet konstateredes i 1999 og den højeste i 2000. I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 254 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 277 EUR/ton. Dette afspejles i det underbud på 3,9 %, der konstateredes i 2001. Dette fald i priserne førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 10,8 % til - 3,1 %. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 1,1 % til - 10,9 %.
(66) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 17,5 %.
1.5.3.6. Lagre
TABELPOSITION
(67) Lagerbeholdningerne faldt svagt i 1998, men steg så betydeligt i 1999 og igen (omend mere moderat) i 2000 og 2001. Væksten i lagrene mellem 1998 og 1999 faldt sammen med et fald i den bundne anvendelse og synes hovedsagelig at kunne tilskrives dette fald. Trods genrejsningen inden for den bundne anvendelse i det efterfølgende år (2000) fortsatte lagerbeholdningerne imidlertid med at vokse. De steg yderligere i 2001, idet både produktionen til salg og til bundet anvendelse faldt.
1.5.4. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(68) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede bredbånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(69) Produktionen til bundne anvendelsesformål steg med næsten 700000 tons mellem 1997 og 1998, før den faldt til 44,6 mio. tons i 1999. Den bundne anvendelse steg mellem 1999 og 2000, nemlig fra 44,6 mio. tons til 46,7 mio. tons (en stigning på 4,7 %). Dette gjorde det muligt for EF-producenterne at øge den samlede produktion i 2000 trods et fald i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked. I 2001 faldt den bundne anvendelse imidlertid. Sammen med faldet i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked, førte dette til et fald i den samlede produktion til 62,4 mio. tons i 2001 (et fald på over 7 % i forhold til 2000).
1.5.5. Konklusion
(70) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelse, produktion og beskæftigelse, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital. Samlet viser oplysningerne om det frie marked, at der på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten. Oplysningerne om den bundne anvendelse har vist en tilsvarende udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(71) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (5 mio. tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (17,49 mio. tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for andet år i træk.
(72) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(73) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
1.6. Årsagssammenhæng
(74) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
1.6.1. Virkningerne af den øgede import
(75) Markedet for varmtvalsede bredbånd er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede bredbånd i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(76) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 17,1 % til 22,3 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 82,9 % til 77,7 %. I samme periode steg importen fra 18,6 % til 25,8 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(77) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 290 EUR/ton i 2000 til 254 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 301 EUR/ton til 277 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 8 % (440 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 678 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af de samlede omkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 3,1 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(78) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
1.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(79) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget faldt fra 22,9 mio. tons i 1997 til 22,5 mio. tons i 1999, men steg derefter med 634000 tons til 23,2 mio. tons i 2000, før det igen faldt omkring 677000 tons til 22,5 mio. tons i 2001.
(80) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 2000 hovedsagelig skyldtes den store stigning i importen og lagerbeholdningerne i det pågældende år. Tendensbevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget faldt mellem 2000 og 2001, faldt det samlet set med 442000 tons eller 2 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til et gennemsnitligt fald på 0,4 % om året.
(81) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 900000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(82) For så vidt angår prisvirkningen burde et fald i forbruget på kun 0,4 % pr. år ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(83) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(84) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg. Forbruget i 2001 var på samme niveau som i 1999 (dvs. 22,5 mio. tons). I 2000 steg forbruget med 600000 tons, men faldt så igen til 1999-niveauet i 2001. EF-producenternes salg faldt imidlertid med 350000 tons i 2000 i forhold til 1999 trods den enorme stigning i forbruget. Samtidig steg importen i 2000 med 1 mio. tons i forhold til 1999. Importen dækkede derfor hele stigningen i forbruget og betydeligt mere. I 2001 faldt forbruget til 1999-niveauet, og EF-producenternes salg faldt med omkring 900000 tons, mens importen vedblev med at stige. EF-producenternes salgsnedgang skulle have været på omkring 70000 tons om året, jf. tendensen i faldet i forbruget.
(85) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
1.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(86) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede bredbånd. Denne var mere eller mindre stabil mellem 1997 og 1999 (44,6 mio. tons), men steg betydeligt i 2000 (46,7 mio. tons) og faldt så i 2001 (42,8 mio. tons) Tendensfaldet var på omkring 2 mio. tons i løbet af perioden. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(87) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for varmtvalsede bredbånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere for bundet anvendelse end til det frie marked.
(88) Faldet i den bundne anvendelse har således haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
1.6.4. Virkninger af ændringer af eksportresultaterne
(89) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(90) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede bredbånd fra 2,54 mio. tons til 1,9 mio. tons. Eksporten var forholdsvis stabil mellem 1999 og 2001, idet den faldt i 2000 og steg svagt i 2001. I løbet af femårsperioden faldt eksporten med omkring 580000 tons, selv om størstedelen af dette fald fandt sted mellem 1997 og 1999. Siden 1999 har eksporten været stabil. I den seneste periode mellem 2000 og 2001 har den derfor ikke bidraget til nogen skadelig virkning. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(91) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i den tidligere del af femårsperioden.
1.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(92) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå hele tiden på over eller ganske svagt under 80 %. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
1.6.6. Virkninger af omstrukturering
(93) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
1.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(94) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(95) For det første var der et mindre fald i forbruget på omkring 0,4 % pr. år, selv om dette fald var mere udtalt i 2001 end i 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(96) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der især blev iagttaget mellem 2000 og 2001, har det hovedsagelig haft en negativ indflydelse med hensyn til mængde. Det har derfor ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(97) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i den første del af femårsperioden. I den seneste del af perioden, hvor der var tale om alvorlig skade, var eksporten imidlertid stabil. Udviklingen i eksporten havde derfor betydelig mindre virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 end stigningen i importen.
(98) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(99) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2000, men som fortsatte med at vokse samtidig med faldet i forbruget i 2001.
1.6.8. Konklusion
(100) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
1.7. Yderligere udvikling
(101) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
1.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(102) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalsede flade produkter af kulstofholdigt stål. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
1.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(103) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(104) I 2001 importerede USA 2562747 tons varer tariferet under de samme HS-koder som den pågældende vare. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Nederlandene (13 % - 340000 tons), Frankrig (13 % - 320000 tons), Korea (11 % - 270000 tons), Canada (9 % - 240000 tons), Tyrkiet (9 % - 230000 tons), Mexico (9 % - 230000 tons) og Australien (9 % - 230000 tons). Indien, Kina, Taiwan, Indonesien, Thailand, Ukraine, Rusland, Sydafrika, Brasilien, Tyskland og Japan har også været vigtige leverandører til det amerikanske marked i de senere år.
(105) Den samlede eksport til USA i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører disse varer), udgjorde omkring 1 mio. tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige.
(106) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra et niveau på ca. 123 mio. tons mellem 1997 og 1999 til 140,4 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(107) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(108) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 1 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(109) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (1 mio. tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(110) Det er også relevant, at det vigtigste eksportmarked for varmtvalsede bredbånd i 2001 var Fællesskabet (5 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Korea (4,2 mio. tons), USA (2,6 mio. tons), Kina (2,3 mio. tons), Japan (1,7 mio. tons) og Tyrkiet (1,6 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
1.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(111) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af varmtvalsede bredbånd til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA, der var på omkring 820000 tons i 2001, vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(112) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
1.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(113) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 250000 og 500000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(114) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger er faldet kraftigt, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(115) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
1.7.5. Konklusion
(116) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at den sandsynlige yderligere betydelige stigning i importen uden endelige foranstaltninger i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 1
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
2. VARE 2 - ULEGEREDE VARMTVALSEDE PLADER
2.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
2.1.1. Den pågældende vare
(117) Den pågældende vare er visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, ikke i oprullet stand, kun varmtvalset
- med reliefmønster, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse 4,75 mm og derover, men ikke over 10 mm, og af bredde ikke over 2050 mm, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber, af bredde ikke over 1250 mm, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse 3 mm og derover, men ikke over 4,75 mm, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber, af bredde ikke over 1250 mm og af tykkelse 4 mm og derover, eller
- i andre tilfælde, af tykkelse under 3 mm
(i det følgende benævnt "varmtvalsede plader"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7208 40 10, 7208 40 90, 7208 52 99, 7208 53 90, 7208 54 10 og 7208 54 90.
(118) Varmtvalsede plader fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning.
(119) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede plader, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede plader udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
2.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(120) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede plader, der påstod, at visse typer varmtvalsede plader, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(121) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(122) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
2.2. Øget import
(123) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 2
Ulegerede varmtvalsede plader
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(124) I perioden før krisen i Asien(6) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 400000 tons (387176 tons i 1996, 417598 tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen imidlertid med 22 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 6 %. Den samlede produktion i Fællesskabet og den til salg bestemte produktion steg også i 1998, således at importen steg fra 22,9 % til 25,8 % i forhold til den til salg bestemte produktion, mens den steg fra 19 % til 21,2 % i forhold til den samlede produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(125) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år med omkring 7 %, selv om den stadig var højere i absolutte tal end i 1997. I relative tal (i forhold til den del af produktionen, der var bestemt for salg, og den samlede produktion) vendte importen omtrent tilbage til 1997-niveauet, omend dens priser fortsat var lave.
(126) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 477067 tons til 533107 tons, altså med 56000 tons eller 12 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion med over 14 % fra 2,16 mio. tons til 1,85 mio. tons. Importen steg derfor fra 22,1 % til 28,9 % i forhold til den til salg bestemte produktion, hvilket var en stigning på 30 %. Som følge af faldet i den til salg bestemte produktion og en stigning i den bundne anvendelse faldt den samlede produktion i Fællesskabet fra 2,58 mio. tons til 2,32 mio. tons. Importen steg fra 18,5 % til 23 % af den samlede produktion.
(127) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 572133 tons (en yderligere stigning på omkring 39000 tons eller 7,3 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 3 % til 1,79 mio. tons, således at importen steg med 11 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion i Fællesskabet faldt også i 2001 (med 133000 tons eller 6 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den del af produktionen, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion udgjorde 14 %.
(128) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1998 og forblev trykket i 1999. Faldet i 1998 og det fortsatte pristryk i 1999 synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg med 24 % til 305 EUR/ton i 2000, men faldt med 25 % i 2001. Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med stærkt faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 305 EUR/ton i 2000 til 229 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede plader lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
2.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(129) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 464319 tons og 505087 tons (dvs. 484703 tons +/- 4 %), steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 9 % fra 505087 tons til 552620 tons.
2.2.2. Importens markedsandel
(130) Importens markedsandel steg svagt mellem 1997 og 1998, inden den faldt til 19,3 % i 1999, hvilket udgør et mindre fald i forhold til 1997. I 2000 og 2001 steg importens markedsandel betydeligt til 24 % og derefter til 25,9 % - stigninger på henholdsvis 24 % og 8 %.
2.2.3. Konklusion
(131) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt i 1999. Hvis der ikke tages hensyn til 1998, havde importen en årlig vækstrate mellem 1997 og 1999 på 7 % i absolutte tal (og var negativ i forhold til den samlede produktion og til den til salg beregnede produktion). Mellem 1999 og 2000 havde importen derimod en årlig vækstrate på 12 % i absolutte tal (24 % i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet og 28 % i forhold til den produktion, der var bestemt for salg). Ved hver målemetode havde importen en højere vækstrate mellem 1999 og 2000 end i den tidligere periode, og selv om den havde nået et højdepunkt i 2000, fortsatte den med at vokse hurtigere mellem 2000 og 2001 end i perioden fra 1997 til 1999. Det skal bemærkes, at det høje importniveau i henhold til udnyttelsen af det kontingent, der blev fastsat i den foreløbige fase, synes at blive bekræftet for 2002.
(132) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(133) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
2.3. Uforudset udvikling
2.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(134) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(135) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(136) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(137) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
2.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(138) Mellem 1999 og 2001 indførte USA 19 antidumpingforanstaltninger med høj told (herunder en suspensionsaftale) og 10 udligningstoldforanstaltninger i forbindelse med varmtvalset stål og plader (der er den amerikanske varekategori, der omfatter varmtvalsede plader). Navnlig indførte USA i februar 1999 antidumpingtold på mellem 10,78 % og 67,14 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Japan og antidumping- og udligningstold på mellem 10,21 % og 52,14 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indonesien. I juli 1999 indførte USA antidumpingtold på mellem 41,27 % og 42,12 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 40,6 % og 44,59 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 8,28 % og 44,4 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(139) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 17 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 9 lande for så vidt angår varmtvalsede plader. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 19 antidumpingforanstaltninger og 10 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(140) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 6,61 mio. tons til 3,63 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet af varmtvalsede plader fra 477067 tons til 572133 tons, dvs. med 20 %.
(141) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede plader til sit marked, var at øge import af denne vare til EU-markedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, det dramatiske fald i den amerikanske import af varmtvalsede plader mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af varmtvalsede plader i samme tidsrum. Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for varmtvalsede plader i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(142) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
2.3.3. Fald i importen til USA
(143) Nedenstående tabel viser importen til USA fra 1997 til 2001 af de varer, der af USA kategoriseres som varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader). Varmtvalsede plader tariferes inden for disse amerikanske varekategorier.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(144) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 7,6 mio. tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen imidlertid med over 52 % til 3,6 mio. tons.
(145) Faldet i importen af varmtvalsede plader til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(146) Nedenstående tabel belyser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) fra visse lande.
TABELPOSITION
2.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(147) Den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare er på omkring 2,4 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Voest Alpine Stahl GmbH, Østrig.
(148) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 93 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare og for hovedparten af produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
2.5. Alvorlig skade
2.5.1. Indledning
(149) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(150) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 17 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(151) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(152) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(153) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede plader bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
2.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare
2.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(154) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet, der var på omkring 3,6 mio. tons i hele undersøgelsesperioden.
(155) Kapacitetsudnyttelsen blev støt øget med omkring 7 % mellem 1997 og 1999, inden den igen faldt til 64 % i 2000. I 2001 faldt kapacitetsudnyttelsen derefter til sit laveste niveau i femårsperioden (61 %). Kommissionen bemærker, at faldet i den bundne anvendelse og i eksporten mellem 2000 og 2001 bidrog til dette fald i kapacitetsudnyttelsen. Mens den bundne anvendelse faldt med 64000 tons og eksporten faldt med 9000 tons (i alt 2,7 % af produktionen i 2000), faldt kapacitetsudnyttelsen imidlertid med 5 %. Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen i 2001.
2.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(156) Den samlede produktion i Fællesskabet steg fra 2,19 mio. tons til 2,41 mio. tons mellem 1997 og 1998 og til 2,58 mio. tons i 1999, tilskyndet af en sund vækst i forbruget på EU-markedet (der voksede med omkring 430000 tons, eller 21 %, mellem 1997 og 1999). Derefter faldt den samlede produktion i Fællesskabet med 10 % i 2000 og med yderligere 6 % i 2001 som følge af kombinationen af faldende forbrug og øget import. Dette afspejler importens voksende dominans i 2000 og 2001, hvor importen steg i absolutte tal på et marked under sammentrækning.
2.5.2.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(157) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare steg mellem 1997 og 1998 som reaktion på et øget forbrug, men faldt derefter i 1999, efterhånden som der blev opnået effektivitetsforbedringer. Den faldt med 260 ansatte mellem 1999 og 2000 og derefter med yderligere 290 ansatte i 2001, og dette afspejledes i meldinger om tab af arbejdspladser og lukninger. Den forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftes i nogen grad af lukningen af mindst et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
2.5.2.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(158) Produktiviteten steg mellem 1997 og 1999 som følge af en kombination af øget produktion og forbedret effektivitet, der gjorde det muligt at reducere arbejdsstyrken i 1999. På grund af faldet i produktionen i 2000 faldt produktiviteten imidlertid fra 398 tons pr. ansat til 372 tons pr. ansat i 2000 til trods for et samtidigt fald i beskæftigelsen. Et yderligere fald i produktionen i 2001 forårsagede et yderligere fald i produktiviteten, men producenterne i Fællesskabet var i stand til at forhindre, at produktiviteten faldt under 368 tons pr. ansat som følge af afskedigelserne i 2000 og begyndelsen af 2001.
2.5.2.5. Likviditet
TABELPOSITION
(159) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den lignende vare, og ikke for den lignende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
2.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(160) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den lignende vare, og ikke for den lignende vare selv. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
2.5.3. Analyse af det frie marked
2.5.3.1. Forbrug
TABELPOSITION
(161) Forbruget af varmtvalsede plader i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(162) Mellem 1997 og 1999 steg forbruget i Fællesskabet fra 2,04 mio. tons til 2,47 mio. tons. Det faldt til 2,22 mio. tons i 2000 (et fald på 10 %) og forblev omkring dette niveau i 2001. Faldet i forbruget mellem 1999 og 2000 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
2.5.3.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(163) Opmuntret af et øget forbrug steg salget af den lignende vare i Fællesskabet fra 1,62 tons til 1,78 mio. tons mellem 1997 og 1998 og videre til 1,99 mio. tons i 1999. Derefter faldt salget af den lignende vare i 2000 og 2001 med henholdsvis 15 % og 3 %. Dette fald var hurtigere end faldet i forbruget og afspejler importens stadig stigende dominans på et marked i tilbagegang i 2000 og på et stagnerende marked i 2001.
2.5.3.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(164) EF-producenternes markedsandel faldt fra 79,5 % til 77,7 % mellem 1997 og 1998 som følge af den betydelige stigning i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. Producenterne i Fællesskabet var året efter (1999) tvunget til at sænke priserne for at genvinde markedsandele, hvilket faktisk lykkedes i begrænset omfang. Siden 1999 er EF-producenternes markedsandel imidlertid faldet betydeligt til 76 % i 2000 og 74,1 % i 2001. Samtidig steg importens markedsandel fra 19,3 % i 1999 til 24 % i 2000 og 25,9 % i 2001. Dette demonstrerer importens voksende indtrængning på markedet i denne periode, som fandt sted til trods for, at producenterne i Fællesskabet sænkede deres priser med 8 % mellem 2000 og 2001.
2.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(165) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg til 347 EUR pr. ton mellem 1997 og 1998, men faldt derefter til 286 EUR pr. ton i 1999, idet producenterne i Fællesskabet kæmpede for at genvinde markedsandele. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 8 %) til 334 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 343 EUR/ton til 315 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(166) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 27,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
2.5.3.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(167) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Deres laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor EF-producenterne var tvunget til at sænke deres priser for at genvinde markedsandel fra importen, der var steget. Den højeste rentabilitet blev registreret i 1998.
(168) I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 229 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 334 EUR/ton. Dette fald i prisen på EF-varen førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 8,5 % til - 1,6 %, og denne negative udvikling synes at være fortsat i 2002. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 2,5 % til - 8,5 %.
(169) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 56 %.
2.5.3.6. Lagre
TABELPOSITION
(170) Lagerbeholdningerne voksede betydeligt i 1997 og 1998, da den prognosticerede stigning i efterspørgslen i 1998 i højere grad end forventet blev dækket af den betydelige stigning i importen i dette år. Denne lageropbygning var til dels ansvarlig for faldet i priserne i 1999. Produktionen oversteg igen forbruget i 2000, hvilket førte til en yderligere stigning i lagerbeholdningerne til 232342 tons. Trods en betydelig reduktion af produktionen i Fællesskabet i 2000 fortsatte lagerbeholdningerne imidlertid med at vokse, idet importen øgede sin markedsandel med 24 % i løbet af et enkelt år.
(171) En yderligere reduktion af produktionen i Fællesskabet i 2001 (over 120000 tons mere end faldet i forbruget samme år) førte også til øgede lagerbeholdninger, der nåede op på 289264 tons eller 13 % af forbruget i Fællesskabet i 2001 (sammenlignet med 8 % i 1997). Dette skyldtes den væsentlige stigning i importens markedsandel i 2001.
2.5.4. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(172) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked (dvs. salgspriser, lagre og rentabilitet), er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnede til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader. Der er imidlertid ikke beviser for, at det var mere rentabelt at producere varer til bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(173) Produktionen til bundet anvendelse steg med næsten 120000 tons mellem 1997 og 2000. Dette bidrog til stigningen i den samlede produktion i Fællesskabet mellem 1997 og 1999 (fra 2,19 mio. tons til 2,58 mio. tons) og afspejlede virkningerne i faldet i den del af produktionen, der solgtes på det frie marked i 2000. I 2001 faldt den bundne anvendelse med 64000 tons eller 15 %. Selv om faldet i den til salg bestemte produktion var langt den vigtigste faktor, bidrog dette fald i den bundne anvendelse til et fald i den samlede produktion i Fællesskabet til 2,18 mio. tons i 2001 (et fald på 6 % i forhold til 2000).
2.5.5. Konklusion
(174) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(175) Samlet viser oplysningerne om det frie marked generelt, at der på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(176) Oplysningerne om den bundne anvendelse viser trods en stigning i 2000 en tilsvarende tendens, og disse undersøgelsesresultater blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(177) Kommissionen bemærker især, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (572133 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (1,64 mio. tons), deres rentabilitet faldt hurtigt, og de blev tabsgivende. Dette fandt sted samtidig med et fald i produktionen til salg på det frie marked, i den bundne anvendelse og i forbruget. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for tredje år i træk.
(178) Virkningerne på EF-producenterne af stigningen i importen afspejles i resultatindikatorerne. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt også i 2001 til det laveste niveau i fem år, og det samme gjorde produktiviteten trods betydelige tab af arbejdspladser i både 2000 og 2001. I 2001 nåede beskæftigelsen det laveste niveau i femårsperioden, og den forventes at falde yderligere. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. EF-producenterne lider betydelige tab. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002.
(179) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
2.6. Årsagssammenhæng
(180) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
2.6.1. Virkningerne af den øgede import
(181) Markedet for varmtvalsede plader er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede plader i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen. Stigningen i importen har haft skadelige følger med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
(182) I perioden fra 1999 til 2000 voksede den relevante imports markedsandel fra 19,3 % til 24 %. I samme periode steg importen fra 22,1 % til 28,9 % af den produktion, der var bestemt for salg. I perioden fra 2000 til 2001 voksede importens markedsandel endvidere til 25,9 % og 32 % af den til salg bestemte produktion. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(183) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på fællesskabsmarkedet fra 305 EUR/ton i 2000 til 229 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare faldt fra 363 EUR/ton til 334 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 8 % (45 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i omsætningen i Fællesskabet 66 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsmæssigt stærkere fald i rentabiliteten, der faldt til - 1,6 % i 2001. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(184) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
2.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(185) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget steg fra 2,04 mio. tons i 1997 til 2,47 mio. tons i 1999, før det faldt med omkring 260000 tons til 2,2 mio. tons i 2000, hvor det forblev i 2001.
(186) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 1999 hovedsagelig skyldtes opbygningen af lagre som reaktion på de lave priser i det pågældende år. Tendensbevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget faldt mellem 1999 og 2000, steg det rent faktisk samlet set med 170000 tons eller 8 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til en gennemsnitlig stigningstakt på 1,6 % om året. For så vidt angår den overordnede udvikling i forbruget burde EF-producenternes salg være steget i løbet af femårsperioden, men det var faktisk stagnerende.
(187) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 51000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(188) For så vidt angår de prismæssige virkninger burde en begrænset forbrugsstigning ikke normalt have væsentlige følger for prisen. Det samme gælder et begrænset fald i forbruget af den type, der fandt sted mellem 1999 og 2000. Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(189) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg i 2000 end i 1999. Forbruget i 2001 var en smule over gennemsnittet for 1997 og 1998 (dvs. 2,16 mio. tons). I 1999 steg forbruget med 180000 tons, men faldt så igen til 1999-niveauet i 2001. I 2001 faldt forbruget til 1997/98-niveauet, og EF-producenternes salg faldt med omkring 300000 tons, mens importen vedblev med at stige. Mellem 1999 og 2001, hvor forbruget faldt med 10 %, faldt EF-producenternes salg i Fællesskabet med 18 %.
(190) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget mellem 1999 og 2000 og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
2.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(191) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede plader. Mellem 1997 og 2000 steg denne anvendelse fra 317941 tons til 437013 tons, men faldt derefter til 372850 tons i 2001. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(192) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de yderligere modtagne oplysninger om den bundne anvendelse ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked.
(193) Faldet i den bundne anvendelse i 2001 har haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse, de faste omkostninger pr. enhed og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
2.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(194) Kommissionen undersøgte også, om den alvorlige skade var forvoldt af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(195) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede plader til tredjelande fra 196354 tons til 165070 tons. Eksporten var forholdsvis stabil mellem 1999 og 2001, idet den kun faldt med 15000 tons i toårsperioden. I løbet af femårsperioden faldt eksporten således med omkring 46000 tons, selv om størstedelen af dette fald fandt sted mellem 1997 og 1999. Siden 1999 er eksporten kun faldet med 15000 tons eller 0,7 % af EF-producenternes samlede salg. I den seneste periode mellem 2000 og 2001 har den derfor ikke bidraget mærkbart til nogen skadelig virkning. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(196) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der især konstateredes i den tidligere del af femårsperioden.
2.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(197) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
2.6.6. Virkninger af omstrukturering
(198) Kommissionen undersøgte yderligere, hvorvidt skadelige virkninger af omkostningerne ved den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år, kan have forvoldt den væsentlige skade. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
2.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(199) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer ud over væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(200) For det første faldet i forbruget på omkring 10 % mellem 1999 og 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(201) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der især blev iagttaget mellem 2000 og 2001, har det hovedsagelig haft en negativ indflydelse med hensyn til mængde. Det har derfor ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(202) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i den første del af femårsperioden. I den sidste del af perioden, hvor der blev lidt væsentlig skade, var faldet i eksporten imidlertid ubetydeligt i forhold til EF-producenternes samlede salg. Udviklingen i eksporten havde derfor en ubetydelig virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 sammenlignet med stigningen i importen.
(203) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(204) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, som steg i 2000, mens forbruget faldt, og som fortsatte med at vokse samtidig med, at forbruget stagnerede i 2001.
2.6.8. Konklusion
(205) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
2.7. Yderligere udvikling
(206) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
2.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(207) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalset stål og varmtvalsede plader. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
2.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(208) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(209) I 2001 importerede USA 3,63 mio. tons varmtvalset stål og varmtvalsede plader, hvoraf mindst 255000 tons henhører under definitionen på den pågældende vare.
(210) Den samlede eksport til USA af den pågældende vare i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører varmtvalset stål og varmtvalsede plader), udgjorde over 200000 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår varmtvalset stål og varmtvalsede plader.
(211) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra 1999-niveauet på ca. 12,2 mio. tons til 13,2 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(212) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(213) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af over 200000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(214) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (200000 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(215) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarked for den pågældende vare i 2001 var Fællesskabet (572133 tons). Dette skal ses i forhold til Rusland (258738 tons), USA (255144 tons), Kina (209980 tons) og Tyrkiet (99341 tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
2.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(216) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA, der var på omkring 20000 tons i 2001, vil falde som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(217) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
2.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(218) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 50000 og 100000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(219) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger er faldet, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(220) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
2.7.5. Konklusion
(221) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at den sandsynlige yderligere betydelige stigning i importen i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 2
Ulegerede varmtvalsede (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
3. VARE 3 - ULEGEREDE VARMTVALSEDE SMALLE BÅND
3.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
3.1.1. Den pågældende vare
(222) Den pågældende vare er fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde under 600 mm,
- ikke pletterede, belagte eller overtrukne, kun varmtvalsede, ikke valset på fire flader eller i en lukket valsekaliber og af bredde over 150 mm, og af tykkelse 4 mm og derover, ikke oprullet og uden reliefmønster, eller
- pletteret, men ikke yderligere bearbejdet
(i det følgende benævnt "varmtvalsede smalle bånd"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7211 14 10, 7211 14 90, 7211 19 20, 7211 19 90, 7212 60 11, 7212 60 19 og 7212 60 91.
(223) Varmtvalsede smalle bånd fremstilles almindeligvis på stålværker ved varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den endelige valsning efter den sidste valsning eller efter bejdsning eller gennemløbsglødning.
(224) Varmtvalsede smalle bånd kan være af forskellige kvaliteter og dimensioner. Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af varmtvalsede smalle bånd, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer varmtvalsede smalle bånd udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
3.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(225) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af varmtvalsede smalle bånd, der påstod, at visse typer varmtvalsede smalle bånd, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(226) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(227) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
3.2. Øget import
(228) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion i Fællesskabet. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 3
Ulegerede varmtvalsede smalle bånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(229) I perioden før krisen i Asien lå importen på under 110000 tons (108512 tons i 1996, 85864 tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen med over 50 % mellem 1997 og 1998. Den samlede produktion i Fællesskabet og den til salg bestemte produktion steg marginalt i 1998, således at importen steg fra 3,6 % til 5,4 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, mens den steg fra 3,1 % til 4,7 % i forhold til den samlede produktion.
(230) I det efterfølgende år faldt væksten i importen til omkring 13 %, men importen vedblev med at stige til trods for et fald i priserne til 208 EUR/ton. Også i relative tal (i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion) steg importen, nemlig til 5,5 % af den samlede produktion i Fællesskabet og 6,1 % af den til salg bestemte produktion. Den større stigning i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet afspejler det forhold, at et fald i den bundne anvendelse førte til et samlet produktionsfald i Fællesskabet i 1999, selv om der i dette år var en mindre stigning i den produktionsandel, der var bestemt for salg. Det bemærkes, at efter at importen var steget stærkt i 1998 som følge af krisen i Asien, stabiliseredes den på dette niveau i 1999 trods dette års prisfald, fordi eksportørerne var i stand til at bevare deres udvidede kundegrundlag og øge salget.
(231) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 146345 tons til 176854 tons, altså med næsten 21 %. I samme periode var den del af produktionen, der var bestemt for salg, stort set stabil, således at der i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, var en stigning fra 6,1 % til 7,4 % (eller ca. 21 %). Delvist som følge af en stigning i den bundne anvendelse og eksporten steg den samlede produktion i Fællesskabet fra 2,65 mio. tons til 2,78 mio. tons, således at importen steg fra 6,4 % til 8,4 % af den samlede produktion.
(232) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 214414 tons (en yderligere stigning på omkring 37000 tons eller 21 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med 7 % til 1,92 mio. tons, således at importen steg med over 32 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked (til 9,8 % af den på det frie marked solgte produktion). Den samlede produktion i Fællesskabet faldt også i 2001 (med 232000 tons eller 8 %), hvilket afspejlede et marginalt fald i produktionen til bundet anvendelse, et fald i eksporten og et fald i den produktion, der solgtes på det frie marked. Stigningen i importen i forhold til den samlede produktion i Fællesskabet var på over 31 %.
(233) Prisen på den pågældende vare steg svagt mellem 1997 og 1998, men faldt i 1999 til 208 EUR/ton på grund af en overforsyning som følge af stigningen i importen i 1998, der synes at skyldes krisen i Asien. Priserne steg til 302 EUR/ton i 2000, men faldt med over 20 % i 2001. Kommissionen bemærker, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i den importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 302 EUR/ton i 2000 til 239 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker også, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på et tidspunkt, hvor euroen var forholdsvis svag i forhold til dollaren, og hvor priserne i USA på varmtvalsede smalle bånd lå 30 % til 40 % højere end prisen på denne vare i Fællesskabet.
3.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(234) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at importen steg med mere end 21 % mod slutningen af perioden.
3.2.2. Importens markedsandel
(235) Importens markedsandel steg i hvert år i undersøgelsesperioden, nemlig fra 4,0 % i 1997 til 10,1 % i 2001. Fra 2000 til 2001 steg importens markedsandel med næsten 28 %.
3.2.3. Konklusion
(236) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling.
(237) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(238) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
3.3. Uforudset udvikling
3.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(239) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(240) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(241) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(242) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
3.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(243) Mellem 1999 og 2001 indførte USA 19 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) og 10 udligningstoldforanstaltninger i forbindelse med varmtvalset stål og varmtvalsede plader (der er den amerikanske varekategori, der omfatter varmtvalsede smalle bånd). Navnlig indførte USA i februar 1999 antidumpingtold på mellem 10,78 % og 67,14 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Japan og antidumping- og udligningstold på mellem 10,21 % og 52,14 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indonesien. I juli 1999 indførte USA antidumpingtold på mellem 41,27 % og 42,12 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 40,6 % og 44,59 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold og udligningstold på mellem 8,28 % og 44,4 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(244) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 17 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 9 lande for så vidt angår varmtvalsede plader. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 19 antidumpingforanstaltninger og 10 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(245) Mellem 1999 og 2001 faldt importen til USA fra 6,61 mio. tons til 3,63 mio. tons. I samme periode steg importen til Fællesskabet fra 146345 tons til 214414 tons, dvs. med 20 %.
(246) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til sit marked, var at øge importen af varmtvalsede smalle bånd til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, det dramatiske fald i den amerikanske import af varmtvalset stål og varmtvalsede plader mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets relevante import af varmtvalsede smalle bånd i samme tidsrum. Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for varmtvalsede smalle bånd i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(247) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
3.3.3. Fald i importen til USA
(248) Nedenstående tabel viser importen til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) i perioden 1997 til 2001. Varmtvalsede smalle bånd tariferes inden for disse amerikanske varekategorier.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(249) Importen til USA steg mellem 1997 og 1998 for derefter at falde tilbage til lige under 1997-niveauet i 1999. Mellem 1999 og 2000 steg den til omkring 7,6 tons. Mellem 2000 og 2001 faldt importen imidlertid med over 52 %.
(250) Faldet i importen af varmtvalset stål og varmtvalsede plader til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de i betragtning 21 til 26 omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(251) Nedenstående tabel belyser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten til USA af varmtvalset stål (herunder oprullede plader) og varmtvalsede plader (herunder plader, der er tilskåret efter mål, og pletterede plader) fra visse lande.
TABELPOSITION
3.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(252) Den samlede produktion i Fællesskabet af varmtvalsede smalle bånd er på omkring 3,5 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- Sollac SA, Frankrig
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Voest Alpine Stahl GmbH, Østrig.
(253) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 72 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
3.5. Alvorlig skade
(254) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(255) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 17 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(256) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(257) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for salg. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(258) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om varmtvalsede smalle bånd bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for salg. Fordi den til salg bestemte EF-vare konkurrerer med den pågældende importerede vare, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
3.5.1. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
3.5.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(259) Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var nogen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden.
(260) Kapacitetsudnyttelsen var rimeligt stabil i 1997 og 1998 (henholdsvis 72 % og 73 %), men faldt i 1999 som følge af faldet i produktionen. Kapacitetsudnyttelsen steg til det tidligere niveau i 2000 som resultat af en tilbagevenden til det tidligere produktionsniveau, men faldt til det laveste niveau i femårsperioden i 2001 (67 %). Kommissionen bemærker, at faldet i eksporten og i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 bidrog til dette fald i kapacitetsudnyttelsen. Mens den bundne anvendelse faldt med 9000 tons og eksporten faldt med 41000 tons (i alt omkring 1,3 % af produktionen i 2000), faldt kapacitetsudnyttelsen imidlertid med over 8 %.
3.5.1.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
TABELPOSITION
(261) Den samlede produktion i Fællesskabet var stabil i 1997 og 1998, men faldt i 1999 som følge af en kombination af en stigning i importen og faldende lagerbeholdninger, eksport og bunden anvendelse. I 2000 steg produktionen som følge af øget eksport, bunden anvendelse og genopbygning af lagre til lige over det tidligere niveau, selv om importen var stigende. Den faldt imidlertid i 2001, hvor importen erobrede en større markedsandel i Fællesskabet i absolutte tal trods et fald i forbruget på 5 %.
(262) Salget af produktionen på det frie marked var mere eller mindre stabilt mellem 1997 og 2000, omend det fulgte en svagt stigende tendens i de første to år, før det faldt en smule i det tredje år. Mellem 2000 og 2001 faldt den til salg bestemte produktion derefter med 148000 tons eller 7 % som følge af kombinationen af faldende eksport og faldende salg i Fællesskabet. Dette viser importens stigende dominans på et marked i tilbagegang i 2001. Fællesskabets eksport af varmtvalsede smalle bånd tegnede sig i undersøgelsesperioden for omkring en ottendedel af den del af produktionen, der solgtes på det frie marked. Fællesskabets eksport faldt fra et højdepunkt på 330618 tons i 1997 til 273737 tons i 2001. Faldet i produktionen til eksport er undersøgt yderligere under "andre faktorer" med henblik på at afgøre, hvilken effekt det havde på EF-producenternes situation.
3.5.1.3. Beskæftigelse
TABELPOSITION
(263) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare nåede et højdepunkt i 1998, hvor produktionen var størst. En kombination af effektivitetsforbedringen i 1999 og 2000 og mindsket produktion i 2001 førte til fald i beskæftigelsen i hvert af disse år. Beskæftigelsen faldt med 500 ansatte (eller 6 %) mellem 2000 og 2001, og dette afspejledes i meldinger om tab af arbejdspladser og lukninger. Den forventes at falde yderligere i 2002, og dette bekræftes i nogen grad af lukningen af mindst et anlæg i Det Forenede Kongerige i andet kvartal 2002.
3.5.1.4. Produktivitet
TABELPOSITION
(264) Produktiviteten var stabil fra 1997 til 1999 med ca. 303 til 309 EUR/ton. Den steg til 335 EUR/ton i 2000, idet EF-producenterne reducerede antallet af ansatte som reaktion på effektivitetsforbedringer. Den faldt imidlertid i 2001, hvor faldet i produktionen førte til lavere effektivitet trods en reduktion i tallet af ansatte. Hvis produktionen ikke falder yderligere, forventes produktiviteten at stabiliseres i 2002, efterhånden som virkningerne af nedskæringen i antallet af arbejdspladser i slutningen af 2001 bliver fuldt ud mærkbare.
3.5.1.5. Likviditet
TABELPOSITION
(265) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
3.5.1.6. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(266) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
3.5.1.7. Andre indikatorer
(267) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
3.5.2. Analyse af det frie marked
3.5.2.1. Forbrug
TABELPOSITION
(268) Forbruget af varmtvalsede smalle bånd i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat og i de eksporterende producenters besvarelser af spørgeskemaerne.
(269) Mellem 1997 og 1999 steg forbruget i Fællesskabet fra 2,14 mio. tons til 2,23 mio. tons. Det var stabilt i 2000, men faldt til 2,13 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
3.5.2.2. Salgsmængde
TABELPOSITION
(270) Opmuntret af en vis stigning i forbruget steg salget af den lignende vare i Fællesskabet gradvist fra 2,05 mio. tons til 2,07 mio. tons mellem 1997 og 1998 og videre til 2,09 mio. tons i 1999. Derefter faldt salget af den lignende vare i 2000 (til 2,06 mio. tons) og kraftigere i 2001 (til 1,92 mio. tons). Faldet i salget i Fællesskabet af den lignende vare var i 2001 på 7 %, noget højere end faldet i forbruget på 5 %. Dette afspejler importens stigende dominans på et marked, hvor forbruget var faldet i 2001.
3.5.2.3. Markedsandel
TABELPOSITION
(271) EF-producenternes markedsandel faldt fra 96,0 % til 94,1 % mellem 1997 og 1998 som følge af stigningen i importen fra Sydøstasien i 1998, der var et resultat af krisen i Asien. Til trods for prisfald i det følgende år (1999) vedblev de med at tabe markedsandel, omend langsommere. Mellem 1999 og 2000 faldt EF-producenternes markedsandel igen, og det samme var tilfældet mellem 2000 og 2001. EF-producenternes markedsandel faldt til 89,9 %, hvilket var 6,1 procentpoint lavere end ved begyndelsen af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at tabet af markedsandel mellem 2000 og 2001 fortsatte med øget hastighed, selv om EF-producenterne sænkede priserne i denne periode.
3.5.2.4. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(272) Gennemsnitsprisen på den lignende vare steg til 347 EUR pr. ton mellem 1997 og 1998, men faldt derefter til 298 EUR pr. ton i 1999, idet producenterne i Fællesskabet kæmpede for at genvinde markedsandele. Priserne steg i 2000, men faldt igen (med 4,5 %) til 343 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 349 EUR/ton til 332 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(273) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 26,7 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
3.5.2.5. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(274) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet svingede betydeligt i den betragtede femårsperiode. Deres laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor EF-producenterne sænkede deres priser i et forsøg på at genvinde markedsandel fra importen. Den højeste rentabilitet blev registreret i 1998. I 2001, hvor importen nåede sit højeste niveau i femårsperioden, faldt gennemsnitsprisen på importen til 239 EUR/ton, og gennemsnitsprisen på EF-varen faldt til 343 EUR/ton. Dette fald i prisen på EF-varen førte sammen med faldet i salgsmængden til, at EF-producenternes rentabilitet faldt fra 5,5 % til - 1,7 %, og denne negative udvikling synes at være fortsat i 2002. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for tiden mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 1,6 % til - 8,5 %.
(275) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 53,5 %.
3.5.2.6. Lagre
TABELPOSITION
(276) Lagerbeholdningerne var stabile i 1997 og 1998, men faldt i 1999, fordi EF-producenterne nedbragte produktionen som reaktion på prisfaldet i begyndelsen og midten af året. I 2000 blev lagrene genopbygget til 142535 tons, og de lå stabilt på omkring dette niveau i 2001.
3.5.3. Analyse af bundet anvendelse
TABELPOSITION
(277) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede smalle bånd, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(278) Produktionen til bundet anvendelse tegnede sig for omkring 13 % af den samlede produktion i Fællesskabet mellem 1997 og 2000. Som følge af faldet i den samlede produktion steg dette imidlertid til omkring 14 % af den samlede produktion i Fællesskabet i 2001. I absolutte tal var produktionen til bundet anvendelse mere eller mindre stabil i femårsperioden (dog med en svag stigning) og udgjorde mellem 344566 tons og 377552 tons.
3.5.4. Konklusion
(279) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten forblev stabil, og der var en svag stigning i produktiviteten, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelse, produktion og beskæftigelse, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(280) Samlet viser oplysningerne om det frie marked, at der på baggrund af et stagnerende forbrug og en forøgelse af lagrene var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(281) Oplysningerne om den bundne anvendelse har vist en stabil tendens. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare.
(282) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (214414 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (1,92 mio. tons), og deres rentabilitet faldt hurtigt. Dette skete på baggrund af et samtidigt fald i produktionen og forbruget. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for fjerde år i træk.
(283) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i resultatindikatorerne. Fællesskabsproducenternes rentabilitet er faldet fra 5,5 % i 2000 til et tab på 8,5 % i første kvartal 2002. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt også stærkt i 2001 til det laveste niveau i fem år, og det samme gjorde produktiviteten trods betydelige tab af arbejdspladser i både 2000 og 2001. I 2001 nåede beskæftigelsen sit laveste niveau i femårsperioden. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(284) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
3.6. Årsagssammenhæng
(285) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
3.6.1. Virkningerne af den øgede import
(286) Markedet for varmtvalsede smalle bånd er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da varmtvalsede smalle bånd i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen. I perioden fra 1999 til 2001 voksede den relevante imports markedsandel fra 6,5 % til 10,1 %. Samtidig faldt markedsandelen for EF-varen fra 93,5 % i 1999 til 89,9 % i 2001. I samme periode steg importen fra 6,1 % til 9,8 % af den produktion, der var bestemt for salg (5,5 % til 8,4 % af den samlede produktion i Fællesskabet). Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(287) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på fællesskabsmarkedet fra 302 EUR/ton i 2000 til 239 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare faldt fra 359 EUR/ton til 343 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EU-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på ca. 4,5 % (33 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i omsætningen i Fællesskabet 89 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,6 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(288) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
3.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(289) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget steg fra 2,14 mio. tons i 1997 til 2,23 mio. tons i 1999 og derefter til 2,24 mio. tons i 2000, før det igen faldt omkring 110000 tons til 2,13 mio. tons i 2001.
(290) Selv om forbruget faldt mellem 2000 og 2001, var det samlet set stabilt over hele femårsperioden.
(291) Ved undersøgelsen af faldet mellem 2000 og 2001 må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på faldet i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 150000 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(292) For så vidt angår virkningerne på priserne fører et stabilt forbrug normalt ikke til faldende priser, og selv ikke faldet på 4 % i 2001 burde ikke normalt have væsentlige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt tilpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(293) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(294) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg i 2001 end i 2000. EF-producenternes salg faldt med 150000 tons fra 2000 til 2001. Samtidig steg importen med 40000 tons i forhold til 2000. I betragtning af den femårige forbrugsudvikling burde EF-producenternes salg have været uforandret.
(295) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
3.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(296) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af varmtvalsede smalle bånd. Mellem 1997 og 2000 steg denne anvendelse fra 344566 tons til 377552 tons, men faldt derefter til 368239 tons i 2001. Kommissionen bemærkede, at dette fald svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(297) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår visse andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de yderligere modtagne oplysninger om den bundne anvendelse ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for varmtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked.
(298) Faldet i den bundne anvendelse har forvoldt mindre skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Virkningerne var imidlertid begrænsede, og det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
3.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(299) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(300) Mellem 1997 og 2001 faldt EF-producenternes eksport af varmtvalsede smalle bånd til tredjelande fra 330618 tons til 273737 tons. Der var et støt fald mellem 1997 og 1999, en stigning i 2000 og derefter igen et fald. I løbet af femårsperioden faldt eksporten med omkring 57000 tons. Der var derfor visse skadelige følger af en nedgang i eksporten i løbet af den femårige periode.
(301) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
3.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(302) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
3.6.6. Virkninger af omstrukturering
(303) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
3.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(304) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende bundet anvendelse, faldende eksport og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(305) For det første faldt forbruget mellem 2000 og 2001, selv om femårstendensen var stabil. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(306) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse, der blev iagttaget mellem 2000 og 2001, havde dette en mindre indvirkning med hensyn til mængde. Det har imidlertid ingen væsentlig forbindelse med det fald i priser og indtægter, som EF-producenterne har lidt på det frie marked.
(307) Kommissionen undersøgte også faldet i EF-producenternes eksport i løbet af femårsperioden. Der var et fald i løbet af femårsperioden. Dette fald skal imidlertid ses på baggrund af EF-producenternes samlede salg. I denne forbindelse udgjorde faldet 1 %. Udviklingen i eksporten havde derfor betydelig mindre virkning for EF-producenterne i perioden 2000/01 end stigningen i importen.
(308) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(309) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, som fortsatte med at stige under faldet i forbruget i 2001.
3.6.8. Konklusion
(310) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
3.7. Yderligere udvikling
(311) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
3.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(312) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder varmtvalset stål og varmtvalsede plader. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
3.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(313) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA. Da den import til USA, der ikke er fritaget fra foranstaltningerne, ikke er betydelig, konkluderes det, at enhver resulterende omledning af handelen til Fællesskabet sandsynligvis vil være ret beskeden.
3.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(314) Faldet i Fællesskabets eksport til USA som følge af de amerikanske foranstaltninger forventes også at blive begrænset. Det er dog sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi alle producenter på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
3.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(315) Kommissionen undersøgte ikke desto mindre situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet fra 1999-niveauet på ca. 12,2 mio. tons til 13,2 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(316) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(317) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen fortsætte på det nuværende eller et højere niveau med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret, særlig i betragtning af markedsindskrænkningen. I betragtning af EF-producenternes yderst udsatte position, vil selv en videreførelse af importen på det nuværende niveau have væsentlige følger og føre til en yderligere nedgang i EF-producenternes salg og til yderligere negative konsekvenser for de andre indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(318) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i bidrage til forværringen af EF-producenternes situation. Det anslås, at Fællesskabets eksport siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger allerede er faldet, og denne situation forventes at vare ved eller endda at forværres i de kommende måneder.
(319) Den forventede udvikling for importen og Fællesskabets eksport vil forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Det vil føre til et yderligere fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
3.7.5. Konklusion
(320) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at selv en videreførelse af importen på det nuværende niveau vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 3
Ulegerede varmtvalsede smalle bånd
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4. VARE 4 - LEGEREDE VARMTVALSEDE FLADE PRODUKTER
4.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
4.1.1. Den pågældende vare
(321) Den pågældende vare er visse legerede varmtvalsede flade produkter (i det følgende benævnt "legerede produkter"). Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7225 19 10, 7225 30 00, 7225 40 80, 7226 19 10, 7226 91 10, 7226 91 90 og 7226 99 20.
(322) Legerede produkter fremstilles på samme måde som varmtvalsede bredbånd og plader, men med et legeringselement føjet til grundstålet. De kan være oprullet og benyttes som udgangsmateriale ved fremstilling af en bred vifte af andre stålprodukter.
(323) Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(324) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af legerede produkter, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer legerede produkter udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
4.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(325) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af legerede produkter, der påstod, at visse typer legerede produkter, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(326) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(327) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
4.2. Øget import
(328) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til bundet anvendelse) og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 4
Ulegerede varmtvalsede flade produkter
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(329) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 25719 tons til 158233 tons, dvs. med 515 %. I samme periode steg den til salg bestemte produktionen med 21 %, således at stigningen i forhold til produktionen til det frie marked var på over 400 %. Den samlede produktion steg også med 21 %, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på omkring 400 %.
(330) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 468773 tons (en yderligere stigning på omkring 200 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med 11 %, således at importen steg med over 232 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 12 %), således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på 236 %.
(331) Prisen på den pågældende vare er (på grund af små mængder) først helt pålidelig fra og med 1999. Priserne faldt betydeligt fra 1999 til 2001 (med 24 %).
4.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(332) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De bekræfter, at selv om importen steg fra 1997/98 til 1998/99, lå de vigtigste stigninger fra 1998/99 til 2000/01.
4.2.2. Importens markedsandel
(333) Importens markedsandel steg stærkt i perioden fra 1997 til 2001, selv om de vigtigste stigninger forekom fra 1999 til 2001, hvor importens markedsandel steg fra 1,2 % til 17,2 %.
4.2.3. Konklusion
(334) Stigningen i importen mellem 1999 og 2001 på over 1700 % i absolutte tal og på over 1500 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked, og til den samlede produktion er pludselig, kraftig og betydelig. De nylige stigninger i importen kan ikke tilskrives de normale høj- og lavpunkter i importniveauerne, jf. de toårige glidende gennemsnit i løbet af den undersøgte femårsperiode.
(335) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
4.3. Uforudset udvikling
4.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - Generelt
(336) Som reaktion på krisen i Asien(7) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(337) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser (for et eller flere lande) om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(338) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(339) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
4.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(340) For så vidt angår varmtvalsede flade produkter (der omfatter den pågældende vare) indførte USA 14 antidumpingforanstaltninger (herunder en suspensionsaftale) med høj told og 6 udligningsforanstaltninger mellem 1999 og 2001. Navnlig indførte USA i juli 1999 antidumpingtold på mellem 41,27 % og 43,40 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien. I september 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 40,6 % og 44,59 % og udligningstold på 41,69 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Argentina. I november 2000 indførte USA antidumpingtold på mellem 64,20 % og 90,83 % på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. I november 2000 indførte USA også antidumpingtold på mellem 36,53 % og 44,40 % og udligningstold på mellem 8,28 % og 31,89 % (til dels anvendt kumulativt) på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
(341) Den 15. marts 2002 opretholdt USA antidumpingforanstaltninger over for eksportører i 14 lande og udligningsforanstaltninger over for eksportører i 6 lande for så vidt angår varmtvalsede flade produkter. Følgende lande var berørt af disse foranstaltninger: Argentina, Brasilien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Kasakhstan, Nederlandene, Rumænien, Rusland, Sydafrika, Taiwan, Thailand og Ukraine. Efter indførelsen af antidumping- eller udligningsforanstaltninger er den amerikanske import af den pågældende vare fra det relevante land i alle tilfælde faldet. Desuden fandt det drastiske fald i den amerikanske import i 2001 sted i et år, hvor der ikke blot var 14 antidumpingforanstaltninger og 6 udligningsforanstaltninger i kraft over for den pågældende vare, men hvor USA også ved årets begyndelse indledte en stålundersøgelse i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act af 1974, og hvor USA midt på året gav meddelelse om en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act af 1974.
(342) Mellem 1999 og 2001 faldt importen af varmtvalsede flade produkter til USA fra 5,40 mio. tons til 2,56 mio. tons. I samme periode steg importen af de samme varer til Fællesskabet fra 2,87 mio. tons til 4,20 mio. tons, dvs. med mere end 46 %.
(343) Kommissionen har også fastslået, at en af virkningerne af, at USA reducerede importen af varmtvalsede flade produkter til sit marked, var at øge importen til fællesskabsmarkedet. På grundlag af de foreliggende oplysninger har Kommissionen fastslået, at der er en tidsmæssig sammenhæng mellem USA's øgede og udstrakte anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen i de senere år, den dramatiske nedbringning af den amerikanske import af varmtvalsede flade produkter mellem 2000 og 2001 og stigningen i Fællesskabets import af denne vare i samme tidsrum. Fællesskabet var et af de vigtigste eksportmarked for varmtvalsede flade produkter i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt kraftigt, voksede importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
(344) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
4.3.3. Fald i importen til USA
(345) Nedenstående tabel viser importen til USA af varer henhørende under kode 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 og 7226 99 (der omfatter den pågældende og lignende vare) i det harmoniserede system i perioden 1999 til 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(346) Importen til USA faldt mellem 1999 og 2001. Især faldt importen kraftigt i 2001, nemlig med ca. 15 % (omkring 84000 tons).
(347) Faldet i denne import til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for antidumping- og/eller udligningstold, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(348) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af de ovennævnte varer fra bestemte lande.
TABELPOSITION
4.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(349) Den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare er på omkring 3,1 mio. tons pr. år. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- SSAB Tunnplat, Sverige
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland
- Lucchini SpA, Italien.
(350) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 75 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
4.5. Alvorlig skade
(351) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, enhedsprisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(352) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 22 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(353) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(354) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(355) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger om den pågældende vare, bestemt såvel til bundet anvendelse som for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
4.5.1. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
4.5.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(356) Den anslåede teoretiske produktionskapacitet lå stabilt på omkring 4,5 mio. tons i den analyserede periode. Kapacitetsudnyttelsen faldt mellem 1997 og 1999 (fra 74,5 % til 65 %), men steg i 2000 (til 78,6 %) og faldt med 12 % i 2001 (til 69,1 %).
TABELPOSITION
4.5.1.2. Samlet produktion
(357) Den samlede produktion af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 3,35 mio. tons til 2,9 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2000 steg produktionen til 3,5 mio. tons, inden den i 2001 faldt med 12 % til 3,1 mio. tons, det laveste niveau i femårsperioden.
TABELPOSITION
4.5.1.3. Beskæftigelse
(358) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare er faldet løbende i den betragtede periode. Den faldt fra omkring 3170 ansatte i 1997 til 2705 ansatte i 2001, et fald på 15 %.
TABELPOSITION
4.5.1.4. Produktivitet
(359) Produktiviteten svingede i perioden fra 1997 til 2001 fra 1057 tons pr. ansat i 1997 til 1150 tons pr. ansat i 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.5. Likviditet
(360) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.6. Afkast af den investerede kapital
(361) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
4.5.1.7. Andre indikatorer
(362) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
4.5.2. Analyse af det frie marked
4.5.2.1. Forbrug
(363) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes (såvel samarbejdsvillige som andre producenter) samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst i Eurostats importstatistikker.
(364) Som det fremgår af nedenstående tabel faldt forbruget i Fællesskabet med omkring 11 % mellem 1997 og 1999, nemlig fra 2,43 mio. tons til 2,17 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med over 26 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (2,75 mio. tons), inden det igen faldt til 2,72 mio. tons i 2001.
TABELPOSITION
4.5.2.2. Salgsmængde
(365) Det samlede salg af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 2,4 mio. tons til 2,1 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2000 steg salget med 21 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (2,6 mio. tons), inden det igen faldt til 2,3 mio. tons i 2001.
(366) Eksporten af den pågældende vare faldt fra 0,37 mio. tons til 0,19 mio. tons mellem 1997 og 1999. Mellem 1999 og 2001 voksede dette salg imidlertid med 19 %, men det nåede ikke eksportniveauet for hverken 1997 eller 1998.
TABELPOSITION
4.5.2.3. Markedsandel
(367) EF-producenternes markedsandel faldt løbende i perioden fra 99,9 % i 1997 til 82,8 % i 2001.
TABELPOSITION
4.5.2.4. Prisen på den lignende vare og underbud
(368) EF-producenternes gennemsnitlige enhedspris svingede mellem 341 EUR/ton og 302 EUR/ton i den undersøgte periode. Priserne er samlet set steget i løbet af den analyserede periode, men som nedenfor anført har rentabiliteten været svingende og nåede et lavpunkt i 2001. Dette forklares ved prisunderbuddet fra importerede legerede produkter, der er beskrevet herunder. Dette pristryk har betydet, at der ikke blev gennemført prisstigninger på en vare, hvor forbedringer af varens kvalitet og af kundeorienteringen har øget omkostningerne. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 340 EUR/ton til 315 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(369) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 25,9 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4.5.2.5. Rentabilitet
(370) Som ovenfor nævnt svingede EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet blev noteret i 2001, og den højeste rentabilitet blev opnået i 1998, hvor en kombination af tilstrækkelige priser og ingen væsentlig import muliggjorde en fortjeneste på 9,0 %. De kvartalsvise oplysninger viser, at den nedadgående udvikling fra 2000 til 2001 fortsatte i 2002 med tab på 5 % i første kvartal (denne udvikling fandt sted sideløbende med en dramatisk stigning i importen til lave priser). Denne negative situation opstod samtidig med, at der var et fald i gennemsnitspriserne og pristryk. Producenterne i Fællesskabet forsøgte klart at øge salgspriserne i 2001 for at forbedre deres rentabilitet, men det stod i fjerde kvartal klart, at denne politik havde været forfejlet, og priserne blev igen sænket. Det skal erkendes, at produktiviteten som ovenfor nævnt samlet set steg i løbet af femårsperioden.
(371) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 44,2 %.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
4.5.2.6. Lagre
(372) Lagerbeholdningerne steg i den betragtede periode; især steg de med over 22 % i 2001.
TABELPOSITION
4.5.3. Analyse af bundet anvendelse
(373) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er analyseret i globale tal, hvorved den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for den pågældende vare, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(374) Den bundne anvendelse steg fra 540000 tons i 1997 til 699000 tons i 2000 og faldt derefter til 593000 tons i 2001. I relative tal lå produktionen til bundet anvendelse på omkring 18 % af produktionen i hele perioden, hvilket ansås for betydeligt. Da den bundne anvendelse var større i 2001 end i 1999 og stabil i forhold til den samlede produktion, blev det imidlertid konkluderet, at denne faktor ikke bidrog væsentligt til skadesanalysen.
TABELPOSITION
4.5.4. Konklusion
(375) Oplysningerne viser, at mens produktionskapaciteten og produktiviteten forblev stabil, er udviklingen samlet set negativ for kapacitetsudnyttelsen, produktionen og beskæftigelsen, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(376) Samlet set viser oplysningerne om det frie marked en vækst i lagerbeholdningerne samt en negativ udvikling for salget, markedsandelen og rentabiliteten.
(377) Oplysningerne for den bundne anvendelse viser en tilsvarende negativ udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare, hvor den bundne anvendelse er en væsentlig del.
(378) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen steg meget stærkt i 2001, faldt EF-producenternes salg i Fællesskabet med 13 %, og rentabiliteten faldt hurtigt.
(379) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen og i salget i Fællesskabet var at reducere EF-producenternes rentabilitet og væsentligt nedbringe fortjenesten i 2001. Disse tendenser bekræftes af forværringen af priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002, hvor EF-producenterne navnlig begyndte at pådrage sig betydelige tab.
(380) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
4.6. Årsagssammenhæng
(381) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
4.6.1. Virkningerne af den øgede import
(382) Markedet for den pågældende vare er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da den pågældende vare i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(383) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 0,1 % til 17,2 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 99,9 % til 82,8 %. I samme periode steg importen fra 0,1 % til 18,9 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(384) Mellem 2000 og 2001 faldt den gennemsnitlige enhedspris på den importerede vare på EF-markedet fra 304 EUR/ton til 240 EUR/ton. Dette førte til et pristryk på EF-producenterne, hvis salg blev mindre, hvilket igen gav anledning til et uforholdsmæssigt større fald i fortjenesten, og i 2001 blev EF-producenternes situation tabsgivende; denne udvikling er blevet forværret i første kvartal 2002 (hvor der var et tab på 5,0 %). Denne negative situation skal ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(385) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
4.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(386) Mellem 1999 og 2001 steg forbruget med 25 %. Kommissionen har fastslået, at den alvorlige skade ikke er forårsaget af ændringerne i størrelsen af forbruget i Fællesskabet.
4.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(387) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af den pågældende vare. Det skal imidlertid nævnes, at den bundne anvendelse tegnede sig for mindre end 20 % af den samlede produktion af den pågældende vare. Den bundne anvendelse steg svagt i løbet af perioden fra 1997 til 2001. Der var imidlertid en stor stigning i 2000 og et fald i 2001.
(388) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for den pågældende vare, men der er ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere til bundet anvendelse end til det frie marked.
(389) Kommissionen konkluderer derfor, at den bundne anvendelse ikke havde skadelige virkninger mellem 1997 og 2000. Faldet i den bundne anvendelse i 2001 havde dog begrænsede skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
4.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(390) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport fra 370000 tons til 189000 tons. Mellem 1999 og 2001 steg eksporten med 19 %. I løbet af femårsperioden faldt eksporten imidlertid med omkring 145000 tons. Selv om et fald i eksporten kan have haft skadelige virkninger mellem 1997 og 1999, har det derfor ikke bidraget til nogen skade i den senere periode mellem 2000 og 2001. Da skaden som følge af et fald i eksporten fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(391) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i det mindste i den tidligere del af femårsperioden.
TABELPOSITION
4.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(392) Kommissionen har yderligere undersøgt, om en overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå i hele den undersøgte femårsperiode på et forholdsvist højt niveau. Der var ikke desto mindre et fald i kapacitetsudnyttelsen mellem 2000 og 2001, som kan have bidraget til den forvoldte skade med hensyn til rentabiliteten ved at have hævet enhedsomkostningerne. Da den alvorlige skade i forbindelse med den pågældende vare også involverede et fald i salget, priserne og markedsandelen, konkluderedes det, at en overskudskapacitet ikke kunne have været en væsentlig årsag til alvorlig skade.
4.6.6. Virkninger af omstrukturering
(393) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
4.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(394) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og en forværret finansielle situation. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldet i den bundne anvendelse, faldende eksport, virkningerne af omstruktureringen og faldet i kapacitetsudnyttelsen.
(395) For det første faldt kapacitetsudnyttelsen i 2001, hvilket dog skyldtes et midlertidigt produktionsfald, og udnyttelsesgraden faldt ikke til et niveau, der kan anses for lavt. Kommissionen finder, at faldet i kapacitetsudnyttelsen derfor ikke havde en væsentlig skadelig virkning hverken på mængden eller på priserne.
(396) Som ovenfor nævnt konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de konstaterede skadelige virkninger, men disse virkninger forekom i perioden fra 1997 til 1999 og anses derfor for at være mindre væsentlige, end hvis de var opstået i den sidste del af femårsperioden.
(397) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 havde dette negative virkninger, selv om de negative følger for rentabiliteten beregnedes på grundlag af salget på det frie marked, og faldet i den bundne anvendelse påvirkede ikke denne faktor. Desuden var den bundne anvendelses størrelse ikke et væsentligt spørgsmål i forbindelse med denne vare, og virkningerne af et fald på omkring 20 % i den bundne anvendelse kan ikke siges af have været en vigtig årsag til den forvoldte alvorlige skade.
(398) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(399) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen.
4.6.8. Konklusion
(400) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
4.7. Yderligere udvikling
(401) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
4.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(402) USA indførte den 5. marts 2002 beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder legerede produkter. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne er angiveligt generelle, men i realiteten finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
4.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(403) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(404) I 2001 importerede USA omkring 480000 tons varer henhørende under kode 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 og 7226 99 i den harmoniserede nomenklatur (som omfatter den pågældende vare). De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (40 % - 192000 tons), Canada (27 % - 127000 tons), Japan (20 % - 94000 tons) og Brasilien (6 % - 30000 tons). Rumænien, Sydkorea og Ukraine leverede også mere end 1 % af denne vare til det amerikanske marked i 2001.
(405) Den samlede eksport til USA af de ovennævnte varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører den pågældende vare), udgjorde omkring 125000 tons.
(406) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. De øgede deres kapacitet fra 3,14 mio. tons i 1997 til 3,81 mio. tons i 2000. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(407) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(408) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 125000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(409) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (30000 til 60000 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(410) Det er også relevant, at et af de vigtigste eksportmarkeder for legerede produkter i 2001 var Fællesskabet (0,47 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Kina (0,68 mio. tons), USA (0,48 mio. tons), Mexico (0,18 mio. tons), Thailand (0,17 mio. tons) og Rusland (0,17 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
4.7.3. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(411) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af den pågældende vare til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA (på 195000 tons i 2001) vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(412) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi producenterne på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
4.7.4. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(413) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 30000 og 60000 tons (svarende til en stigning på omkring 10 %) vil sandsynligvis føre til et yderligere salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil have negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(414) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger har et betydeligt fald i Fællesskabets eksport været uundgåeligt, og denne situation kan forventes at vare ved eller endda forværres i de kommende måneder.
(415) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Det vil føre til et yderligere fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger og øgede tab. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
4.7.5. Konklusion
(416) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige foranstaltninger vil yderligere stigninger i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 4
Legerede varmtvalsede flade produkter (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5. VARE 5 - KOLDTVALSEDE PLADER
5.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
5.1.1. Den pågældende vare
(417) Den pågældende vare er visse koldtvalsede plader (i det følgende benævnt "koldtvalsede plader"). Det pågældende vare tariferes i øjeblikket under følgende KN-koder:
7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7209 90 10, 7209 90 90, 7225 20 90, 7225 50 00, 7211 23 10, 7211 23 99, 7211 29 20, 7211 29 50, 7211 29 90, 7211 90 11, 7211 90 13, 7211 90 90, 7212 60 93, 7212 60 99, 7226 92 10 og 7226 92 90
(418) Koldtvalsede plader fremstilles ved udrulning og koldtvalsning af varmtvalsede bredbånd. De anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af en lang række andre stålprodukter, såsom plader overtrukket med metal, plader overtrukket med organisk materiale og tinvalseprodukter.
(419) Hver af de ovenfor anførte KN-koder svarer til en specifik produkttype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnte intervaller.
(420) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type af koldtvalsede plader, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer koldtvalsede plader udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
5.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(421) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af koldtvalsede plader, der påstod, at visse typer koldtvalsede plader, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(422) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(423) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
5.2. Øget import
(424) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til bundet anvendelse) og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 5
Koldtvalsede plader
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(425) I perioden før krisen i Asien(8) lå importen mere eller mindre konstant på ca. 1,2 mio. tons (1,1 mio. tons i 1996; 1,2 mio. tons i 1997). Som følge af krisen i Asien steg importen med ca. 50 % mellem 1997 og 1998, mens gennemsnitsprisen faldt med næsten 13 %. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 3 % til omkring 4 %, mens den steg fra 7,3 % til 11,9 % i forhold til den samlede solgte produktion. Kommissionen finder imidlertid, at importniveauet i 1998 ikke var repræsentativt på grund af de asiatiske producenters yderst lave priser og den deraf følgende tilstrømning af importerede varer.
(426) Efterhånden som virkningerne af krisen i Asien begyndte at aftage, faldt importen i det følgende år til et mere normalt niveau, selv om den stadig var noget højere end i 1997, men de gennemsnitlige priser forblev lave. I 1999 faldt importen også i forhold til den til salg bestemte produktion og til den samlede produktion. Ved en sammenligning mellem 1997 og 1999 kan der ikke desto mindre iagttages en stigning i importen både i absolutte tal og i forhold til den til salg bestemte produktion og den samlede produktion.
(427) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 1,31 mio. tons til 2,44 mio. tons, altså med 1,1 mio. tons eller 86 %. I samme periode faldt den til salg bestemte produktion svagt (fra 15,1 mio. tons til 14,2 mio. tons), således at faldet i forhold til produktionen til det frie marked udgjorde 4,3 %. Den samlede produktion steg med næsten 6,5 % i 2000, hvilket afspejlede en stigning i produktionen til bundet brug, således at stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var mindre.
(428) Mellem 2000 og 2001 steg importen til 2,4 mio. tons (en yderligere stigning på omkring 0,01 mio. tons eller 0,5 %). I 2001 faldt den til salg bestemte produktion med yderligere 13 % fra 14,2 mio. tons til 12,3 mio. tons, således at importen steg med over 15 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked. Den samlede produktion faldt også i 2001 (med 5,69 mio. tons eller 11,3 %), hvilket afspejlede et fald i produktionen til bundet brug og i den produktion, der blev solgt på det frie marked, således af stigningen i importen i forhold til den samlede produktion var på 12,5 %.
(429) Prisen på den pågældende vare faldt mellem 1997 og 1999. Priserne steg i 2000 (til 346 EUR/ton), men faldt igen i 2001 (med 10 %). Det skal bemærkes, at selv om priserne steg i 2000, fortsatte væksten i importen (såvel absolut som i forhold til produktionen) i 2001 på en baggrund med faldende priser. Gennemsnitsprisen på importen faldt fra 346 EUR/ton i 2000 til 311 EUR/ton i 2001. Kommissionen bemærker, at den yderligere stigning i importen til Fællesskabet fandt sted på en tidspunkt, hvor euroen var relativt svag i forhold til dollaren.
5.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(430) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 1,49 mio. tons og 1,83 mio. tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 30 % til 2,45 mio. tons.
5.2.2. Importens markedsandel
(431) Importens markedsandel steg kraftigt mellem 1997 og 1998 som følge af krisen i Asien, inden den i 1999 faldt til 9 %, hvilket svarer til en stigning på 1,2 procentpoint i forhold til 1997. Fra og med 2000 steg importens markedsandel til 16,6 % og derefter til 18,1 % - stigninger på henholdsvis 83 % og 12 %.
5.2.3. Konklusion
(432) Importen steg stærkt i 1998, men Kommissionen finder, at denne stigning var ekstraordinær og ikke kan anses for at være et led i den normale importudvikling. Dette afspejles også af, at importen faldt betydeligt i 1999. Hvis der ses bort fra 1998, var den årlige vækst i importen mellem 1997 og 1999 på under 5 % i absolutte tal. Derimod havde importen mellem 1999 og 2000 en årlig vækstrate på 86 % i absolutte tal (78 % i forhold til den samlede produktion og 98 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). I hvert tilfælde var importens årlige vækstrate mere end tre gange større mellem 1999 og 2000 end i den foregående periode. Desuden steg importen yderligere i 2001.
(433) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(434) Det konkluderes, at stigningerne i den senere tid kan anses for at være pludselige, kraftige og betydelige i forhold til udviklingen i tidligere år, især når det tages i betragtning, at stigningen i importen i 1998 må anses for at være urepræsentativ.
5.3. Uforudset udvikling
5.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(435) Som reaktion på krisen i Asien har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(436) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(437) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en undersøgelse af stål i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(438) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
5.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(439) I juni 1999 indledte USA en antidumpingprocedure mod 12 lande og indførte midlertidige antidumpingforanstaltninger i november 1999 og januar 2000; de endelige afgørelser blev indledt i februar 2000. Tolden lå mellem 25 % og 81 %.
(440) USA indledte også en antidumpingprocedure mod 20 producentlande i oktober 2001 og foretog en midlertidig afgørelse i maj 2002. Tolden lå fra under 10 % (hovedsagelig for EU-medlemsstater) til 154 % (Indien).
(441) Disse foranstaltninger er eksempler på de instrumenter til beskyttelse af handelen, som USA har indført over for importen af den pågældende vare, og supplerer de ovennævnte beskyttelsesforanstaltninger. Nogle af de lande, der er involveret i ovennævnte undersøgelser, var også genstand for udligningsforanstaltninger i perioden fra 1999 til 2001.
(442) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
5.3.3. Fald i importen til USA
(443) Nedenstående tabel viser importen af varer henhørende under kode 7209 15, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90, 7211 23, 7211 29, 7211 90, 7212 60, 7225 20, 7225 50 og 7226 92 i det harmoniserede system, der omfatter den pågældende vare. Mellem 1998 og 2001 faldt den amerikanske import fra 3,62 mio. tons til 2,75 mio. tons (et fald på ca. 0,87 mio. tons). I samme periode steg importen til Fællesskabet af den pågældende vare fra 1,80 mio. tons til 2,40 mio. tons, dvs. med omkring 0,6 mio. tons.
(444) Fællesskabet var et vigtigt eksportmarked for den pågældende vare i 2001. Både fællesskabsmarkedet og det amerikanske marked har de samme typer industrielle brugere. Mange af de eksportører, der er ramt af de amerikanske handelsbeskyttelsesinstrumenter, har også eksporteret til Fællesskabet i en årrække. På samme tid som den amerikanske import faldt, steg importen til Fællesskabet til et rekordhøjt niveau til trods for et fald i BNP-væksten, produktionen og forbruget i Fællesskabet i 2001.
TABELPOSITION
Kilde:
Global Trade Atlas
(445) Faldet i importen af ovennævnte varer til USA kan primært forklares ved den direkte virkning af de ovenfor omhandlede foranstaltninger på eksportører, hvis varer er blevet genstand for told i forbindelse med foranstaltninger til beskyttelse af handelen, men også ved disse foranstaltningers og undersøgelsernes indirekte afskrækkende virkninger på alle selskaber, der eksporterer den pågældende vare til USA.
(446) Nedenstående tabel viser virkningerne af bestemte antidumping- og udligningsforanstaltninger på eksporten af den pågældende vare fra bestemte lande.
TABELPOSITION
5.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(447) Den samlede produktion af koldtvalsede plader i Fællesskabet var på 44,46 mio. tons i 2001. Følgende stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Aceralia Corporacion Siderurgica SA, Spanien
- Cockerill Sambre SA, Belgien
- Sidmar NV, Belgien
- Sollac SA, Frankrig
- EKO Stahl GmbH, Tyskland
- Corus Strip UK, Det Forenede Kongerige
- Corus Staal BV, Nederlandene
- Rautaruukki Oyj, Finland
- Riva Ilva SpA, Italien
- Salzgitter AG Stahl & Technologie, Tyskland
- SSAB Tunnplat AB, Sverige
- Stahlwerke Bremen GmbH, Tyskland
- Thyssen Krupp Stahl AG, Tyskland.
(448) Disse selskaber er alle medlemmer af Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer). De tegnede sig for omkring 75 % af den samlede produktion i Fællesskabet af koldtvalsede plader. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
5.5. Alvorlig skade
5.5.1. Indledning
(449) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, dvs. en væsentlig samlet forværring af EF-producenternes stilling, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i produktionskapaciteten, produktionen, kapacitetsudnyttelsen, beskæftigelsen, produktiviteten, likviditeten, afkastet af den investerede kapital, den bundne anvendelse, lagrene, forbruget, salget, markedsandelen, prisen, underbuddet og rentabiliteten i årene 1997 til 2000. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
(450) Undersøgelsen har påvist, at den pågældende vare kan følge en af to klart adskilte veje. Enten sælges den, eller den anvendes internt til fremstilling af andre varer. Det fandtes, at omkring 67 % af den pågældende vare, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, anvendes internt (dvs. at den forarbejdes yderligere af disse producenter i en integreret proces, ofte i samme produktionslinje; dette benævnes i det følgende "bundet anvendelse"). Disse varer følger en intern proces med yderligere forarbejdning, for hvilken der ikke normalt udstedes fakturaer.
(451) Den resterende produktion sælges til markedspriser på fællesskabsmarkedet (i det følgende benævnt "det frie marked"). Importen af den pågældende vare sælges også på det frie marked. De vigtigste kunder på det frie marked er uafhængige koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre, stålforhandlere og lagerførende selskaber. Både den vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen, og den importerede vare sælges til samme typer kunder og anvendes til samme formål. Salget af den pågældende vare på det frie marked er genstand for udstedelse af handelsfakturaer.
(452) Det fremgik af undersøgelsen, at der er en klar sondring mellem den pågældende vare, der er bestemt for bundet anvendelse, og den vare, der er bestemt for det frie marked. Den vare, der er bestemt for bundet anvendelse, fandtes ikke at være direkte påvirket af importen. Den produktion, der var bestemt for salg, var derimod i direkte konkurrence med importen.
(453) For at give et så fuldstændigt billede som muligt af EF-producenternes situation har Kommissionen indhentet og analyseret oplysninger både om koldtvalsede plader bestemt for bundet anvendelse og om samme vare bestemt for det frie marked. Fordi salget på det frie marked konkurrerer med de pågældende importerede varer, rettede Kommissionen sin opmærksomhed mod det frie marked. Den har i det omfang, det var muligt, kombineret oplysningerne om det frie og det bundne marked, men har også opdelt analysen mellem det frie marked og bundet anvendelse, hvor dette har været nødvendigt og muligt.
5.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
5.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(454) Produktionskapaciteten er generelt faldet i perioden 1997 til 2001, nemlig med 2 % fra 59,0 mio. tons i 1997 til 57,8 mio. tons i 2001.
(455) Kapacitetsudnyttelsen var forholdsvis stabil mellem 1997 og 1999 (mellem 79,6 % og 78,9 %), men steg i 2000 (til 84,0 %) og faldt med over 8 % i 2001 (til 76,9 %). Udnyttelsesgraden var i 2001 på det laveste niveau i den analyserede femårsperiode. Stålindustrien er nødt til at have en høj kapacitetsudnyttelsesgrad for at opnå fortjeneste, og dette kraftige fald i kapacitetsudnyttelsen afspejler faldet i produktionen,
TABELPOSITION
5.5.2.2. Den samlede produktion i Fællesskabet
(456) Den samlede produktion i Fællesskabet lå stabilt mellem 47 og 47,8 mio. tons i tiden fra 1997 til 1999, inden den steg til 50,15 mio. tons i 2000 og derefter faldt til 44,5 mio. tons i 2001 (et fald på omkring 11 % i forhold til 2000). Produktionen var i 2001 på det laveste niveau i den analyserede femårsperiode, svarende til faldet i salget og i den bundne anvendelse.
TABELPOSITION
5.5.2.3. Beskæftigelse
(457) Beskæftigelsen i forbindelse med den lignende vare er faldet støt og løbende i den undersøgte periode. Den faldt fra lige under 24000 ansatte i 1997 til lige under 22000 ansatte i 2001, et fald på 9 %. Der forekom et kraftigt fald mellem 1998 og 1999 og et andet mellem 2000 og 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.4. Produktivitet
(458) Produktiviteten steg i perioden fra 1997 til 2000 fra 1978 tons pr. ansat i 1997 til 2238 tons pr. ansat i 2000. Produktiviteten faldt imidlertid med 9 % i 2001, hvilket afspejler det store fald i produktionen i dette år.
TABELPOSITION
5.5.2.5. Likviditet
(459) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.6. Afkast af den investerede kapital
(460) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 2000 til 2001.
TABELPOSITION
5.5.2.7. Andre indikatorer
(461) Det blev ikke anset for relevant at analysere forbruget, salgsmængden, markedsandelen, enhedspriserne, rentabiliteten og lagrene under dette emne, fordi en fuldstændig analyse af disse indikatorer kun var relevant for det frie marked.
5.5.3. Analyse af det frie marked
5.5.3.1. Forbrug
(462) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes (såvel samarbejdsvillige som andre producenter) samlede salg på det frie marked og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst i Eurostats importstatistikker.
(463) Mellem 1997 og 1999 faldt forbruget i Fællesskabet med næsten 7 % fra 15,4 mio. tons til 14,3 mio. tons. Mellem 1999 og 2000 steg det med 2,8 % og nåede et højdepunkt i femårsperioden (14,7 mio. tons), inden det igen faldt til 13,2 mio. tons i 2001. Faldet i forbruget mellem 2000 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den skade, der er forvoldt EF-producenterne, og i bekræftende fald i hvilken udstrækning.
TABELPOSITION
5.5.3.2. Salgsmængde
(464) Salget af den lignende vare i Fællesskabet faldt fra 14,1 mio. tons til 10,8 mio. tons mellem 1997 og 2001. Dette løbende fald udgjorde 23,6 %.
TABELPOSITION
5.5.3.3. Markedsandel
(465) EF-producenternes markedsandel faldt også løbende over perioden fra 92 % i 1997 til 81,4 % i 2001, idet der var en stigning mellem 1998 og 1999, men et særlig kraftigt fald mellem 1999 og 2000.
TABELPOSITION
5.5.3.4. Prisen på den lignende vare og underbud
(466) Gennemsnitsprisen på den lignende vare, der sælges i Fællesskabet, faldt til 305 EUR/ton i 1999, før den steg i 2000. Priserne faldt imidlertid med 3 % til 360 EUR/ton i 2001 som følge af den lave pris på importen (hvis priser faldt med 10 %). Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 386 EUR/ton til 328 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(467) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 10 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(468) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer fra 1998 klart lå under priserne på EF-varen.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5.5.3.5. Rentabilitet
(469) EF-producenternes rentabilitet på salget i Fællesskabet er faldet betydeligt i den betragtede femårsperiode. Den laveste rentabilitet blev noteret i 1999, hvor priserne var lavest, og den højeste rentabilitet blev opnået i 1998, hvor priserne næsten var på et femårigt højdepunkt. EF-producenternes rentabilitet faldt til - 7,9 % i 2001 som reaktion på det gennemsnitlige prisunderbud, der konstateredes for dette år, og kvartalsoplysningerne viser, at den negative udvikling var endnu værre i 2002 med tab på næsten 18 %. Denne situation er opstået som følge af faldende salg og lavere priser. Det skal bemærkes, at der har været disse tab, selv om produktiviteten samlet set steg i løbet af femårsperioden. Prisdæmpning som følge af lavprisimport har været en vigtig medvirkende faktor for EF-producenternes nuværende tabsgivende situation, og det bemærkes, at prisen på EF-varen har været trykket i 2001 og første kvartal 2002.
(470) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 32 %.
TABELPOSITION
TABELPOSITION
5.5.3.6. Lagre
(471) Lagerbeholdningerne var forholdsvis stabile i den analyserede periode; ultimolagrene udgjorde i absolutte tal mellem 2,0 mio. tons og 2,3 mio. tons. I relative tal svarede ultimolagrene til omkring 4,5 % af produktionen i hele perioden. Idet denne stabilitet blev taget i betragtning, blev det konkluderet, at lagerbeholdningerne ikke bidrog yderligere til skadesanalysen, ud over hvad der er anført i forbindelse med produktionen.
TABELPOSITION
5.5.4. Analyse af bundet anvendelse
(472) Nogle indikatorer vedrørende bundet anvendelse er angivet i globale tal, hvor den bundne anvendelse indgår i analysen af den samlede aktivitet for den pågældende vare (dvs. kapacitet og kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og produktivitet). For så vidt angår andre faktorer, der er analyseret ovenfor i forbindelse med det frie marked, nemlig salgspriser, lagre og rentabilitet, er de modtagne oplysninger ifølge deres natur ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der er indhentet for det frie marked for koldtvalsede plader, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere med henblik på bundet anvendelse end til det frie marked. Denne analyse fokuserer derfor på produktionen til bundet anvendelse og undersøger, om udviklingstendensen her kan sammenlignes med tendensen for det frie marked og det samlede marked.
(473) Produktionen til bundet anvendelse var forholdsvis stabil i perioden fra 1997 til 1999. Den steg betydeligt i 2000, men faldt i 2001 til niveauer, der tidligere var set i perioden. Dette er udtryk for en samlet tendens, der svarer til den ovennævnte udvikling for den samlede produktion.
TABELPOSITION
5.5.5. Konklusion
(474) Oplysningerne viser, at mens produktiviteten forblev stabil, er udviklingen samlet set negativ for produktionskapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen og beskæftigelsen, og der kan også iagttages en negativ udvikling for likviditeten og afkastet af den investerede kapital. Samlet set viser oplysningerne om det frie marked især en negativ udvikling for salgsmængden, priserne, markedsandelen og rentabiliteten. Oplysningerne for den bundne anvendelse viser en tilsvarende negativ udvikling. Disse konklusioner blev støttet af analysen af de samlede aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare, hvor den bundne anvendelse er en væsentlig del.
(475) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (2,5 mio. tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (10,8 mio. tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet og nåede endda over det meget høje niveau fra 2000.
(476) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Kapacitetsudnyttelsen faldt stærkt i 2001 og med den også produktiviteten. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Den samlede virkning af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Denne udvikling bekræftes af det fortsatte fald i priserne og rentabiliteten mellem første kvartal 2001 og første kvartal 2002.
(477) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
5.6. Årsagssammenhæng
(478) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
5.6.1. Virkningerne af den øgede import
(479) Markedet for den pågældende vare er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Da den pågældende vare i det væsentlige er en råvare, konkurrerer den pågældende vare og den lignende vare hovedsagelig på prisen.
(480) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 9,2 % til 18,6 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 90,8 % til 81,4 %. I samme periode steg importen fra 2,8 % til 5,5 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(481) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 346 EUR/ton i 2000 til 311 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 371 EUR/ton til 360 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 3 % (137 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 670 mio. EUR. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 7,9 %. Dette fald i priserne og rentabiliteten skal desuden ses på baggrund af en række lukninger af stålværker og det deraf følgende tab af arbejdspladser.
(482) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
5.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(483) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget. Forbruget faldt fra 15,4 mio. tons i 1997 til 14,3 mio. tons i 1999, men steg derefter til 14,7 mio. tons i 2000, før det igen faldt til 13,3 mio. tons i 2001.
(484) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet i 2001, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(485) Et fald i forbruget burde ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i højere grad, end det var nødvendigt for at være i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(486) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(487) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
5.6.3. Virkninger af ændringer af den bundne anvendelse
(488) Kommissionen har også undersøgt virkningerne af udviklingen i den bundne anvendelse af den pågældende vare. Den steg betydeligt i 2000 i forhold til tidligere år og faldt derefter i 2001. Denne tendens svarede til markedsvilkårene for halvfabrikata og færdigvarer.
(489) De yderligere oplysninger, der blev indhentet om den bundne anvendelse, er ifølge deres karakter ikke egnet til en umiddelbar og objektiv sammenligning med de oplysninger, der blev indhentet om det frie marked for den pågældende vare, men der er imidlertid ikke bevis for, at det var mere rentabelt at producere for bundet anvendelse end til det frie marked.
(490) Faldet i den bundne anvendelse (der kun var gældende i 2001) har således haft skadelige følger for produktionen, hvilket igen har påvirket kapacitetsudnyttelse og i sidste ende rentabiliteten. Det pris- og indtægtsfald, som EF-producenterne har været udsat for på det frie marked, var imidlertid forårsaget af lavprisimporten og havde ingen eller kun begrænset forbindelse med faldet i den bundne anvendelse.
5.6.4. Virkninger af eksportresultaterne
(491) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(492) Mellem 1997 og 2001 faldt EF-producenternes eksport af den pågældende vare fra 2,68 mio. tons til 1,55 mio. tons. Det skal imidlertid bemærkes, at da rentabiliteten er blevet målt ud fra EF-producenternes omsætning i Fællesskabet, er denne indikator ikke påvirket af eksportens størrelse. Over en femårsperiode kan den skade, som kan tilskrives tab af eksport, klart skelnes fra den skade, der er forårsaget af øget import. Faldet i eksportsalget (på omkring 1,1 mio. tons) svarer desuden til ca. 2,5 % af den samlede produktion.
(493) Ikke desto mindre kan det af ovennævnte årsager ikke udelukkes, at der er en væsentlig forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
5.6.5. Virkninger af overskudskapacitet
(494) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Der var ingen væsentlige ændringer af den samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen lå hele tiden på over 75 %. Der blev derfor ikke iagttaget nogen forbindelse mellem kapaciteten og de skadelige virkninger.
5.6.6. Virkninger af omstrukturering
(495) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
5.6.7. Fordeling af de skadelige virkninger
(496) Den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: ændringer i forbruget, ændringer i den bundne anvendelse, ændringer i eksportresultaterne og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(497) Forbruget faldt mellem 1997 og 2001. Importen udviklede sig imidlertid ikke i henhold til dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at faldet i forbruget nok bidrog til det faldende salg, men klart ikke spillede en så vigtig rolle som den store stigning i lavprisimporten.
(498) For så vidt angår faldet i den bundne anvendelse mellem 2000 og 2001 havde dette negative virkninger, selv om de negative følger for rentabiliteten beregnedes på grundlag af salget på det frie marked, og faldet i den bundne anvendelse påvirkede ikke denne faktor. Desuden ville virkningerne kun kunne mærkes på mængden og ville ikke have bidraget til det samtidige fald i priserne i 2001.
(499) Som ovenfor nævnt konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, men denne faktor påvirkede ikke faldet i rentabiliteten, der blev beregnet på grundlag af salget i Fællesskabet. Ikke desto mindre bidrog denne faktor væsentligt til den forvoldte skade med hensyn til de øvrige skadesindikatorer.
(500) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten. Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2000, men som fortsatte med at vokse samtidig med faldet i forbruget i 2001.
5.6.8. Konklusion
(501) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
5.7. Yderligere udvikling
(502) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
5.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(503) USA indførte den 5. marts 2002 beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder den pågældende vare. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
5.7.1.1. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(504) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(505) I 2001 importerede USA 2,75 mio. tons varer henhørende under kode 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550 og 722692 i det harmoniserede system, der omfatter den pågældende vare. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (18,2 % - 500000 tons), Sydkorea (18,5 % - 509000 tons), Japan (12,3 % - 340000 tons), Rusland (10 % - 268000 tons), Brasilien (7 % - 195000 tons), Canada (6,5 % - 178000 tons) og Mexico (6 % - 168000 tons). Argentina, Taiwan, Kina, Sydafrika, Tyrkiet, Venezuela og Australien leverede også mere end 1 % af importen af denne vare til det amerikanske marked i 2001.
(506) Den samlede eksport til USA af de ovennævnte varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører den pågældende vare), udgjorde 1,9 mio. tons.
(507) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet efter de amerikanske foranstaltninger. De øgede deres kapacitet fra 63,5 mio. tons i 1997 til 70 mio. tons i 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(508) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(509) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en omledning af 1,9 mio. tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(510) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den handelsomledning, der vil finde sted, som absolut minimum være på mellem 25 % og 50 % af de 1,9 mio. tons, der er nævnt ovenfor, dvs. mellem 475000 og 950000 tons. Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(511) Det er også relevant, at et af de vigtigste eksportmarkeder for koldtvalsede produkter i 2001 var Fællesskabet (2,5 mio. tons). Dette skal sammenlignes med Kina (5,7 mio. tons), USA (2,75 mio. tons) Hongkong (0,9 mio. tons), Malaysia (0,8 mio. tons) og Japan (0,7 mio. tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
5.7.1.2. Begrænsning af Fællesskabets eksport som følge af de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(512) En umiddelbar virkning af de amerikanske foranstaltninger har været en kraftig begrænsning af Fællesskabets eksport af den pågældende vare til USA. Indførelsen af en værditold på 30 % vil stort set standse denne eksport, selv om den muligvis vil fortsætte i små mængder som følge af de nuværende høje priser i USA, der kan føre til, at det er værd at betale told for i det mindste at sælge overskydende lagerbeholdninger. Det anslås efter i muligt omfang at have taget hensyn til lukningen af det amerikanske marked efter indførelsen af foranstaltninger, at Fællesskabets eksport til USA vil falde betydeligt som følge af de amerikanske foranstaltninger.
(513) Det er også sandsynligt, at Fællesskabets eksport til andre markeder også vil falde, fordi producenterne på verdensplan vil finde det vanskeligere at eksportere på grund af såvel de amerikanske foranstaltninger som de foranstaltninger, som andre tredjelande og Fællesskabet træffer for at undgå omledning til deres egne markeder.
5.7.1.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(514) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på Fællesskabets eksport. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 475000 og 950000 tons vil højst sandsynligt føre til et yderligere salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil få alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(515) Det fortsatte fald i Fællesskabets eksport vil også i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Siden indførelsen af de amerikanske foranstaltninger har et betydeligt fald i Fællesskabets eksport været uundgåeligt, og denne situation kan forventes at vare ved eller endda forværres i de kommende måneder.
(516) Den forventede stigning i importen og det forventede fald i eksporten fra Fællesskabet vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der forekommer tab på 7,9 % (2001). De samlede negative virkninger vil blive forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
5.7.2. Konklusion
(517) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at en yderligere betydelig tilførsel af importerede varer - hvilket er meget sandsynligt, hvis de endelige beskyttelsesforanstaltninger ikke bekræftes - i væsentlig grad vil forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 5
Koldtvalsede plader (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
6. VARE 18: FITTINGS (&lt; 609,6 mm)
6.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
6.1.1. Den pågældende vare
(518) Den pågældende vare er visse rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind), af jern og stål (ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning (i det følgende benævnt "fittings"). Det pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7307 93 11 og 7307 93 19.
(519) Fittings fremstilles hovedsagelig ved at beskære og forme rør. De anvendes til at forbinde rør og findes i forskellige former (rørknæ, muffer, T-rør og hætter) og i forskellige størrelser og kvaliteter. De anvendes hovedsagelig inden for den petrokemiske industri, energifremstilling, værftsindustrien og industrielle installationer. Ved salg til brug i den petrokemiske industri benyttes ANSI-standarden som global standard. Til andre anvendelsesformål er den mest benyttede standard i Fællesskabet DIN-standarden.
(520) Selv om hver KN-kode svarer til en identificerbar type fittings, fandtes det, at de alle har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer fittings udgør derfor en enkelt vare, der henhører under de ovenfor anførte relevante KN-koder.
6.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(521) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af den pågældende vare, der påstod, at visse typer fittings, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(522) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, oplysninger om priserne var alment tilgængelige, og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerede hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde.
(523) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
6.2. Øget import
(524) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
(525) Mellem 1997 og 1999 faldt importen til Fællesskabet med omkring 4,3 %, mens gennemsnitsprisen på de importerede varer faldt med over 13 %. På grund af faldende produktion i Fællesskabet steg importen imidlertid fra 11,4 % til 11,9 % set i forhold til både den samlede og den solgte produktion.
Vare 18
Fittings
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(526) Mellem 1999 og 2000 steg importen fra 9500 tons til 10100 tons, dvs. med 600 tons eller 6,7 %. I samme periode steg importen målt i procent af den samlede produktion og den til salg bestemte produktion fra 11,9 % til 12,7 %.
(527) Mellem 2000 og 2001 steg importen med yderligere 3500 tons eller 34,7 %. I forhold til den samlede produktion og den produktion, der solgtes på det frie marked, steg importen også med omkring 35 %.
(528) Priserne på den pågældende vare faldt hvert år mellem 1997 og 2001; faldet udgjorde i alt 242 EUR/ton eller 19,4 % i løbet af hele den betragtede periode.
6.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(529) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at mens importen mellem 1997/98 og 1998/99 faldt fra 9700 tons til 9500 tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 21 % fra 9800 tons til 11900 tons.
6.2.2. Importens markedsandel
(530) Importens markedsandel faldt mellem 1997 og 1998 fra 14,1 % til 13,6 %, før den år for år steg til 21,6 % i 2001, hvilket svarer til en stigning på omkring 53 % i forhold til 1997.
6.2.3. Konklusion
(531) Importen steg mellem 1999 og 2000 med 6,7 % i absolutte tal og i forhold til den samlede produktion og til den produktion, der solgtes på det frie marked, hvilket blev fulgt af endnu en stigning i 2001 med yderligere 34,7 % i absolutte tal (35,4 % i forhold til den samlede produktion og den solgte produktion).
(532) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(533) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
6.3. Uforudset udvikling
6.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(534) Som reaktion på krisen i Asien(9) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(535) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser (for et eller flere lande) om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(536) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(537) Disse tiltag har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. De kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
6.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(538) I Kommissionens foreløbige beskyttelsesforanstaltninger og undersøgelsen i forbindelse hermed betragtes fittings af kulstofholdigt stål og flanger af kulstofholdigt stål som to forskellige varer. Navnlig har Kommissionen i sit tiltag kun taget stålfittings (herunder ikke fittings af rustfrit stål) med en ydre diameter på ikke over 609,6 mm i betragtning. For så vidt angår de pågældende fittings vedrører den amerikanske undersøgelse og de amerikanske foranstaltninger derfor et meget bredere område end Kommissionens initiativ.
(539) Ifølge officielle oplysninger på den amerikanske regerings netside har USA håndhævet fem antidumpingforanstaltninger vedrørende fittings over for Brasilien, Kina, Japan, Taiwan og Thailand samt en udligningstoldforanstaltning over for Tyrkiet. Disse toldsatser, der blev genindført så sent som i december 1999 efter en fuld udløbsundersøgelse, gik op til 154,72 % for et selskab i Kina.
(540) Kommissionen bemærker, at importen til Fællesskabet af fittings af karbonholdigt stål og af diameter ikke over 609,6 mm steg med 4159 tons (43,8 %) mellem 1999 og 2001. Denne pludselige stigning synes i vidt omfang at skyldes importen fra Kina, Thailand og Japan, som er blevet undersøgt af USA, og som i øjeblikket er genstand for amerikanske antidumpingforanstaltninger.
(541) Kommissionen har analyseret udviklingen i importen af fittings til USA fra de lande, der er omfattet af antidumping- og udligningsforanstaltninger. Mellem 1999 og 2001, hvor importen til Fællesskabet fra disse lande var stigende, faldt importen til USA af varer henhørende under samme HS-kode som fittings med 3419 tons (24,2 %).
(542) Kommissionen finder, at der er et sammenfald i tid mellem den amerikanske bekendtgørelse om beskyttelsesundersøgelsen vedrørende stålprodukter (der var forventet så tidligt som i januar 2001 på det amerikanske marked i en række artikler i pressen om umiddelbart forestående forstyrrelser af både det amerikanske marked og EF-markedet) og stigningen i importen af fittings til fællesskabsmarkedet.
(543) Denne øgede og udstrakte brug af handelsbeskyttelsesinstrumenter, hvoraf en række fandtes at være uforenelige med WTO, kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
6.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
6.4.1. Den samlede produktion i Fællesskabet
(544) Den samlede produktion i Fællesskabet af fittings beløber sig til omkring 80000 tons om året. Følgende tre stålvirksomheder i Fællesskabet samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen:
- Virgilio CENA & Figli S.P.A., Italien
- Interfit, Frankrig
- Erne Fittings, Østrig.
(545) Disse selskaber er alle medlemmer af Defence Committee of EU Butt-welding Fittings Industry. De tegner sig for omkring 60 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
6.5. Alvorlig skade
6.5.1. Indledning
(546) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, eller om der er trussel herom, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i importen, forbruget, produktionen, produktiviteten, kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, salget, markedsandelen, priserne, rentabiliteten og beskæftigelsen i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
6.5.2. Analyse af den samlede aktivitet i forbindelse med den pågældende vare.
6.5.2.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(547) Den samlede anslåede produktionskapacitet er faldet med 20400 tons fra 1998 til 2001. Faldet i Fællesskabets kapacitet ved periodens afslutning er direkte forbundet med lukningen af tre produktionsanlæg i Fællesskabet i 2001.
(548) Som følge af denne lukning steg kapacitetsudnyttelsesgraden fra 48,3 % i 2000 til 53 % i 2001. Hvis disse lukninger ikke havde fundet sted, ville kapacitetsudnyttelsesgraden også i 2001 have været på 48 %.
6.5.2.2. Samlet produktion og bundet anvendelse
TABELPOSITION
(549) Den samlede produktion i Fællesskabet faldt med 7300 tons i den undersøgte periode, nemlig fra 86600 tons i 1997 til 79300 tons i 2001. Dette er et fald på 8,4 % og afspejler nedgangen i salget på fællesskabsmarkedet.
(550) Det skal bemærkes, at der for mange stålprodukter må foretages en klar sondring mellem produktion til bundet anvendelse og salg til det frie marked. For så vidt angår fittings har undersøgelsen vist, at der ikke er nogen produktion til bundet anvendelse, og at dette ikke er relevant for skadesanalysen. Hele den produktion, der var bestemt for salg, har således været i direkte konkurrence med importen.
6.5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
TABELPOSITION
(551) Antallet af ansatte og produktiviteten hos EF-producenterne har været mere eller mindre uændret siden 1999.
6.5.2.4. Likviditet
TABELPOSITION
(552) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
6.5.2.5. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(553) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001.
6.5.2.6. Forbrug
TABELPOSITION
(554) Forbruget af fittings i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(555) Mellem 1997 og 2000 faldt forbruget i Fællesskabet med 12 % fra 70100 tons til 61700 tons. I 2001 steg forbruget med 2,3 % i forhold til 2000, men det lå stadig 10 % under 1997-niveauet. Faldet i forbruget mellem 1997 og 2001 er undersøgt under "andre faktorer" for at klarlægge, hvorvidt det bidrog til den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne.
6.5.3. Salgsmængde
TABELPOSITION
(556) Salget i Fællesskabet faldt med 10800 tons mellem 1997 og 2001, nemlig fra 60200 tons til 49400 tons. Dette er til dels udtryk for faldende forbrug i Fællesskabet, men især for en øget virkning af den stigende import til dette marked.
6.5.4. Markedsandel
TABELPOSITION
(557) Fællesskabsproducenternes markedsandel i EF faldt fra og med 1998, idet det største fald, nemlig fra 83,6 % til 78,4 % (eller et tab på 5,2 procentpoint), fandt sted i de sidste år af undersøgelsesperioden fra 2000 til 2001. Det skal erindres, at importens markedsandel i samme periode steg fra 16,4 % til 21,6 %.
6.5.5. Lagre
TABELPOSITION
(558) Lagerbeholdningerne udgjorde mellem 700 og 800 tons indtil 1999, men faldt i 2000 og steg derefter stærkt i 2001. Lagerbeholdningen i 2001 er 25 % over 1997-niveauet. Stigningen i lagerbeholdningerne skal også ses i lyses af faldende produktion og salg.
6.5.6. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(559) EF-producenterne sænkede mellem 1997 og 2001 deres gennemsnitspriser fra 1585 EUR/ton til 1405 EUR/ton. Samtidig faldt de gennemsnitlige importpriser fra 1247 EUR/ton i 1997 til 1005 EUR/ton i 2001. Denne tendens bekræftes yderligere, fordi kvartalspriserne fra første kvartal 2001 til første kvartal 2002 viser et fald fra 1420 EUR/ton til 1378 EUR/ton i prisen på EF-varen.
(560) For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 14,8 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
(561) Kommissionen bemærker, at priserne på de importerede varer i hele undersøgelsesperioden klart lå under priserne på EF-varen. Grafen illustrerer, at importen fandt sted til stadig lavere priser fra 1997 til 1998. Dette tvang igen EF-producenterne til sideløbende hermed at sænke deres priser, hvilket førte til et stærkt fald i rentabiliteten og til tab for EF-producenterne.
PIC FILE= "L_2002261DA.009201.TIF
Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(562) EF-producenternes rentabilitet af salget i Fællesskabet faldt fra 4,4 % i 1997 til - 1,0 % i 2001, hvilket afspejlede et stadigt faldende salg og faldende priser. Det skal bemærkes, at de kvartalsvise rentabilitetstal for 2001 og 2002 klart viser, at den negative rentabilitetsudvikling fortsætter for EF-producenterne.
(563) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 23,7 %.
6.5.7. Konklusion
(564) Oplysningerne viser, at der generelt er en negativ udvikling for kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages negative faktorer i forbindelse med likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(565) Oplysningerne viser også generelt og på baggrund af et fald i forbruget og en forøgelse af lagrene, at der var en negativ udvikling for salget, markedsandelen, priserne og rentabiliteten.
(566) Navnlig bemærker Kommissionen, at mens importen i 2001 nåede sit højeste niveau i fem år (13600 tons), havde EF-producenterne deres laveste salg i Fællesskabet i fem år (49400 tons), og rentabiliteten faldt hurtigt. Dette fandt sted samtidig med faldende salg på det frie marked, forbrug og priser. På denne baggrund kunne der forventes et fald i importen, men den steg i stedet for andet år i træk.
(567) Virkningerne på EF-producenterne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Producenterne i Fællesskabet har tabt markedsandel, der nåede det laveste niveau i fem år i 2001. Beskæftigelsen er også faldet og forventes at falde yderligere i 2002. Virkningen af faldet i produktionen, salget i Fællesskabet og priserne var at reducere EF-producenternes rentabilitet og bringe dem i en tabsgivende situation i 2001. Det fulde omfang af den påførte skade illustreres måske bedst af den fortsatte forværring af rentabiliteten i hele 2001 og ind i første kvartal 2002.
(568) Under hensyntagen til alle disse faktorer konkluderer Kommissionen, at producenterne i Fællesskabet har lidt væsentlig skade.
6.6. Årsagssammenhæng
(569) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
6.6.1. Virkningerne af den øgede import
(570) Markedet for fittings er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Den pågældende vare og den lignende vare konkurrerer derfor hovedsagelig på prisen.
(571) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 14,6 % til 21,6 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 85,4 % til 78,4 %. I samme periode steg importen fra 11,9 % til 17,2 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(572) For så vidt angår priserne faldt den gennemsnitlige enhedspris på den pågældende vare på EU-markedet fra 1042 EUR/ton i 2000 til 1005 EUR/ton i 2001. Den gennemsnitlige enhedspris på EF-varen faldt fra 1453 EUR/ton til 1405 EUR/ton. På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 3,3 % (2,47 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 5,42 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af de samlede omkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,0 %.
(573) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
6.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(574) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 2000 og 2001. Dette fald skal ses på baggrund af den samlede udviklingstendens i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen. Forbruget faldt fra 70100 tons i 1997 til 61100 tons i 2000, men steg så med 1400 tons til 63100 tons i 2001.
(575) I dette særlige tilfælde finder Kommissionen, at den åbenbare stigning i forbruget i 2001 skyldtes den store stigning i importen i det pågældende år. Tendensen i bevægelserne giver derfor et mere korrekt billede. Selv om forbruget steg mellem 2000 og 2001, faldt det samlet set med 7000 tons eller 10,0 % i løbet af femårsperioden. Dette svarer til et gennemsnitligt fald på 2,0 % om året.
(576) Ved undersøgelsen af dette spørgsmål i dette særlige tilfælde må der tages hensyn til alle markedsdeltagernes reaktion på den faldende tendens i forbruget. I denne forbindelse konstateredes det, at selv om EF-producenterne var tvunget til at reducere salget i Fællesskabet med omkring 2100 tons i 2001 i forhold til 2000, steg importen kraftigt. Der konstateredes ingen økonomisk begrundelse, der kunne forklare den stærke stigning i importen. Ingen eksportører hævdede f.eks., at dette skyldtes lavere produktionsomkostninger.
(577) For så vidt angår prisvirkningen burde et fald i forbruget på 2,0 % pr. år ikke normalt føre til betydelige prismæssige virkninger, hvis produktionen hurtigt afpasses markedets behov. I denne forbindelse synes EF-producenterne at have reageret ved at begrænse både produktionen og salget i overensstemmelse med faldet i forbruget.
(578) Ligeledes ville de skadelige virkninger som følge af lave priser også blive holdt i ave, hvis pristrykket reduceres. Den vigtigste faktor her er fortjenesten, hvor ethvert fald ville være blevet minimeret, hvis priserne ikke var faldet betydeligt. Det er derfor rimeligt at konkludere, at hvis der ikke havde været en stærk stigning i importen til lave priser, ville faldet i forbruget ikke have ført til et betydeligt fald i fortjenesten.
(579) Selv om alle markedsdeltagerne havde handlet ansvarligt og justeret deres produktion, ville EF-producenterne ikke desto mindre stadig have haft et mindre salg. Forbruget i 2001 var mindre end i 1999. I 2000 faldt forbruget med 3100 tons, blot for at stige med 1400 tons i 2001. EF-producenternes salg faldt imidlertid med 3800 tons i 2000 i forhold til 1999 og igen med yderligere 2100 tons i 2001. Samtidig steg importen i 2000 med henholdsvis 600 tons og 3500 tons. Faldet i forbruget mellem 1999 og 2001 påvirkede derfor ikke importen, der vedblev med at stige. I løbet af denne toårsperiode faldt EF-producenternes salg med 5900 tons. EF-producenternes salgsnedgang skulle have været på omkring 700 tons om året, jf. tendensen i faldet i forbruget.
(580) Af ovennævnte årsager konkluderes det derfor, at der er en signifikant, men ikke væsentlig forbindelse mellem faldet i forbruget og de skadelige virkninger, der er iagttaget.
6.6.3. Virkninger af eksportresultaterne
(581) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(582) Mellem 1997 og 1999 faldt EF-producenternes eksport af fittings fra 27100 tons til 24600 tons. Mellem 1999 og 2001 steg eksporten med 5500 tons. I løbet af femårsperioden steg eksporten med omkring 3000 tons. I den seneste periode mellem 1999 og 2001 har den derfor ikke bidraget til de skadelige virkninger. Da skaden som følge af et fald i eksporten hovedsagelig fandt sted i den første del af femårsperioden, må den i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
(583) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der konstateredes i det mindste i den tidligere del af femårsperioden.
6.6.4. Virkninger af overskudskapacitet
(584) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Mellem 1997 og 2001 reducerede EF-erhvervsgrenen sin samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet fra 170000 tons til 150000 tons, mens udnyttelsen af denne kapacitet lå på omkring 50 %. Det skal først bemærkes, at fittings er en færdigvare, som findes i mange forskellige typer. En kapacitetsudnyttelsesgrad på 50 % anses derfor ikke for særlig lav for en sådan slags vare. På baggrund af den reducerede kapacitet og forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse finder Kommissionen, at eventuelle skadevoldende virkninger vil være begrænsede.
6.6.5. Virkninger af omstrukturering
(585) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
6.6.6. Fordeling af de skadelige virkninger
(586) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende salg, tab af markedsandel og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende eksport, overskudskapacitet og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(587) Forbruget faldt med omkring 2,0 % om året, selv om faldet var mere udtalt i 2001 end i 2000. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(588) Eksporten faldt også mellem 1997 og 1999. Dette fald fandt imidlertid sted i begyndelsen af den betragtede periode, og eksportsalget steg faktisk set over hele femårsperioden, og Kommissionen finder derfor, at resultaterne i forbindelse med eksportsalget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(589) Kapaciteten faldt mellem 1997 og 2001, mens EF-erhvervsgrenens samtidig stabilt udnyttede omkring 50 % af denne kapacitet. Da udnyttelsesgraden ikke svingede synderligt og var på sit højeste niveau (53 %) ved udgangen af perioden, og da der er gjort en indsats for at mindske kapaciteten, finder Kommissionen, at kapacitetsudnyttelsen ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(590) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(591) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2001, men som også var steget samtidig med faldet i forbruget i 2000.
6.6.7. Konklusion
(592) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
6.7. Yderligere udvikling
(593) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
6.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(594) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder fittings. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder de ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
6.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(595) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(596) I 2001 importerede USA 48180 tons varer tariferet under de samme HS-koder som fittings. De vigtigste eksportører til USA var Mexico (18 % - 8591 tons), Thailand (18 % - 8442 tons), Italien (13 % - 6426 tons), Sydkorea (12 % - 5631 tons), Malaysia (10 % - 4599 tons) og Frankrig (8 % - 3609 tons).
(597) Den samlede eksport til USA af disse varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører disse varer), udgjorde omkring 21000 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår varmtvalsede bredbånd.
(598) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at deres kapacitet havde været stabil mellem 1997 og 2001. Kapacitetsudnyttelsesgraden, der havde været på over 100 % i 1997, lå kun på omkring 67 % i 2001. I betragtning af, at det amerikanske marked i væsentligt omfang er lukket for en række traditionelle leverandører, kan disse leverandørers gennemsnitlige kapacitetsudnyttelsesgrad alt andet lige forventes at falde yderligere i 2002, medmindre de finder nye markeder.
(599) Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(600) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(601) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 21000 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(602) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Kommissionen antog først, at mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (21000 tons) kunne blive omledt til Fællesskabet fra det amerikanske marked. Dette ville medføre en yderligere import til Fællesskabet på omkring 5000 til 10000 tons. Dette vil resultere i en stigning i importen på omkring 50 % ud over det allerede historisk høje niveau, der blev nået i 2001. Kommissionen har derfor antaget, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den handelsomledning, der vil finde sted, som absolut minimum være af samme størrelsesorden som stigningen i importen til Fællesskabet mellem 2000 og 2001, dvs. ca. 3500 tons. Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(603) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarkeder for fittings i 2001 var Malaysia (127000 tons), USA (48000 tons), Fællesskabet (14000 tons), Canada (12000 tons) og Japan (10000 tons). Dette afspejler, at fællesskabsmarkedet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i de to første kvartaler af 2002 gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
6.7.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(604) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger og disse foranstaltningers virkning på producenterne i Fællesskabet. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil den relevante import uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på omkring 3500 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(605) Den forventede stigning i importen vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der nu forekommer uholdbare tab på 3,0 %. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
6.7.4. Konklusion
(606) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige beskyttelsesforanstaltninger vil de sandsynlige yderligere stigninger i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation.
Vare 18
Fittings (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
7. VARE 19: FLANGER
7.1. Den pågældende vare og den lignende eller direkte konkurrerende vare
7.1.1. Den pågældende vare
(607) Den pågældende vare er flanger af jern og stål (ikke støbejern) (i det følgende benævnt "flanger"). Den pågældende vare henhører i øjeblikket under KN-kode 7307 91 00.
(608) Flanger er metaldele, der giver mulighed for at forbinde og frakoble komponenter til rørsystemer, og de fremstilles almindeligvis ved smedning af kulstofholdige stålbarrer eller rundstål, der efterfølgende maskinbehandles.
(609) Det konstateredes, at alle flanger har identiske eller lignende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Alle typer flanger udgør derfor en enkelt vare, der henhører under den ovenfor anførte relevante KN-kode.
7.1.2. Lignende eller direkte konkurrerende varer
(610) Kommissionen har undersøgt, om den af fællesskabsproducenterne fremstillede vare (i det følgende benævnt "lignende vare") er varer, der ligner den pågældende importerede vare. I løbet af undersøgelsen modtog Kommissionen henvendelser fra visse store eksportører og importører af den pågældende vare, der påstod, at visse typer af den pågældende vare, der blev importeret til Fællesskabet, ikke blev fremstillet af producenterne i Fællesskabet og derfor ikke burde anses for at "ligne" den pågældende vare.
(611) Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af disse henvendelser og tog navnlig følgende undersøgelsesresultater i betragtning:
a) den importerede vare og EF-varen havde samme toldmæssige internationale tarifering. De havde desuden samme eller tilsvarende fysiske egenskaber, såsom sammensætning, størrelse, form og konsistens, og blev fremstillet i henhold til internationalt anerkendte standarder
b) den importerede vare og EF-varen solgtes gennem tilsvarende eller identiske salgskanaler, og oplysninger om priser var alment tilgængelige (f.eks. offentliggøres oplysninger om priserne i fagtidsskrifter såsom Metal Bulletin og Steel Weekly), og den pågældende vare og EF-producenternes vare konkurrerer hovedsagelig på prisen
c) den importerede vare og EF-varen kunne begge benyttes til samme eller tilsvarende endelige anvendelsesformål, og de var derfor i vidt omfang alternative varer eller substitutter og kunne let udskiftes
d) forbrugerne opfattede både den importerede vare og EF-varen som alternative midler til at udføre bestemte funktioner for at opfylde et bestemt behov eller ønske, og i denne forbindelse var de forskelle, der identificeredes af eksportøren eller importøren, blot mindre variationer, der var fremstillet for en bestemt kunde
(612) Kommissionen har konkluderet, at trods de påståede tekniske forskelle i varernes egenskaber og kvalitet, der er angivet i disse henvendelser, er den importerede vare og EF-varen "lignende eller direkte konkurrerende" varer.
7.2. Øget import
(613) Kommissionen har undersøgt, om den pågældende vare importeres til Fællesskabet i en så øget mængde - enten absolut eller i forhold til produktionen i Fællesskabet - og/eller på sådanne vilkår eller betingelser, at der forvoldes eller trues med at forvolde EF-producenterne alvorlig skade. I denne forbindelse har Kommissionen fokuseret på importen af den pågældende vare i den seneste periode, for hvilken der forelå oplysninger i absolutte tal og i forhold til den til salg beregnede produktion (ikke indbefattet til "bundet anvendelse") og den samlede produktion. Nedenstående tabel viser udviklingen i importen i absolutte tal og i forhold til den EF-produktion, der var bestemt for salg, og til den samlede produktion i Fællesskabet (herunder til bundet anvendelse) for hvert af årene mellem 1997 og 2001.
Vare 19
Flanger
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(614) I perioden 1997 til 2000 lå importen mere eller mindre konstant på omkring 70000 til 77000 tons. Importen steg således med omkring 10 % i denne periode. I forhold til den samlede produktion i Fællesskabet steg importen fra ca. 36 % til omkring 48 %, mens den steg fra 35,9 % til 47,6 % i forhold til den solgte produktion.
(615) Mellem 2000 og 2001 forekom der en væsentlig stigning i importen fra 76600 tons til 96800 tons, svarende til en stigning på 20200 tons eller 26,4 %. I samme periode var stigningen i forhold til produktionen til det frie marked også meget betydelig, nemlig 29,0 %, mens importen steg med 27,8 % i forhold til den samlede produktion.
(616) Priserne på den pågældende vare steg hvert år mellem 1997 og 2001; samlet steg de med 11,4 % til 932 EUR/ton i 2001.
7.2.1. Glidende gennemsnit over to år
(617) For at fastlægge den underliggende tendens i importens udvikling mellem 1997 og 2001 og for at afgøre, om den nylige stigning i importen er udtryk for en etableret tendens, benyttede Kommissionen glidende gennemsnit over to år. De viser, at selv om importen mellem 1997/98 og 1999/2000 i alle toårsperioder svingede mellem 73700 tons og 77300 tons, steg den mellem 1999/2000 og 2000/01 med over 13 % fra 76700 tons til 86700 tons.
7.2.2. Importens markedsandel
(618) Importens markedsandel steg fra 37,1 % til 45,3 % mellem 1997 og 1999. Fra og med 2000 steg importens markedsandel mere markant, først til 50,1 % og derefter til 56,0 %-stigninger på omkring henholdsvis 11 % og 12 %.
7.2.3. Konklusion
(619) Importen steg i 1997, 1998 og 1999. Den årlige vækstrate for importen i denne periode var på 5,2 % i absolutte tal (15,9 % i forhold til den samlede produktion og 13,2 % i forhold til den produktion, der solgtes på det frie marked). Derimod var importens årlige vækstrate i absolutte tal 13,0 % mellem 1999 og 2001. Importens årlige vækstrate var således mere end dobbelt så stor mellem 1999 og 2001 som i den foregående periode.
(620) At nylige stigninger i importen ikke kan tilskrives etablerede tendenser i importniveauer fremgår af udviklingen i det glidende toårige gennemsnit for importen i den femårsperiode, der er omfattet af undersøgelsen.
(621) Det konkluderes, at stigningen i den senere tid kan anses for at være pludselig, kraftig og betydelig set i forhold til udviklingen i tidligere år.
7.3. Uforudset udvikling
7.3.1. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen
(622) Som reaktion på krisen i Asien(10) har USA, der tegner sig for omkring en ottendedel af verdens stålforbrug, siden 1998 gjort øget brug af instrumenter til beskyttelse af handelen i stålsektoren for at beskytte amerikanske producenter mod konkurrence. Der er truffet afgørelse om en række af disse foranstaltninger i WTO, og nogle af de benyttede metoder er blevet erklæret uforenelige med WTO. Ikke desto mindre er mange af de foranstaltninger, der fortsat er i kraft, baseret på de samme metoder.
(623) Nedenstående tabel viser det årlige antal endelige afgørelser om antidumping- og udligningstold, som USA har truffet for stålsektoren som helhed mellem 1997 og 2001, og illustrerer den øgede aktivitet i de seneste tre år.
TABELPOSITION
(624) I løbet af 2001 gav USA også meddelelse om yderligere bredt baserede tiltag i stålsektoren. I januar 2001 indledte USA en undersøgelse af stål i henhold til sektion 223 i den amerikanske Trade Act of 1974. I juli 2001 bekendtgjorde USA's International Trade Commission (ITC), at der ville blive foretaget en bred stålundersøgelse i henhold til sektion 202 i Trade Act of 1974, og i december anbefalede ITC beskyttelsesforanstaltninger for et bredt udvalg af stålprodukter.
(625) Disse tiltag, der kulminerede i de beskyttelsesforanstaltninger, der blev bekendtgjort af USA den 5. marts 2002, har haft en stadig mere afdæmpende virkning på importen af stålprodukter til USA og førte til et fald i den amerikanske stålimport på 33 % mellem 1998 og 2001. Navnlig havde beskyttelsesproceduren, der havde været drøftet i flere måneder, inden den blev indledt, en begrænsende virkning på importen til USA på grund af den usikkerhed, den skabte for de erhvervsdrivende. Det er den største kommercielle beskyttelsesaktion, der nogen siden er blevet indledt af et WTO-medlem, idet den vedrører import til en værdi af omkring 17 mia. USD.
7.3.2. Øget amerikansk anvendelse af instrumenter til beskyttelse af handelen - i relation til den pågældende vare
(626) I Kommissionens foreløbige beskyttelsesforanstaltninger og undersøgelsen i forbindelse hermed betragtes flanger af kulstofholdigt stål og fittings af kulstofholdigt stål som to forskellige varer. For så vidt angår flanger vedrører den amerikanske undersøgelse og de amerikanske foranstaltninger derfor et meget bredere område end Kommissionens initiativ.
(627) Kommissionen bemærker, at importen til Fællesskabet af flanger steg med 21 % i forhold til den stagnerende import i 1999 og 2000. Denne pludselige stigning synes i vidt omfang at skyldes importen fra Kina, som er blevet undersøgt af USA, og som i øjeblikket er genstand for amerikanske beskyttelsesforanstaltninger.
(628) Kommissionen finder, at der er et sammenfald i tid mellem den amerikanske bekendtgørelse om beskyttelsesundersøgelsen vedrørende stålprodukter (der var forventet så tidligt som i januar 2001 på det amerikanske marked i en række artikler i pressen om umiddelbart forestående forstyrrelser af både det amerikanske marked og EF-markedet) og stigningen i importen af flanger til fællesskabsmarkedet. Dette sammenfald er særligt klart for flanger. Mellem 1997 og 2000 lå Fællesskabets import af flanger stabilt på mellem 70000 og 75000 tons. I 2001 steg importen pludselig - samtidig med den amerikanske beskyttelsesundersøgelse - med over 26 % i forhold til 2000.
(629) En analyse af udviklingen i importen af flanger af kulstofholdigt stål til USA mellem 1999 og 2001 var ikke informativ, da de amerikanske importoplysninger også omfatter andre varer end flanger, således som denne vare er defineret af Kommissionen.
(630) En sådan brug af beskyttelsesinstrumenter kunne ikke have været forudset ved afslutningen på Uruguay-runden og er en uforudset udvikling, således som det kræves i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.
7.4. Definition af producenterne i Fællesskabet
(631) Den samlede produktion i Fællesskabet af flanger beløber sig til omkring 160000 tons om året. Følgende producenter i Fællesskabet samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen:
- Melesi & C. SRL, Italien
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Italien
- Ulma Forja S. Coop, Italien
- Friedrich Geldbach GmbH & Co., Tyskland
- Bifrangi S.P.A., Italien
- Bebitz GmbH, Tyskland.
(632) Disse selskaber, der alle er medlemmer af Fachvereinigung Stahlflanschen e.V., tegnede sig for omkring 53 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De tegner sig derfor for hovedparten af den samlede produktion i Fællesskabet, jf. artikel 5, stk. 3, litra c) i forordning (EF) nr. 3285/94 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 519/94. De anses derfor for at være producenterne i Fællesskabet i forbindelse med denne procedure.
7.5. Alvorlig skade
7.5.1. Indledning
(633) For at fastslå, om der er forvoldt EF-producenterne af den lignende vare alvorlig skade, eller om der er trussel herom, har Kommissionen vurderet alle relevante faktorer af objektiv og kvantificerbar karakter, der har betydning for EF-producenternes situation. Særlig har Kommissionen for den pågældende vare evalueret udviklingen i importen, forbruget, produktionen, produktiviteten, kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, salget, markedsandelen, priserne, rentabiliteten og beskæftigelsen i årene 1997 til 2001. De relevante økonomiske oplysninger er fremlagt ved slutningen af denne vareanalyse.
7.5.2. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
TABELPOSITION
(634) Den samlede anslåede produktionskapacitet er faldet med 16,3 % fra 1997 til 2001, nemlig fra 263000 tons til 220000 tons. Faldet i Fællesskabets kapacitet er delvist forbundet med lukningen af produktionsanlæg i Fællesskabet, senest i 2001. Som nedenfor beskrevet faldt produktionen hurtigere end reduktionen i kapaciteten. Kapacitetsudnyttelsesgraden faldt derfor fra 79 % i 1997 og 71 % i 2000. I 2001 steg kapacitetsudnyttelsesgraden til 73 %. Dette skyldtes imidlertid lukningen af et produktionsanlæg og ikke en stigning i produktionen.
7.5.3. Samlet produktion og bundet anvendelse
TABELPOSITION
(635) Produktionen i Fællesskabet faldt fra 208200 tons i 1997 til 160800 tons i 2001. Dette svarer til et fald på 22,7 % og er som nedenfor beskrevet direkte forbundet med faldet i salget i Fællesskabet.
(636) Det skal bemærkes, at der for mange stålprodukter må foretages en klar sondring mellem produktion til bundet anvendelse og salg til det frie marked. For så vidt angår flanger fremgik det af undersøgelsen, at produktionen til bundet anvendelse er så lille (2 % i 2001), at den ikke blev anset for at have haft nogen betydning for skadesanalysen. Hele den produktion, der var bestemt for salg, anses derfor for at have været i direkte konkurrence med importen.
7.5.4. Beskæftigelse og produktivitet
TABELPOSITION
(637) Antallet af ansatte hos fællesskabsproducenterne er faldet støt i undersøgelsesperioden, nemlig fra 963 i 1997 til 846 i 2001.
(638) Der noteredes et betydeligt fald i produktiviteten i 1998, hvorefter den stabiliseredes på omkring 190 tons pr. ansat.
7.5.4.1. Likviditet
TABELPOSITION
(639) Likviditeten kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke kun for den pågældende vare selv. Denne indikator blev derfor anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er angivet ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var positiv mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
7.5.4.2. Afkast af den investerede kapital
TABELPOSITION
(640) Afkastet af den investerede kapital kunne kun undersøges for de samarbejdsvillige selskaber, der fremstillede den pågældende vare, og ikke blot for selve den pågældende vare. Denne indikator blev derfor også anset for at være mindre væsentlig end de øvrige indikatorer, der er anført ovenfor. Det er imidlertid klart, at situationen var negativ mellem 1997 og 2001 og fra 1999 til 2001.
7.5.5. Forbrug
TABELPOSITION
(641) Forbruget af flanger i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-producenternes samlede salg og den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet som oplyst af Eurostat.
(642) Mellem 1997 og 2000 faldt forbruget i Fællesskabet med mere end 18 % fra 187500 tons til 152900 tons. I 2001 steg det med 13 % i forhold til 2000, men det lå stadig 7,8 % under 1997-niveauet.
7.5.6. Salgsmængde
TABELPOSITION
(643) Over den samlede periode faldt salget i Fællesskabet med 41800 tons (fra 117900 tons til 76100 tons), dvs. med mere end 35 %.
7.5.7. Markedsandel
TABELPOSITION
(644) EF-producenternes markedsandel i Fællesskabet er støt faldet fra 63 % i 1997 til 44 % i 2001.
7.5.8. Lagre
TABELPOSITION
(645) Lagerbeholdningerne voksede i 1998, hvorefter de var stabile i absolutte tal. I forhold til den faldende produktion er lagrene imidlertid steget svagt, nemlig fra 17 % i 1998 til 19 % i 2001.
7.5.9. Prisen på den lignende vare og underbud
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(646) Mellem 1997 og 1999 lå EF-producenternes gennemsnitspriser på mellem 1400 EUR og 1500 EUR pr. ton. I 2000 faldt prisen med 320 EUR/ton (22,1 %) og i 2001 med yderligere 64 EUR/ton (5,7 %). For at fastlægge underbuddets størrelse blev oplysninger om priserne undersøgt for sammenlignelige tidsperioder, på samme handelstrin og for salg til tilsvarende kunder. Hjemmemarkedspriserne blev i 2001 i gennemsnit underbudt med 10,3 %, jf. en sammenligning mellem de priser, der faktureredes af producenterne i Fællesskabet, og de priser, der faktureredes af producenter, som eksporterede til Fællesskabet.
PIC FILE= "L_2002261DA.010601.TIF
7.5.10. Rentabilitet
TABELPOSITION
TABELPOSITION
(647) Rentabiliteten af EF-producenternes salg i Fællesskabet er faldet betydeligt siden 1998 og blev i 2001 negativ. Denne negative tendens bekræftes yderligere, fordi de kvartalsvise tal for første kvartal 2001 og første kvartal 2002 viser, at rentabiliteten af EF-producenternes salg på fællesskabsmarkedet faldt fra 0,0 % til - 4,1 %.
(648) Målprisunderbuddet afspejler den grad, hvormed prisen på den importerede vare er lavere end den pris, som EF-producenterne kunne forvente at opnå i en situation, hvor der ikke bliver forvoldt skade. Målprisunderbuddet blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris pr. ton af EF-varen. Denne pris blev beregnet ved at tage de respektive produktionsomkostninger for hver EF-vare, hvortil der blev lagt en fortjenstmargen på 8 %. Denne fortjenstmargen ansås for rimelig, da den afspejler fællesskabsproducenternes fortjeneste i en normal handelssituation, der ikke er påvirket af en pludselig stærk stigning i importen. Denne ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med den vejede gennemsnitspris pr. ton af den importerede vare i 2001. Forskellen mellem disse to priser blev udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, på den importerede vare og gav et målprisunderbud på 23,0 %.
7.5.11. Konklusion
(649) Oplysningerne viser en negativ udvikling for produktionskapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, produktionen, beskæftigelsen og produktiviteten, og der kan også iagttages negative faktorer i forbindelse med likviditeten og afkastet af den investerede kapital.
(650) Desuden voksede lagerbeholdningerne, og salget, markedsandelen og rentabiliteten udviklede sig negativt.
(651) I 2001 nåede importen sit højeste niveau i fem år (96754 tons), og samtidig havde EF-producenterne deres dårligste salg i Fællesskabet og tabte en betydelig markedsandel. Priserne faldt også til det laveste niveau i fem år, og EF-producenternes rentabilitet faldt.
(652) Virkningerne af denne kombination af faktorer afspejles i de økonomiske indikatorer. Navnlig faldt kapacitetsudnyttelsen først og steg derefter igen efter en indskrænkning af kapaciteten. Beskæftigelsen faldt, mens produktiviteten var nogenlunde stabil. Der var positive tegn i forbindelse med likviditeten, mens der var negative faktorer i forbindelse med afkastet af den investerede kapital. Forbruget faldt indtil 2000, men steg igen mod 2001. Salget faldt betydeligt, især mellem 1999 og 2000, og markedsandelen indskrænkedes væsentligt. Lagrene var forholdsvis stabile med en svag stigning, men priserne faldt, og der konstateredes et underbud på 10 %. Samtidig faldt rentabiliteten.
(653) EF-producenterne har været ramt af både faldende salg og faldende priser. Det samlede forbrug er også faldet, men EF-producenternes salg i Fællesskabet er faldet endnu mere, hvilket har ført til et betydeligt tab af markedsandel og vigtigst af alt fortsatte tab.
(654) Under hensyntagen til alle disse faktorer og navnlig analysen af aktiviteterne i forbindelse med det frie marked konkluderer Kommissionen, at EF-producenterne har lidt væsentlig skade.
7.6. Årsagssammenhæng
(655) For at undersøge, om der er en årsagssammenhæng mellem den øgede import og den alvorlige skade, og for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke tilskrives den forøgede import, har Kommissionen foretaget sig følgende:
- de skadelige virkninger af faktorer, der anses for at forvolde skade, er blevet adskilt fra hinanden
- disse skadelige virkninger er blevet tilskrevet de faktorer, der forårsager dem, og
- efter at have tilskrevet skade til alle de tilstedeværende årsagsfaktorer har Kommissionen afgjort, hvorvidt den øgede import er en reel og betydelig årsag til væsentlig skade.
7.6.1. Virkningerne af den øgede import
(656) Markedet for flanger er gennemsigtigt med hensyn til forsyningskilder, kunder og priser. Den pågældende vare og den lignende vare konkurrerer derfor hovedsagelig på prisen.
(657) I perioden fra 1999 til 2001 steg den importens markedsandel fra 45,3 % til 56,0 %, mens EF-producenternes markedsandel faldt fra 54,7 % til 44,0 %. I samme periode steg importen fra 45,5 % til 61,4 % af den produktion, der solgtes på det frie marked. Importen er således også steget i forhold til produktionen og på EF-producenternes bekostning.
(658) For så vidt angår priserne steg den gennemsnitlige enhedspris for den importerede vare på fællesskabsmarkedet faktisk fra 887 EUR/ton til 932 EUR/ton mellem 1999 og 2001, mens EF-varens gennemsnitspris faldt fra 1125 EUR/ton til 1061 EUR/ton. EF-erhvervsgrenen synes at have været i stand til at fastholde sit prisniveau i den første del af den betragtede periode. Efterhånden som importen trængte mere ind på markedet, var EF-erhvervsgrenen imidlertid tvunget til at sænke priserne. Trods øgede importpriser og faldende priser for EF-erhvervsgrenen forekom der imidlertid stadig et betydeligt prisunderbud i 2001 (10,3 %). På dette gennemsigtige marked havde prisunderbuddet en afgørende virkning. Virkningerne for EF-producenternes indtægter af salget i Fællesskabet alene af faldet i den gennemsnitlige enhedspris på den lignende vare ville have været et fald på 26,6 % (35,6 mio. EUR) i 2001. Tages der hensyn til det samtidige fald i salgsmængden, udgør det faktiske fald i salgsindtægterne i Fællesskabet 53,1 mio. EUR. Faste omkostninger udgør en væsentlig del af EF-producenternes generalomkostninger. Faldet i salgsindtægterne førte derfor til et uforholdsvis højere fald i fortjenesten, og fællesskabsproducenterne havde i 2001 et tab på 1,1 %.
(659) Kommissionen finder derfor, at der er en sammenhæng mellem stigningen i importen til lave priser og den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og at stigningen i importen har haft skadelige virkninger, særlig med hensyn til pristryk og faldende salg for EF-producenterne på fællesskabsmarkedet.
7.6.2. Virkninger af ændringer af forbruget
(660) Kommissionen undersøgte de skadelige virkninger af faldet i forbruget mellem 1997 og 2001. Det bemærkes både, at faldet var begrænset og kun udgjorde 14600 tons, og at forbruget faktisk steg mellem 1999 og 2001.
(661) Selv om et fald i forbruget kan have haft skadelige virkninger mellem 1997 og 1999, har det derfor ikke bidraget til nogen skade i den senere periode mellem 1999 og 2001. Den resulterende skade fandt hovedsagelig sted i den første del af femårsperioden og må i denne forbindelse anses for mindre betydningsfuld, end hvis den havde fundet sted i en senere del af femårsperioden.
7.6.3. Virkninger af eksportresultaterne
(662) Kommissionen undersøgte også virkningerne af et fald i eksporten.
TABELPOSITION
(663) Mellem 1997 og 1998 faldt EF-producenternes eksport af flanger fra 75700 tons til 66600 tons. Mellem 1998 og 2000 steg eksporten med 18000 tons, før den faldt med 3100 tons 2001. I løbet af femårsperioden steg eksporten med omkring 5800 tons. Mellem 1999 og 2001 som helhed har faldet i eksporten derfor ikke bidraget til de skadelige virkninger.
(664) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at der er en vis forbindelse mellem faldet i eksporten og de skadelige virkninger, der er iagttaget, i det mindste mellem 2000 og 2001.
7.6.4. Virkninger af overskudskapacitet
(665) Kommissionen har yderligere undersøgt, om overskudskapacitet hos fællesskabsproducenterne kan have haft skadelige virkninger. Mellem 1997 og 2001 reducerede EF-erhvervsgrenen sin samlede anslåede teoretiske produktionskapacitet fra 263000 tons til 220000 tons, mens udnyttelsen af denne kapacitet lå mellem 71 % og 79 %. Det skal først bemærkes, at flanger lige som fittings er en færdigvare. På baggrund af den reducerede kapacitet og forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse finder Kommissionen, at eventuelle skadevoldende virkninger vil være begrænsede.
7.6.5. Virkninger af omstrukturering
(666) Kommissionen undersøgte yderligere de skadelige virkninger af den omstrukturering, som producenterne i Fællesskabet har gennemført i de senere år. I denne forbindelse bemærkes det, at omstrukturering generelt vil medføre omkostninger på kort sigt, f.eks. til fratrædelsesordninger, opkøb osv., men at disse omkostninger opvejes af effektivitetsforbedringer på mellemlang sigt. I betragtning af den igangværende omstruktureringsproces vil dette betyde, at løbende kortfristede omkostninger (selv hvis de fandtes at være begrænsede) havde indvirkning på omkostningsstrukturen.
7.6.6. Fordeling af de skadelige virkninger
(667) Den skade, der er forvoldt EF-producenterne, havde hovedsagelig form af faldende markedsandel og voksende finansielle tab. Kommissionen fastslog, at fire faktorer udover væksten i importen bidrog til skaden: faldende forbrug, faldende eksport, overskudskapacitet og igangværende rationaliseringsbestræbelser.
(668) Forbruget faldt med omkring 1,6 % om året, selv om faldet var mere udtalt mellem 1997 og 2000. Forbruget steg faktisk mellem 2000 og 2001. Importen udviklede sig imidlertid slet ikke i overensstemmelse med dette forbrugsmønster, og Kommissionen finder, at det begrænsede fald i forbruget ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller pris.
(669) Eksporten faldt også mellem 2000 og 2001. Da der imidlertid var en samlet stigning i EF-erhvervsgrenens eksportsalg mellem 1999 og 2001, må enhver virkning anses for begrænset. Kommissionen finder derfor, at eksportresultaterne ikke spillede nogen væsentlig rolle hverken for mængden eller priserne.
(670) Kapaciteten faldt mellem 1997 og 2001, mens EF-erhvervsgrenens samtidig udnyttede omkring 70 % til 80 % af denne kapacitet. Da udnyttelsesgraden ikke svingede synderligt og var steget mellem 2000 og 2001, og da der var gjort en indsats for at mindske kapaciteten, finder Kommissionen, at kapacitetsudnyttelsen ikke spillede en væsentlig rolle hverken med hensyn til mængde eller priser.
(671) For så vidt angår virkningerne af de igangværende rationaliseringsbestræbelser finder Kommissionen ligeledes, at virkningerne på EF-producenternes omkostningsstruktur ikke er væsentlig, især ikke sammenlignet med de prismæssige virkninger af lavprisimporten.
(672) Kommissionen bemærkede, at faldet i EF-producenternes salgsmængde, salgspriser og rentabilitet hovedsagelig skyldtes stigningen i importen, der ikke blot voksede meget hurtigere end stigningen i forbruget i 2001, men som også var steget samtidig med faldet i forbruget i 2000.
7.6.7. Konklusion
(673) Efter at de skadelige virkninger af de øvrige kendte faktorer er blevet undersøgt og adskilt fra hinanden og fra de skadelige virkninger af den forøgede import, og efter at det er sikret, at den af andre faktorer forvoldte skade ikke tilskrives importen, kan det konkluderes, at der er en reel og betydelig forbindelse mellem den forøgede import og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-producenterne.
7.7. Yderligere udvikling
(674) Kommissionen har desuden analyseret en række faktorer, der gør det berettiget at konkludere, at den alvorlige skade, som er forvoldt EF-producenterne, kan forventes at blive betydeligt værre, hvis importen fortsætter på sit nuværende niveau eller stiger.
7.7.1. De amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(675) Det skal erindres, at USA den 5. marts 2002 indførte beskyttelsesforanstaltninger mod visse stålprodukter, herunder flanger. Disse foranstaltninger trådte i kraft den 20. marts 2002 og består af en stigning i tolden på importen til USA på 30 % af værdien i det første år, 24 % i det andet år og 18 % i det tredje år. Foranstaltningerne finder i realiteten ikke anvendelse på Canada, Israel, Jordan og Mexico og en række lande, der er angivet som udviklingslande.
7.7.2. Omledning af handelen som følge af amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger
(676) Kommissionen undersøgte de sandsynlige virkninger af de amerikanske foranstaltninger ved at analysere situationen for de vigtigste lande, der eksporterede til USA.
(677) I 2001 importerede USA 96900 tons varer tariferet under den samme HS-kode som flanger. De vigtigste eksportører af disse varer til USA var Fællesskabet (52,0 % - 50400 tons), Indien (28,5 % - 27600 tons) og Kina (6,7 % - 6500 tons).
(678) Den samlede eksport til USA af disse varer i 2001 fra lande, der er påvirket af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger (undtagen producenter i Fællesskabet og i de lande, der ikke er omfattet af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, for så vidt som de vedrører flanger), udgjorde 12500 tons. Visse produkter fremstillet af visse leverandører er også fritaget fra de amerikanske foranstaltninger, men de pågældende mængder anses ikke for betydelige for så vidt angår flanger.
(679) Kommissionen undersøgte derefter sandsynligheden af, at den begrænsede adgang til det amerikanske marked som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger ville føre til øget eksport til Fællesskabet. Kommissionen undersøgte situationen i forbindelse med de samarbejdsvillige eksporterende producenters kapacitet. Det konstateredes, at de havde øget deres kapacitet svagt mellem 1999 og 2001. Ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter gav udtryk for, at de påtænkte at reducere deres kapacitet i umiddelbar fremtid, eller at de ville begrænse produktionen i lyset af de amerikanske foranstaltninger.
(680) De fleste angav, at de ville opveje eventuelle indskrænkninger i deres eksport til USA ved at sælge mere på deres hjemmemarkeder, men denne erklæring blev fremsat på baggrund af uændret eller faldende forbrug på disse markeder. I denne forbindelse er det meget usandsynligt, at disse producenter kan øge salget nævneværdigt på deres hjemmemarkeder. Det er heller ikke sandsynligt, at de kan øge salget på andre eksportmarkeder, da producenterne på de fleste af disse markeder allerede lider under den betydelige lukning af det amerikanske marked, og der er ingen tegn på, at der på kort og mellemlang sigt vil være et væsentligt øget forbrug på disse markeder, der kan muliggøre en vækst i importen.
(681) Uden endelige foranstaltninger vil der derfor kunne ske en handelsomledning af omkring 12500 tons varer til Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger. Dette niveau vil muligvis ikke blive nået, bl.a. på grund af de nuværende høje hjemmemarkedspriser i USA, der kan føre til en noget større import end forventet til trods for tolden på 30 %, og fordi producenter i tredjelande muligvis vil være i stand til delvist at opveje tabet af det amerikanske marked ved at øge salget på deres hjemmemarkeder. Dette kan i særlig grad være tilfældet for de lande, der har truffet beskyttelsesforanstaltninger for at modvirke de amerikanske foranstaltninger. Producenterne kan også øge deres lagerbeholdninger for en tid.
(682) Der vil imidlertid stadig være et meget betydeligt potentiale for øget eksport til Fællesskabet. Den stigning, der fandt sted i 2001, havde mange stadig eksisterende årsager, som allerede er angivet i skadesanalysen, og som kan forventes at fortsætte med at få importen til at vokse. Der er nu desuden et nyt element, nemlig de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger, der klart efterlader en betydelig produktion, som producenterne er stærkt presset for at finde købere til. Under disse omstændigheder kan det med rimelighed antages, at hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil den absolut mindste handelsomledning fra det amerikanske marked, der vil finde sted, være på mellem 25 % og 50 % af den ovenfor beregnede mængde (12500 tons). Den vil efter al sandsynlighed være større, men det vil være fornuftigt at basere denne analyse på et konservativt skøn.
(683) Det er også relevant, at de vigtigste eksportmarkeder for flanger i 2001 var Fællesskabet (96800 tons) og USA (96900 tons). Dette skal ses i forhold til Japan (40300 tons), Canada (25500 tons), Malaysia (13600 tons) og Sydkorea (9300 tons). Dette afspejler, at Fællesskabet har været, og efter de nylige foranstaltninger stadig er, et af de mest åbne markeder i verden. Euroens stigning i forhold til dollaren og andre vigtige valutaer i den senere tid gør på kort og mellemlang sigt importerede varer mere attraktive i forhold til varer fremstillet i Fællesskabet.
7.7.3. Projicerede virkninger af de amerikanske foranstaltninger
(684) Kommissionen har vurderet de mulige virkninger for EF-producenterne, hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, og af omledningen af handelen som følge af de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hvis Fællesskabet ikke indfører beskyttelsesforanstaltninger, vil importen uvægerligt stige betydeligt med det resultat, at EF-erhvervsgrenens situation vil blive meget kraftigt forværret. I betragtning af EF-producenternes meget udsatte situation vil enhver væsentlig forøgelse af importen have meget alvorlige konsekvenser. Den forventede stigning på mellem 3000 og 6000 tons vil omgående føre til et yderligere betydeligt salgstab for EF-producenterne, og dette reducerede salg vil meget hurtigt have alvorlige negative følger for de øvrige indikatorer for erhvervsgrenens tilstand.
(685) Den forventede stigning i importen vil i betydelig grad forværre EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til alle de faktorer, der allerede er undersøgt ved fastlæggelsen af, at der forekom væsentlig skade. Der vil straks ske et yderligere stærkt fald i salget og priserne med deraf følgende negative virkninger for produktionen, øgede enhedsomkostninger, øgede tab og umiddelbar trussel om lukninger af værker og tab af arbejdspladser. Navnlig vil det øgede pres på priserne være enormt i en tid, hvor der nu forekommer uholdbare tab på 4,1 %. De samlede negative virkninger vil blive stærkt forværret af, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade som følge af de senere års stigende import.
7.7.4. Konklusion
(686) Under behørig hensyntagen til, at EF-producenterne allerede lider alvorlig skade, er det rimeligt at konkludere, at uden endelige beskyttelsesforanstaltninger vil den sandsynlige stigning i importen i væsentlig grad forværre EF-producenternes situation. Denne situation vil desuden blive forværret af et betydeligt fald i eksporten fra Fællesskabet som følge af de amerikanske foranstaltninger.
Vare 19
Flanger (fortsat)
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
TABELPOSITION
8. FÆLLESSKABETS INTERESSER
8.1. Indledende bemærkninger
(687) Formålet med beskyttelsesforanstaltninger er at afhjælpe den væsentlige skade, der er opstået som følge af en uforudset udvikling, og forhindre en yderligere forværring af situationen for EF-producenterne af den pågældende vare. Ud over uforudsete hændelser, øget import og væsentlig skade har Kommissionen undersøgt, om der er tvingende økonomiske årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger. Med henblik herpå er virkningerne af eventuelle foranstaltninger på alle parter, der er berørt af procedurerne vedrørende vare nr. 1, 2, 3, 4, 5, 18 og 19, og de sandsynlige følger af at indføre (eller ikke indføre) foranstaltninger, blevet undersøgt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
8.2. EF-producenternes interesser
(688) EF-producenterne af alle 7 varer er levedygtige og konkurrencedygtige under normale markedsforhold. I den undersøgte periode gennemførte mange EF-producenter vigtige rationaliserings- og omstruktureringsprojekter for at bevare deres konkurrencedygtighed i betragtning af globaliseringen af stålmarkedet og dets aftagermarkeder. Disse aktiviteter på globalt plan demonstrerer EF-producenternes tilpasningsevne og levedygtighed. Sådanne fremskridt vil klart blive bragt i fare, hvis en yderligere stigning i lavprisimporten ikke forhindres ved indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger, og en sådan stigning kan endda føre til, at en række af dem indstiller deres aktiviteter.
8.3. EF-brugernes og importørernes interesser
(689) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de kendte importører og brugere af alle 7 varer på fællesskabsmarkedet med henblik på at vurdere virkningerne på disse selskaber af eventuelle foranstaltninger. Der blev modtaget 7 besvarelser fra importører, men kun 1 fra brugere, der ikke var forretningsmæssigt forbundet med importører. Det blev aflagt besøg hos 2 importører af den pågældende vare.
(690) Nogle importører af de pågældende varer hævdede, at en indførelse af foranstaltninger ville være unødigt forstyrrende, dyr at forvalte og unødvendig. Efter deres opfattelse giver antidumpingforordninger allerede tilstrækkelig kontrol med forstyrrende importforøgelser, og yderligere lovgivning vil være en uvelkommen yderligere forhindring for den frie samhandel. Andre hilste forsigtigt de foreslåede foranstaltninger velkommen med den begrundelse, at de ville bibringe stabilitet.
(691) Desuden forsøgte visse importører, der ikke samarbejdede i forbindelse med beskyttelsesprocedurerne, at anfægte de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger med den begrundelse, at de var uberettigede og ville undergrave deres virksomheders finansielle bæredygtighed. Der blev ikke fremlagt dokumentation for disse påstande, der forekommer usandsynlige i betragtning af de foreslåede foranstaltningers form.
(692) I denne forbindelse skal det bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger består af toldkontingenter, der afspejler et højere niveau end de traditionelle importniveauer. Ved at øge kontingentet og ved gradvist at sænke den told, der skal betales ved overskridelse af dette, i løbet af de endelige foranstaltningers gyldighedsperiode er det usandsynligt, at brugernes og importørernes interesser vil blive skadet, særlig da det kun er ved overskridelse af kontingenterne, at der skal betales tillægstold. De ulemper, der eventuelt vil være for brugerne og importørerne, anses derfor ikke for at ville opveje de fordele, der forventes for EF-producenterne som følge af de foreslåede foranstaltninger, der er det minimum, som er nødvendigt for at forhindre en yderligere forværring af EF-producenternes situation.
9. ENDELIGE OVERVEJELSER
(693) Analysen af resultaterne af undersøgelsen for de varer, der er anført i bilag 1, viser, at betingelserne for endelige beskyttelsesforanstaltninger er opfyldt, og bekræfter, at sådanne foranstaltninger er nødvendige for at afhjælpe den alvorlige skade, der er forvoldt EF-producenterne, og forhindre en yderligere dramatisk stigning i importen.
9.1. Beskyttelsesforanstaltningernes form og niveau
(694) For at holde fællesskabsmarkedet åbent og sikre, at der kan fremskaffes leverancer til dækning af enhver yderligere efterspørgsel, er det hensigtsmæssigt at fastsætte toldkontingenter, hvor der for overskridelser skal betales en tillægstold, således at der stadig kan importeres varer til Fællesskabet i mængder, der ligger ud over disse kontingenter, omend der så skal betales en tillægstold. I overensstemmelse med de relevante bestemmelser i fællesskabslovgivningen, der henviser til EU's forpligtelser i henhold til artikel XIX i GATT og WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger, bør disse foranstaltninger gradvist liberaliseres i løbet af deres gyldighedsperiode.
(695) For at bevare traditionelle handelsmønstre bør sådanne toldkontingenter baseres på gennemsnittet af importen i de seneste tre år plus 10 %. Kommissionen finder, at denne begrænsede stigning vil gøre det muligt for producenterne i Fællesskabet at tilpasse sig og samtidig forhindre en yderligere forværring af deres situation. I betragtning af forpligtelsen til at liberalisere foranstaltningerne og under hensyntagen til foranstaltningernes begrænsede karakter bør den pågældende mængde øges med 5 % i hvert efterfølgende år, hvor foranstaltningerne er i kraft. Ved beregningen af kontingentet for enhver periode skal det erindres, at de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 29. marts 2002 og var gældende i seks måneder af beskyttelsesforanstaltningernes treårige gyldighedsperiode. Kontingentet for perioden 29. september 2002 til 28. september 2003 bør derfor være den samlede sum af 1) halvdelen af den gennemsnitlige import i de seneste tre år plus 10 % og 2) denne sum plus 5 %; kontingentet for perioden 29. september 2003 til 28. september 2004 bør være 3) den mængde beregnet i 2) og 4) denne sum plus 5 % og kontingentet for perioden 29. september 2004 til 28. marts 2005 bør være 5) den mængde, som er beregnet i 4).
(696) Tillægstolden bør fastsættes på et niveau, der er foreneligt med målet om at forhindre alvorlig skade for EF-producenterne, og den bør derfor i det første år fastsættes på niveauet for målprisunderbudsmargenerne (dog højst 26 %). De midlertidige foranstaltninger har vist, at 26 % er tilstrækkeligt til at forhindre en hurtig forøgelse af importen af de pågældende varer. I betragtning af forpligtelsen til at liberalisere foranstaltningerne bør toldsatsen sænkes med 10 % i hvert efterfølgende år, hvor foranstaltningerne er i kraft. Under hensyntagen til, at de midlertidige foranstaltninger trådte i kraft den 29. marts 2002 og fandt anvendelse i seks måneder af beskyttelsesforanstaltningernes treårige gyldighedsperiode, bør toldsatserne være som følger: For seksmånedersperioden fra 29. september 2002 til 28. marts 2003 bør den indledende toldsats finde anvendelse; for perioden 29. marts 2003 til 28. marts 2004 bør toldsatsen være den indledende sats minus 10 %; og for perioden 29. marts 2004 til 28. marts 2005 bør toldsatsen være satsen for den umiddelbart foregående periode minus 10 %.
(697) Kommissionen finder, at de toldkontingenter, der indføres i forbindelse med vare 2, 3, 4, 5, 18 og 19, bør fordeles mellem de lande, der har en væsentlig interesse i at levere disse varer til fællesskabsmarkedet. Efter konsultationer med alle lande, der har en sådan væsentlig interesse, finder Kommissionen det passende at tildele en specifik andel af hvert kontingent til hvert land, der har en sådan væsentlig interesse; denne andel baseres på de andele af den samlede mængde af varen, der blev leveret af det pågældende land i en tidligere repræsentativ periode (nemlig 1999 til 2001), idet der er taget hensyn til alle specielle faktorer.
(698) Omstændighederne i forbindelse med vare 1 (varmtvalsede bredbånd) er imidlertid forskellige. Varmtvalsede bredbånd er den vigtigste vare for stålproducenter, idet den tegner sig for 38 % af produktionen i Fællesskabet og 30 % af importen. Et stort antal leverandørlande har en væsentlig interesse i at levere varmtvalsede bredbånd, så hvis toldkontingentet blev fordelt mellem disse lande med en væsentlig interesse i at levere denne vare, ville der blive et stort antal forholdsvis små kontingenttildelinger og kun en lille andel (under 7,5 %) ville være til rådighed for eksportører i andre lande. Kommissionen finder, at en større procentdel bør stilles til rådighed for eksportører i andre lande for at bevare deres traditionelle handelsniveau og adgangen til fællesskabsmarkedet for andre potentielle leverandører. Kommissionen finder derfor, at toldkontingentet for varmtvalsede bredbånd bør have form af et enkelt samlet kontingent.
(699) Toldkontingenterne, som er en følge af disse beskyttelsesforanstaltninger, er gældende for alle lande. For så vidt angår tildelingen af kontingenter for Rusland, Kazakhstan og Ukraine, finder Kommissionen, under hensyntagen til en række landespecifikke forhold, at tildelingen af kontingenter omfattet af de bilaterale aftaler, samt de unilaterale foranstaltninger vedrørende Ukraine, afhængig af færdiggørelsen af en aftale for de produkter omhandlet i disse aftaler og foranstaltninger, skal bevares. Ved disse specifikke forhold forstås, at stålindustrien i disse tre lande stadig undergår vidtrækkende omstruktureringer og stadig kræver betydelig modernisering. Dette er en særlig situation, som i omfang ikke kan sammenlignes med situationen i noget andet land. Der til kommer at disse tre lande allerede er genstand for strenge kvantitative restriktioner, som ikke kan overskrides, og som har været i kraft i mange år. Disse kvantitative restriktioner har altid været fastsat på et niveau væsentlig under landenes eksport potentiale, og tilstedeværelsen af sådanne restriktioner har begrænset landenes eksportmuligheder til Fællesskabet. Kommissionen anser ikke, at kontingenterne tildelt disse tre lande, som på nuværende tidspunkt ikke er WTO-medlemmer, giver dem en mere gunstig behandling for nogen af produkterne i forhold til noget andet land eller WTO-medlem.
(700) I overensstemmelse med EF-lovgivningen og Fællesskabets internationale forpligtelser bør beskyttelsesforanstaltningerne ikke finde anvendelse på nogen vare med oprindelse i et udviklingsland, så længe dets andel af importen af den pågældende vare til Fællesskabet ikke overstiger 3 %.
(701) Kommissionens afgørelse vare for vare viser, at visse af de varer med oprindelse i visse udviklingslande, for hvilke der bør vedtages beskyttelsesforanstaltninger, ikke opfylder kravene for at være omfattet af den ovennævnte fritagelse. For hver af de pågældende varer bør de udviklingslande, for hvilke foranstaltningerne gælder, derfor anføres. I bilag 2 anføres de lande, der i forbindelse med denne forordning anses for at være udviklingslande, samt for hver af de pågældende varer de udviklingslande, som er omfattet af foranstaltningerne.
(702) Visse af de pågældende varer er allerede genstand for foranstaltninger til beskyttelse af handelen, som Fællesskabet har indført. I forordningen om indførelse af midlertidige foranstaltninger anførte Kommissionen, at den kombinerede virkning af beskyttelsesforanstaltningerne og antidumping/udligningsforanstaltninger kunne føre til et højere beskyttelsesniveau end nødvendigt for at forhindre eller afhjælpe alvorlig skade. Den 30. august 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse(11) om de varer, der i øjeblikket er omfattet af sådanne foranstaltninger til beskyttelse af handelen. Kommissionen vil hurtigt undersøge situationen vedrørende disse varer.
9.2. Forvaltning af kontingenterne
(703) Det bedste middel til at sikre en optimal anvendelse af toldkontingenterne er tildele dem i kronologisk orden efter datoerne for antagelse af angivelser til overgang til fri omsætning, jf. Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(12). Der bør sikres lige og vedvarende adgang til kontingenterne for alle importører i Fællesskabet.
(704) Muligheden for, at varer importeret fra udviklingslande kan fritages for toldkontingenterne, er afhængig af varernes oprindelse. Importerede varers mulighed for at være del af et toldkontingent, der er tildelt et bestemt land, og for at være berettigede i forbindelse med den resterende del af et toldkontingent er også afhængig af varernes oprindelse. De kriterier for fastlæggelse af oprindelsesstatus, der i øjeblikket anvendes i Fællesskabet, bør derfor benyttes, og for at sikre en effektiv forvaltning af toldkontingenterne bør det i forbindelse med import af de pågældende varer kræves, at der fremlægges et oprindelsescertifikat ved Fællesskabets grænse
9.3. Varighed
(705) Foranstaltningerne bør gælde i tre år (herunder den periode, hvor der var midlertidige foranstaltninger) indtil den 28. marts 2005. Der bør åbnes et toldkontingent for perioden 29. september 2002 til 28. september 2003, derefter for perioden 29. september 2003 til 28. september 2004 og igen derefter for perioden 29. september 2004 til 28. marts 2005, som specificeret i bilag 1 for hver vare. Det skal erindres, at beskyttelsesforanstaltningerne indføres på baggrund af virkningerne af en forøget import som følge af de amerikanske handelsbeskyttelsesforanstaltninger, som kulminerede med de amerikanske beskyttelsesforanstaltninger. Hvis omstændighederne ændres vil Kommissionen revurdere behovet for foranstaltninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der åbnes et toldkontingent for importen til Fællesskabet af hver af de 7 pågældende varer (defineret med henvisning til de KN-koder, der er anført i forbindelse dermed) og for hver af de perioder, der er anført i bilag 1.
I forbindelse med andre berørte varer end varmtvalsede bredbånd tildeles den i bilag 1 anførte del af hvert toldkontingent til de lande, der er anført i nævnte bilag.
2. Den konventionelle toldsats, der er fastsat for disse varer i Rådets forordning (EF) nr. 2658/87(13), eller en eventuel præferentiel toldsats finder fortsat anvendelse.
3. Importen af varer, der enten overstiger de mængder, som er fastsat for det relevante toldkontingent i bilag 1, eller overstiger den andel, der er anført for det land, hvor den pågældende vare har oprindelse, eller for hvilke der ikke foreligger en anmodning om udnyttelse af kontingentet, er genstand for en tillægstold med den sats, der er fastsat i bilag 1 for den pågældende vare og periode. Denne tillægstold finder anvendelse på toldværdien af den vare, der importeres.
4. Hvis Kommissionen i foranstaltningernes gyldighedsperiode finder, at importen i en given måned er væsentlig større end importen i samme måned i 2001, kan den ændre foranstaltningernes form og/eller størrelse.
Artikel 2
1. Oprindelsen af enhver vare, der er omfattet af denne forordning, fastsættes i overensstemmelse med de bestemmelser, der er gældende i Fællesskabet.
2. Import under et toldkontingent åbnet i henhold til artikel 1 eller under enhver del deraf eller fritagelse i henhold til artikel 7 er betinget af, at der fremlægges et oprindelsescertifikat, der opfylder betingelserne i artikel 47 i forordning (EØF) nr. 2454/93(14).
3. Det i stk. 2 omhandlede oprindelsescertifikat kræves ikke for import af varer, der er omfattet af et oprindelsesbevis, der er udstedt eller udfærdiget i overensstemmelse med de relevante regler for opnåelse af ret til at benytte præferentielle toldforanstaltninger.
4. Beviser for oprindelse godtages kun, hvis varerne opfylder de kriterier for fastlæggelse af oprindelse, der er fastsat i de i Fællesskabet gældende bestemmelser.
Artikel 3
Toldkontingenterne forvaltes af Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med den forvaltningsordning for toldkontingenter, der er fastsat i artikel 308a, 308b og 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93, som senest ændret ved forordning (EF) nr. 993/2001. I forbindelse med artikel 248 i forordning (EØF) nr. 2454/93 anses hvert toldkontingent eller del deraf (alt efter tilfældet) imidlertid for at være ikke-kritisk jf. artikel 308c i samme forordning, indtil 75 % af den oprindelige mængde, der er fastsat for det pågældende toldkontingent eller en del deraf (alt efter tilfældet), er opbrugt. Den bestemmelse kan ændres, hvis Kommissionen finder det ønskeligt på baggrund af erfaringer fra foranstaltningernes gyldighedsperiode.
Artikel 4
Import med oprindelse i Rusland, Kazakhstan og Ukraine er omfattet af denne forordning. De kvantitative restriktioner for produkterne omhandlet i de bilaterale aftaler og de unilaterale kommissionsforanstaltninger vil forblive ganske som dem, der er redegjort for i de følgende dokumenter.
- afgørelsen truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 19. december 2001, om visse foranstaltninger, der skal anvendes over for Ukraine, vedrørende handel med visse jern- og stålprodukter(15), som ændret ved afgørelse 2002/476/EKSF af 17. juni 2002(16), eller en aftale som omhandlet i førstnævnte afgørelse, eller
- aftale fastsat i Kommissionens afgørelse 2002/654/EKSF af 8. juli 2002 om indgåelse af aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Republikken Kasakhstan om handel med visse stålprodukter(17), eller
- aftale fastsat i Kommissionens afgørelse 2002/603/EKSF af 8. juli 2002 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om handel med visse stålprodukter(18).
Artikel 5
1. Importen af de 7 pågældende varer med oprindelse i et af de udviklingslande, der er anført i bilag 2, er ikke genstand for eller tildeles til toldkontingenterne og er ikke genstand for den i bilag 1 anførte tillægstold, jf. dog stk. 2.
2. For hver af de 7 pågældende varer er de udviklingslande, for hvilke de midlertidige foranstaltninger gælder, anført i bilag 2.
Artikel 6
Alle beløb, der er betalt til dækning af tillægstold indført i henhold til forordning (EF) nr. 560/2002 vedrørende de varer, der er anført i bilag 1 til denne forordning, opkræves endeligt med den sats, der er fastsat i bilag 3 til forordning (EF) nr. 560/2002.
Artikel 7
Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder tæt sammen om at sikre, at denne forordning overholdes.
Artikel 8
Denne forordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og træder i kraft dagen efter offentliggørelsen. Denne forordning finder anvendelse indtil 28. marts 2005.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2002.
A BIZOTTSÁG 1694/2002/EK RENDELETE
(2002. szeptember 27.)
az egyes acéltermékek behozatalával szembeni végleges védintézkedések elrendeléséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 2474/2000/EK tanácsi rendelettel[1] módosított, a behozatal közös szabályairól, valamint az 518/94/EK rendeletet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. december 22-i 3285/94/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 7. és 16. cikkére,
tekintettel a legutóbb a 1138/98/EK rendelettel[3] módosított, az egyes harmadik országokból történő behozatal szabályairól, valamint az 1765/82/EGK, az 1766/82/EGK és a 3420/83/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. március 7-i 519/94/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 6. és 15. cikkére,
A 3285/94/EK rendelet 4. cikke, illetve az 519/94/EK rendelet szerint létrehozott Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
ELJÁRÁS
(1) 2002. március 6-án egyes tagállamok (a továbbiakban: "érintett tagállamok") arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a kereskedelmi tendenciák a jelek szerint védintézkedések elrendelését követelik meg; a 3285/94/EK rendelet 10. cikke és az 519/94/EK rendelet 8. cikke alapján meghatározott, rendelkezésre álló bizonyítékokat tartalmazó információkat nyújtottak be; és kérték a Bizottságot, hogy rendeljen el ideiglenes védintézkedéseket és kezdeményezzen korlátozásra vonatkozó vizsgálatot.
(2) Az érintett tagállamok azt állították, hogy az utóbbi időben bizonyos acéltermékek behozatala jelentősen megnőtt, és az Amerikai Egyesült Államok piacának az Amerikai Egyesült Államok általi kereskedelemkorlátozó intézkedésekkel történő lezárása nemcsak igen jelentős mértékben kiiktatta a közösségi gyártók kivitelének egyik fontos felvevő piacát, hanem lehetővé tette az acélkereskedelem jelentős mértékű átirányítását az Amerikai Egyesült Államokból az Európai Közösség felé (a továbbiakban: "Közösség"). Azt állították, hogy az Amerikai Egyesült Államokba szállítani kívánt acél a Közösségbe kerül vissza. Ez az alacsony árfekvésű, nagymértékű behozatal drámai mértékű növekedéséhez vezethet, súlyosbítva a korábbi megnövekedett behozatal miatt a közösségi acélpiac már így is nagyfokú szétesését, ami jelentős kárral fenyegette a közösségi gyártókat.
(3) Az érintett tagállamok közölték, hogy a közösségi gyártók benyújtották a vonatkozó információkat, és sürgették a közösségi védintézkedések gyorsított elrendelését, mert minden késlekedés azok meghozatalában nehezen helyrehozható károkat okozna.
(4) A Bizottság minden tagállamot tájékoztatott a vélelmezett helyzetről, és tanácskozott velük a behozatal feltételeiről, tendenciáiról és az egyes érintett ágazatok súlyos káráról vagy annak veszélyéről, valamint a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző szempontjairól az érintett közösségi termékekre való tekintettel.
(5) 2002. március 28-án a Bizottság vizsgálatot kezdeményezett az egyes importált acéltermékekhez hasonló vagy azokkal közvetlenül versengő termékek közösségi gyártóinak okozott súlyos kárral vagy annak veszélyével kapcsolatban. A vizsgálat tárgyát képező 21 termék a következő: (1) ötvözetlen, melegen hengerelt tekercsek, (2) ötvözetlen, melegen hengerelt lemezek és lapok, (3) ötvözetlen, melegen hengerelt keskenyszalag, (4) ötvözött, melegen hengerelt laposáru, (5) hidegen hengerelt lemezek, (6) elektromos lemezek (a GOES kivételével), (7) fémbevonatú lemezek, (8) szerves bevonatú lemezek, (9) bádogtermékek, (10) kvartó lemezek, (11) széles laposáru, (12) ötvözetlen szokásos rudak és könnyű szelvények, (13) ötvözött szokásos rudak és könnyű szelvények, (14) betonacél, (15) rozsdamentes rudak és könnyű profilok, (16) rozsdamentes huzalalapanyag, (17) rozsdamentes acélhuzal, (18) szerelvények ( 609,6 mm), (19) karimák (a rozsdamentes acélból készül karimák kivételével), (20) gázcsövek és (21) üreges profilok.
(6) Ugyanazon a napon, a kezdeményezés előtt összegyűjtött és igazolt információk alapján a vizsgálat tárgyát képező 15 acéltermékre ideiglenes intézkedéseket hoztak. Ezek a termékek a fenti (5) preambulumbekezdésben 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 és 19 termékszám alatt említett termékek.
(7) A Bizottság teljes körű vizsgálatot végzett a 21 termék mindegyikére nézve. A Bizottság hivatalosan felvilágosította az exportőr gyártókat és az importőröket, valamint azok ismerten érintett képviseleti szövetségeit, az exportőr gyártók és a közösségi gyártók képviselőit. A Bizottság kérdőívet küldött a fenti felek mindegyikének, valamint azoknak, akik a Kezdeményezési Felhívásban megállapított időtartamon belül megismertették magukat. Az 519/94/EK tanácsi rendelet 5. cikke és a 3285/94/EK tanácsi rendelet 6. cikke szerint a Bizottság a közvetlenül érintett feleknek ugyancsak lehetővé tette, hogy nézeteiket írásban közöljék és meghallgatást kérjenek.
(8) Egyes exportőr gyártók, közösségi gyártók és importőrök írásban nyújtottak be véleményt. Minden olyan érdekelt fél meghallgatási lehetőséget kapott, amelyik azt meghatározott időn belül kérte, és amelyik jelezte, hogy rá nézve az eljárás kimenetele várhatóan hatással lesz, és a meghallgatásnak kifejezett okai vannak. Mérlegelték a felek által benyújtott szóbeli és írásbeli megjegyzéseket, és azokat figyelembe vették a végső döntés meghozatala során. A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek talált a végleges döntés meghozatalához. Ellenőrző látogatást tettek 30 közösségi gyártó, 12 exportőr gyártó és 2 importőr létesítményeiben.
(9) Az 1., a 2., a 3., a 4., az 5., a 18. és a 19. számú termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményei az alábbiakban találhatók. A további termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményeit az ezekhez a termékekhez kapcsolódó külön rendeletben állapítják meg.
A VIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
1. - 1. TERMÉK: MELEGEN HENGERELT TEKERCSEK
1.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
1.1.1. Az érintett termék
(10) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen fémből készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, tekercselt, a melegen hengerelést követően tovább nem munkált termék (a továbbiakban: "melegen hengerelt tekercsek"). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10, 7208 39 90 kód alá van besorolva.
(11) A melegen hengerelt tekercseket általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás, vagy folyamatos izzítás után. A melegen hengerelt tekercseket szabályos tekercsekbe tekercselik.
(12) A melegen hengerelt tekercsek különböző minőségűek és méretűek. A harmadik országból származó behozatal nagy része "szerkezeti acél" (például az Euronorm EN 10025 szerinti S235 és S275) és "lágyacél" (például az EN10011 szerinti DD11, DD12, DD13 és a "Deutsche Industrie Norm" szerinti DIN 1614/1). A fent említett minden egyes vonatkozó KN-kód megfelel egy bizonyos terméktípusnak, amelyet a fenti tartományokon belül a szélesség és vastagság alapján különböztetnek meg.
(13) Az érintett termék a felületkezelés szerint két különálló kategóriába van besorolva: fekete melegen hengerelt tekercsek (az alaptermék), és maratott melegen hengerelt tekercsek (amelyeken a melegen hengerelést követően maratásnak nevezett további felületkezelést végeznek). A fekete tekercsek és a maratott tekercsek közötti különbséget a kombinált nómenklatúra szerkezete is tükrözi, mivel a két kategóriába sorolt tekercsek specifikus és külön KN-kód alá tartoznak.
(14) A melegen hengerelt tekercseket más acéltermékek gyártásában nyersanyagként használják (széles és keskeny szalagok, minden hidegen hengerelt termék, csövek stb.).
(15) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt tekercs típusnak felel meg, kimutatták, hogy azoknak mind azonosak a jellemzőik, vagy hasonlóak a fizikai és műszaki jellemzőik, felhasználásuk és alkalmazásuk. Ennek megfelelően a melegen hengerelt tekercsek minden típusa egyetlen terméket jelent, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
1.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(16) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonló-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt tekercsek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt tekercsek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(17) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (például összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei, és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy a kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó alternatív eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(18) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termék".
1.2. Megnövekedett behozatal
(19) A közösség megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
1. termék
Melegen hengerelt tekercsek
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 3 281 808 4 817 109 3 847 708 4 829 175 5 011 290
Növekedés (%) 46,8 % -20,1 % 25,5 % 3,8 %
Piaci részesedés (%) 14,3 % 21,0 % 17,1 % 20,8 % 22,3 %
Behozatal és összes gyártás aránya (%) 4,9 % 7,4 % 5,8 % 7,2 % 8,0 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 14,8 % 23,7 % 18,6 % 23,8 % 25,8 %
Egységár (euró/tonna) 242 221 223 290 254
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 4 049 459 4 332 409 4 338 442 4 920 233
(20) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[5] a behozatal viszonylag stabil volt és 2,4 millió tonna körül mozgott (1995: 2,26 millió tonna, 1996: 2,39 millió tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 47 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 9 %-kal csökkent. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal 5 %-ról körülbelül 7 %-ra nőtt, míg az eladásokhoz képest 14,8 %-ról 23,7 %-ra növekedett. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó, az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.
(21) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, a behozatal normalizálódni kezdett, bár az 1997. évinél valamivel magasabb szinten, azonban az átlagos ár alacsony maradt. 1999-ben a behozatal az össztermeléshez és a szabad piacon eladott mennyiséghez képest is esett. Mindenesetre 1997 és 1999 összehasonlítása az import áttörésének folytatását mutatja mind abszolút mértékben, mind az értékesítésre szánt termeléshez és az összes gyártott mennyiséghez képest egyaránt.
(22) 1999 és 2000 között a behozatal 3,85 millió tonnáról 4,83 millió tonnára nőtt, azaz 0,98 millió tonnával növekedett, ami 25 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termék gyártásának mennyisége kismértékben csökkent (20,7 millió tonnáról 20,3 millió tonnára) úgy, hogy a szabad piaci termeléshez képest mért növekedés 28 % volt. Az összes termelés 2000-ben közel 2 %-kal nőtt, ami a helyi felhasználásra végzett termelés növekedését tükrözi, így a behozatal növekedése az össztermeléshez képest kisebb, 24 % volt.
(23) 2000 és 2001 között a behozatal tovább emelkedett, és 5,01 millió tonnára nőtt (0,18 millió tonnás, 4 %-os növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 4,2 %-kal 19,45 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 8 %-kal nőtt. Az össztermelés 2001-ben ugyancsak csökkent (5,05 tonnával, azaz 7,5 %-kal), ami a helyi felhasználás csökkenését és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így az össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt.
(24) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben folytatódó leszorított ár az ázsiai válságból fakadt. Az árak 2000-ben növekedtek (290 euró/tonnára), de 2001-ben ismét visszaestek (13 %-kal). A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) 2001-ben a zuhanó árak mellett tovább nőtt. A behozatal átlagos ára a 2000. évi 290 euró/tonnáról 2001-re 254 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt tekercsek árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint e terméknek a közösségi árai.
1.2.1. Kétéves mozgó átlag
(25) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve, a behozatal 4,05 millió tonna és 4,34 millió tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 13 %-kal, 3,34 tonnáról 4,92 millió tonnára növekedett.
1.2.2. Az import piaci részesedése
(26) Az import piaci részesedése erősen növekedett 1997 és 1998 között az ázsiai válság hatására, majd 1999-ben 17,1 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest kb. 19 %-os növekedésnek felelt meg. 2000-től az import piaci részesedése 20,8 %-ra majd 22,3 %-ra nőtt - kb. 22 %-kal, ill. 7 %-kal.
1.2.3. Következtetés
(27) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben lényegesen csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút mértékben 8,6 %-kal nőtt (9,2 %-kal az össztermeléshez és 13 %-kal a szabad piacon eladott termeléshez képest). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 25 % volt (24 % az össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import növekedési üteme több mint kétszer olyan nagy volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és 2001-ben további növekedés volt megfigyelhető. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban kialakított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.
(28) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekményét nem az importszintek alakulásának tendenciái okozták.
(29) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
1.3. Előre nem látott fejlemények
1.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(30) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(31) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(32) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra vonatkozóan az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(33) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
1.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(34) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok 14 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 6 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 43,40 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki az érintett termék Brazíliából származó behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és 41,69 %-os kiegyenlítő- vámot vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 36,53 % és 44,40 % közötti dömpingellenes vámokat és 8,28 % és 31,89 % közötti kiegyenlítő vámokat vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(35) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 14 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 6 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, India, Indonézia, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden esetben, a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 14 dömpingellenes intézkedés és 6 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és ugyanezen év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(36) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 5,40 millió tonnáról 2,56 millió tonnára csökkent. Ugyanebben az időszakban a közösségi behozatal 32 %-kal emelkedett, és 3,8 millió tonnáról 5 millió tonnára nőtt.
(37) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt tekercsek csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára a közösségi piacra irányuló behozatalra növelő hatást gyakorolt. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a közösség volt a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca. A Közösség piacán és az amerikai piacon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekord nagyságúra nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a Közösségben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent.
(38) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
1.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(39) Az alábbi táblázat a Harmonizált Kódrendszer (HSC) 720810, 720825, 720826, 720827, 720836, 720837, 720838, 720839 kódszáma alá besorolt termékek (amelyek tartalmazzák az érintett terméket és a hasonló terméket) behozatalát mutatja az Amerikai Egyesült Államokba 1997-től 2001-ig.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 5 508 649
1998 9 906 857
1999 5 403 479
2000 6 368 045
2001 2 562 747
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(40) Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal 1997 és 1998 között növekedett, majd 1999-ben kismértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 6,4 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 60 %-kal csökkent.
(41) A melegen hengerelt tekercsek amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fenti (21) és (26) bekezdésekben említett olyan exportőrökre vonatkozó intézkedések közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vám hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(42) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja az érintett termék exportjára bizonyos országokból.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 745 000 46 000
Tajvan 2000 november 648 000 38 000
Kína 2000 november 434 000 36 000
Románia 2000 november 369 000 52 000
Indonézia 2000 november 235 000 10 000
Thaiföld 2000 november 212 000 14 000
1.4. A közösségi gyártó meghatározása
(43) A melegen hengerelt tekercsek közösségi össztermelése évente kb. 68 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanyolország,
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Arbed Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- Stahlwerke Bremen GmbH, Németország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország.
(44) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 91,4 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
1.5. Súlyos kár
1.5.1. Bevezetés
(45) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(46) A vizsgálat kimutatta, hogy a melegen hengerelt tekercsek két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy melegen hengerelt tekercsként értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt tekercsek mintegy 69 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt tekercsek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(47) A fennmaradó terméket melegen hengerelt tekercsként értékesítik piaci áron a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"), kapcsolt és független vevők részére. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt tekercseket és az importált melegen hengerelt tekercseket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt tekercsek értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellett történik.
(48) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek. A Bizottság úgy találta, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt tekercsekre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(49) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek adatait. Mivel a szabad piacon végzett értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.
1.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
1.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000
Kapacitások kihasználása 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %
(50) A vizsgálat megmutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott.
(51) A kapacitások kihasználása viszonylag stabil maradt 1997 és 2000 között (83,4 % és 85,9 % között ingadozva), de 2001-ben közel 8 %-kal esett (79,4 %-ra). Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitáskihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés csökkenését tükrözi.
1.5.2.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216
(52) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között csökkent, de 1999-ben részben helyreállt, majd 2000-ben érte el a csúcspontját a kereslet növekedésével párhuzamosan. 2001-ben a termelés csökkent, alacsonyabb eladások és helyi felhasználás mellett. Ebben a tekintetben hivatkozunk a leányvállalatok felé irányuló legnagyobb, az 5. termékhez kapcsolódó behozatal elemzésére.
1.5.2.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 731 32 583 31 181
(53) Az érintett termékhez kapcsolódó foglalkoztatás többé-kevésbé stabil volt 1997 és 1998 során. A foglalkoztatás közel 2300 fővel (6,6 %-kal) csökkent 1998 és 1999 között a gyárbezárások során, de 2000-re stabilizálódott. A foglalkoztatás 2001-ben 1400 fővel (4,3 %-kal) tovább csökkent, és a foglalkoztatás csökkenését különösen 2001-ben lehetett érezni, a további gyárbezárások miatt. A foglalkoztatás további esése várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben igazolta egy egyesült királyságbeli gyár bezárása 2002 második felében.
1.5.2.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000
(54) A termelékenység 1997-ben és 1998-ban stabil maradt 1 900 tonna/alkalmazott értéken, majd 1999-ben több mint 2 000 tonna/alkalmazott értékre emelkedett. 2000-ben és 2001-ben végig stabil maradt ezen a szinten.
1.5.2.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 60 -10 67 36
(55) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 10,5 % 14,3 % 4,7 % 7,4 % 1,6 %
(56) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
(57) A ROCE nem irányadó a felhasználás, az értékesített mennyiség, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség vagy a készletek e fejezet szerinti elemzéséhez, mert ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése csak a szabad piacra vonatkozott.
1.5.3. A szabad piac elemzése
1.5.3.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555
(58) A melegen hengerelt tekercsek közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.
(59) 1997 és 2000 között a közösségen belüli felhasználás közel 2 %-kal, 22,9 millió tonnáról 22,5 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között 2,8 %-kal az ötéves időszak legmagasabb értékére növekedett (23,2 millió tonna), mielőtt 2001-ben visszaesett volna 22,5 millió tonnára (3 %-os csökkenés). A felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, annak meghatározása érdekében, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
1.5.3.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 265
(60) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 19,66 millió tonnáról 18,08 tonnára csökkentek, majd 1999-ben 18,70 tonnára emelkedtek. Ezt követően, 1999 és 2000 között a hasonló termék értékesítése ismét csökkent, ezúttal 2 %-kal. 2000 és 2001 között az értékesítés további 4 %-kal esett, és 2001-ben ötéves mélypontját érte el 17,49 millió tonnával. Ez a behozatal növekvő dominanciáját mutatja egy hanyatló piacon.
1.5.3.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %
(61) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 85,7 %-ról 79 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet-ázsiai behozatal jelentőse növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraik csökkentésével válaszolni a behozatal által kezdeményezett árcsökkentésre. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 79,2 %-ra és 2001-ben 77,7 %-ra. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére megtörtént, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat. Az árak zuhanása és az import miatt a piaci részesedés elvesztése együttesen drasztikus hatással volt a közösségi gyártók jövedelmezőségére az alábbiakban tárgyaltak szerint.
1.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 273 290 235 301 277
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 283 277 277 270 254
(62) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között emelkedett, majd 1999-ben 235 euró/tonnával ötéves mélypontra zuhant. Az árak ismét emelkedni kezdtek 2000-ben, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 277 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 2. negyedévére 283 euró/tonnáról 254 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(63) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 3,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(64) A Bizottság megjegyzi, hogy a vizsgálat teljes időszaka alatt az import ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt. A grafikon azt mutatja, hogy 1998-ban a nyomott árú import erőteljes növekedése arra kényszerítette a közösségi gyártókat, hogy 1999-ben csökkentsék az áraikat, ami a jövedelmezőség jelentős csökkenéséhez és a közösségi gyártók 1999. évi veszteségeihez vezetett. 2000-ben a nagyobb felhasználás és szokásosabb piaci viszonyok lehetővé tették a közösségi gyártók számára, hogy növeljék áraikat és jövedelmezőségüket. Abban az évben azonban a behozatal jelentős növekedése a 2001. évi árak zuhanásához vezetett. Ez a jelentős növekedés 2001-ben is tartott, és annak folytatódó hatása figyelhető meg a közösségi termék árának csökkenésében.
[pic]
1.5.3.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %
2001, 1. n.é. 2001. 2. n.é. 2001. 3. n.é. 2001 4. n.é. 2002 1. n.é.
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %
(65) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. 1999-ben mérték a legalacsonyabb jövedelmezőséget és 2000-ben a legmagasabbat. 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 254 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 277 euró/tonnára esett vissza. Ezt tükrözi a 2001. évi 3,9 %-os alákínálás. Az árak zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 10,8 %-ról -3,1 %-ra csökkentette. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 második negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatták, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 1,1 %-ról -10,9 %-ra esett vissza.
(66) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 17,5 %-os alákínálást mutatott.
1.5.3.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854 4 521 801
(67) A készletszintek némileg csökkentek 1998-ban, majd jelentősen nőttek 1999-ben, majd azt követően (bár nem olyan mértékben) 2000-ben és 2001-ben is. A készletek 1998. és 1999. évi növekedése egybeesett a helyi felhasználás csökkenésével és a jelek szerint nagyrészt ennek a csökkenésnek tudható be. A helyi felhasználás javulása ellenére a következő évben (2000) a készletszintek tovább nőttek, majd 2001-ben is tovább növekedtek, miközben az értékesítési és a helyi felhasználási célú termelés egyaránt csökkent.
1.5.4. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150
(68) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (azaz kapacitás és a kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre, például az eladási árakra, a készletekre és a jövedelmezőségre, a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek a tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(69) 1997 és 1998 között a helyi felhasználású termelés közel 700 000 tonnával nőtt, majd 1999-ben 44,6 millió tonnára esett vissza. 1999 és 2000 között a helyi felhasználás 44,6 millió tonnáról 46,7 millió tonnára nőtt (4,7 %-os növekedés). Ez lehetővé tette a közösségi gyártók számára, hogy 2000-ben növeljék az össztermelést annak ellenére, hogy a szabad piacon értékesített termelés csökkent. 2001-ben azonban a helyi felhasználás csökkent. A szabad piacon értékesített termelés csökkenésével együtt ez az össztermelés 62,4 millióra tonnára való csökkenéséhez vezetett 2001-ben (több mint 7 % csökkenés 2000-hez képest).
1.5.5. Következtetés
(70) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak és kismértékű növekedés figyelhető meg a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás negatív fejleményeket mutat és negatív elemek figyelhetők meg a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is. Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok, a felhasználás csökkenése és a készletek növekedése mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében is. A helyi felhasználásra vonatkozó adatok megmutatták, hogy hasonló tendencia vonatkozott a helyi felhasználásra is. Ezeket az eredményeket ugyancsak megerősítette az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése.
(71) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, miközben a behozatal ötéves csúcsot ért el (5 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítései ötéves mélypontra zuhantak (17,49 millió tonna) és a jövedelmezőség gyors tempóban csökkent. Mindez a szabad piacon eladott termelés és a felhasználás, valamint az árak párhuzamos zuhanása mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal csökkenése, de ennek ellenére azok két egymást követő évben növekedtek.
(72) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása jelentős mértékben zuhant 2001-ben, a termelékenységgel együtt. A termelés, a közösségi eladási mennyiségek és árak zuhanásának általános hatása csökkentette a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-re veszteséges helyzetbe hozta azokat. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(73) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
1.6. Ok-okozati kapcsolat
(74) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
1.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(75) A melegen hengerelt tekercsek piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt tekercs alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban verseng.
(76) 1999 és 2001 között az import paci részesedése a piac 17,1 %-áról 22,3 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 82,9 %-ról 77,7 %-ra esett vissza. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 18,6 %-ról 25,8 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(77) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon a behozott termék átlagos egységára 290 euró/tonnáról 254 euró/tonnára csökkent. A közösségi termék átlagos egységára 301 euró/tonnáról 277 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártókra 8 %-os (440 millió eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladási bevételekben 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösség értékesítési bevételeinek csökkenése ténylegesen 678 millió euró volt. Az állandó költségek az összköltség jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a nyereség aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, és 2001-ben a közösségi gyártók -3,1 %-os veszteséget könyveltek el. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(78) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt, különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
1.6.2. A felhasználás változásainak hatása
(79) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 22,9 millió tonnáról 1999-re 22,5 millió tonnára csökkent, majd 2000-ben 634 000 tonnás növekedéssel 23,2 millió tonnára nőtt, mielőtt 677 000 tonnával 22,5 millió tonnára esett volna vissza 2001-ben.
(80) Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a felhasználás 2000. évi nyilvánvaló emelkedését nagyrészt a behozatal és készletek ebben az évben bekövetkezett jelentős növekedése okozta. Ezért a tendenciák mozgása pontosabb képet nyújt. Bár a felhasználás 2000 és 2001 során esett, az ötéves időszak összességében a felhasználás 2 %-kal, azaz 442 000 tonnával csökkent. Ez évenként 0,4 %-os átlagos csökkenést jelent.
(81) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során ebben az adott esetben figyelembe vették az összes piaci szereplő reakcióit a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 900 000 tonnával kényszerültek csökkenti a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(82) Az árhatások tekintetében a felhasználás éves szinten mindössze 0,4 %-os csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, ami a felhasználás esése által indokoltnál nagyobb mértékű volt.
(83) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(84) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek. A felhasználás 2001-ben az 1999. évi szinten volt (azaz 22,5 millió tonna). A felhasználás 2000-ben 600 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre. A közösségi gyártók eladásai azonban 1999-ről 2000-re 350 000 tonnával estek a felhasználás óriási növekedése ellenére. Ugyanakkor a behozatal 2000-ben 1 000 000 tonnával nőtt 1999-hez képest. Ezért a behozatal teljes egészében fedezte a felhasználás növekedését, sőt még annál is többet. A fogyasztás 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre és a közösségi gyártók eladásai durván 900 000 tonnával csökkentek, mivel a behozatal folyamatosan nőtt. A felhasználás csökkenő tendenciájával kifejezve a közösségi gyártók eladásainak csökkenése évente kb. 70 000 tonna lett volna.
(85) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem lényegi kapcsolat fedezhető fel a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
1.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(86) A Bizottság a melegen hengerelt tekercsek helyi felhasználásában bekövetkezett változások hatását is megvizsgálta. Ez többnyire stabil volt 1997 és 1999 között (44,6 millió tonna), de jelentősen nőtt 2000-ben (46,7 millió tonna), majd 2001-ben visszaesett (42,8 millió tonna). Az időszak alatti csökkenő tendencia kb. 2 millió tonnát tett ki. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a tendenciális csökkenés egybevágott a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(87) A helyi felhasználásra vonatkozóan kapott további adatokat a jellegüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításra, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(88) A helyi felhasználás csökkenése így károsan hatott a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
1.6.4. Az exportteljesítmény változásainak hatása
(89) A Bizottság megvizsgálta az export csökkenésének hatását is.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549
(90) A közösségi gyártók által exportált melegen hengerelt tekercsek mennyisége 1997 és 1999 között 2,54 millió tonnáról 1,94 millió tonnára esett vissza. A kivitel viszonylag stabil maradt 1999 és 2000 között, majd 2000-ben csökkent, és 2001-ben kis mértékben növekedett. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 580 000 tonnával csökkent, bár ennek a csökkenésnek a legnagyobb része 1997 és 1999 között ment végbe. 1999 óta a kivitel stabil volt. Ezért a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(91) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
1.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(92) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználtsága végig 80 % fölött vagy kis mértékben az alatt alakult. Ezért semmilyen összefüggés nem volt tapasztalható a kapacitás és a káros hatások között.
1.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(93) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
1.6.7. A káros hatások oka
(94) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(95) A felhasználás kismértékben, évente kb. 0,4 %-kal csökkent, bár a csökkenés erőteljesebb volt 2001-ben, mint 2000-ben. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(96) A helyi felhasználás különösen 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez negatív hatást fejtett ki különösen a mennyiségekre nézve. Ezért ez nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártókat a szabad piacon érintő ár- és bevételcsökkenéssel.
(97) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók exportjának csökkenését az ötéves időszakban. A csökkenés az ötéves időszak korai szakaszában történt. Az időszak későbbi szakaszában azonban, amikor a károkozás történt, a kivitel stabil maradt. Ezért a kivitel változásának lényegesen kisebb hatása volt a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömegének.
(98) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(99) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami 2001-ben nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás, de a felhasználás 2001. évi csökkenése alatt tovább nőtt.
1.6.8. Következtetés
(100) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy az egyéb tényezők által okozott kárt ne a behozatalnak tulajdonítsák, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
1.7. További fejlemények
(101) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
1.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintékedései az acélra vonatkozóan
(102) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a melegen hengerelt lapos szénacél termékek is tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
1.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(103) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(104) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 2 562 747 tonnát importált az érintett termékével megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportálói az Amerikai Egyesült Államokba a következő országok voltak: Hollandia (13 %/340 000 tonna), Franciaország (13 %/320 000 tonna), Korea (11 %/270 000 tonna), Kanada (9 %/240 000 tonna), Törökország (9 %/230 000 tonna), Mexikó (9 %/230 000 tonna) és Ausztrália (9 %/230 000 tonna). Az utóbbi években India, Kína, Tajvan, Indonézia, Thaiföld, Ukrajna, Oroszország, Dél-Afrika, Brazília, Németország és Japán is jelentős szállítói voltak az Amerikai Egyesült Államok piacának.
(105) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, és azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok e termékekre vonatkozó védintézkedései) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 1 millió tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket is mentesítettek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései alól, de ezek mennyisége nem tekinthető jelentősnek.
(106) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza-e. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitásukat az 1997 és 1999 közötti időszak mintegy 123 millió tonnás szintjéről 2001-re 140,4 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, illetve egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(107) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitelük csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(108) Ezért az a potenciális kereskedelem, amely a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe irányítható, 1 millió tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(109) Továbbra is megmarad azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság meghatározta, és ezek mindegyike változatlanul fennáll és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (1 millió tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(110) Az is jelentős, hogy 2001-ben a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca a Közösség volt (5 millió tonna). Ez Korea (4,2 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (2,6 millió tonna), Kína (2,3 millió tonna), Japán (1,7 millió tonna) és Törökország (1,6 millió tonna) megfelelő adatával lehet összevetni. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
1.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(111) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása a melegen hengerelt tekercsek Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletektől megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számba véve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export, ami 2001-ben mintegy 820 000 tonnát tett ki, jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(112) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, egyrészt azért, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni az amerikai intézkedések és más harmadik országok által végrehajtott védintézkedések miatt, másrészt azért, hogy a közösség elkerülje a saját piacaira történő átirányítást.
1.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(113) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 250 000 és 500 000 tonna közötti várható emelkedés azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(114) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad, vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(115) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és az árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
1.7.5. Következtetés
(116) Megfelelően figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a végleges intézkedések hiányában a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet rontaná a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
1. termék
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %
Nyitó készlet (tonna) 2 928 346 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854
Össztermelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216
Vásárlás (tonna) 120 911 30 654 49 582 161 965 40 695
Összes értékesítés (tonna) 22 197 392 20 329 899 20 692 111 20 301 403 19 448 814
Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150
Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 3 252 854 4 521 801
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 26
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 273 290 235 301 277
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %
Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 371 32 583 31 181
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 4 761 821 4 761 127 4 179 049 3 788 269 4 689 210
Egységár (euró/tonna) 283 277 277 270 254
Jövedelmezőség (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %
Alákínálás 2001-ben = 3,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 17,5 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 91,4 %
2. - 2. TERMÉK: ÖTVÖZETLEN MELEGEN HENGERELT LEMEZEK ÉS LAPOK
2.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
2.1.1. Az érintett termék
(117) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen acélból készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, nem tekercselt, a melegen hengerelést követően a továbbiakban nem megmunkált termék
- domború mintázattal, vagy
- nem domború mintázattal, 4,75 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 10 mm-nél nem vastagabb és 2050 mm-nél nem szélesebb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t nem meghaladó szélességű, vagy
- nem domború mintázattal, 3 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 4,75 mm-nél nem vastagabb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t meghaladó szélességű és 4 mm-t meghaladó vastagságú, vagy
- nem domború mintázattal, 3 mm-nél kisebb vastagságú
(a következőkben a melegen hengerelt lemezek és lapok). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 40 10, 7208 40 90, 7208 52 99, 7208 53 90, 7208 54 10 és 7208 54 90 kód alá van besorolva.
(118) A melegen hengerelt lemezeket és lapokat általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás vagy folyamatos izzítás után.
(119) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt lemez vagy lap típusnak felel meg, megállapítható, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a melegen hengerelt lemezek és lapok minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
2.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(120) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt lemezek és lapok egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt lemezek és lapok bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(121) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(122) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben meglévő, a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
2.2. Megnövekedett behozatal
(123) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével), és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút értékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
2. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt lemezek és lapok
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 417 598 511 040 477 067 533 107 572 133
Növekedés (%) 22,4 % -6,6 % 11,7 % 7,3 %
Piaci részesedés (%) 20,5 % 22,3 % 19,3 % 24,0 % 25,9 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 19,0 % 21,2 % 18,5 % 23,0 % 26,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 23,0 % 25,8 % 22,1 % 28,9 % 32,0 %
Egységár (euró/tonna) 264 248 246 305 229
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 464 319 494 054 505 087 552 620
(124) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[6] a behozatal 400 000 tonna körül viszonylag stabil volt (1996: 387 176 tonna, 1997: 417 598 tonna). Az ázsiai válság hatására azonban 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 22 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 6 %-kal csökkent. A közösségi össztermelés és az eladásra szánt termelés is nőtt 1998-ban, így az eladásra szánt termeléshez képest a behozatal 22,9 %-ról 25,8 %-ra nőtt, míg az össztermeléshez képest 19 %-tól 21,2 %-ra nőtt. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.
(125) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, és a behozatal kb. 7 %-kal visszaesett, de abszolút mértékben még így is nagyobb maradt, mint 1997-ben. Relatív mértékben (az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez viszonyítva) a behozatal visszatért az 1997 körüli szintre, bár a behozatal ára nyomott maradt.
(126) 1999 és 2000 között a behozatal 477 067 tonnáról 533 107 tonnára nőtt, azaz 56 000 tonnával emelkedett, ami 12 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés mennyisége több mint 14 %-kal, 2,16 millió tonnáról 1,85 millió tonnára csökkent. Ennek következtében az értékesítésre szánt termeléshez képest a behozatal 30 %-kal, 22,1 %-ról 28,9 %-ra nőtt. Az értékesítésre szánt termelés csökkenése és a helyi felhasználás növekedése miatt a közösségi össztermelés 2,58 millió tonnáról 2,32 millió tonnára csökkent. A behozatal az össztermelés 18,5 %-áról 23 %-ára nőtt.
(127) 2000 és 2001 között a behozatal 572 133 tonnával nőtt (kb. 39 000 tonnás, 7,3 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 3 %-kal csökkent 1,79 millió tonnára, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt. A közösségi össztermelés ugyancsak csökkent 2001-ben (133 000 tonnával, azaz 6 %-kal), ami a helyi felhasználásra végzett és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így a közösségi össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 14 %-kal nőtt.
(128) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben továbbra is nyomott ár az ázsiai válság eredménye. Az árak 2000-ben 24 %-kal 305 euró/tonnára emelkedtek, de 2001-ben 25 %-kal csökkentek. A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) tovább nőtt 2001-ben, zuhanó árak mellett. A behozatal átlagos ára 2000-ben 305 euró/tonnáról 2001-re 229 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva viszonylag gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt lemezek és lapok árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint a termék közösségi árai.
2.2.1. Kétéves mozgó átlag
(129) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelentenek-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve a behozatal 464 319 tonna és 505 087 tonna között ingadozott (azaz 484 703 tonna +/- 4 %), 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 9 %-kal nőtt, 505 087 tonnáról 552 620 tonnára.
2.2.2. Az import piaci részesedése
(130) Az import piaci részesedése némileg növekedett 1997 és 1998 között, majd 1999-ben 19,3 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest a piaci részesedés kismértékű csökkenésének felelt meg. 2000-ben és 2001-ben a behozatal piaci részesedése jelentősen nőtt, 24 %-kal, majd 25,9 %-kal - ami 24 %-os, ill. 8 %-os növekedésnek felel meg.
2.2.3. Következtetés
(131) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút értékben 7 %-kal nőtt (és negatív volt össztermeléshez és a szabad piacon eladott termeléshez viszonyítva). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 12 % volt (24 % a közösségi össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import éves növekedési üteme lényegesen nagyobb volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és az import 2000 és 2001 között, annak ellenére, hogy a legmagasabb értékét 2000-ben érte el, tovább növekedett, az 1997 és 1999 közötti időszakot meghaladó mértékben. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban megállapított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.
(132) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(133) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirteleneknek, erőteljeseknek és jelentőseknek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
2.3. Előre nem látott fejlemények
2.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(134) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(135) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(136) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(137) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
2.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(138) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban (az Amerikai Egyesült Államok termékcsoportjai, amelyekhez a melegen hengerelt lemezek és lapok tartoznak) az Amerikai Egyesült Államok 19 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 10 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 februárjában az Amerikai Egyesült Államok 10,78 % és 67,14 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Japánból származó érintett termék behozatalára; 10,21 % és 52,14 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítővámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indonéziából származó érintett termék behozatalára. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 42,12 % közötti dömpingellenes vámokat vezetett be a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 8,28 % és 44,4 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(139) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 17 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése és 9 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, Franciaország, India, Indonézia, Olaszország, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. A dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után minden esetben csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 19 dömpingellenes intézkedés és 10 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, hanem annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(140) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 6,61 millió tonnáról 3,63 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi behozatala 20 %-kal emelkedett, és 477 067 tonnáról 572 133 tonnára nőtt.
(141) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növelő hatást gyakorolt a közösségi piacra irányuló behozatalra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal, és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a Közösség a melegen hengerelt lemezek és lapok fontos exportpiaca volt. A Közösség piacán és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt, annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent a Közösségben.
(142) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
2.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(143) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által melegen hengerelt acélként (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemezként (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) kategorizált termékek behozatalát mutatja 1997-től 2001-ig. A melegen hengerelt lemezeket és lapokat ezekbe az amerikai termékkategóriákba sorolják be.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 7 065 153
1998 12 240 826
1999 6 606 789
2000 7 568 511
2001 3 630 657
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(144) 1997 és 1998 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala növekedett, majd 1999-ben kis mértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 7,6 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 52 %-kal 3,6 millió tonnára csökkent.
(145) A melegen hengerelt lemezek és lapok amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(146) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a melegen hengerelt acél (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemez (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) termékek egyes országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 751 000 57 000
Tajvan 2000 november 653 000 46 000
Kína 2000 november 578 000 120 000
Dél-Korea 2000 november 883 000 452 000
Indonézia 2000 november 235 000 12 000
Thaiföld 2000 november 253 000 32 000
2.4. A közösségi gyártók meghatározása
(147) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi össztermelése évente kb. 2,4 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Voest Alpine Stahl GmbH, Ausztria.
(148) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 93 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
2.5. Súlyos kár
2.5.1. Bevezetés
(149) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(150) A vizsgálat megmutatta, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt lemezek és lapok mintegy 17 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt lemezek és lapok egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(151) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt lemezeket és lapokat és az importált melegen hengerelt lemezeket és lapokat egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt lemezek és lapok értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(152) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt lemezekre és lapokra a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(153) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés versenyben áll az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.
2.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
2.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 500 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000
Kapacitások kihasználása 63 % 67 % 72 % 64 % 61 %
(154) A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott, az a teljes vizsgált időszak 3,6 millió tonna körül maradt.
(155) A kapacitások kihasználása stabilan kb. 7 %-kal nőtt 1997 és 2000 között, majd 2000-ben 64 %-ra esett vissza. A kapacitások kihasználtsága ezt követően ötéves mélypontra zuhant 2001-ben (61 %). A Bizottság megjegyzi, hogy a helyi felhasználás és az export 2000 és 2001 közötti csökkenését a kapacitások kihasználásának romlása okozta. Miközben azonban a helyi felhasználás 64 000 tonnával esett, és az export 9 000 tonnával csökkent (összesen a termelés 2,7 %-a 2000-ben), a kapacitások kihasználtsága 5 %-kal csökkent. Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitás-kihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés 2001. évi csökkenését tükrözi.
2.5.2.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 2 193 175 2 406 637 2 580 125 2 317 395 2 184 078
(156) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között 2,19 millió tonnáról 2,41 millió tonnára nőtt, majd 1999-ben 2,58 millió tonnára emelkedett a közösségi piaci felhasználás pozitív voltának köszönhetően (ami kb. 430 000 tonnával, azaz 21 %-kal nőtt 1997 és 1999 között). Ezt követően a közösségi össztermelés 2000-ben 10 %-kal, majd 2001-ben további 6 %-kal csökkent, a csökkenő felhasználás és növekvő behozatal miatt. Ez a behozatal növekvő jelentőségét tükrözi 2000 és 2001 során, amely abszolút értékben növekedett egy zsugorodó piacon.
2.5.2.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 6 461 6 699 6 489 6 229 5 942
(157) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás 1997 és 1998 között a növekvő felhasználás miatt nőtt, majd 1999-ben visszaesett a hatékonyság javulásával. A foglalkoztatás 1999 és 2000 között közel 260 fővel, majd 2001-ben újabb 290 fővel csökkent, és azt a munkahelyek elvesztéséről és bezárásáról szóló jelentések is mutatták. További csökkenés várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben egy egyesült királyságbeli gyár 2002 második felében történő bezárása is igazolta.
2.5.2.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 339 359 398 372 368
(158) A nagyobb termelés és jobb hatékonyság miatti 1999. évi foglalkoztatáscsökkenés következtében a termelékenység 1997 és 1998 között javult. Azonban 2000-ben a termelés visszaesése miatt, a foglalkoztatásban történt párhuzamos csökkenés ellenére, a termelékenység munkavállalónként 398 tonnáról 372 tonnára esett vissza. A termelés további esése miatt 2001-ben a termelékenység tovább romlott, de a közösségi gyártók képesek voltak megakadályozni, hogy a termelékenység munkavállalónként 368 tonna alá essen a 2000-ben és 2001 korai szakaszában történt leépítések miatt.
2.5.2.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 17 -22 149 -9
(159) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
2.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 7,1 % 11,9 % 4,8 % 9,1 % 3,1 %
(160) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
2.5.3. A szabad piac elemzése
2.5.3.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059
(161) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.
(162) 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás 2,04 millió tonnáról 2,47 millió tonnára nőtt. 2000-ben 2,22 millió tonnára csökkent (10 %-os visszaesés) és ezen a szinten maradt 2001-ben. A felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, hogy megállapítsa, hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
2.5.3.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 1 621 366 1 780 696 1 992 214 1 687 843 1 636 936
(163) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 1,62 millió tonnáról 1,78 millió tonnára nőttek, majd 1999-ben a növekvő felhasználástól ösztönözve 1,99 millió tonnára emelkedtek. Ezt követően, 2000-ben és 2001-ben a hasonló termék közösségi eladásai 15 %-kal, ill. 3 %-kal csökkentek. Ez a csökkenés gyorsabb ütemű volt, mint a felhasználás csökkenésének üteme, és a behozatal növekvő súlyát mutatja egy zsugorodó piacon 2000-ben, illetve egy stagnáló piacon 2001-ben.
2.5.3.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 79,5 % 77,7 % 80,7 % 76,0 % 74,1 %
(164) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 79,5 %-ról 77,7 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet ázsiai behozatal jelentős növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraikat csökkenteni, és tulajdonképpen sikerült is kismértékben növelni a piaci részesedésüket. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 76 %-ra és 2001-ben 74,1 %-ra esett vissza. Ugyanakkor a behozatal piaci részesedése az 1999. évi 19,3 %-ról 2000-ben 24 %-ra és 2001-ben 25,9 %-ra nőtt. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére bekövetkezett, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat.
2.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 321 347 286 363 334
2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 343 331 333 330 315
(165) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között 347 euró/tonnára emelkedett, majd 1999-ben 286 euró/tonnára zuhant, miközben a közösségi gyártók a piaci részesedésük visszaszerzéséért harcoltak. Az árak 2000-ben ismét emelkedni kezdtek, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 334 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 343 euró/tonnáról 315 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(166) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 27,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
2.5.3.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 5,7 % 10,5 % -3,7 % 8,5 % -1,6 %
2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 2,5 % -2,3 % -3,2 % -4,6 % -8,5 %
(167) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben mérték, amikor a közösségi gyártók áraik csökkentésére kényszerültek, hogy a megnövekedett importtal szemben visszaszerezzék a piaci részesedésüket. A legmagasabb jövedelmezőséget 1998-ban mérték.
(168) 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 229 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 334 euró/tonnára esett vissza. A közösségi termék árának zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 8,5 %-ról -1,6 %-ra csökkentette, és ez a negatív tendencia folytatódni látszik 2002-ben. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 első negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 2,5 %-ról -8,5 %-ra esett vissza.
(169) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 56 %-os alákínálást mutatott.
2.5.3.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 167 389 215 337 232 342 265 431 289 264
(170) A készletszintek jelentősen nőttek 1997 és 1998 során, mivel az 1998-ra jósolt keresletnövekedést a vártnál nagyobb mértékben fedezte a behozatal jelentős növekedése abban az évben. Részben a készletek áthúzódása volt az 1999. évi árzuhanás oka. A gyártás 2000-ben ismét meghaladta a 2000. évi felhasználást, ami a készleteket tovább növelte, 232 342 tonnára. A közösségi gyártás jelentős csökkenése ellenére 2000-ben a készletszintek tovább nőttek, mivel a behozatal piaci részesedése egyetlen év alatt 24 %-kal növekedett.
(171) A közösségi gyártás további csökkenése miatt 2001-ben (több mint 120 000 tonnával a felhasználás azonos évi csökkenése fölött) ugyancsak növelte a készletszinteket, amelyek 289 264 tonnára, azaz a közösségi felhasználás 13 %-ra nőttek 2001-ben (az 1997. évi 8 %-hoz képest). Ezt a behozatal piaci részesedésének jelentős növekedése okozta 2001-ben.
2.5.4. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 317 941 375 788 405 835 437 013 372 850
(172) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva. Mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(173) 1997 és 2000 között a helyi felhasználású termelés közel 120 000 tonnával nőtt. Ez hozzájárult a közösségi össztermelés 1997 és 1999 közötti növekedéséhez (2,19 millió tonnáról 2,58 millió tonnára), és korlátozta a 2000-ben a szabad piacon értékesített termelés csökkenésének hatását. 2001-ben a helyi felhasználás 64 000 tonnával, azaz 15 %-kal csökkent. Bár az értékesítésre szánt termelés zuhanása volt a legjelentősebb tényező, a helyi felhasználás csökkenése hozzájárult ahhoz, hogy a közösségi össztermelés 2,18 millió tonnára zuhant 2001-ben (6 %-os csökkenés 2000-hez képest).
2.5.5. Következtetés
(174) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak és kismértékű növekedés volt a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység negatív jeleket mutat, és negatív elemek figyelhetők meg a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(175) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok általánosságban, a felhasználás csökkenése és a készletek növekedése mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(176) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok megmutatták, hogy a 2000. évi növekedés ellenére hasonló tendencia vonatkozott a helyi felhasználásra is, és ezeket az eredményeket ugyancsak megerősítette az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése.
(177) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, amikor a behozatal ötéves csúcsot ért el (572 133 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítése ötéves mélypontra zuhant (1,64 millió tonna), jövedelmezőségük gyors tempóban zuhant, és veszteségesek lettek. Mindez a szabad piacon eladott termelés, a helyi felhasználás és a felhasználás párhuzamos zuhanása mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal esése, de ehelyett az a harmadik egymás utáni évben növekedett.
(178) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a teljesítménymutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása is ötéves mélypontra zuhant 2001-ben, a termelékenységhez hasonlóan, a 2000-ben és 2001-ben végrehajtott jelentős leépítések mellett. 2001-re a foglalkoztatás ötéves mélypontra zuhant, és további csökkenése várható. A termelés, a közösségi eladási mennyiségek és árak zuhanásának általános hatása csökkentette a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-re veszteséges helyzetbe hozta azokat. A közösségi gyártók jelentős veszteségeket szenvednek. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(179) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve, különösen pedig a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
2.6. Ok-okozati kapcsolat
(180) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
2.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(181) A melegen hengerelt lemezek és lapok piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt lemez és lap alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengtek. A behozatal növekedése káros hatást gyakorolt az árak lenyomásával és a közösségi gyártók által a közösségi piacon eladott mennyiség csökkentésével.
(182) Az 1999 és 2000 közötti időszakban az import paci részesedése a piac 19,3 %-áról 24 %-ra nőtt. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 22,1 %-ról 28,9 %-ra nőtt. Továbbá a 2000 és 2001 közötti időszakban a behozatal piaci részesedése 25,9 %-ra és az eladásra szánt termelés 32 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest, a közösségi gyártók kárára.
(183) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon az érintett termék átlagos egységára 305 euró/tonnáról 229 euró/tonnára csökkent. A hasonló termék átlagos egységára 363 euró/tonnáról 334 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártóknak 8 %-os (45 milliós eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladások bevételében 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösségi forgalom tényleges esése 66 millió euró volt. Az állandó költségek a közösségi gyártók rezsiköltségeinek jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a jövedelmezőség aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, ami 2001-ben 1,6 %-ra zuhant. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(184) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
2.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(185) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 2,04 millió tonnáról 1999-re 2,47 millió tonnára nőtt, majd 2000-ben mintegy 260 000 tonnával 2,2 millió tonnára esett vissza, és körülbelül ezen a szinten maradt 2001-ben.
(186) Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a felhasználás 1999. évi nyilvánvaló emelkedését nagyrészt az alacsony árakra adott válaszként a készletek ebben az évben bekövetkezett felhalmozása okozta. Ezért a tendenciák mozgása pontosabb képet nyújt. Bár a felhasználás 1999 és 2000 során esett, az ötéves időszak összességében a felhasználás 8 %-kal, azaz 170 000 tonnával nőtt. Ez évenként 1,6 %-os átlagos növekedésnek felel meg. A felhasználás általános tendenciáját nézve a közösségi gyártók eladásainak növekedniük kellett volna az ötéves időszak során, de ezzel szemben azok stagnáltak.
(187) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során ebben az adott esetben figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 51 000 tonnával kényszerültek csökkenti a közösségi eladásaikat, a behozatal alakulása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. A Bizottság nem talált semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(188) Az árhatásokat illetően a felhasználás kismértékű növekedése szokásos esetben nem vezethet jelentős árhatásokhoz. Ugyancsak nem vezethet jelentős árhatásokhoz az 1999 és 2000 között bekövetkezett kismértékű felhasználáscsökkenés. Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomást csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(189) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek 2000-ben 1999-hez képest. A felhasználás 2001-ben kismértékben az 1997. és 1998. évi szint átlaga fölött volt (azaz 2,16 millió tonna). 1999-ben a felhasználás 180 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre. 2001-ben a felhasználás az 1997/98. évi szintre zuhant vissza és a közösségi gyártók eladásai durván 300 000 tonnával csökkentek a behozatal növekedése mellett. 1999 és 2001 között, miközben a felhasználás 10 %-kal csökkent, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai 18 %-kal estek.
(190) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat fedezhető fel a felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
2.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(191) A Bizottság a melegen hengerelt lemezek és lapok helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez 1997 és 2000 között 317 941 tonnáról 437 013 tonnára nőtt, 2001-ben viszont 372 850 tonnára esett vissza. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a csökkenés egybeesett a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(192) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás részét képezi az érintett termék teljes tevékenysége elemzésének (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). A fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett néhány másik tényezőre nézve (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a helyi felhasználásra beszerzett további adatokat a természetüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(193) A helyi felhasználás 2001. évi csökkenése így károsan hatott a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására, az állandó költségekre és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árú import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
2.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(194) A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a súlyos kárt az export csökkenése okozta-e.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 196 354 202 206 165 070 159 450 150 469
(195) A közösségi gyártók által harmadik országokba exportált melegen hengerelt lemezek és lapok mennyisége 1997 és 1999 között 196 354 tonnáról 165 070 tonnára esett vissza. A kivitel viszonylag stabil maradt 1999 és 2000 között, mindössze 15 000 tonnával csökkent a két év alatt. Így az ötéves időszakban a kivitel kb. 46 000 tonnával csökkent, bár ennek a csökkenésnek a legnagyobb része 1997 és 1999 között ment végbe. 1999 óta a kivitel mindössze 15 000 tonnával, azaz a közösségi gyártók összes értékesítésének 0,7 %-ával esett. Ezért a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között a kivitel számottevően nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(196) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel esése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
2.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(197) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás. Ezért semmilyen összefüggést nem tapasztaltak a kapacitás és a káros hatások között.
2.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(198) A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
2.6.7. A káros hatások oka
(199) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amely a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(200) 1999 és 2000 között a felhasználásban kb. 10 %-os csökkenés történt. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(201) A helyi felhasználás különösen 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez negatív hatást fejtett ki különösen a mennyiségekre nézve. Ezért ez nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártók által a szabad piacon elszenvedett ár- és bevételcsökkenéssel.
(202) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók kivitelének csökkenését az ötéves időszakban. A csökkenés az ötéves időszak korai szakaszában történt. Az időszak későbbi szakaszában azonban, amikor a károkozás történt, a kivitel csökkenése jelentéktelen volt a közösségi gyártók összes eladásainak összefüggésében. Ezért a kivitel változásának lényegesen kisebb hatása volt a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömegének.
(203) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen akkor, ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(204) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely 2000-ben a felhasználás csökkenése ellenére nőtt, és azt követően tovább növekedett a 2001. évi stagnáló felhasználás mellett.
2.6.8. Következtetés
(205) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
2.7. További fejlemények
(206) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
2.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acéllal kapcsolatban
(207) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez a melegen hengerelt acél és lemez hozzátartozik. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
2.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(208) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(209) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 3,63 millió tonna melegen hengerelt acélt és lemezt importált, amelyből legalább 255 000 tonna esik az érintett termék definíciója alá.
(210) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, és azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az a melegen hengerelt acélra és lemezekre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export több mint 200 000 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket is mentesítettek az Amerikai Egyesült Államok intézkedései alól, de ezek mennyisége nem tekinthető jelentősnek a melegen hengerelt acél és lemez esetében.
(211) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek a kapacitásukat az 1999. évi kb. 12,2 millió tonnáról 2001-re 13,2 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, illetve egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(212) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(213) Ezért az a potenciális kereskedelem, amely a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe irányítható, több mint 200 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(214) Továbbra is fennáll azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, amint annak meghatározása a súlyos kár elemzése során megtörtént, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, amelyek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (200 000 tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(215) Az is irányadó, hogy 2001-ben a melegen hengerelt lemezek és lapok fő exportpiaca a Közösség volt (572 133 tonna). Ez Oroszország (258 738 tonna), az Amerikai Egyesült Államok (255 144 tonna), Kína (209 980 tonna) és Törökország (99 341 tonna) teljesítményéhez hasonlítható. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
2.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(216) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása a melegen hengerelt lemezek és lapok Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export, amely 2001-ben mintegy 20 000 tonnát tett ki, jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(217) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni egyrészt az amerikai intézkedések és a más harmadik országok által végrehajtott védintézkedések miatt, valamint azért, hogy a Közösség elkerülje a saját piacaira történő eltérítést.
2.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(218) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. Az 50 000 és 100 000 tonna közötti várható emelkedés azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban.
(219) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(220) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett zuhanása lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a Bizottság a súlyos kár megállapításánál már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
2.7.5. Következtetés
(221) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet rontaná a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
2. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt lemezek és lapok (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 500 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 63 % 67 % 72 % 64 % 61 %
Nyitó készlet (tonna) 109 875 167 389 215 337 232 342 265 431
Össztermelés (tonna) 2 193 175 2 406 637 2 580 125 2 317 395 2 184 078
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 1 817 720 1 982 901 2 157 285 1 847 294 1 787 395
Helyi felhasználás (tonna) 317 941 375 788 405 835 437 013 372 850
Záró készlet (tonna) 167 389 215 337 232 342 265 431 289 264
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 196 354 202 206 165 070 159 450 150 469
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 1 621 366 1 780 696 1 992 214 1 687 843 1 636 926
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 321 347 286 363 334
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 5,7 % 10,5 % -3,7 % 8,5 % -1,6 %
Piaci részesedés (%) 79,5 % 77,7 % 80,7 % 76,0 % 74,1 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 6 461 6 699 6 489 6 229 5 942
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 339 359 398 372 368
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 452 189 444 231 382 515 357 993 353 998
Egységár (euró/tonna) 343 331 333 330 315
Jövedelmezőség (%) 2,5 % -2,3 % -3,2 % -4,6 % -8,5 %
Alákínálás 2001-ben = 27,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 56,0 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 92,8 %
3. - 3. TERMÉK: ÖTVÖZETLEN MELEGEN HENGERELT KESKENYSZALAG
3.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
3.1.1. Az érintett termék
(222) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen acélból készült, laposan hengerelt, 600 mm-nél keskenyebb termék,
- burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, a négy oldalon és nem zárt négyszögüregű hengerelésen kívül a melegen hengerelést követően tovább nem munkált, 150 mm-t nem meghaladó szélességű és 4 mm-nél nem kisebb vastagságú, nem tekercselt és domború mintázattal nem rendelkező, vagy
- burkolt, de a burkoláson túl nem munkált
(a továbbiakban: "melegen hengerelt keskenyszalag"). Az érintett termék jelenleg a KN 7211 14 10, 7211 14 90, 7211 19 20, 7211 19 90, 7212 60 11, 7212 60 19, 7212 60 91 kód alá van besorolva.
(223) A melegen hengerelt keskenyszalagot általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás, vagy folyamatos izzítás után.
(224) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt keskenyszalag-típusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a melegen hengerelt keskenyszalagok minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
3.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(225) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt keskenyszalagok egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt keskenyszalagok bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(226) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(227) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termékek".
3.2. Megnövekedett behozatal
(228) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút értékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
3. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt keskenyszalagok
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 139 438 2 196 904 2 234 572 2 239 916 2 129 442
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 85 864 129 697 146 345 176 854 214 414
Növekedés (%) 51,0 % 12,8 % 20,8 % 21,2 %
Piaci részesedés (%) 4,0 % 5,9 % 6,5 % 7,9 % 10,1 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 3,1 % 4,7 % 5,5 % 6,4 % 8,4 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 3,6 % 5,4 % 6,1 % 7,4 % 9,8 %
Egységár (euró/tonna) 44 232 208 302 239
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 107 781 138 021 161 600 195 634
(229) Az ázsiai válságot megelőző időszakban a behozatal 110 000 tonna alatt volt (1996: 108 512 tonna, 1997: 85 864 tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal több mint 50 %-kal nőtt. A közösségi össztermelés és az eladásra szánt termelés is nőtt 1998-ban, így az eladásra szánt termeléshez képest a behozatal 3,6 %-ról 5,4 %-ra, míg az össztermeléshez képest 3,1 %-ról 4,7 %-ra nőtt.
(230) A következő évben a behozatal növekedési üteme kb. 13 %-ra zuhant, de a behozatal növekedése folytatódott annak ellenére, hogy az árak 208 euró/tonnára estek. Relatív értelemben (az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez viszonyítva) a behozatal ugyancsak nőtt, a közösségi össztermelés 5,5 %-ára és az eladásra szánt termelés 6,1 %-ára. A közösségi össztermeléshez képest tapasztalt nagyobb növekedés azt tükrözi, hogy a helyi felhasználás csökkenése hozzájárult a közösségi össztermelés csökkenéséhez 1999-ben annak ellenére, hogy abban az évben az eladásra szánt termelés némileg nőtt. Figyelemre méltó, hogy az ázsiai válság miatti 1998. évi hirtelen importnövekedést követően 1999-ben az árak azon a szinten állapodtak meg az abban az évben tapasztalt áresés ellenére, mivel az exportőrök képesek voltak megtartani a szélesebb vásárló bázisukat és növelni eladásaikat.
(231) 1999 és 2000 között a behozatal 146 345 tonnáról 176 854 tonnára nőtt, ami közel 21 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés többé-kevésbé stabil volt, így a szabad piacon eladott termeléshez képest 6,1 %-ról 7,4 %-ra (azaz kb. 21 %-kal) nőtt. Részben a helyi felhasználás és az export növekedése miatt a közösségi össztermelés 2,65 millió tonnáról 2,78 millió tonnára nőtt, azaz a behozatal az össztermelés 6,4 %-áról 8,4 %-ára emelkedett.
(232) 2000 és 2001 között a behozatal 214 414 tonnára nőtt (kb. 37 000 tonnás, 21 %-os további növekedés). 2001-ben az eladásra szánt termelés további 7 %-kal 1,92 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal több mint 32 %-kal nőtt (a szabad piacon értékesített mennyiség 9,8 %-ig). A közösségi össztermelés ugyancsak csökkent 2001-ben (232 000 tonnával, azaz 8 %-kal), ami a helyi felhasználásra végzett gyártás kismértékű csökkenését, az export esését és a szabad piacon értékesített termelés zuhanását tükrözte. A közösségi össztermeléshez viszonyított importnövekedés több mint 31 % volt.
(233) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között kis mértékben nőtt, de 1999-ben 208 euró/tonnára csökkent az import 1998. évi növekedése által okozott túlkínálat miatt, ami a jelek szerint az ázsiai válságból adódott. Az árak 2000-ben 302 euró/tonnára nőttek, de 2001-ben több mint 20 %-kal csökkentek. A Bizottság megjegyzi, hogy bár az árak 2000-ben növekedtek, a behozatal növekedése (abszolút értelemben és a termeléshez viszonyítva) tovább folytatódott 2001-ben, csökkenő árak mellett. A behozatal átlagos ára a 2000. évi 302 euró/tonnáról 2001-re 239 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva viszonylag gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt keskenyszalagok árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint a termék közösségi árai.
3.2.1. Kétéves mozgó átlag
(234) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint a behozatal több mint 21 %-kal nőtt az időszak végéhez közeledve.
3.2.2. Az import piaci részesedése
(235) Az import piaci részesedése a vizsgált időszak minden évében nőtt, az 1997. évi 4,0 %-ról 10,1 %-ra 2001-ben. 2000-ről 2001-re a behozatal piaci részesedése közel 28 %-kal nőtt.
3.2.3. Következtetés
(236) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődése részének.
(237) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(238) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
3.3. Előre nem látott fejlemények
3.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(239) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(240) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(241) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(242) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű kereskedelemkorlátozó intézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
3.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(243) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban (az Amerikai Egyesült Államok termékcsoportjai, amelyeknek a melegen hengerelt keskenyszalagok a részét képezik) az Amerikai Egyesült Államok 19 dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 10 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 februárjában az Amerikai Egyesült Államok 10,78 % és 67,14 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Japánból származó érintett termék behozatalára; és 10,21 % és 52,14 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indonéziából származó érintett termék behozatalára. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 42,12 % közötti dömpingellenes vámokat vezetett be a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 8,28 % és 44,4 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(244) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 17 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 9 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, Franciaország, India, Indonézia, Olaszország, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden egyes esetben a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drasztikus esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 19 dömpingellenes intézkedés és 10 kiegyenlítővám-intézkedés volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(245) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 6,61 millió tonnáról 3,63 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a közösségi behozatal 146 345 tonnáról 214 414 tonnára nőtt, ami 20 %-os növekedést jelent.
(246) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növekedő hatást gyakorolt a melegen hengerelt szalagok behozatalára a közösségi piacra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegen hengerelt lemez és lap behozatala és a melegen hengerelt keskenyszalag megnövekedett közösségi behozatala között. 2001-ben a Közösség a melegen hengerelt keskenyszalagok fontos exportpiaca volt. A közösség és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás a Közösségben csökkent.
(247) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
3.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(248) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által melegen hengerelt acélként (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemezként (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) kategorizált termékek behozatalát mutatja 1997-től 2001-ig. A melegen hengerelt keskenyszalagot ezekbe az amerikai termékkategóriákba sorolják.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 7 065 153
1998 12 240 826
1999 6 606 789
2000 7 568 511
2001 3 630 657
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(249) 1997 és 1998 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala növekedett, majd 1999-ben kismértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 7,6 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal több mint 52 %-kal csökkent.
(250) A melegen hengerelt lemezek és lapok amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fenti (21)-(26) bekezdésekben említett intézkedések közvetlen hatásával magyarázható azokra az exportőrökre, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(251) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a melegen hengerelt acél (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemez (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) termékek egyes országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma USA-ba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 751 000 57 000
Tajvan 2000 november 653 000 46 000
Kína 2000 november 578 000 120 000
Dél-Korea 2000 november 883 000 452 000
Indonézia 2000 november 235 000 12 000
Thaiföld 2000 november 253 000 32 000
3.4. A közösségi gyártók meghatározása
(252) A melegen hengerelt keskenyszalagok közösségi össztermelése évente kb. 3,5 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- Sollac SA, Franciaország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Voest Alpine Stahl GmbH, Ausztria.
(253) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 72 %-át. A 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát ezek a vállalatok képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
3.5. Súlyos kár
(254) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(255) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 17 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(256) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált érintett terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellett történik.
(257) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és az értékesítésre szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(258) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és az értékesítésre szánt melegen hengerelt keskenyszalagok adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
3.5.1. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
3.5.1.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000
Kapacitások kihasználása 72 % 73 % 69 % 73 % 67 %
(259) A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott.
(260) A kapacitások kihasználása viszonylag stabil volt 1997 és 1998 során (72 %/73 %), de 1999-ben az alacsonyabb termelés miatt csökkent. A kapacitások kihasználtsága 2000-ben visszatért a megelőző időszak szintjére a korábbi termelési szint ismételt elérésének köszönhetően, de 2001-ben ötéves mélypontra zuhant (67 %). A Bizottság megjegyzi, hogy a kapacitások rosszabb kihasználásához hozzájárult az export csökkenése, valamint a helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése. Mialatt azonban a helyi felhasználás 9 000 tonnával és az export 41 000 tonnával esett (összesen a termelés kb. 1,3 % 2000-ben), a kapacitások kihasználtsága több mint 8 %-kal zuhant.
3.5.1.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 2 736 501 2 763 332 2 646 967 2 784 800 2 553 066
(261) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 során stabil maradt, majd 1999-ben csökkent a növekvő behozatal a csökkenő készletek, a kivitel és a helyi felhasználás miatt. 2000-ben a termelés a korábbi szintjei fölé nőtt a megnövekedett kivitel és helyi felhasználás, valamint újrakészletezés ellenére. 2001-ben azonban a termelés csökkent, mivel a felhasználás 5 %-os csökkenése ellenére a behozatalnak abszolút mértékben nagyobb volt a részesedése a közösségi piacon.
(262) A szabad piacon értékesített termelés 1997 és 2000 között többé-kevésbé stabil volt, bár az első két évben kismértékű felfelé ívelő görbét követett, mielőtt a harmadik évben némileg visszaesett volna. Ezt követően az értékesítésre szánt termelés 148 000 tonnával, azaz 7 %-kal csökkent 2000 és 2001 között a csökkenő kivitel és a csökkenő közösségi eladások együttes hatása miatt. Ez 2001-ben a behozatal növekvő dominanciáját mutatja egy zsugorodó piacon. A vizsgált időszak egésze alatt a melegen hengerelt keskenyszalag közösségi kivitele a szabad piacon értékesített termelés kb. egynyolcadát tette ki. A közösségi kivitel az 1997. évi 330 618 tonnás csúcsról 2001-re 273 737 tonnára esett vissza. Az exportra termelés esését tovább vizsgálják "más tényezők" alapján, hogy megállapítsák annak a közösségi gyártókra gyakorolt hatását.
3.5.1.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 8 852 9 082 8 727 8 310 7 812
(263) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a csúcspontját 1998-ban érte el, amikor a termelés a legnagyobb volt. Az 1999. és 2000. évi hatékonyságjavulás és a 2001. évi alacsonyabb termelés miatt a foglalkoztatás ezekben az években csökkent. A foglalkoztatás mintegy 500 fővel (azaz 6 %-kal) csökkent 2000 és 2001 között, és ezt tükrözték a leépítésekről és gyárbezárásokról szóló jelentések is. További csökkenés várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben egy egyesült királyságbeli gyár 2002 második negyedévében történő bezárása is igazolta.
3.5.1.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 309 304 303 335 327
(264) A termelékenység 1997-től 1999-ig kb. 303-309 euró/tonna körül stabil maradt. A termelékenység 2000-ben 335 euró/tonnára nőtt, mivel a közösségi gyártók csökkentették a munkavállalóik számát a hatékonysági nyereségek miatt. 2001-ben a termelékenység a foglalkoztatás csökkenése ellenére csökkent, mivel a csökkenő termelés alacsonyabb hatékonysághoz vezetett. A termelés további esését kizárva a termelékenység 2002-ben várhatóan stabilizálódni fog, mivel az elbocsátások hatása 2001 késői szakaszában kimerül.
3.5.1.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 63 -20 55 67
(265) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
3.5.1.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 11,2 % 16,7 % 9,9 % 12,6 % 7,8 %
(266) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
3.5.1.7. Egyéb mutatók
(267) A Bizottság nem tekintette helyénvalónak a felhasználás, eladások mennyisége, piaci részesedés, egységárak, jövedelmezőség és készletek ebben a fejezetben történő elemzését, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
3.5.2. A szabad piac elemzése
3.5.2.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 139 438 2 196 904 2 234 572 2 239 916 2 129 442
(268) A melegen hengerelt keskenyszalagok közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái és a gyártók által a kérdőívekre adott válaszok alapján.
(269) 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás 2,14 millió tonnáról 2,23 millió tonnára nőtt. 2000-ben a felhasználás stabil maradt, de 2001-re 2,13 millió tonnára csökkent. A felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenését más szempontok alapján is vizsgálják annak megállapítására, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
3.5.2.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 2 053 574 2 067 207 2 088 227 2 063 062 1 915 028
(270) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 2,05 millió tonnáról 2,07 millió tonnára nőttek, majd 1999-ben a növekvő felhasználástól ösztönözve 2,09 millió tonnára emelkedtek. Ezt követően 2000-ben (2,06 millió tonnára) és 2001-ben (1,92 millió tonnára) csökkentek (az utóbbi évben nagyobb mértékben). 2001-ben a hasonló termék közösségi eladásának csökkenése 7 % volt, ami némileg magasabb, mint a felhasználás 5 %-os csökkenése. Ez a behozatal növekvő súlyát mutatja egy olyan piacon, ahol a felhasználás 2001-ben csökkent.
3.5.2.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 96,0 % 94,1 % 93,5 % 92,1 % 89,9 %
(271) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 96,0 %-ról 94,1 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet ázsiai behozatal jelentőse növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő év (1999) csökkenő árainak ellenére a piaci részesedés tovább csökkent, bár kisebb mértékben. 1999 és 2000 között a közösségi gyártók piaci részesedése ismét csökkent, és ez 2000 és 2001 között megismétlődött. A közösségi gyártók piaci részesedése 89,9 %-ra, azaz a vizsgált időszak kezdeti szintjénél 6,1 százalékponttal alacsonyabb szintre zuhant. Meg kell jegyezni, hogy 2000 és 2001 között a piaci részesedés csökkenése erőteljesebben folytatódott, annak ellenére, hogy abban az időszakban a közösségi gyártók csökkentették az áraikat.
3.5.2.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 334 347 298 359 343
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 349 342 341 337 332
(272) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között 347 euró/tonnára emelkedett, majd 1999-ben 298 euró/tonnára zuhant, miközben a közösségi gyártók piaci részesedésük visszaszerzéséért harcoltak. Az árak ismét emelkedni kezdtek 2000-ben, majd 2001-ben ismét estek (4,5 %-kal) 343 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 349 euró/tonnáról 332 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(273) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a közösségbe exportőr gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 26,7 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
3.5.2.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 2,3 % 5,8 % -3,2 % 5,5 % -1,7 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 1,6 % -1,9 % -2,8 % -5,2 % -8,5 %
(274) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben mérték, amikor a közösségi gyártók áraik csökkentésére kényszerültek, hogy az import terén visszaszerezzék piaci részesedésüket. A legmagasabb jövedelmezőséget 2000-ben mérték. 2001-ben, amikor a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 239 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 343 euró/tonnára esett vissza. A közösségi termék árának zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 5,5 %-ról -1,7 %-ra csökkentette, és ez a negatív tendencia folytatódni látszik 2002-ben. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 első negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 1,6 %-ról -8,5 %-ra esett vissza.
(275) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 53,5 %-os alákínálást mutatott.
3.5.2.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 190 212 198 033 113 383 142 532 138 595
(276) A készletszintek 1997 és 1998 során stabilak voltak, de 1999-ben, az év korai és középső részében tapasztalt árcsökkenésére reagálva, a közösségi gyártók csökkentették termelésüket. 2000-ben a készletek 142 535 tonnára emelkedtek, és stabilak maradtak e szint környékén 2001-ben.
3.5.3. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 344 566 365 693 351 081 377 552 368 239
(277) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (azaz kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt keskenyszalagok szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva. Mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(278) 1997 és 2000 között a helyi felhasználásra végzett gyártás a közösségi össztermelés 13 %-át tette ki. Az össztermelés zuhanása miatt azonban 2001-re a közösségi össztermelés kb. 14 %-ára emelkedett. Abszolút mértékben a helyi felhasználás többé-kevésbé stabil maradt az ötéves időszakban, bár egy némileg felfelé ívelő görbét követett 344 566 tonna és 377 552 tonna között váltakozva.
3.5.4. Következtetés
(279) Az adatok azt mutatják, hogy míg a gyártási kapacitások stabilak maradtak, és kismértékű növekedés volt megfigyelhető a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás negatív jeleket mutat, és negatív elemek is megfigyelhetők a pénzforgalom és a ROCE tekintetében.
(280) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok a stagnáló felhasználás és csökkenő készletek mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(281) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok a helyi felhasználás tekintetében stabil tendenciát mutattak. Ezeket az eredményeket támasztotta alá az érintett termék összes tevékenységének elemzése.
(282) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, amikor a behozatal ötéves csúcsot ért el (214 414 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítései ötéves mélypontra zuhantak (1,92 millió tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Mindez a termelés és felhasználás párhuzamos csökkenése mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal esése, de ennek ellenére az a negyedik egymás utáni évben növekedett.
(283) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a teljesítménymutatók. A közösségi gyártók jövedelmezősége a 2000. évi 5,5 %-ról 2002 első negyedévére - 8,5 %-os veszteséggé változott. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása is ötéves mélypontra zuhant 2001-ben, a termelékenységhez hasonlóan, a 2000-ben és 2001-ben végrehajtott jelentős leépítések ellenére. 2001-re a foglalkoztatás ötéves mélypontra zuhant. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(284) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve, különösen pedig a szabad piaci tevékenységek elemzése alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
3.6. Ok-okozati kapcsolat
(285) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
3.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(286) A melegen hengerelt keskenyszalagok piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt keskenyszalag alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek. Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import paci részesedése 6,5 %-ról 10,1 %-ra nőtt. Ez idő alatt a közösségi termék piaci részesedése az 1999. évi 93,5 %-ról 2001-re 89,9 %-ra csökkent. Ugyanebben az időszakban a behozatal az eladásra szánt gyártás 6,1 %-áról 9,8 %-ára nőtt (a közösségi össztermelés 5,5 %-ról 8,4 %-ra). Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(287) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon az érintett termék átlagos egységára 302 euró/tonnáról 239 euró/tonnára csökkent. A hasonló termék átlagos egységára 359 euró/tonnáról 343 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártóknak 4,5 %-os (33 millió eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladási bevételekben 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösségi forgalom tényleges esése 89 millió euró volt. Az állandó költségek a közösségi gyártók rezsiköltségeinek jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a haszon aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, és így 2001-ben a közösségi gyártók -1,6 %-os veszteséget könyveltek el. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(288) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
3.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(289) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 2,14 millió tonnáról 1999-re 2,23 millió tonnára nőtt, majd 2000-ben 2,24 millió tonnára, mielőtt mintegy 110 000 tonnával 2,13 millió tonnára esett volna vissza 2001-ben.
(290) A 2000 és 2001 közötti esés ellenére a felhasználás az ötéves időszak egészében stabil maradt.
(291) A 2000 és 2001 közötti csökkenés vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 150 000 tonnával kényszerültek csökkenteni a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(292) Az árhatásokat illetően a stabil felhasználás szokásos esetben nem vezethet árcsökkenéshez, és még a 2001. évi 4 %-os csökkenés sem vezethetne jelentős árhatásokhoz, ha a termelést haladéktalanul a piac igényeihez igazítják. Ebben a tekintetben a jelek szerint a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, amelynek mértéke meghaladta azt a mértéket, amit a felhasználás csökkenéséhez történő igazodás indokolttá tett volna.
(293) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(294) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek 2001-ben, mint 2000-ben. A közösségi gyártók eladásai 2000-hez képest 2001-ben 150 000 tonnával csökkentek. Ugyanakkor 2000-hez képest a behozatal 40 000 tonnával nőtt. A felhasználás ötéves tendenciája alapján a közösségi gyártók eladásainak szinten kellett volna maradniuk.
(295) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat fedezhető fel a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
3.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(296) A Bizottság a melegen hengerelt keskenyszalagok helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez 1997 és 2000 között 344 566 tonnáról 377 552 tonnára nőtt, de 2001-ben 368 239 tonnára esett vissza. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a csökkenés egybeesett a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(297) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás részét képezi az érintett termék teljes tevékenysége elemzésének (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). A fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett néhány másik tényezőre nézve (eladási árak, készletek és jövedelmezőség) a helyi felhasználásra beszerzett további adatokat a természetüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(298) A helyi felhasználás csökkenése káros hatást gyakorolt a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. Ennek csak kis hatása volt, a közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
3.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(299) A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a súlyos kárt az export csökkenése okozta-e.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 330 618 322 611 292 309 315 037 273 737
(300) A közösségi gyártók által harmadik országokba exportált melegen hengerelt keskenyszalagok mennyisége 1997 és 2001 között 330 618 tonnáról 273 737 tonnára esett vissza. 1997 és 1999 között folyamatos csökkenés volt megfigyelhető, amit 2000-ben növekedés, majd további csökkenés követett. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 57 000 tonnával csökkent. Így az ötéves időszakban a kivitel elmaradása néhány káros hatást okozott.
(301) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat fedezhető fel a kivitel csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
3.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(302) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás. Ezért semmilyen összefüggést nem találtak a kapacitás és a káros hatások között.
3.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(303) A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálásra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
3.6.7. A káros hatások oka
(304) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amely a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(305) 2000 és 2001 között a felhasználás csökkent, bár az ötéves tendencia stabil volt. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(306) A helyi felhasználás 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez kismértékű hatást gyakorolt a mennyiségekre. Ez azonban nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártók által a szabad piacon elszenvedett ár- és bevételcsökkenéssel.
(307) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók kivitelének csökkenését az ötéves időszakban. Az ötéves időszakban csökkenés volt megfigyelhető. Ezt a csökkenést azonban a közösségi gyártók összes eladásának összefüggésében kell értelmezni. Ebben az összefüggésben az export változása lényegesen kisebb mértékben hatott a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömege.
(308) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás nem jelentős, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(309) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami a felhasználás 2001. évi esésének ellenére tovább nőtt.
3.6.8. Következtetés
(310) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
3.7. További fejlemények
(311) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
3.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acéllal kapcsolatban
(312) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a melegen hengerelt acél és lemezek tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
3.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(313) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján. Mivel az Amerikai Egyesült Államokba irányuló, az intézkedésektől nem mentes behozatal mennyisége jelentéktelen, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a Közösségbe irányuló következményes kereskedelemátirányítás minden valószínűség szerint jelentéktelen mértékű lesz.
3.7.3. A közösségi export csökkenése az Amerikai Egyesült Államok által az acélra vonatkozóan hozott védintézkedések miatt
(314) Az amerikai intézkedések miatt az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export csökkenése várhatóan ugyancsak kismértékű. Mindenesetre valószínű, hogy a más harmadik piacokra irányuló közösségi kivitel ugyancsak csökkenni fog azért, mert a gyártók világszerte egyre nagyobb nehézségekkel tudnak exportálni részben az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt, részben a más harmadik országok és a Közösség által, a saját piacaikra történő kereskedelemátirányítás elkerülése végett hozott védintézkedések miatt.
3.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatásai
(315) A Bizottság mindenesetre megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek kapacitásukat az 1999. évi kb. 12,2 millió tonnáról 2001-re 13,2 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(316) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(317) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a közösségi védintézkedések hiányában a behozatal a jelenlegi szinten vagy annál magasabb szinten folytatódna, aminek hatására a közösségi ipar igen súlyos és nagymértékű visszaesés jeleit mutatná, különösen a piac zsugorodása miatt. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az importnak akár a jelenlegi szinten történő folytatása is súlyos következményekkel járna, a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások pedig igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban.
(318) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(319) A behozatal és a közösségi export várható szintje rontana a közösségi ipar helyzetén minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
3.7.5. Következtetés
(320) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal folytatódása akár a jelenlegi szinten nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább nehezíti ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
3. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt keskenyszalagok (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 800 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 72 % 73 % 69 % 73 % 67 %
Nyitó készlet (tonna) 182 468 190 212 198 033 113 383 142 532
Össztermelés (tonna) 2 736 501 2 763 332 2 646 967 2 784 800 2 553 066
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 2 384 192 2 389 818 2 380 537 2 378 099 2 188 765
Helyi felhasználás (tonna) 344 566 365 693 351 081 377 552 368 239
Záró készlet (tonna) 190 212 198 033 113 383 142 532 138 595
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 330 618 322 611 292 309 315 037 273 737
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 2 053 574 2 067 207 2 088 227 2 063 062 1 915 028
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 334 347 298 359 343
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 2,3 % 5,8 % -3,2 % 5,5 % -1,7 %
Piaci részesedés (%) 96,0 % 94,1 % 93,5 % 92,1 % 89,9 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 8 852 9 082 8 727 8 310 7 812
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 309 304 303 335 327
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 565 520 498 165 422 842 428 502 484 470
Egységár (euró/tonna) 349 342 341 337 332
Jövedelmezőség (%) 1,6 % -1,9 % -2,8 % -5,2 % -8,5 %
Alákínálás 2001-ben = 26,7 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 53,5 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 72,1 %
4. - 4. TERMÉK: ÖTVÖZÖTT MELEGEN HENGERELT LAPOSÁRU
4.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
4.1.1. Az érintett termék
(321) Az érintett termék bizonyos ötvözött melegen hengerelt laposáru (a továbbiakban: "ötvözött termékek"). Az érintett termék jelenleg a KN 7225 19 10, 7225 30 00, 7225 40 80, 7226 19 10, 7226 91 10, 7226 91 90 és 7226 99 20 kód alá van besorolva.
(322) Az ötvözött termékeket a melegen hengerelt tekercsekkel, lemezekkel és lapokkal azonos módon gyártják, de az alapfémhez ötvözőelemet adnak hozzá. Ezek lehetnek tekercseltek vagy sem, és alapanyagként használják más acéltermékek előállításához.
(323) A fentiekben felsorolt minden irányadó KN-kód egy bizonyos terméktípusnak felel meg, amelyek a fenti tartományokon belül szélesség és vastagság szerint különböznek.
(324) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető ötvözött terméktípusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően az ötvözött termékek minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
4.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termék
(325) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az ötvözött termékek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a közösségbe behozott ötvözött termékek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(326) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és a termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei, és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(327) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
4.2. Megnövekedett behozatal
(328) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
4. termék
Ötvözött melegen hengerelt laposáru
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 432 368 2 374 912 2 173 281 2 749 210 2 723 826
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 3 374 5 063 25 719 158 233 468 773
Növekedés (%) 50,1 % 408,0 % 515,2 % 196,3 %
Piaci részesedés (%) 0,1 % 0,2 % 1,2 % 5,8 % 17,2 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 0,1 % 0,2 % 0,9 % 4,5 % 15,1 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 0,1 % 0,2 % 1,1 % 5,7 % 18,9 %
Egységár (euró/tonna) 542 253 314 304 240
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 4 219 15 391 91 976 313 503
(329) 1999 és 2000 között a behozatal 25 719 tonnáról 158 233 tonnára nőtt, azaz 515 %-kal növekedett. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés több mint 21 %-kal nőtt, így a szabad piacra történt termeléshez képest viszonyítva a növekedés több mint 400 %-os volt. Az össztermelés növekedett (ugyancsak 21 %-kal), így a behozatal össztermeléshez viszonyított növekedése kb. 400 % volt.
(330) 2000 és 2001 között a behozatal 468 773 tonnára nőtt (kb. 200 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés 11 %-kal csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal több mint 232 %-kal növekedett. 2001-ben az össztermelés is csökkent (12 %-kal), így a behozatal össztermeléshez viszonyított növekedése 236 % volt.
(331) Az érintett termék ára valójában csak 1999-től válik megbízhatóvá (az alacsony mennyiségek miatt). Az árak 1999-től 2001-ig jelentősen (24 %-kal) csökkentek.
4.2.1. Kétéves mozgó átlag
(332) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint a behozatal 1997/98 és 1998/99 közötti növekedése ellenére a legjelentősebb növekedés 1998/99-től 2000/2001-ig következett be.
4.2.2. Az import piaci részesedése
(333) Az import piaci részesedése erőteljesen növekedett az 1997 és 2001 közötti időszak egészében, bár a legjelentősebb növekedés az 1999 és 2001 közötti időszakban történt, amikor a behozatal piaci részesedése 1,2 %-ról 17,2 %-ra nőtt.
4.2.3. Következtetés
(334) A behozatal abszolút értelemben több mint 1700 %-os és a szabad piacon értékesített és az össztermeléshez viszonyított több mint 1500 %-os növekedése 1999 és 2001 között hirtelen, erőteljes és jelentős volt. A behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedését nem lehet az importszintek szokásos magas- és mélypontjainak tulajdonítani, amilyeneket a vizsgált ötéves időszak alatti mozgó átlagok mutatnak.
(335) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
4.3. Előre nem látott fejlemények
4.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által - Általános
(336) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[7] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(337) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(338) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(339) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
4.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(340) A melegen hengerelt laposáruval kapcsolatban (az érintett terméket magában foglaló termék) az Amerikai Egyesült Államok 14 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 6 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. Különösen 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 43,40 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és 41,69 %-os kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be a Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 36,53 % és 44,40 % közötti dömpingellenes vámokat és 8,28 % és 31,89 % közötti kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(341) A melegen hengerelt laposáruval kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 14 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 6 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, India, Indonézia, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden esetben a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 14 dömpingellenes intézkedés és 6 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(342) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok melegenhengereltlaposáru- behozatala 5,40 millió tonnáról 2,56 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a melegen hengerelt laposáru közösségi behozatala 2,87 millió tonnáról 4,20 millió tonnára nőtt, ami 46 %-os növekedést jelent.
(343) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt laposáru csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növelő hatást gyakorolt a közösségi piacra irányuló behozatalokra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengereltlaposáru-behozatal, és az ugyanabban az időszakban megfigyelhető közösségi behozatalának növekedése között. 2001-ben a közösség a melegen hengerelt laposáru fontos exportpiaca volt. A közösségi és az amerikai piacon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt, annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás a Közösségben csökkent.
(344) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
4.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(345) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által a Harmonizált Kódrendszer (HSC) szerint a 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 és 7226 99 alá sorolt termékek (amelyek tartalmazzák a kérdése és a hasonló terméket) behozatalát mutatja 1999 és 2001 között.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1999 606 643
2000 561 905
2001 477 434
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(346) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala csökkent. Az import különösen nagy mértékben, mintegy 15 %-kal csökkent 2001-ben (kb. 84 000 tonnával).
(347) Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal szintjének csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(348) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a fent említett termékek egyes országokból származó exportjára.
Ország USA-ba irányuló export (tonna)
2000 2001
Japán 103 000 93 000
Közösség 250 000 192 000
4.4. A közösségi gyártók meghatározása
(349) Az érintett termék közösségi össztermelése évente kb. 3,1 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Lucchini SpA, Olaszország.
(350) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 75 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
4.5. Súlyos kár
(351) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(352) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 22 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(353) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált érintett terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(354) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(355) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
4.5.1. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
4.5.1.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
(356) A becsült elméleti gyártási kapacitás a vizsgált időszak egészében stabil maradt, és 4,5 millió tonna körül volt. A kapacitások kihasználása 1997 és 1999 között csökkent (74,5 %-ról 65,0 %-ra), de 2000-ben nőtt (78,6 %-ra) majd 2001-ben csökkent (69,1 %-ra).
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000
Kapacitások kihasználása 74,5 % 71,6 % 65,9 % 78,6 % 69,1 %
4.5.1.2. Össztermelés
(357) 1997 és 1999 között a hasonló termék közösségi össztermelése 3,35 millió tonnáról 2,9 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között a termelés 3,5 millió tonnára nőtt, majd 2001-ben 12 %-kal csökkenve az ötéves időszak alatti legalacsonyabb értékére, 3,1 millió tonnára zuhant.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 3 350 622 3 222 004 2 922 827 3 538 723 3 111 090
4.5.1.3. Foglalkoztatás
(358) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a vizsgált időszakban folyamatosan csökkent. Az 1997. évi kb. 3 170 főről 15 %-kal csökkenve, 2 705 főre esett 2001-re.
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás 3 170 3 246 2 829 2 964 2 705
4.5.1.4. Termelékenység
(359) 1997 és 2001 között a termelékenység az 1997. évi munkavállalónkénti 1 057 tonna és a 2001. évi munkavállalónkénti 1 150 tonna között ingadozott.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység 1 057 992 1 033 1 194 1 150
4.5.1.5. Pénzforgalom
(360) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett termékek gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 48 -76 39 77
4.5.1.6. Tőkehozamráta (ROCE)
(361) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től és 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 8,8 % 17,6 % 10,2 % 11,2 % 3,8 %
4.5.1.7. Egyéb mutatók
(362) A Bizottság nem tekintette szükségesnek a felhasználás, az eladások mennyisége, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség és készletek elemzését ebben a fejezetben, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
4.5.2. A szabad piac elemzése
4.5.2.1. Felhasználás
(363) Az érintett termék közösségi felhasználását a közösségi (együttműködő és nem együttműködő) gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái szerint.
(364) Amint azt az alábbi táblázat mutatja, 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás kb. 11 %-kal, 2,43 millió tonnáról 2,17 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között több mint 26 %-kal nőtt, és az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (2,75 millió tonna), majd 2001-ben 2,72 millió tonnára esett vissza.
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 432 368 2 374 912 2 173 281 2 749 210 2 723 826
4.5.2.2. Értékesítés mennyisége
(365) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1999 között 2,4 millió tonnáról 2,1 millió tonnára csökkentek. 1999 és 2000 között ezek az eladások 21 %-kal az ötéves időszak alatti legmagasabb szintre nőttek (2,6 millió tonnára), majd 2001-ben 2,3 millió tonnára csökkentek.
(366) A termék kivitele 1997 és 1999 között 0,37 millió tonnáról 0,19 millió tonnára csökkent. 1999 és 2001 között azonban ezek az eladások 19 %-kal nőttek, de nem érték el sem az 1997. évi, sem az 1998. évi kivitel szintjét.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 2 428 994 2 369 849 2 147 562 2 590 977 2 255 053
4.5.2.3. Piaci részesedés
(367) A közösségi gyártók piaci részesedése az időszakban folyamatosan csökkent, az 1997. évi 99,9 %-ról a 2001. évi 82,8 %-ra.
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 99,9 % 99,8 % 98,8 % 94,2 % 82,8 %
4.5.2.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
(368) A közösségi gyártók átlagos egységára a vizsgált időszakban 341 és 302 euró/tonna között ingadozott. Az árak a vizsgált időszak egészében növekedtek, de amint azt az alábbiak mutatják, a jövedelmezőség ingadozott, és 2001-ben legalacsonyabb szintjére esett. Ezt megmagyarázza az importált ötvözött termékek alákínálását, amit az alábbiakban fejtünk ki. Ez az árnyomás azt jelentette, hogy az áremelkedéseket lenyomták egy olyan termék esetében, amelynél a termék minőségében és a vevőkre történő összpontosításban végzett javítások megnövelték a költségeket. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 340 euró/tonnáról 315 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(369) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 25,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 314 334 302 332 341
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 340 337 347 342 315
4.5.2.5. Jövedelmezőség
(370) Amint azt a fentiekben említettük, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai a vizsgált öt év alatt ingadoztak. A gyártók a legalacsonyabb jövedelmezőséget 2001-ben, a legmagasabbat pedig 1998-ban érték el, amikor a megfelelő árak, illetve a kismértékű import 9,0 %-os nyereség elérését tette lehetővé. A negyedéves adatok 2000-től 2001-ig folytatódó csökkenő tendenciát mutattak, majd 2002 első negyedévében 5,0 %-os veszteséghez vezettek (ez a változás az alacsony árú behozatal drasztikus növekedése mellett történt). A közösségi gyártók 2001-ben egyértelműen megpróbálták növelni az eladási áraikat, hogy javítsák a jövedelmezőségüket, de 2001 negyedik negyedévére ez a politika kudarcot vallott, és az árak ismét csökkentek. Figyelembe kell venni, hogy a fentiekben említettek szerint az ötéves időszak egészében a termelékenység nőtt.
(371) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 44,2 %-os alákínálást mutatott.
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 6,4 % 9,0 % 4,1 % 7,2 % 3,2 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 6,1 % 2,2 % 4,2 % -0,1 % -5,0 %
4.5.2.6. Készletek
(372) A készletszintek a vizsgált időszakban és különösen 2001-ben több mint 22 %-kal nőttek.
1997 1998 1999 2000 2001
Záró készlet (tonna) 142 675 120 568 127 254 168 856 207 112
2.5.4. A helyi felhasználás elemzése
(373) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatókat átfogó jelleggel vizsgálták, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó összes tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek az érintett termék szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(374) A helyi felhasználású termelés az 1997. évi 540 000 tonnáról 2000-re 699 000 tonnára nőtt, majd 2001-ben 593 000 tonnára esett vissza. A termelés szintjéhez viszonyítva a helyi felhasználásra végzett termelés 18 % körül maradt az időszak egészében, és ezért az jelentősnek tekinthető. Figyelembe véve azonban azt, hogy a helyi felhasználás 2001-ben az 1999. évi szint fölött volt, és az össztermeléshez képest stabil maradt, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy ez a tényező nem járult hozzá jelentősen a kár elemzéséhez.
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 539 014 561 488 579 540 698 505 593 000
4.5.4. Következtetés
(375) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak, és kismértékű növekedés volt megfigyelhető a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység negatív jeleket mutatott, és negatív elemek is megfigyelhetők a pénzforgalom és a ROCE tekintetében.
(376) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok növekvő készleteket és negatív fejleményeket jeleznek az eladások a piaci részesedés és a jövedelmezőség tekintetében.
(377) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok hasonlóan negatív tendenciát mutatnak. Ezeket az eredményeket az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése is alátámasztotta, amelyben a helyi felhasználás jelentős részt képvisel.
(378) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, a behozatal növekedésével párhuzamosan, a közösségi gyártók közösségi eladásainak mennyisége 13 %-kal csökkent, és a jövedelmezőség is gyors tempóban esett.
(379) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása nagymértékben csökkent 2001 során, a termelékenységhez hasonlóan. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés és a közösségi eladások mennyisége csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben nagymértékben lenyomta a nyereséget. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között, amikor különösen a közösségi gyártók kezdtek el jelentős veszteségeket termelni.
(380) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
4.6. Ok-okozati kapcsolat
(381) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
4.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(382) Az érintett termék piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel az érintett termék alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek.
(383) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése a piac 0,1 %-áról 17,2 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 99,9 %-ról 82,8 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 0,1 %-ról 18,9 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(384) 2000 és 2001 között az importált termék átlagos ára a közösségi piacon 304 euró/tonnáról 240 euró/tonnára esett. Ez árleszorító hatást gyakorolt a közösségi gyártókra, akiknek alacsonyabb eladott mennyiségekkel kellett szembenézniük, ami aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók veszteséges helyzetbe kerültek. Ez a trend 2002 első negyedévében tovább fokozódott (5,0 %-os veszteség). Ezt a negatív helyzetet számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(385) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
4.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(386) 1999 és 2001 között a felhasználás 25 %-kal nőtt. A Bizottság megállapította, hogy a súlyos kárt nem a közösségi felhasználás szintjének változása okozza.
4.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(387) A Bizottság az érintett termék helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Meg kell jegyezni azonban, hogy az érintett termék esetében a helyi felhasználás az össztermelés kevesebb mint 20 %-át teszi ki. A helyi felhasználás kismértékben növekedett az 1997 és 2001 közötti időszakban. 2000 során azonban nagymértékű növekedés, majd 2001-ben visszaesés történt.
(388) A helyi felhasználásra vonatkozó további adatokat a természetüknél fogva nem igazították az érintett termék szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(389) A Bizottság ezért azt a következtetést vonta le, hogy a helyi felhasználás 1997 és 2000 között nem okozott kárt. A helyi felhasználás 2001. évi csökkenése azonban kismértékben káros hatást gyakorolt a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
4.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(390) A közösségi gyártók exportja 1997 és 1999 között 370 000 tonnáról 189 000 tonnára esett vissza. 1999 és 2001 között a kivitel 19 %-kal nőtt. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 145 000 tonnával csökkent. Így annak ellenére, hogy 1997 és 1999 között az export kiesére okozhatott káros hatásokat, a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(391) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
Mennyiség (tonna) 1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi gyártók export eladásai 369 977 312 774 189 038 207 640 224 780
4.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(392) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználása a teljes ötéves vizsgált időszakban viszonylag magas szinten mozgott. Mindenesetre 2000 és 2001 között a kapacitások kihasználtsága csökkent, ami hozzájárulhatott a jövedelmezőség növekvő egységköltségek miatti csökkenéséhez. Mivel azonban az érintett termékkel kapcsolatban az elszenvedett súlyos kár az eladott mennyiségek csökkenését, az árak leszorítását és a piaci részesedés elvesztését is magában foglalta a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy semmilyen többletkapacitás nem lehetett a súlyos kár oka.
4.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(393) A Bizottság továbbá azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
4.6.7. A káros hatások oka
(394) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi helyzet formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a helyi felhasználás csökkenése, az exportteljesítmény csökkenése, a szerkezetátalakítások hatása és a kapacitások kihasználásának csökkenése.
(395) A kapacitások kihasználása 2001-ben csökkent, de ezt a termelés időleges esése okozta, és a kihasználás nem csökkent olyan szintre, amit alacsonynak lehetne mondani. A Bizottság úgy véli, hogy ezért a kapacitások kihasználásának csökkenése nem okozott jelentős kárt a mennyiségek vagy az árak tekintetében.
(396) A fentiekben említettek szerint a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy bizonyos kapcsolat van az export csökkenése és a tapasztalt káros hatások között, de ezek a hatások az 1997 és 1999 közötti időszakban jelentkeztek, és ezért kevésbé jelentősek, mintha az ötéves időszak későbbi szakaszában történtek volna.
(397) A helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése negatívan hatott, de a jövedelmezőséggel kapcsolatos negatív hatásokat a szabad piaci eladásokra kalkulálták, és a helyi felhasználás csökkenése nem volt hatással erre a mutatóra. Továbbá a helyi felhasználás szintje nem bírt nagy jelentőséggel e termékre nézve, és a helyi felhasználás 20 % körüli csökkenésének hatása nem tekinthető az okozott jelentős kár fő okának.
(398) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(399) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta.
4.6.8. Következtetés
(400) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
4.7. További fejlemények
(401) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
4.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintékedései
(402) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyek magukban foglalták az ötvözött termékeket. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal, a harmadik évben pedig 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
4.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(403) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(404) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok mintegy 480 000 tonna árut importált a HSC hatjegyű kódja közül a 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 és 7226 99 alá sorolt termékekből (amelyekhez az érintett termék tartozik). E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (40 %/192 000 tonna), Kanada (27 %/127 000 tonna), Japán (20 %/94 000 tonna) és Brazília (6 %/30 000 tonna) voltak. Románia, Dél-Korea és Ukrajna ugyancsak 1 %-nál többet exportált ebből a termékből az Amerikai Egyesült Államokba 2001-ben.
(405) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 125 000 tonnát tett ki.
(406) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek kapacitásukat az 1997. évi 3,14 millió tonnáról 2000-re 3,81 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(407) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitelük csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(408) Ezért az a potenciális kereskedelem, amit a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, több mint 125 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(409) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (30 000-60 000 tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(410) Az is fontos, hogy 2001-ben az ötvözött termékek fő exportpiaca a közösség volt (0,47 millió tonna). Ez Kína (0,68 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (0,48 millió tonna), Mexikó (0,18 millió tonna), Thaiföld (0,17 millió tonna) és Oroszország (0,17 millió tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatal rövid és középtávon.
4.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(411) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása az érintett termék Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export (2001-ben 195 000 tonna) jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(412) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni egyrészt az amerikai intézkedések, másrészt a más harmadik országok és a Közösség által végrehajtott védintézkedések miatt, a saját piacaira történő átirányítás elkerülése érdekében.
4.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(413) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 30 000 és 60 000 tonna közötti várható növekedés (ami kb. 10 %-os emelkedésnek felel meg) azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(414) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta elkerülhetetlen a közösségi export jelentősen csökkenése, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(415) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásban, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
4.7.5. Következtetés
(416) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
4. termék
Ötvözött melegen hengerelt laposáru (folytatás)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 74,5 % 71,6 % 65,0 % 78,6 % 69,1 %
Nyitó készlet (tonna) 130 038 142 675 120 568 127 254 168 856
Össztermelés (tonna) 3 350 622 3 222 004 2 922 827 3 538 723 3 111 090
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 2 798 972 2 682 622 2 336 601 2 798 617 2 479 833
Helyi felhasználás (tonna) 539 014 561 488 579 540 698 505 593 000
Záró készlet (tonna) 142 675 120 568 127 254 168 856 207 112
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 369 977 312 774 189 038 207 640 224 780
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 2 428 994 2 369 849 2 147 562 2 590 977 2 255 053
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 314 334 302 332 341
Nettó haszon/veszteség EU-s értékesítésen (%) 6,4 % 9,0 % 4,1 % 7,2 % 3,2 %
Piaci részesedés (%) 99,9 % 99,8 % 98,8 % 94,2 % 82,8 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 3 170 3 246 2 829 2 964 2 705
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 057 992 1 033 1 194 1 150
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 667 308 657 477 478 552 451 717 555 739
Egységár (euró/tonna) 340 337 347 342 315
Jövedelmezőség (%) 6,1 % 2,2 % 4,2 % -0,1 % -5,0 %
Alákínálás 2001-ben = 25,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 44,2 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 74,2 %
5. - 5. TERMÉK - HIDEGEN HENGERELT LEMEZEK
5.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
5.1.1. Az érintett termék
(417) Az érintett termék bizonyos hidegen hengerelt lemezek (a továbbiakban a "hidegen hengerelt lemezek"). Az érintett termék jelenleg az alábbi KN-kódok alá van besorolva:
7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7209 90 10, 7209 90 90, 7225 20 90, 7225 50 00, 7211 23 10, 7211 23 99, 7211 29 20, 7211 29 50, 7211 29 90, 7219 01 17, 7211 90 90, 7212 60 93, 7212 60 99, 7226 92 10 és 7226 92 90.
(418) A hidegen hengerelt lemezeket a melegen hengerelt tekercsek kitekercselése és hidegen hengerelése útján állítják elő. Ezeket számos más acéltermék gyártásához alapanyagként használják (pl. fémbevonatú lemezek, szerves bevonatú lemezek és bádogtermékek).
(419) A fentiekben felsorolt minden irányadó KN-kód egy bizonyos terméktípusnak felel meg. Ezek a fenti tartományokon belül szélesség és vastagság szerint különböznek.
(420) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető hidegen hengerelt terméktípusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a hidegen hengerelt lemezek minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
5.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(421) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a hidegen hengerelt lemezek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott hidegen hengerelt lemezek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(422) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, többek között a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették; ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(423) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
5.2. Megnövekedett behozatal
(424) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz, illetve a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
5. termék
Hidegen hengerelt lemezek
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 15 353 318 15 233 990 14 262 302 14 712 170 13 251 241
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt) 1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 1 228 151 1 839 053 1 312 704 2 445 101 2 460 647
Növekedés (%) 49,7 % -28,6 % 86,3 % 0,6 %
Piaci részesedés (%) 8,0 % 12,1 % 9,2 % 16,6 % 18,6 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 2,6 % 3,8 % 2,8 % 4,9 % 5,5 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 7,3 % 11,9 % 8,7 % 17,3 % 19,9 %
Egységár (euró/tonna) 362 315 278 346 311
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 1 533 602 1 575 879 1 878 903 2 452 874
(425) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[8] a behozatal viszonylag stabil volt, 1,2 millió tonna körül mozgott (1996: 1,1 millió tonna, 1997: 1,2 millió tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 50 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 13 %-kal csökkent. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal kb. 3 %-ról kb. 4 %-ra nőtt, míg az összes eladáshoz képest 7,3 %-ról 11,9 %-ra növekedett. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak,, és az azt követő behozatali dömping miatt.
(426) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, és a behozatal, bár az 1997. évinél valamivel magasabb szinten, kezdett visszatérni a szokásos szintre, az átlagos ár alacsony maradt. 1999-ben a behozatal az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez képest is esett. Mindenesetre 1997 és 1999 összehasonlítása abszolút mértékben az import áttörésének folytatását mutatja, csakúgy mint az értékesítésre szánt termeléshez és az össztermeléshez képest.
(427) 1999 és 2000 között a behozatal 1,31 millió tonnáról 2,44 millió tonnára emelkedett, azaz 1,1 millió tonnával, 86 %-kal nőtt. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés kis mértékben csökkent (15,1 millió tonnáról 14,2 millió tonnára), így a szabad piacra történt termeléshez képest viszonyítva a csökkenés 4,3 %-os volt. 2000-ben az össztermelés közel 6,5 %-kal növekedett, ami a helyi felhasználásra történt gyártás növekedését tükrözi, azaz az össztermeléshez viszonyítva a behozatal növekedése kisebb volt.
(428) 2000 és 2001 között a behozatal 2,4 millió tonnára nőtt (kb. 0,01 millió tonnás, azaz 5 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 13 %-kal, 14,2 millió tonnáról 12,3 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített termeléshez képest a behozatal több mint 15 %-kal nőtt. Az össztermelés is csökkent 2001-ben (5,69 millió tonnával, azaz 11,3 %-kal), ami a helyi felhasználásra történt termelés és a szabad piacon értékesített mennyiség csökkenését tükrözi, így a behozatal az össztermeléshez képest 12,5 %-kal nőtt.
(429) Az érintett termék ára 1997 és 1999 között csökkent. Az árak 2000-ben (346 euró/tonnára) nőttek, majd 2001-ben ismét (10 %-kal) csökkentek. Meg kell jegyezni, hogy bár az árak 2000-ben növekedtek, a behozatal növekedése (abszolút és a termeléshez képest relatív értelemben) tovább folytatódott 2001-ben, csökkenő árak mellett. Az import 2000. évi átlagos ára 346 euró/tonnáról 2001-ben 311 euró/tonnára csökkent. A Bizottság megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal további növekedése akkor következett be, amikor az euró viszonylag gyenge volt az amerikai dollárhoz képest.
5.2.1. Kétéves mozgó átlag
(430) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1999/2000 között bármely kétéves időszakban 1,49 millió tonna és 1,83 millió tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között azonban több mint 30 %-kal 2,45 millió tonnára nőtt.
5.2.2. Az import piaci részesedése
(431) Az import piaci részesedése erőteljesen növekedett az 1997 és 1998 között az ázsiai válság miatt, majd 1999-ben 9 %-kal csökkent, ami 1997-hez képest 1,2 százalékpontos növekedést jelent. 2000-től a behozatal piaci részesedése 16,6 %-ra, majd 18,1 %-ra nőtt - ami 83 %-os, ill. 12 %-os növekedésnek felel meg.
5.2.3. Következtetés
(432) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődése részének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben jelentősen csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút mértékben éves szinten kevesebb mint 5 %-kal nőtt. Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút mértékben 86 % volt (78 % a közösségi össztermeléshez és 98 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import éves növekedési üteme háromszor nagyobb volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban. Ezenkívül 2001-ben a behozatal tovább nőtt.
(433) Az import kétéves mozgó átlagának változása a vizsgált ötéves időszakban mutatja azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedését nem lehet az importszintek szokásos tendenciáinak tulajdonítani.
(434) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
5.3. Előre nem látott fejlemények
5.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(435) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(436) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(437) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(438) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
5.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(439) 1999 júniusában az Amerikai Egyesült Államok dömpingellenes eljárást kezdeményezett 12 országgal szemben, és előzetes dömpingellenes intézkedéseket hozott 1999 novemberében és 2000 januárjában; a vámok végleges meghatározása 2000 februárjában kezdődött. A vámok 25 %-tól 81 %-ig terjedtek.
(440) Az Amerikai Egyesült Államok 2001 októberében 20 gyártó ország ellen kezdeményezett dömpingellenes intézkedéseket, és azok előzetes meghatározását 2002 májusában végezte. A vámok mértéke kevesebb mint 10 %-tól (főleg a Közösség tagállamai esetében) 154 %-ig (India esetében) terjedt.
(441) Ezek az intézkedések az Amerikai Egyesült Államok által az érintett termékre hozott kereskedelemkorlátozó intézkedések példái, és a fent említett védintézkedéseket egészítik ki. A fenti vizsgálatban résztvevő egyes országokra az 1999 és 2001 közötti kiegyenlítővám-intézkedések is vonatkoztak.
(442) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
5.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(443) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által a Harmonizált Kódrendszer (HSC) szerint a 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550, 722692 kód alá sorolt termékek behozatalát mutatja, amelyek tartalmazzák az terméket. 1998 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 3,62 millió tonnáról 2,75 millió tonnára, azaz 0,87 millió tonnával csökkent. Ugyanebben az időszakban az érintett termék közösségi behozatala 1,80 millió tonnáról 2,40 millió tonnára emelkedett, azaz kb. 0,6 millió tonnával nőtt.
(444) 2001-ben a Közösség az érintett termék fő exportpiaca volt. A Közösségben és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás csökkent a Közösségben.
1997 1998 1999 2000 2001
Behozatal az USA-ba (tonna) 3 207 436 3 618 875 3 022 558 2 463 123 2 750 793
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(445) A fenti termékek Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalának csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a kereskedelemkorlátozó eszközök részét képező vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(446) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a fent említett termékek egyes országokból származó exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma USA-ba irányuló export (ezer tonna)
1999 2000
Oroszország 1999 november 378 268
Japán 1999 november 369 339
Thaiföld 1999 november 67 22
Brazília 1999 november 283 195
5.4. A közösségi gyártók meghatározása
(447) A hidegen hengerelt lemezek közösségi össztermelése 2001-ben 44,46 millió tonna volt. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanyolország,
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Stahlwerke Bremen GmbH, Németország, és
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország.
(448) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 75 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
5.5. Súlyos kár
5.5.1. Bevezetés
(449) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(450) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 67 %-át házon belül használják fel, azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás". Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(451) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban a "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(452) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(453) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt hidegen hengerelt lemezek adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
5.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
5.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
(454) A gyártási kapacitás 1997 és 2001 között 2 %-os általános csökkenést mutatott, és az 1997. évi 59,0 tonnáról a 2001. évi 57,8 tonnára esett vissza.
(455) A kapacitások kihasználása 1997 és 1999 között viszonylag stabil maradt (79,6 % és 78,9 % között ingadozva), de 2000 során növekedett (84,0 %-ra), majd 2001-ben több mint 8 %-kal esett (76,9 %). A 2001-ben tapasztalt kihasználtsági szint az ötéves vizsgált időszak legalacsonyabb szintje volt. Az acéliparnak magas kapacitáskihasználást kell elérnie, hogy hasznot termeljen, és a kapacitások kihasználásának utóbbi meredek zuhanása a termelés csökkenését tükrözi.
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 59 059 300 60 630 200 59 571 800 59 703 500 57 815 300
Kapacitások kihasználása 79,6 % 78,9 % 79,0 % 84,0 % 76,9 %
5.5.2.2. Közösségi össztermelés
(456) 1997 és 1999 között a közösségi össztermelés stabil volt, és 47 és 47,8 millió tonna között alakult, 2000-ben 50,15 millió tonnára nőtt, majd azt követően 2001-ben 44,5 millió tonnára csökkent (kb. 11 %-os csökkenés 2000-hez képest). A 2001. évi termelési szint az ötéves vizsgált időszak alatti legalacsonyabb érték volt az eladások és a helyi felhasználás csökkenésével párhuzamosan.
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 47 011 191 47 837 266 47 061 756 50 150 980 44 460 000
5.5.2.3. Foglalkoztatás
(457) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a vizsgált időszakban egyenletesen és folyamatosan csökkent. Az 1997. évi közel 24 000 főről 2001-ben kevéssel 22 000 fő alá csökkent 2001-ben, ami 9 %-os csökkenésnek felel meg. Hirtelen csökkenést volt 1998 és 1999, valamint 2000 és 2001 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás 23 766 23 514 22 546 22 412 21 739
5.5.2.4. Termelékenység
(458) 1997 és 2000 között a termelékenység az 1997. évi munkavállalónkénti 1978 tonna és a 2000. évi munkavállalónkénti 2238 tonna között ingadozott. A termelékenység azonban 2001-ben 9 %-kal esett, ami annak az évnek a jelentős termelésbeli zuhanását tükrözi.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1978 2 034 2 087 2 238 2 045
5.5.2.5. Pénzforgalom
(459) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 104 96 99 80
5.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
(460) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 10,1 % 10,1 % 3,1 % 7,4 % 3,8 %
5.5.2.7. Egyéb mutatók
(461) A Bizottság nem tartotta szükségesnek a felhasználás, az eladások mennyisége, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség és a készletek elemzését ebben a fejezetben, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
5.5.3. A szabad piac elemzése
5.5.3.1. Felhasználás
(462) Az érintett termék közösségi felhasználását a közösségi (együttműködő és nem együttműködő) gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái szerint.
(463) 1997 és 1999 között a Közösségen belüli felhasználás kb. 7 %-kal, 15,4 millió tonnáról 14,3 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között több mint 2,8 %-kal nőtt, és az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (14,7 millió tonna), majd 2001-ben 13,2 millió tonnára esett vissza. A Bizottság a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenését más tényezők alapján is vizsgálta, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 15 353 319 15 233 991 14 262 302 14 712 171 13 251 242
5.5.3.2. Értékesítés mennyisége
(464) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 2001 között 14,1 millió tonnáról 10,8 millió tonnára csökkentek. Ennek a folyamatos csökkenésnek a mértéke 23,6 % volt.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 14 125 168 13 394 938 12 949 598 12 267 070 10 790 595
5.5.3.3. Piaci részesedés
(465) A közösségi gyártók piaci részesedése az időszakban folyamatosan csökkent, az 1997. évi 92 %-ról 81,4 %-ra 2001-ben, és bár 1998 és 1999 között növekedett, különösen nagy mértékben esett 1999 és 2000 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés mennyiségben 92,0 % 87,9 % 90,8 % 83,4 % 81,4 %
5.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
(466) A hasonló termék közösségbeli eladásainak átlagos ára 1999-ben 305 euró/tonnára esett, majd 2000-ben emelkedni kezdett. Az árak azonban 2001-ben ismét csökkentek (3 %-kal) 360 euró/tonnára a behozatal alacsony ára miatt (amelynek ára 10 %-kal csökkent). Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 386 euró/tonnáról 328 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(467) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 10 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(468) A Bizottság megjegyzi, hogy 1998-tól kezdődően az import ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 354 370 305 371 360
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 386 363 351 342 328
5.5.3.5. Jövedelmezőség
(469) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen csökkent a vizsgált ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben érték el, amikor az árak a legalacsonyabbak voltak, a legmagasabbat pedig 1998-ban, amikor az árak megközelítették az ötéves csúcspontjukat. A közösségi gyártók jövedelmezősége 2001-ben -7,9 %-ra csökkent az arra az évre kimutatott alákínálás mellett, és a negyedéves adat megerősíti a negatív tendencia romlását 2002-ben, közel 18 %-os veszteségekkel. Ez a helyzet az alacsonyabb eladott mennyiségek és az alacsonyabb árak miatt következett be. Meg kell jegyezni, hogy a fentiekben említettek szerint ezek a veszteségek annak ellenére bekövetkeztek, hogy a termelékenység általánosságban növekedett az ötéves időszakban. Az alacsonyabb árfekvésű import miatti árcsökkenés jelentős tényező volt a közösségi gyártók jelenlegi veszteséges helyzetének kialakulásában, és meg kell jegyezni, hogy a közösségi termék ára 2001-ben és 2002 első negyedévében nyomott volt.
(470) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes, szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árával 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 32 %-os alákínálást mutatott.
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 1,8 % 3,4 % -11,6 % 1,9 % -7,9 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés jövedelmezősége -0,8 % -9,7 % -9,8 % -14,5 % -17,9 %
5.5.3.6. Készletek
(471) A készletszintek a vizsgált időszakban viszonylag stabilak maradtak; abszolút értelemben a záró készletszintek 2,0 millió és 2,3 millió tonna közötti tartományban mozogtak. Relatív értelemben a záró készletszintek az egész időszakban 4,5 % körül alakultak. Ezt a stabilitást szem előtt tartva a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a készletszintek nem járultak hozzá a kárelemzésben a termeléssel kapcsolatban megállapítottakhoz.
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687 2 165 350
5.5.4. A helyi felhasználás elemzése
(472) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatókat átfogó jelleggel vizsgálták, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó összes tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a hidegen hengerelt lemezek szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(473) A helyi felhasználású termelés 1997 és 1999 között viszonylag stabil maradt. 2000-ben jelentős növekedést mutatott, majd 2001-ben az időszak korábbi szakaszaiban mutatott szintre esett vissza. Ez az elemzés a fentiekben az össztermeléshez hasonló általános tendenciát mutat.
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 30 611 562 32 714 240 32 495 657 36 022 989 32 565 915
5.5.4. Következtetés
(474) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak, általános negatív változás figyelhető meg a termelési kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is. A szabad piacra vonatkozó adatok negatív változásokat mutatnak különösen az eladott mennyiségek és az eladási árak, a piaci részesedés és a jövedelmezőség tekintetében. A helyi felhasználásra vonatkozó adatok hasonlóan negatív tendenciát mutatnak. Ezeket az eredményeket az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése is alátámasztotta, amelyben a helyi felhasználás jelentős részt képvisel.
(475) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (2,5 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak mennyisége ötéves mélypontra zuhant (10,8 millió tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Ez a szabad piacon értékesített termelés, a felhasználás és az árak párhuzamos csökkenése mellett történt. Ezzel a háttérrel várható lett volna a behozatal csökkenése, de ehelyett azok tovább emelkedtek, meghaladva a 2000-ben elért igen magas szintet.
(476) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása nagymértékben csökkent 2001 során, a termelékenységhez hasonlóan. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés, a közösségbeli eladások mennyisége és az árak csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben veszteséges helyzetbe hozta azokat. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(477) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
5.6. Ok-okozati kapcsolat
(478) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsa a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
5.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(479) Az érintett termék piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel az érintett termék alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek.
(480) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import paci részesedése 9,2 %-ról 18,6 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 90,8 %-ról 81,4 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 2,8 %-ról 5,5 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(481) Az árakkal kapcsolatban 2000 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 346 euró/tonnáról 311 euró/tonnára esett. A közösségi termék átlagos egységára 371 euró/tonnáról 360 euró/tonnára csökkent. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak magának a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 3 %-kal (137 millió euró) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 670 millió euróval csökkentek. Így az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb csökkenést okozott a haszonban, és 2001-ben a közösségi gyártók -7,9 %-os veszteséget könyveltek el. Emellett az árak és a jövedelmezőség e csökkenését számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(482) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony áru import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és hogy az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
5.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(483) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás csökkenésének káros hatását. A felhasználás az 1997. évi 15,4 millió tonnáról 1999-re 14,3 millió tonnára csökkent, majd 2000-ben 14,7 millió tonnára nőtt, 2001-ben pedig 13,3 millió tonnára esett vissza.
(484) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben a Bizottság azt mutatta ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2001-ben csökkenteni kényszerültek a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(485) A felhasználás csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, amely a felhasználás esése által indokoltnál nagyobb mértékű volt.
(486) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős csökkenéséhez.
(487) A fentiekben ismertetett okok miatt a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat áll fenn a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
5.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(488) A Bizottság az érintett termék helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez jelentősen nőtt 2000-ben a korábbi évekhez képest, majd 2001-ben csökkent. Ez a tendencia megegyezik a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(489) A helyi felhasználásra vonatkozó további adatokat a természetüknél fogva nem igazították az érintett termék szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(490) A helyi felhasználás csökkenése (ami kizárólag 2001-re vonatkozik) így károsan hatott a termelésre, ez pedig ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az csak kismértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
5.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(491) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 2 677 024 2 122 206 2 150 840 1 907 032 1 546 528
(492) A közösségi gyártók exportja 1997 és 2001 között 2,68 millió tonnáról 1,55 millió tonnára esett vissza. Meg kell azonban jegyezni, hogy mivel a jövedelmezőséget a közösségi gyártók közösségbeli forgalmuk alapján mérték, azt a mutatót az export szintje nem befolyásolja. Az ötéves időszakban a kivitel elvesztésének tulajdonítható kár egyértelműen elkülöníthető attól, amit a megnövekedett behozatal okozott. Hasonlóképpen, az export-értékesítés szintjének csökkenése (kb. 1,1 millió tonna) az össztermelés kb. 2,5 %-át teszi ki.
(493) Mindenesetre a fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy nem zárható ki bizonyos kapcsolat fennállása a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
5.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(494) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználása a teljes ötéves vizsgált időszakban 75 % fölött maradt. Ezért semmilyen összefüggést nem találtak a kapacitások és a káros hatások között.
5.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(495) A Bizottság továbbá azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
5.6.7. A káros hatások oka
(496) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás változása, a helyi felhasználás változása, az exportteljesítmény változása és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(497) A felhasználás 1997 és 2001 között csökkent. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás csökkenése, annak ellenére, hogy az hozzájárult az eladott mennyiségek csökkenéséhez, nyilvánvalóan nem játszott annyira jelentős szerepet, mint az alacsony árú behozatal jelentős növekedése.
(498) A helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése negatívan hatott, de a jövedelmezőséggel kapcsolatos negatív hatásokat a szabad piaci eladásokra kalkulálták, és a helyi felhasználás csökkenése nem volt hatással erre a mutatóra. Továbbá az észlelt hatások csak a mennyiségeket befolyásolták volna, és nem járultak volna hozzá az árak 2001. évi párhuzamos eséséhez.
(499) A fentiekben említettek szerint a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy bizonyos kapcsolat fedezhető fel az export csökkenése és a tapasztalt káros hatások között, de ez nem befolyásolta a jövedelmezőség csökkenését, amelyet a közösségi eladások alapján számítottak ki. Mindenesetre ez a tényező nem járult hozzá jelentősen a tapasztalt kárhoz, más tényezőkkel szemben.
(500) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják. A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás 2000-ben, de 2001-ben a felhasználás csökkenése mellett is tovább növekedett.
5.6.8. Következtetés
(501) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
5.7. További fejlemények
(502) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
5.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései
(503) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez az érintett termékek tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal, a harmadik évben pedig 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
5.7.1.1. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(504) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását, az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(505) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok mintegy 2,75 millió tonna árut importált a HSC 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550, 722692 kód alá sorolt termékekből (amelyekhez az érintett termék tartozik). E termékek fő exportálói az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (18,2 %/500 000 tonna), Dél-Korea (18,5 %/509 000 tonna), Japán (12,3 %/340 000 tonna), Oroszország (10 %/268 000 tonna), Brazília (7 %/195 000 tonna), Kanada (6,5 %/178 000 tonna) és Mexikó (6 %/168 000 tonna) voltak. Argentína, Tajvan, Kína, Dél-Afrika, Törökország, Venezuela és Ausztrália ugyancsak 1 %-nál többet exportáltak ebből a termékből az Amerikai Egyesült Államokba 2001-ben.
(506) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 1,9 millió tonnát tett ki.
(507) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait, és arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitásukat az 1997. évi 63,5 millió tonnáról 2001-re 70 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(508) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(509) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a közösségbe lehetne irányítani, 1,9 millió tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(510) Továbbra is fennáll azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fent említett 1,9 millió tonna 25-50 %-a között, azaz 475 000 és 950 000 tonna között van a minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(511) Az is fontos, hogy 2001-ben a hidegen hengerelt termékek fő exportpiaca a Közösség volt (2,5 millió tonna). Ez Kína (5,7 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (2,75 millió tonna), Hongkong (0,9 millió tonna), Malajzia (0,8 millió tonna) és Japán (0,7 millió tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
5.7.1.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(512) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása az érintett termék Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(513) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni az amerikai intézkedések, valamint a más harmadik országok és a Közösség által végrehajtott védintézkedések miatt, a saját piacaira történő átirányítás elkerülése érdekében.
5.7.1.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(514) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 475 000 és 950 000 tonna közötti várható növekedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(515) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta elkerülhetetlen a közösségi export jelentős csökkenése, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(516) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésben, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a 2001. évi veszteségek 7,9 %-ot értek el. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
5.7.2. Következtetés
(517) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
5. termék
Hidegen hengerelt lemezek
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 59 059 300 60 630 200 59 571 800 59 703 500 57 815 300
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 79,6 % 78,9 % 79,0 % 84,0 % 76,9 %
Nyitó készlet (tonna) 1 953 514 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687
Össztermelés (tonna) 47 011 190 47 837 264 47 061 755 50 151 111 44 460 000
Vásárlás (tonna) 493 602 551 903 332 326 383 474 270 700
Összes értékesítés (tonna) 16 802 191 15 517 144 15 100 438 14 174 102 12 337 122
Helyi felhasználás (tonna) 30 611 562 32 714 239 32 495 656 36 023 121 32 565 915
Záró készlet (tonna) 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687 2 165 350
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 14 125 167 13 394 937 12 949 598 12 267 069 10 790 594
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 2 677 024 2 122 206 2 150 840 1 907 032 1 546 528
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 354 370 305 371 360
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 1,8 % 3,4 % -11,6 % 1,9 % -7,9 %
Piaci részesedés (%) 92,0 % 87,9 % 90,8 % 83,4 % 81,4 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 23 766 23 514 22 546 22 412 21 739
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 978 2 034 2 087 2 238 2 045
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 3 033 232 2 753 871 2 501 207 2 502 287 2 618 223
Egységár (euró/tonna) 386 363 351 342 328
Jövedelmezőség (%) -0,8 % -9,7 % -9,8 % -14,5 % -17,9 %
Alákínálás 2001-ben = 10 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 32 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 75,2 %
6. - 18. TERMÉK: SZERELVÉNYEK ( 609,6 mm)
6.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
6.1.1. Az érintett termék
(518) Az érintett termékek bizonyos vasból és acélból (rozsdamentes acél kivételével) készült cső- és karimaszerelvények (az öntött szerelvények, illesztések és menetes szerelvények kivételével), amelyek legnagyobb külső átmérője nem nagyobb, mint 609,6 mm, a tompahegesztéshez használt fajtából (a továbbiakban: "szerelvények"). Az érintett termék jelenleg a KN 7307 93 11 és 7307 93 19 kód alá van besorolva.
(519) A szerelvényeket alapvetően a csövek és csővezetékek vágásával és formázásával nyerik. Ezeket csövek és csővezetékek illesztésére használják és különböző formákban állnak rendelkezésre: könyökidom, szűkítő idomcső, T-idom és -dugó, különböző méretekben és anyagban. A szerelvényeket alapvetően a petrolkémiai iparban, az energiatermelésben, a hajóépítésben és ipari alkalmazásokban használják. A petrolkémiai iparban történő értékesítés esetén az alkalmazott nemzetközi szabvány az ANSI. Egyéb felhasználási célok esetében a Közösségen belül leggyakrabban a DIN szabványt alkalmazzák.
(520) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető szerelvénytípusnak felel meg, megállapítást nyert, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a szerelvények minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
6.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(521) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az érintett termék egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott szerelvények bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(522) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak, és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(523) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
6.2. Megnövekedett behozatal
(524) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével), és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben, és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz, valamint a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
(525) 1997 és 1999 között a Közösségbe irányuló export 4,3 %-kal csökkent, miközben átlagos áruk több mint 13 %-kal esett. A csökkenő közösségi termelés miatt azonban a behozatal az össztermelés és az értékesített termelés 11,4 %-áról 11,9 %-ára nőtt.
18. termék
Szerelvények
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 70 077 70 096 64 804 61 658 63 077
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 9 910 9 520 9 487 10 127 13 646
Növekedés (%) -3,9 % -0,3 % 6,7 % 34,7 %
Piaci részesedés (%) 14,1 % 13,6 % 14,6 % 16,4 % 21,6 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 11,4 % 11,2 % 11,9 % 12,7 % 17,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 11,4 % 11,2 % 11,9 % 12,7 % 17,2 %
Egységár (euró/tonna) 1 247 1 184 1 083 1 042 1 005
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 9 715 9 504 9 807 11 887
(526) 1999 és 2000 között a behozatal 9 500 tonnáról 10 100 tonnára nőtt, azaz 600 tonnával vagyis 6,7 %-kal növekedett. Ugyanebben az időszakban az össztermelés és az értékesítésre szánt termelés százalékában a behozatal 11,9 %-ról 12,7 %-ra nőtt.
(527) 2000 és 2001 között a behozatal további 3 500 tonnával, azaz 34,7 %-kal nőtt. Az össztermeléshez és a szabad piacon értékesített termeléshez képest a behozatal ugyancsak nőtt, kb. 35 %-kal.
(528) Az érintett termék ára 1997 és 2001 között minden évben csökkent, és az érintett időszak egésze alatt összesen 242 euró/tonnával, azaz 19,4 %-kal csökkent.
6.2.1. Kétéves mozgó átlag
(529) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1998/1999 között 9 700 tonnáról 9 500 tonnára csökkent, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 21 %-kal, 9 800 tonnáról 11 900 tonnára nőtt.
6.2.2. Az import piaci részesedése
(530) Az import piaci részesedése 1997 és 1998 között 14,1 %-ról 13,6 %-ra csökkent, majd évről évre nőtt, míg 2001-ben 21,6 %-ot ért el, ami 1997-hez képest kb. 53 %-nak felel meg.
6.2.3. Következtetés
(531) A behozatal 1999 és 2000 között abszolút mértékben 6,7 %-kal nőtt a szabad piacon értékesített és az össztermeléshez viszonyítva, amit egy újabb növekedés követett 2001-ben, amikor a behozatal további 34,7 %-kal nőtt abszolút mértékben (35,4 % az össztermeléshez és az értékesített termeléshez képest).
(532) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(533) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
6.3. Előre nem látott fejlemények
6.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(534) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[9] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(535) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(536) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(537) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
6.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(538) A Bizottság ideiglenes védintézkedései és az ahhoz kapcsolódó vizsgálat külön foglalkozik a szénacél szerelvényekkel és a szénacél karimákkal, két különböző, de hasonló termékként. Tevékenysége során a Bizottság csak azokat az acélszerelvényeket (a rozsdamentes acél szerelvények nélkül) vette figyelembe, amelyek külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t. Következésképpen az érintett szerelvényekkel kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok vizsgálata és az Amerikai Egyesült Államok által hozott intézkedések hatásköre lényegesen szélesebb, mint a Bizottság tevékenységének hatásköre.
(539) Az Amerikai Egyesült Államok Kormányának weblapjáról származó hivatalos információ alapján az Amerikai Egyesült Államok öt dömpingellenes intézkedést hozott a Brazíliából, Kínából, Japánból, Tajvanról és Thaiföldről származó szerelvényekkel szemben, valamint egy kiegyenlítővám-intézkedést Törökország ellen. Ezeknek a vámoknak a legnagyobb szintje, amelyeket a teljes "sunset" felülvizsgálatot követően egészen 1999 decemberéig újra kiróttak, 154,72 % volt egy kínai gyártó esetében.
(540) A Bizottság megjegyzi, hogy 1999 és 2001 között a 609,6 mm-t meg nem haladó átmérőjű szénacél szerelvények behozatala a közösségi piacra 4 159 tonnával (43,8 %-kal) nőtt. Ezt a nagymértékű növekedést a jelek szerint nagyrészt a Kínából, Thaiföldről és Japánból származó behozatal okozta, amely az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatának tárgyát képezi, és amely jelenleg az Amerikai Egyesült Államok dömpingellenes intézkedéseinek a hatálya alá esik.
(541) A Bizottság elemezte a dömpingellenes intézkedések és a kiegyenlítővám- intézkedések hatálya alá eső országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló szerelvényimport változását. 1999 és 2001 között, miközben ezekből a forrásokból a Közösségbe irányuló behozatal növekedett, az Amerikai Egyesült Államokba az ugyanolyan HSC-kód alá eső szerelvények behozatala 3 419 tonnával (24,2 %-kal) esett.
(542) A Bizottság úgy véli, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az acéltermékekre vonatkozó korlátozó vizsgálat bejelentése (amit az amerikai piacon már 2001 januárjában jeleztek számos sajtócikkben, amelyek az Amerikai Egyesült Államok és a közösség piacát fenyegető szétesésről szóltak), és a Közösségbe importált szerelvények mennyiségének növekedése között.
(543) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
6.4. A közösségi gyártók meghatározása
6.4.1. Közösségi össztermelés
(544) A szerelvények közösségi össztermelése évente kb. 80 000 tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő három közösségi acélipari vállalat a következő:
- Virgilio CENA ... Figli S.P.A., Olaszország,
- Interfit, Franciaország,
- Erne Fittings, Ausztria.
(545) Ezek a vállalatok mind tagjai a tompahegesztéssel készült szerelvények közösségi védelmi bizottságának. Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 60 %-át. Ezek a vállalatok a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
6.5. Súlyos kár
6.5.1. Bevezetés
(546) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a behozatal, a felhasználás, a termelés, a termelékenység, a kapacitások, a kapacitások kihasználása, az eladások, a piaci részesedés, az árak, a jövedelmezőség és a foglalkoztatás változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
6.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
6.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Becsült összes termelési kapacitás (t) 170 000 170 000 169 983 165 000 149 607
Kapacitások kihasználása (t) 51,0 % 50,0 % 47,0 % 48,3 % 53,0 %
(547) A becsült összes termelési kapacitás 1998-ról 2001-re 20 400 tonnával csökkent. A közösségi kapacitás időszak végi csökkenése közvetlen kapcsolatban áll három közösségi üzem 2001. évi bezárásával.
(548) A közösségi gyártóüzemek bezárása miatt a kapacitáskihasználás mértéke a 2000. évi 48,3 %-ról 2001-re 53 %-ra nőtt. Ha ezek a bezárások nem következnek be, a kapacitáskihasználás mértéke 2001-ben 48 %-on marad.
6.5.2.2. Össztermelés és helyi felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 86 619 84 932 79 892 79 729 79 292
(549) A vizsgált időszakban a közösségi össztermelés 7 300 tonnával csökkent, az 1997. évi 86 600 tonnáról 2001-ben 79 300 tonnára. Ez 8,4 %-os csökkenést jelent, és a közösségi piacon az eladott mennyiségek csökkenését tükrözi.
(550) Meg kell jegyezni, hogy számos acéltermék esetében egyértelműen meg kell különböztetni a helyi felhasználásra és a közösségi piacon történt értékesítésre szánt termelést. A szerelvényekre nézve a vizsgálat megmutatta, hogy a helyi felhasználásra történt termelés nem létező és nem irányadó a károk elemzésére nézve. Így az értékesítésre szánt összes termelés közvetlenül verseng a behozatallal.
6.5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 834 824 791 808 800
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 104 103 101 99 99
(551) A közösségi gyártók munkavállalóinak száma és termelékenysége többé-kevésbé stabil maradt 1999 óta.
6.5.2.4. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 47 54 23 40
(552) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
6.5.2.5. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 36 % 24 % 8 % 4 % 16 %
(553) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
6.5.2.6. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 70 077 70 096 64 804 61 658 63 077
(554) A szerelvények közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes eladása és az érintett termék Közösségbe történő összes behozatala alapján határozták meg az Eurostat statisztikái szerint.
(555) 1997 és 2000 között a Közösségen belüli felhasználás 12 %-kal, 70 100 tonnáról 61 700 tonnára csökkent. 2001-ben a felhasználás szintje 2,3 %-kal nőtt 2000-hez képest, de változatlanul 10 %-kal az 1997. évi szint alatt maradt. A felhasználás 1997 és 2001 közötti csökkenését a Bizottság "más tényezők" alapján is vizsgálta, hogy az hozzájárult-e a közösségi gyártók súlyos kárához.
6.5.3. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (t) 60 167 60 576 55 617 51 531 49 431
(556) A közösségi eladások 1997 és 2001 között 60 200 tonnáról 10 800 tonnával 49 400 tonnára csökkentek. Ez részben a közösségi felhasználás csökkenését, de még inkább a nagyobb behozatal erőteljesebb hatását tükrözi ezen a piacon.
6.5.4. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés 85,9 % 86,4 % 85,4 % 83,6 % 78,4 %
(557) A közösségi gyártók piaci részesedése 1998-tól folyamatosan csökkent, a legnagyobb mértékű csökkenés, 83,6 %-ról 78,4 %-ra (azaz 5,2 százalékpontos veszteség) 2000 és 2001 között, a vizsgált időszak utolsó éveiben történt. Ugyanebben az időszakban a behozatal piaci részesedése 16,4 %-ról 21,6 %-ra nőtt.
6.5.5. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (t) 10 070 10 525 11 309 11 679 12 508
(558) Míg a készletek 700 és 800 tonna között maradtak 1999-ig, 2000-ben csökkentek, majd 2001-ben erőteljesen növekedtek. 2001-ben a készletek szintje 25 %-kal az 1997. évi szint fölött volt. A készletszintek növekedését a csökkenő termelés és eladások tükrében kell nézni.
6.5.6. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai 1 585 1 561 1 493 1 453 1 405
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Egységárak (euró/tonna) 1 420 1 409 1 401 1 390 1 378
(559) A közösségi gyártók 1997-ről 2001-re átlagos áraikat 1585 euró/tonnáról 1405 euró/tonnára csökkentették. Ugyanakkor az átlagos behozatali árak 2001-re az 1997. évi 1247 euró/tonnáról 1005 euró/tonnára csökkentek. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 1420 euró/tonnáról 1378 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(560) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 14,8 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(561) A Bizottság megjegyzi, hogy a vizsgálat egésze alatt a behozatal ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt. A grafikon azt mutatja, hogy 1997-től 1998-ig a behozatal egyre alacsonyabb árakon történt. Ez viszont a közösségi gyártókat arra kényszerítette, hogy áraikat ezzel párhuzamosan csökkentsék, ami pedig a közösségi gyártók jövedelmezőségének csökkenéséhez és veszteségekhez vezetett.
[pic]
Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó nyeresége/vesztesége 4,4 % 4,3 % 2,0 % 1,9 % -1,0 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés nettó nyeresége/vesztesége 0,9 % -0,6 % -1,8 % -2,5 % -3,0 %
(562) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége az 1997. évi 4,4 %-ról 1,0 %-ra csökkent 2001-ben, ami az eladott mennyiségek folyamatos csökkenését és az alkalmazott csökkenő árakat tükrözi. Meg kell jegyezni, hogy 2001 és 2002 negyedéves jövedelmezőségi adatainak tükrében egyértelmű jelek mutatnak arra, hogy a közösségi gyártókra nézve a jövedelmezőség negatív tendenciája folytatódik.
(563) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 23,7 %-os alákínálást mutatott.
6.5.7. Következtetés
(564) Az adatok azt mutatják, hogy általános negatív változás figyelhető meg a kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(565) Az adatok azt is mutatják, hogy általános, a csökkenő felhasználás és növekvő készletek melletti negatív változások figyelhetők meg az eladások, piaci részesedés, árak és jövedelmezőség tekintetében.
(566) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (13,6 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak mennyisége ötéves mélypontra zuhant (49 400 tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Ez a szabad piacon értékesített termelés, a felhasználás és az árak párhuzamos csökkenése mellett történt. Ezzel a háttérrel várható lett volna a behozatal csökkenése, de ehelyett azok az egymást követő második évben is emelkedtek.
(567) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés, a közösségbeli eladások mennyisége és az árak csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben veszteséges helyzetbe hozta azokat. A felmerült kár teljes körét talán legjobban a jövedelmezőség 2001-től 2002 első negyedévéig tartó folyamatos romlása tükrözi.
(568) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártókat súlyos kár érte.
6.6. Ok-okozati kapcsolat
(569) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsa a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
6.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(570) A szerelvények piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Az érintett termék és a hasonló termék ezért főleg az árban versengenek.
(571) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése 14,6 %-ról 21,6 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 85,4 %-ról 78,4 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 11,9 %-ról 17,2 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(572) Az árakkal kapcsolatban 2000 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 1 042 euró/tonnáról 1 005 euró/tonnára esett. A közösségi termék átlagos egységára 1 453 euró/tonnáról 1 405 euró/tonnára esett. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak maga a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 3,3 %-kal (47 millió euróval) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 5,42 millió euróval csökkentek. Az állandó költségek az összköltség jelentős részét teszik ki. Ezért az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók -1,0 %-os veszteséget könyveltek el.
(573) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
6.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(574) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatását. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak alatti teljes tendencia összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 70 100 tonnáról 2000-re 61 100 tonnára csökkent, majd 2001-ben 1 400 tonnával 63 100 tonnára nőtt.
(575) Ebben az adott esetben a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás nyilvánvaló növekedését 2001-ben nagyrészt a behozatal növekedése okozta. Ezért a változás tendenciája pontosabb képet ad. Bár a felhasználás 2000 és 2001 között növekedett, az ötéves időszak egészében a felhasználás 7 000 tonnával, azaz 10,0 %-kal csökkent. Ez évenként 2,0 %-os átlagos csökkenésnek felel meg.
(576) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben a Bizottság azt állapította meg, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 2 100 tonnával csökkenteni kényszerültek a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, amely megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(577) Az árhatásokat illetően a felhasználás évi 2,0 %-os csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelést és az eladásokat a felhasználás csökkenésével párhuzamban szűkítették.
(578) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony áru behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(579) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek. A felhasználás 2001-ben az 1999. évi szint alatt volt. A felhasználás 2000-ben 3 100 tonnával csökkent, majd 2001-ben 1 400 tonnával növekedett. A közösségi gyártók eladásai azonban 1999-ről 2000-re 3800 tonnával csökkentek, majd 2001-ben tovább csökkentek 2 100 tonnával. Ugyanakkor a behozatal 2000-ben 600 tonnával, ill. 3 500 tonnával növekedett. Ezért a felhasználás 1999 és 2001 közötti esése nem hatott a behozatalra, amely tovább növekedett. E kétéves időszakban a közösségi gyártók eladásai 5 900 tonnával csökkentek. A felhasználás csökkenő tendenciáját tekintve a közösségi gyártók eladásainak csökkenése évente kb. 700 tonna lenne.
(580) A fentiekben ismertetett okok miatt a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat áll fenn a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
6.6.3. Az exportteljesítmény hatása
(581) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 27 133 24 624 24 583 28 369 30 069
(582) A közösségi gyártók által exportált szerelvények mennyisége 1997 és 1999 között 27 100 tonnáról 24 600 tonnára esett vissza. 1999 és 2001 között a kivitel 5 500 tonnára nőtt. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 3 000 tonnával nőtt. Ezért az utóbbi, 1999 és 2001 közötti időszakban az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel az export csökkenéséből adódó kár főleg az ötéves időszak első felében következett be, azt kevésbé jelentősnek kell tekintetni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában következett volna be.
(583) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat áll fenn a kivitel esése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
6.6.4. Az esetleges többletkapacitás hatása
(584) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. 1997 és 2001 között a Közösség a teljes becsült elméleti gyártási kapacitást 170 000 tonnáról 150 000 tonnára csökkentette, miközben a gyártási kapacitás kihasználása 50 % körül mozgott. Meg kell jegyezni, hogy a szerelvények készterméket képviselnek, amelyekhez igen széles skálán mozgó típusok tartoznak. Ezért az 50 %-os kapacitáskihasználás nem tekinthető különösen alacsonynak e termék tekintetében. A csökkenő kapacitás és a viszonylag stabil kapacitáskihasználás mellett bármely káros hatást kisebb jelentőségűnek kell tekinteni.
6.6.5. A szerkezetátalakítás hatása
(585) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetéseket, beszerzési költségeket stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
6.6.6. A káros hatások oka
(586) A közösségi gyártók által elszenvedett kár főleg az alacsonyabb eladások, elvesztett piaci részesedés és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, ami a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése, a többletkapacitás és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(587) A felhasználás kb. évi 2,0 %-kal csökkent, bár ez a csökkenés jelentősebb volt 2001-ben, mint 2000-ben. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(588) 1997 és 1999 között az exporteladások is csökkentek. Mivel azonban ezek a csökkenések a vizsgált időszak elején következtek be, és mivel a teljes ötéves időszakban az exporteladások valójában nőttek, a Bizottság úgy véli, hogy az exporteladások teljesítménye nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(589) A kapacitás 1997 és 2001 között csökkent, miközben a közösségi ipar általi kapacitáskihasználás kb. 50 %-on maradt. Mivel a kihasználás mértéke jelentősen nem változott, és a legnagyobb értékét az időszak végén érte el (53 %), és erőfeszítéseket tettek a kapacitás csökkentése érdekében, a Bizottság úgy véli, hogy a kapacitás kihasználása nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(590) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatása jelentéktelen, különösen az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához viszonyítva.
(591) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint 2001-ben a felhasználás, de 2000-ben a felhasználás csökkenése mellett is növekedett.
6.6.7. Következtetés
(592) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
6.7. További fejlemények
(593) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
6.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acélra
(594) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez a szerelvények is tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 13 %-kal, a második évben 10 %-kal, a harmadik évben pedig 7 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
6.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(595) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(596) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 48 180 tonna árut importált a szerelvényekével megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba Mexikó (18 %/8 591 tonna), Thaiföld (18 %/8 442 tonna), Olaszország (13 %/6 426 tonna), Dél-Korea (12 %/5 631 tonna), Malajzia (10 %/4 599 tonna) és Franciaország (8 %/3 609 tonna) voltak.
(597) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 21 000 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket ugyancsak mentesítettek az amerikai intézkedések alól, de ezeknek a mennyisége nem tekinthető jelentősnek a melegen hengerelt tekercsek esetében.
(598) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitása 1997 és 2001 között stabil maradt. A kapacitás kihasználásának mértéke, ami 1997-ben meghaladta a 100 %-ot, 2001-ben csak 67 % körül volt. Az amerikai piac jelentős leszűkítése miatt számos hagyományos szállítónál, minden egyéb tényező változatlansága esetén, a kapacitás kihasználásának átlagos mértéke várhatóan tovább csökken 2002-ben, ha nem találnak új piacokat.
(599) Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(600) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növeli eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(601) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, 21 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(602) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. A Bizottság első becslése szerint a fentiekben kiszámított mennyiség (21 000 tonna) 25-50 %-a az, amelyet az Amerikai Egyesült Államok piacáról a Közösségbe lehetne átirányítani. Ez kb. 5 000 tonna, illetve 10 000 tonna többletimportot jelentene a Közösségbe. Ez a behozatal további kb. 50 %-os növekedését okozná a 2001-ben tapasztalt, már így is történelmi nagyságot elérő behozatal mellett. Ezért a Bizottság azt feltételezi, hogy a végleges intézkedések hiányában a minimális átirányított kereskedelem nem lenne kisebb, mint a közösségi behozatal 2000 és 2001 közötti növekedése, azaz kb. 3 500 tonna. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(603) Az is fontos, hogy 2001-ben a szerelvények fő exportpiaca Malajzia (127 000 t), az Amerikai Egyesült Államok (48 000 t), a Közösség (14 000 t), Kanada (12 000 t) és Japán (10 000 t) voltak. Ez azt tükrözi, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró 2002 első két negyedévében történt felértékelődése az USA dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
6.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(604) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A kb. 3 500 tonnás várható növekedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(605) A behozatal feltételezett növekedése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításával kapcsolatban a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és az árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésre, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a veszteségek a -3,0 %-os tarthatatlan szinten vannak. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
6.7.4. Következtetés
(606) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét.
18. termék
Szerelvények (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 170 000 170 000 169 983 165 000 149 607
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 51,0 % 50,0 % 47,0 % 48,3 % 53,0 %
Nyitó készlet (tonna) 9 955 10 070 10 525 11 309 11 679
Össztermelés (tonna) 86 619 84 932 79 892 79 729 79 292
Vásárlás (tonna) 796 724 792 541 1 037
Összes értékesítés (tonna) 87 300 85 200 79 900 79 900 79 500
Helyi felhasználás (tonna) 0 0 0 0 0
Záró készlet (tonna) 10 070 10 525 11 309 11 679 12 508
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 27 133 24 624 24 583 28 369 30 069
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 60 167 60 576 55 317 51 531 49 431
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 1 585 1 561 1 493 1 453 1 405
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 4,4 % 4,3 % 2,0 % 1,9 % -1,0 %
Piaci részesedés (%) 85,9 % 86,4 % 85,4 % 83,6 % 78,4 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 834 824 791 808 800
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 104 103 101 99 99
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 19 259 18 805 18 064 17 887 16 086
Egységár (euró/tonna) 1 420 1 409 1 401 1 390 1 378
Jövedelmezőség (%) 0,9 % -0,6 % -1,8 % -2,5 % -3,0 %
Alákínálás 2001-ben = 14,8 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 23,7 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 60,9 %
7. - 19. TERMÉK: KARIMÁK
7.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
7.1.1. Az érintett termék
(607) Az érintett termék vas- és acélkarima (nem öntött) (a továbbiakban: "karimák"). Az érintett termék jelenleg a KN 7307 91 00 kód alá van besorolva.
(608) A karimák olyan fémből készült alkatrészek, amelyek lehetővé teszik csővezetékrendszerek elemeinek össze- és szétkapcsolását, és amelyeket általában szénacél bugák vagy gömbvasak kovácsolásával és azt követő megmunkálásával gyártanak.
(609) Kimutatták, hogy minden egyes karima azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkezik. Ennek megfelelően a karimák minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
7.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(610) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az érintett termék egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott szerelvények bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(611) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, többek között a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(612) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termékek".
7.2. Megnövekedett behozatal
(613) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
19. termék
Karimák
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 187 483 187 413 169 424 152 884 172 836
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 69 555 77 754 76 781 76 575 96 754
Növekedés (%) 11,8 % -1,3 % -0,3 % 26,4 %
Piaci részesedés (%) 37,1 % 41,5 % 45,3 % 50,1 % 56,0 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 33,4 % 41,9 % 44,0 % 47,1 % 60,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 35,9 % 44,1 % 45,4 % 47,6 % 61,4 %
Egységár (euró/tonna) 837 876 887 910 932
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 73 655 77 268 76 678 86 665
(614) 1997 és 2000 között a behozatal többé-kevésbé stabil volt, 70 000-77 000 tonna körül. Ebből adódóan ebben az időszakban a behozatal kb. 10 %-kal nőtt. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal kb. 36 %-ról kb. 48 %-ra nőtt, miközben az értékesített termeléshez képest 35,9 %-ról 47,6 %-ra növekedett.
(615) 2000 és 2001 között a behozatal jelentős növekedést mutatott, 20 200 tonnával, azaz 26,4 %-kal emelkedve 76 600 tonnáról 96 800 tonnára nőtt. Ugyanebben az időszakban a szabad piaci termeléshez képest mért növekedés ugyancsak igen jelentős volt, 29,0 %-os, miközben az össztermeléshez képest a behozatal 27,8 %-kal nőtt.
(616) Az érintett termék ára 1997 és 2001 között minden évben nőtt, összességében 11,4 %-kal, és 2001-ben 932 euró/tonnát ért el.
7.2.1. Kétéves mozgó átlag
(617) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1999/2000 között bármely kétéves időszakban 73 700 és 77 300 tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 13 %-kal, 76 700 tonnáról 86 700 tonnára nőtt.
7.2.2. Az import piaci részesedése
(618) Az import piaci részesedése 1997 és 1999 között 37,1 %-ról 45,3 %-ra nőtt. 2000-től a behozatal piaci részesedése erőteljesebben növekedett, először 50,1 %-ra, majd 56,0 %-ra, ami kb. 11 %-os, illetve 12 %-os növekedésnek felel meg.
7.2.3. Következtetés
(619) A behozatal 1997-ben, 1998-ban és 1999-ben növekedett. Ebben az időszakban a behozatal éves növekedési üteme abszolút mértékben 5,2 % volt (15,9 % az össztermeléshez és 13,2 % a szabad piacon értékesített termeléshez képest). Ezzel szemben 1999 és 2000 között abszolút mértékben a behozatal növekedési üteme 13,0 % volt. Így a behozatal éves növekedési üteme több mint kétszer olyan nagy volt 1999 és 2001 között, mint a korábbi időszakban.
(620) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(621) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
7.3. Előre nem látott fejlemények
7.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(622) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[10] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(623) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(624) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; és decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(625) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
7.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(626) A Bizottság ideiglenes védintézkedései és az ahhoz kapcsolódó vizsgálat külön foglalkozik a szénacél karimákkal és a szénacél szerelvényekkel, két különböző, de hasonló termékként. Következésképpen a karimákkal kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok vizsgálata és az Amerikai Egyesült Államok által hozott intézkedések hatásköre lényegesen szélesebb, mint a Bizottság tevékenységének hatásköre.
(627) A Bizottság megjegyzi, hogy 2001-ben a karimák közösségi piacra történt behozatala 21 %-kal nőtt a behozatal 1999 és 2000 közötti stagnáló tendenciájával szemben. Ezt a hirtelen növekedést a jelek szerint nagyrészt a Kínából származó behozatal okozta, amely az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatának tárgyát képezi, és amely jelenleg az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseinek a hatálya alá esik.
(628) A Bizottság úgy véli, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az acéltermékekre vonatkozó korlátozó vizsgálat bejelentése (amit az amerikai piacon már 2001 januárjában jeleztek számos sajtócikkben, amelyek az Amerikai Egyesült Államok és a Közösség piacát fenyegető szétesésről szóltak) és a közösségi piacra irányuló karimabehozatal növekedése között. Ez az összefüggés különösen nyilvánvaló a karimák esetében. 1997 és 2000 között a karimák közösségi behozatala 70 000 és 75 000 tonna között stabilnak mutatkozott. 2001-ben az import a 2000. évi szintről váratlanul 26 %-kal megugrott, az Amerikai Egyesült Államok korlátozó vizsgálatával párhuzamosan.
(629) A szénacél karimák Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatala 1999 és 2001 közötti fejlődésének elemzése nem bizonyult megfelelőnek, mivel az amerikai importadatok további, a Bizottság meghatározása szerinti karimák mellett más termékekre is vonatkoznak.
(630) A kereskedelemkorlátozó eszközök ilyen alkalmazása nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
7.4. A közösségi gyártók meghatározása
(631) A karimák közösségi össztermelése évente kb. 160 000 tonna. A vizsgálatban résztvevő közösségi gyártók a következők:
- Melesi ... C. SRL, Olaszország,
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Olaszország,
- Ulma Forja S. Coop, Olaszország,
- Friedrich Geldbach GmbH ... Co, Németország,
- Bifrangi S.P.A., Olaszország,
- Bebitz GmbH, Németország.
(632) Ezek a vállalatok mind tagjai a Fachvereinigung Stahlflanschen e. V. szervezetnek, és az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 53 %-át adják. Ezért ezek a vállalatok a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
7.5. Súlyos kár
7.5.1. Bevezetés
(633) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a behozatal, a felhasználás, a termelés, a termelékenység, a kapacitások, a kapacitások kihasználása, az eladások, a piaci részesedés, az árak, a jövedelmezőség és a foglalkoztatás változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
7.5.2. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Termelési kapacitás (t) 263 000 238 000 233 000 230 000 220 000
Kapacitások kihasználása (t) 79 % 78 % 75 % 71 % 73 %
(634) A becsült összes termelési kapacitás 1997 és 2001 között 263 000 tonnáról 220 000 tonnára, azaz 16,3 %-kal csökkent. A közösségi kapacitás csökkenése részben a közösségi gyárak bezárásával kapcsolatos, amelyek közül az utolsót 2001-ben zárták be. Az alábbiak szerint a termelés gyorsabban csökkent, mint a kapacitás csökkenése. Így a kapacitások kihasználása az 1997. évi 79 %-ról 2000-ben 71 %-ra csökkent. 2001-ben a kapacitások kihasználása 73 %-ra emelkedett. Ez azonban egy gyár bezárásból, és nem a termelés növekedéséből adódott.
7.5.3. Össztermelés és helyi felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 208 218 185 520 174 412 162 581 160 818
(635) A vizsgált időszakban a közösségi ipari termelés az 1997. évi 208 200 tonnáról 2001-ben 160 800 tonnára csökkent. Ez 22,7 %-os csökkenést jelent, és a közösségi eladások csökkenéséhez kapcsolódik, az alábbiak szerint.
(636) Meg kell jegyezni, hogy számos acéltermék esetében egyértelműen meg kell különböztetni a helyi felhasználásra és a közösségi piacon történt értékesítésre szánt termelést. A karimákra nézve a vizsgálat megmutatta, hogy a helyi felhasználásra történt termelés annyira kis mértékű (2001-ben 2 %), hogy valószínűtlen, hogy bármilyen jelentősége lett volna a károk elemzésekor. Így az értékesítésre szánt összes termelés közvetlenül verseng a behozatallal.
7.5.4. Foglalkoztatás és termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 963 953 879 858 846
Tonna/munkavállaló (t) 216 195 198 189 190
(637) A közösségi gyártók munkavállalóinak száma folyamatosan csökkent a vizsgált időszakban, az 1997. évi 963 főről 2001-ben 846 főre.
(638) 1998-ban a termelékenység jelentősen csökkent, ezt követően a helyzet a munkavállalónkénti 190 tonna körül stabilizálódott.
7.5.4.1. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 579 136 317 489
(639) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett termékek gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
7.5.4.2. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 1,53 % 1,92 % -083 % 0,34 % -1,63 %
(640) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
7.5.5. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 187 483 187 413 169 424 152 884 172 836
(641) A karimák közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes eladása és az érintett termék Közösségbe történő összes behozatala alapján határozták meg az Eurostat statisztikái szerint.
(642) 1997 és 2000 között a Közösségen belüli felhasználás több mint 18 %-kal, 187 500 tonnáról 152 900 tonnára csökkent. 2000-hez képest 2001-ben a felhasználás 13 %-kal növekedett, de változatlanul 7,8 %-kal az 1997. évi szint alatt maradt.
7.5.6. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (t) 117 928 109 659 92 643 76 309 76 082
(643) A közösségi eladások a teljes időszak során 41 800 tonnával (117 900 tonnáról 76 100 tonnára), azaz több mint 35 %-kal csökkentek.
7.5.7. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés 63 % 59 % 55 % 50 % 44 %
(644) A közösségi gyártók közösségi piaci részesedése folyamatos csökkenést mutat az 1997. évi 63 %-os piaci részesedésről a 2001. évi 44 %-ra.
7.5.8. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (t) 26 685 31 607 31 123 30 032 31 138
(645) A készletek 1998-ban növekedtek, miután abszolút mértékben stabilak maradtak. A csökkenő termeléshez viszonyítva azonban a készletek kismértékben növekedtek az 1998. évi 17 %-ról a 2001. évi 19 %-ra.
7.5.9. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai 1 481 1 435 1 445 1 125 1 061
2001 1. .év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Egységárak (euró/tonna) 1 064 1 078 1 066 1 036 978
(646) 1997 és 1999 között a közösségi gyártók átlagos árai 1 400 és 1 500 euró/tonna között voltak. 2000-ben az ár 320 euró/tonnával (22,1 %), majd 2001-ben további 64 euró/tonnával (5,7 %) csökkent. Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 10,3 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
[pic]
7.5.10. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége 4,1 % 5,3 % 3,2 % 1,7 % -1,1 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége 0,0 % -0,9 % -1,3 % -2,2 % -4,1 %
(647) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen csökkent 1998 óta, és 2001-ben negatívvá vált. Ezt a negatív irányú változást az is igazolja, hogy a 2001 első negyedévi és a 2002 első negyedévi adatok azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 0,0 %-ról -4,1 %-ra csökkent.
(648) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrása által nem befolyásolt szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 23,0 %-os alákínálást mutatott.
7.5.11. Következtetés
(649) Az adatok negatív változást mutatnak a termelési kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(650) Ezenkívül növekedtek a készletek, és negatív változások figyelhetők meg az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(651) 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb értéket érte el (96 754 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak a mennyisége mélypontra süllyedt, és jelentős mértékben csökkent a piaci részesedésük is. Az árak ugyancsak ötéves minimumra csökkentek, és a közösségi gyártók jövedelmezősége is csökkent.
(652) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A kapacitások kihasználása a korábbi csökkenés után, a kapacitások csökkenését követően ismét emelkedett. A foglalkoztatás szintje csökkent, miközben a termelékenység viszonylag stabil maradt. Míg a pénzforgalom pozitív jeleket mutatott, a ROCE negatív jeleket tükrözött. A felhasználás 2000-ig csökkent, majd 2001-re ismét növekedett. Az eladások különösen nagy csökkenést mutattak 1999 és 2000 között, a piaci részesedés erőteljesen csökkent. Míg a készletek kismértékű növekedéssel viszonylag stabilak maradtak, az árak estek, 10 %-os alákínálás mellett. Ugyanakkor a jövedelmezőség csökkent.
(653) A közösségi gyártókat mind a csökkenő eladott mennyiségek, mind az árak csökkenése miatt kár érte. Mivel a teljes felhasználás is csökkent, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai is tovább csökkentek, ami a piaci részesedés jelentős zuhanását eredményezte, és folytatódó veszteségekhez vezetett.
(654) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek elemzése alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártókat súlyos kár érte.
7.6. Ok-okozati kapcsolat
(655) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
7.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(656) A karimák piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Az érintett termék és a hasonló termék ezért főleg az árban versengenek.
(657) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése 45,3 %-ról 56,0 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 54,7 %-ról 44,0 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 45,5 %-ról 61,4 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(658) Az árakkal kapcsolatban 1999 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 887 euró/tonnáról 932 euró/tonnára nőtt, miközben a közösségi termék átlagos egységára 1 125 euró/tonnáról 1 061 euró/tonnára esett. Úgy tűnik, hogy az érintett időszak korai szakaszában a közösségi ipar képes volt fenntartani az árszintet. Mivel azonban a behozatal egyre nagyobb piaci részesedésre tett szert, a közösségi ipar kénytelen volt csökkenteni az árakat. Mindenesetre a megnövekedett behozatali árak és a csökkenő közösségi árak ellenére 2001-ben jelentős alákínálás volt megfigyelhető (10,3 %). Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak maga a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 26,6 %-kal (35,6 millió euróval) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 53,1 millió euróval csökkentek. Az állandó költségek a közösségi gyártók összköltségének jelentős részét teszik ki. Ezért az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók -1,1 %-os veszteséget könyveltek el.
(659) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
7.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(660) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 1997 és 2001 közötti csökkenésének káros hatását. Meg kell jegyezni, hogy a csökkenés kismértékű, mindössze 14 600 tonnás volt, és a felhasználás valójában növekedett 1999 és 2001 között.
(661) Ezért annak ellenére, hogy 1997 és 1999 között a csökkenő felhasználás okozhatott káros hatásokat, 1999 és 2001 között az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben az ötéves időszak kezdeti szakaszában bekövetkezett minden kárt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában következett volna be.
7.6.3. Az exportteljesítmény hatása
(662) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 75 714 66 585 76 537 84 646 81 519
(663) A közösségi gyártók által exportált karimák mennyisége 1997 és 1998 között 75 700 tonnáról 66 600 tonnára esett vissza. 1998 és 2000 között a kivitel 18 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben 3 100 tonnával csökkent. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 5 800 tonnával csökkent. Ezért az 1999 és 2001 közötti időszak összességét nézve a kivitel csökkenése nem járult hozzá a káros hatásokhoz.
(664) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel esése és tapasztalt káros hatások között, legalábbis 2000-re és 2001-re nézve.
7.6.4. Az esetleges többletkapacitás hatása
(665) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. 1997 és 2001 között a Közösség ipara a teljes becsült elméleti gyártási kapacitást 263 000 tonnáról 220 000 tonnára csökkentette, miközben a gyártási kapacitás kihasználása 71 % és 79 % között mozgott. Meg kell jegyezni, hogy a szerelvényekhez hasonlóan a karimák is késztermékek. A csökkenő kapacitás és a viszonylag stabil kapacitáskihasználás mellett bármely káros hatást kisebb jelentőségűnek lehet tekinteni.
7.6.5. A szerkezetátalakítás hatása
(666) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetéseket, beszerzési költségeket stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
7.6.6. A káros hatások oka
(667) A közösségi gyártók által elszenvedett kár főleg a kisebb piaci részesedés és romló pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése, a többletkapacitás és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(668) A felhasználás kb. évi 1,6 %-kal csökkent, bár ez a csökkenés jelentősebb volt 1997 és 2000 között. Tulajdonképpen a felhasználás 2000-ben és 2001-ben nőtt. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(669) 2000-hez képest 2001-ben az exporteladások is csökkentek. Mivel azonban, az 1999 és 2001 közötti időszakhoz hasonlóan, a közösségi ipar exporteladásai növekedtek, bármely hatás kis jelentőségűnek tekinthető. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az exporteladások nem játszottak jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(670) A kapacitás 1997 és 2001 között csökkent, miközben a közösségi ipar általi kapacitáskihasználás kb. 70-80 %-os maradt. Mivel a kihasználás mértéke jelentősen nem változott, 2000 és 2001 között nőtt, illetve erőfeszítések történtek a kapacitás csökkentése érdekében, a Bizottság úgy véli, hogy a kapacitás kihasználása nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(671) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás nem jelentős, különösen az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítva.
(672) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely 2001-ben nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás, hanem 2000-ben a felhasználás csökkenése mellett is növekedett.
7.6.7. Következtetés
(673) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt nem tulajdonítják a behozatalnak, úgy vélhető hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
7.7. További fejlemények
(674) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
7.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acélra
(675) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a karimák is hozzátartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 13 %-kal, a második évben 10 %-kal és a harmadik évben 7 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
7.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(676) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(677) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 96 900 tonna árut importált az karimákkal megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (52,0 %/50 400 tonna), India (28,5 %/27 600 tonna) és Kína (6,7 %/6 500 tonna) voltak.
(678) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az a karimákra vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export 12 500 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket ugyancsak mentesítettek az amerikai intézkedések alól, de ezeknek a mennyisége nem tekinthető jelentősnek a karimák esetében.
(679) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitása 1997 és 2001 között kissé növekedett. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(680) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(681) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, 12 500 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg nagyobb behozatalt eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(682) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között ésszerű feltételezni, hogy a fentiekben kiszámított mennyiség (12 500 tonna) 25-50 %-a az, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról a Közösségbe átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(683) Az is fontos, hogy 2001-ben a karimák fő exportpiaca a Közösség (96 800 tonna és az Amerikai Egyesült Államok (96 900 tonna) volt. Ez Japán (40 300 tonna), Kanada (25 500 tonna), Malajzia (13 600 tonna) és Dél-Korea (9 300 tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Ez azt tükrözi, hogy a közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró 2002 első két negyedévében történt felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
7.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(684) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 3 000 és 6 000 tonna közötti várható emelkedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(685) A behozatal feltételezett növekedése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes csökkenéséhez vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésre, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a veszteségek a -4,1 %-os tarthatatlan szinten vannak. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
7.7.4. Következtetés
(686) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
19. termék
Karimák (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 263 000 238 000 233 000 230 000 220 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 79 % 78 % 75 % 71 % 73 %
Nyitó készlet (tonna) 19 346 26 685 31 607 31 123 30 032
Össztermelés (tonna) 208 218 185 520 174 412 162 581 160 818
Vásárlás (tonna) 5 126 6 748 4 756 3 441 1 205
Összes értékesítés (tonna) 193 643 176 244 169 180 160 955 157 602
Helyi felhasználás (tonna) 12 362 11 102 10 472 6 157 3 315
Záró készlet (tonna) 26 685 31 607 31 123 30 032 31 138
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 75 714 66 585 76 537 84 646 81 519
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 117 928 109 659 92 643 76 309 76 082
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 1 481 1 435 1 445 1 125 1 061
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 4,1 % 5,3 % 3,2 % 1,7 % -1,1 %
Piaci részesedés (%) 63 % 59 % 55 % 50 % 44 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 963 953 879 858 846
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 216 195 198 189 190
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 19 228 19 008 18 951 18 895 13 541
Egységár (euró/tonna) 1 064 1 078 1 066 1 036 978
Jövedelmezőség (%) 0,0 % -0,9 % -1,3 % -2,2 % -4,1 %
Alákínálás 2001-ben = 10,3 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 23,0 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 63,5 %
8. A KÖZÖSSÉG ÉRDEKE
8.1. Előzetes megjegyzések
(687) A védintézkedések célja annak a kárnak a helyrehozása, amely az előre nem látható fejlemények miatt következett be, valamint annak megakadályozása, hogy az érintett termékre nézve a közösségi gyártók helyzete tovább romoljon. Az előre nem látható fejlemények, a megnövekedett behozatal és a súlyos kár mellett a Bizottság megvizsgálta, hogy léteznek-e olyan kötelező érvényű gazdasági okok, amelyek ahhoz a döntéshez vezetnének, hogy a Közösségnek nem áll érdekében az intézkedések meghozatala. Ebből a célból a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a Bizottság mérlegelte a lehetséges intézkedések hatását az 1., a 2., a 3., a 4., az 5., a 18., és a 19. termékhez kapcsolódó eljárásban érintett minden félre, illetve az intézkedések meghozásának vagy azok elvetésének a valószínű következményeit.
8.2. A közösségi gyártók érdeke
(688) Szokásos körülmények között mind a hét termék közösségi gyártói életképesek és versenyképesek. A vizsgált időszak alatt számos közösségi gyártó fontos racionalizálási és átalakítási projektet hajtott végre, hogy a világ acélpiacának globalizációját, illetve vevőinek piacait figyelembe véve fenn tudja tartani versenyképességét. A közösségi gyártók világméretű tevékenysége bizonyítja azok alkalmazkodóképességét és életképességét. Ezt az előrehaladást nyilvánvalóan veszély fenyegetné, ha az alacsony árfekvésű behozatal további növekedését nem akadályozzák meg végleges védintézkedések elrendelésével, ami ahhoz is vezethetne, hogy néhányuknak be kell szüntetniük a tevékenységüket.
8.3. A közösségi felhasználók és importőrök érdeke
(689) A Bizottság kérdőíveket küldött a közösségi piacon a hét termék ismert importőrei és felhasználói részére, hogy értékelje az intézkedések meghozatalának vagy azok elvetésének az importőrökre és felhasználókra gyakorolt hatását. Az importőröktől hét választ kaptak, de csak egyet importőrökhöz nem kapcsolódó felhasználótól. Helyszíni vizsgálatokat végeztek az érintett termék két importőrének létesítményeiben.
(690) Az érintett termékek egyes importőrei azt állították, hogy az intézkedések meghozatala szükségtelen szétesést okozna, azok végrehajtása költséges és felesleges. Az importőrök szempontjából a dömpingellenes rendeletek már így is megfelelően kezelik a romboló jellegű importnövekedést, és a további jogalkotás a szabad kereskedelmet tovább akadályozó nemkívánatos elem volna. Mások óvatosan üdvözölték a tervezett intézkedéseket, azon az alapon, hogy azok biztosítják a piac stabilitását.
(691) Ezenkívül a korlátozó eljárás során nem együttműködő egyes importőrök azon az alapon támadták az ideiglenes védintézkedéseket, hogy azok indokolatlanok, és aláaknázzák az üzleti vállalkozásaik pénzügyi életképességét. Ezeknek az állításoknak az alátámasztására azonban semmilyen bizonyítékot nem szolgáltattak, és ezek a javasolt intézkedések tükrében értelmezhetetleneknek tűnnek.
(692) Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a javasolt intézkedések olyan vámkontingensekből állnak, amelyek a szokásos behozatal szintjénél magasabb szintet jelentenek. Továbbá a kontingens növelésével és a kontingens felett fizetendő vám szintjének a végleges intézkedések teljes időtartamán keresztül történő csökkentésével valószínűtlen, hogy a felhasználók és importőrök érdekei alaptalanul károsodnának, főleg azért sem, mert a további vámokat csak a vámkontingensek fölött kell fizetni. Ezért a felhasználók és importőrök hátrányai (ha egyáltalán vannak ilyenek) nem tekinthetők jelentősebbeknek, mint a javasolt intézkedések miatt a közösségi gyártókat érő előnyök, amelyek minimálisan szükségesek ahhoz, hogy a közösségi gyártók helyzete ne romoljon tovább.
9. VÉGSŐ ÉRVEK
(693) Az 1. mellékletben meghatározott termékek vizsgálata terén kapott eredmények elemzése azt mutatja, hogy a végleges védintézkedések feltételeit teljesítették, és igazolt az ilyen intézkedések iránti igény a közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár helyrehozatala és a behozatal további drasztikus növekedésének megakadályozása céljából.
9.1. A védintézkedések formája és szintje
(694) A közösségi piac nyitottságának fenntartása és a többletkereslet kielégítéséhez szükséges kínálat rendelkezésre állásának biztosítása érdekében célszerű olyan vámkontingenseket kialakítani, hogy az ilyen kontingensek feletti behozatal is beléphessen a Közösségbe akkor, ha a többletvámot megfizetik. A közösségi jogalkotás irányadó rendelkezései szerint, amelyek a GATT egyezmény XIX. cikke és a WTO korlátozó megállapodás szerinti közösségi kötelezettségekre hivatkoznak, ezeket az intézkedéseket érvényességük időtartama alatt progresszív módon liberalizálják.
(695) A hagyományos kereskedelmi folyamatok fenntartása érdekében az ilyen vámkontingenseknek az utóbbi három év importmennyisége + 10 %-on kell alapulniuk. Ez a korlátozott növekedés vélhetőleg olyan, amely lehetővé teszi a közösségi gyártók alkalmazkodását, miközben elkerülhetik a helyzetük további romlását. Az intézkedések liberalizációjának kötelezettségét és azok mérsékelt jellegét figyelembe véve, ezt az összeget minden olyan egymást követő évben 5 %-kal növelni kell, amelyben az intézkedések érvényben vannak. Egy időszak kontingensének kiszámításakor figyelembe kell venni, hogy az ideiglenes intézkedések 2002. március 29-én léptek érvénybe, és azok a védintézkedések három éves időszakából hat hónapot töltenek ki. Ezért a 2002. szeptember 29. és 2003. szeptember 28. közötti időszak kontingense összesítve (1) az utóbbi három év behozatala átlagos mennyiségének fele plusz 10 % és (2) az az összeg plusz 5 %; a 2003. szeptember 29. és 2004. szeptember 28. közötti időszak kontingense (3) a (2) alatt kiszámított mennyiség és (4) az az összeg plusz 5 %; és a 2004. szeptember 29. és 2005. március 28. közötti kontingens (5) a (4) alatt kiszámított összeg.
(696) A további vámokat olyan szinten kell megállapítani, amely egybevág a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár megelőzésének céljával, és ezért a vám kezdő szintjét a 2001. évi alákínálás szintjén kell megállapítani (maximum 26 %). Az ideiglenes intézkedések kimutatták, hogy az érintett termékek esetében a 26 % elégséges a behozatal gyors növekedésének megakadályozására. Az intézkedések liberalizációjának kötelezettségét figyelembe véve a vám mértékét minden olyan egymást követő évben 10 %-kal növelni kell, amelyben az intézkedések érvényben vannak. Ezért szem előtt tartva, hogy az ideiglenes intézkedések 2002. március 29-én léptek érvénybe, és azok a védintézkedések három éves időszakából hat hónapot töltenek ki, a vámok mértéke a következő. A 2002. szeptember 29. és 2003. március 28. közötti időszakra a kezdő vámmértéket kell alkalmazni; a 2003. március 29. és 2004. március 28. közötti időszak mértéke a kezdő mérték mínusz 10 %; a 2004. március 29. és 2005. március 28. közötti időszakban a vámmérték a közvetlenül azt megelőző időszak vámmértéke mínusz 10 %.
(697) A Bizottság úgy véli, hogy a 2., a 3., a 4., az 5., a 18., és a 19. számú termékekkel kapcsolatban meghatározott vámkontingenseket olyan országok között kell felosztani, amelyek jelentős mértékben érdekeltek az ilyen termékeknek a Közösség piacára történő szállításában. Az ilyen jelentős mértékben érdekelt országokkal végzett konzultációt követően a Bizottság helyénvalónak ítélte meg egyes kontingensek bizonyos részeinek kijelölését az egyes jelentős mértékben érdekelt országok részére az ilyen ország által a megelőző irányadó időszakban (azaz 1999-től 2001-ig) szállított termékeknek az összes mennyiségben meglévő arányai alapján, kellőképpen figyelembe véve minden különleges tényezőt.
(698) Az 1. termékre (melegen hengerelt tekercsekre) vonatkozó körülmények azonban eltérőek. A melegen hengerelt tekercsek az acélgyártók legfontosabb terméke, amely a közösségi termelés 38 %-át és a behozatal 30 %-át teszi ki. Számos szállító ország nagymértékben érdekelt a melegen hengerelt tekercsek szállításában, így ha a vámkontingens a termék szállításában jelentős mértékben érdekelt országok között kerül felosztásra, nagy számú viszonylag kis nagyságú kontingens kerül kiosztásra, és a globális vámkontingensnek csak egy igen kis százaléka (7,5 % alatt) marad fenn más országok részére. A Bizottság úgy véli, hogy nagyobb százalékot kellene biztosítani más országok exportőrei részére, hogy azok fenntarthassák kereskedelmük hagyományos szintjét, és a potenciális szállítók számára a közösségi piac elérhető maradjon. Ezért a Bizottság véleménye az, hogy a melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatos vámkontingensnek egyetlen globális kontingensnek kell lennie.
(699) A védintézkedésekből adódó vámmérték vámkontingensek minden országra vonatkoznak. Oroszország, Kazahsztán és Ukrajna esetében a Bizottság úgy véli, hogy a nagy számú országspecifikus elem miatt a kétoldalú megállapodásokban előirányzott kontingenskijelölést és e megállapodások és intézkedések hatálya alá tartozó termékekre vonatkozó megállapodás megkötésétől függő, Ukrajnával szembeni egyoldalú intézkedéseket fenn kell tartani. Különösen ezek a különleges elemek azt mutatják, hogy ezekben az országokban az acélipar változatlanul távolba mutató átalakítási folyamat alatt áll, és változatlanul jelentős fejlesztést igényel. Ez olyan különleges helyzet, ami sem hatásában, sem mélységében nem hasonlítható semmilyen más ország helyzetéhez. Továbbá erre a három országra már most jelentős, már évek óta érvényben lévő mennyiségi korlátozások vonatkoznak, amelyeket nem lehet növelni. Ezeket a mennyiségi korlátokat mindig jelentősen az ország exportpotenciálja alatti szinten állapították meg, és ezek fennállása csökkentette e országok esélyeit arra, hogy a Közösségbe exportáljanak. A Bizottság úgy véli, hogy e három, jelenleg nem WTO-tagországra vonatkozó kontingenskijelölés nem hozza őket kedvezőbb helyzetbe egyik termék tekintetében sem, mint bármely más országot/WTO-tagot.
(700) A közösségi jogalkotással és a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel összhangban a védintézkedések nem vonatkoznak fejlődő országból származó termékre, ha az érintett termék aránya a közösségi importban nem haladja meg a 3 %-ot.
(701) A Közösség által termékenként végzett meghatározás azt mutatja, hogy egyes fejlődő országokból származó termékek, amelyekre védintézkedést kellene elfogadni, nem felelnek meg azoknak a feltételeknek, hogy jogosultak legyenek a fenti könnyítésre. Ezért minden érintett termék esetében meg kell határozni azokat a fejlődő országokat, amelyekre az intézkedések vonatkoznak. A 2. melléklet e rendelet szempontjából meghatározza a fejlődő országokat, valamint minden egyes érintett termék esetében azokat a fejlődő országokat, amelyekre az intézkedések vonatkoznak.
(702) Egyes érintett termékekre a Közösség meglévő kereskedelemkorlátozó intézkedései vonatkoznak. Az ideiglenes intézkedéseket elrendelő rendeletben a Bizottság jelezte, hogy a védintézkedések és a dömpingellenes/kiegyenlítővám-intézkedések együttes hatása olyan mértékű védelemhez vezethet, amely nagyobb a súlyos kár megelőzéséhez vagy helyrehozatalához szükséges védelemnél. 2002. augusztus 30-án a Bizottság közleményt[11] tett közzé az olyan termékekkel kapcsolatban, amelyek az ilyen meglévő kereskedelemkorlátozó intézkedések hatálya alá esnek. A Bizottság haladéktalanul megvizsgálja álláspontját az ilyen termékekkel kapcsolatban.
9.2. A kontingensek kezelése
(703) A vámkontingensek optimális használatának biztosítására a legjobb módszer azok kiosztása a szabad forgalomba hozatali nyilatkozatok elfogadásának dátuma szerinti időrendi sorrendben, ahogy azt a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet [12] előírja. Az összes közösségi importőr számára egyenlő és folyamatos hozzáférést kell biztosítani a kontingensekhez.
(704) A fejlődő országokból származó import vámkontingensek alóli mentességre való jogosultsága az áruk származási helyétől függ. Az importált áruknak egy adott országra meghatározott vámkontingense egy részére vagy a vámkontingens-maradványra való jogosultsága is az áruk származásától függ. Ezért a Közösségben jelenleg a származás meghatározására érvényben lévő szempontokat kell alkalmazni, és a vámkontingensek eredményes kezelésének biztosítása érdekében az érintett termékek behozatalához a Közösség határán kérni kell a származási bizonyítvány bemutatását.
9.3. Időtartam
(705) Az intézkedések három évig lesznek érvényben (az ideiglenes intézkedésekkel együtt), a lejárat dátuma 2005. március 28. Vámkontingenst kell nyitni a 2002. szeptember 29. és 2003. szeptember 28. közötti időszakra; azt követően 2003. szeptember 29. és 2004. szeptember 28. között és azt követően 2004. szeptember 29. és 2005. március 28. között az 1. melléklet meghatározása szerint az egyes termékekre. A védintézkedések meghozatala az Amerikai Egyesült Államok kereskedelemkorlátozó intézkedései által okozott megnövekedett behozatal hatásával összefüggésben történik, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiben teljesedtek ki. Ha a körülmények megváltoznak, a Közösség felülvizsgálja az intézkedések szükségességét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Vámkontingensek megnyitására kerül sor a hét (a vonatkozó KN-kódra hivatkozva meghatározott) érintett termék mindegyikének közösségi behozatalával és az 1. mellékletben meghatározott mindegyik időszakkal kapcsolatban.
A melegen hengerelt tekercsek kivételével az érintett termékekkel kapcsolatban az 1. mellékletben meghatározott egyes vámkontingensek megfelelő részét a mellékletben meghatározott országokhoz kell rendelni.
(2) A 2658/87/EK tanácsi rendeletben[13] ezekre a termékekre megállapított hagyományos vámtétel vagy bármely kedvezményes vámtétel továbbra is érvényben marad.
(3) Azoknak a termékeknek a behozatala, amelyek mennyiségben meghaladják az 1. mellékletben meghatározott irányadó vámkontingenseket, vagy az arra az országra vonatkozó részt, ahonnan a termék származik (az esettől függően), vagy előnyök kérése nélkül, az adott termékre és az adott időszakra vonatkozó, az 1. mellékletben meghatározott mértékű többletvám alá esik. A többletvám a behozott termék vámértékére vonatkozik.
(4) Ezeknek az intézkedéseknek az alkalmazási időszakában a Bizottság felülvizsgálhatja ezeknek az intézkedéseknek a formáját és/vagy mértékét, ha a Bizottság úgy véli, hogy a behozatal bármely hónapban lényegesen nagyobb, mint 2001 azonos hónapjában.
2. cikk
(1) Minden olyan termék származását, amelyre e rendelet vonatkozik, a Közösségben érvényben lévő rendelkezéseknek megfelelően állapítják meg.
(2) Az 1. cikk szerint megnyitott bármely vámkontingensre, vagy azok bármely részére, vagy a 7. cikk szerinti mentességre való jogosultság a 2454/93/EGK rendelet[14] 47. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelő származási bizonyítvány bemutatásától függ.
(3) A (2) bekezdésben említett származási bizonyítvány nem kötelező a kedvezményes vámintézkedésekre való jogosultság céljából megállapított irányadó szabályok szerint kiadott vagy kiállított származásigazolással rendelkező termékek behozatalához.
(4) A származásigazolás csak akkor fogadható el, ha a termékek megfelelnek a Közösségben érvényben lévő rendelkezések szerint a származás meghatározására vonatkozó kritériumoknak.
3. cikk
A vámkontingenseket a Bizottság és a tagállamok kezelik a legutóbb a 993/2001/EK rendelettel módosított 2454/93/EGK rendelet 308a., 308b. és 308c. cikkében megállapított vámkontingensek igazgatási rendszere szerint. A 2454/93/EGK rendelet 248. cikke szempontjából azonban minden egyes vámkontingenst vagy annak részét (az esettől függően) a rendelet 308c. cikkének értelmezésében nem kell kritikusnak tekinteni mindaddig, amíg a vámkontingens vagy a vámkontingens része (az esettől függően) kezdeti mennyiségének 75 %-át nem használják fel. Ez a rendelkezés kiigazítható, ha azt a Bizottság az intézkedések érvényessége alatt szerzett tapasztalatok eredményeként szükségesnek találja.
4. cikk
Az Oroszországból, Kazahsztánból és Ukrajnából származó behozatal e rendelet hatálya alá tartozik. A kétoldalú megállapodások és a Bizottság egyoldalú intézkedéseinek hatálya alá eső termékekre vonatkozó mennyiségi korlátozások teljes terjedelmükben az alábbiak szerint megállapítottak maradnak:
- a 2001. december 19-i, a Tanács keretein belül ülésező tagállami kormányképviselőik határozata az egyes acéltermékek kereskedelmével kapcsolatban Ukrajnára vonatkozó bizonyos intézkedésekről[15], amelyet a 2002. június 17-i 2002/476/ESZAK határozat[16], illetve a korábbi határozat 4. cikkében említetthez hasonló megállapodás módosított, vagy
- az Európai Szén- és Acélközösség és a Kazah Köztársaság kormánya között bizonyos acéltermékek kereskedelméről szóló megállapodás megkötéséről szóló 2002/654/ESZAK bizottsági határozatban említett megállapodás[17], vagy
- az Európai Szén- és Acélközösség és az Oroszországi Föderáció kormánya között bizonyos acéltermékek kereskedelméről szóló megállapodás megkötéséről szóló 2002/603/ESZAK bizottsági határozatban említett megállapodás[18].
5. cikk
(1) A (2) bekezdés szerint, a 2. mellékletben meghatározott fejlődő országok valamelyikéből származó hét érintett termék behozatalára nem vonatkoznak a vámkontingensek, illetve azokhoz nem rendelnek vámkontingenseket, illetve azokra nem vonatkozik az 1. mellékletben meghatározott többletvám.
(2) A hét érintett termék mindegyikére vonatkozóan a 2. melléklet határozza meg azokat a fejlődő országokat, amelyekre az ideiglenes intézkedések vonatkoznak.
6. cikk
Az e rendelet 1. mellékletében meghatározott termékekkel kapcsolatos 560/2002/EK rendelet szerint hozott többletvámokkal kapcsolatban kifizetett minden összeget véglegesen be kell szedni az 560/2002/EK rendelet 3. mellékletében meghatározott szinten.
7. cikk
A tagállamok és a Bizottság szorosan együttműködnek az e rendeletnek való megfelelés biztosítása érdekében.
8. cikk
Ezt a rendeletet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2005. március 28-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. szeptember 27-én.