EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, 213 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;
(2) det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; forbuddet mod kvantitative restriktioner for vareudvekslingen såvel som foranstaltninger med tilsvarende virkning er derfor et af Fællesskabets grundlæggende principper;
(3) med henblik på, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det hensigtsmæssigt at sikre større gennemsigtighed i de nationale initiativer vedrørende udarbejdelsen af tekniske standarder og forskrifter;
(4) hindringer for samhandelen for så vidt angår tekniske forskrifter er kun tilladte, hvis de er nødvendige for at opfylde bydende krav og tilstræber et mål af generel interesse, for hvilket de udgør en afgørende garanti;
(5) det er uomgængeligt nødvendigt, at Kommissionen allerede inden udstedelsen af tekniske forskrifter råder over de nødvendige oplysninger; medlemsstaterne, som ifølge traktatens artikel 5 skal gøre det lettere for Kommissionen at gennemføre sine opgaver, bør derfor meddele den deres planer vedrørende tekniske forskrifter;
(6) alle medlemsstaterne bør ligeledes informeres om tekniske forskrifter, som påtænkes af en af dem;
(7) formålet med det indre marked er at sikre forhold, der fremmer virksomhedernes konkurrenceevne; for at virksomhederne bedre skal kunne udnytte fordelene ved det indre marked, kræves der mere information; derfor er det vigtigt at give virksomhederne mulighed for at tilkendegive deres vurdering af virkningerne af nationale tekniske forskrifter, der påtænkes indført af andre medlemsstater, ved regelmæssig offentliggørelse af titlerne på de notificerede udkast samt reglerne vedrørende disse udkasts fortrolighed;
(8) det er af hensyn til retssikkerheden hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne offentliggør, at en national teknisk forskrift er blevet vedtaget under overholdelse af formaliteterne i nærværende direktiv;
(9) med hensyn til tekniske forskrifter for produkter indebærer de forholdsregler, der skal sikre et velfungerende marked eller bidrage til at udbygge det, bl.a., at de nationale hensigter gøres mere gennemsigtige, og at begrundelserne og betingelserne for at vurdere, hvilke virkninger udkast til forskrifter kan få for markedet, udvises;
(10) på denne baggrund er det vigtigt at vurdere alle de forskrifter, der gælder for et produkt, og tage hensyn til udviklingen i de enkelte landes praksis for lovgivning om produkter;
(11) foruden tekniske specifikationer kan krav, der vedrører et produkts levetid efter markedsføringen, påvirke produktets frie bevægelighed eller skabe hindringer for et velfungerende indre marked;
(12) der er behov for at klarlægge begrebet »teknisk forskrift, som faktisk skal overholdes«; regler, hvori de offentlige myndigheder henviser til tekniske specifikationer eller andre krav eller opfordrer til overholdelse af disse, eller regler om produkter, som de offentlige myndigheder af hensyn til almenvellet er med til at gennemføre, bevirker, at overholdelsen af nævnte specifikationer eller krav får en mere bindende værdi end den, de normalt ville have på grund af deres private oprindelse;
(13) Kommissionen og medlemsstaterne bør endvidere have en tilstrækkelig frist til at kunne foreslå ændringer af den påtænkte foranstaltning med det formål at fjerne eller mindske de hindringer for den frie vareudveksling, som kan følge af foranstaltningen;
(14) den pågældende medlemsstat bør tage sådanne ændringer i betragtning ved udarbejdelsen af den endelige tekst til den påtænkte foranstaltning;
(15) det indre marked indebærer, navnlig hvis det er umuligt at få medlemsstaterne til at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse, at Kommissionen vedtager eller foreslår vedtagelse af bindende fællesskabsretsakter; der er indført en særlig midlertidig status quo for at undgå, at vedtagelse af nationale foranstaltninger griber ind i Rådets eller Kommissionens vedtagelse af bindende fællesskabsretsakter på samme område;
(16) den pågældende medlemsstat bør i medfør af de generelle forpligtelser i henhold til traktatens artikel 5 undlade at sætte den påtænkte foranstaltning i kraft i en periode, der er tilstrækkelig lang til at tillade enten en fælles gennemgang af de foreslåede ændringer eller udarbejdelse af et forslag til en bindende retsakt fra Rådet eller vedtagelse af en bindende retsakt fra Kommissionen; de frister, som er fastsat i aftalen af 28. maj 1969 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlede i Rådet, om status quo og underretning af Kommissionen (5), ændret ved aftalen af 5. marts 1973 (6), har vist sig utilstrækkelige i de omhandlede tilfælde; der bør derfor fastsættes længere frister;
(17) proceduren om status quo og om underretning af Kommissionen, der er indeholdt i aftalen af 28. maj 1969, er fortsat gyldig, for så vidt angår de deri omhandlede produkter, der ikke er omfattet af nærværende direktiv;
(18) for at lette Rådets vedtagelse af fællesskabsforanstaltninger er det nødvendigt, at medlemsstaterne afholder sig fra at vedtage en teknisk forskrift, når Rådet har fastlagt en fælles holdning til et forslag fra Kommissionen om samme emne;
(19) nationale tekniske standarder kan i praksis have samme virkning på den frie vareudveksling som tekniske forskrifter;
(20) det er derfor nødvendigt at sikre, at Kommissionen informeres om påtænkte standarder på tilsvarende vilkår som dem, der gælder for tekniske forskrifter; ifølge traktatens artikel 213 kan Kommissionen med henblik på gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget den, med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat af Rådet i overensstemmelse med traktatens bestemmelser, indhente alle nødvendige oplysninger og foretage alle nødvendige undersøgelser;
(21) det er ligeledes nødvendigt, at medlemsstaterne og standardiseringsorganer informeres om standarder, der påtænkes af standardiseringsorganerne i de andre medlemsstater;
(22) det er kun nødvendigt at foretage systematiske notifikationer for nye standardiseringsemner, og kun for så vidt disse emners behandling på nationalt plan kan give anledning til forskelle i de nationale standarder, der kan virke markedsforstyrrende; alle notifikationer eller senere meddelelser vedrørende udviklingen i det nationale arbejde skal afhænge af den betydning, de, der i forvejen er blevet underrettet om et nyt emne, tillægger dette arbejde;
(23) Kommissionen skal imidlertid have mulighed for at forlange at blive underrettet om hele de nationale standardiseringsprogrammers indhold eller dele af det, så den kan foretage undersøgelser af udviklingen i standardiseringen i bestemte erhvervssektorer;
(24) det europæiske standardiseringssystem skal organiseres af og for de interesserede parter, det skal baseres på sammenhæng, gennemsigtighed, åbenhed, enighed, uafhængighed i forhold til særlige interesser, effektivitet og beslutningstagning på grundlag af national repræsentation;
(25) standardiseringsprocessen i Fællesskabet skal hvile på de nationale standardiseringsorganers grundlæggende rettigheder, såsom mulighed for at rekvirere udkast til standarder, få kendskab til reaktionerne på indsendte kommentarer, blive inddraget i det nationale standardiseringsarbejde eller anmode om udarbejdelse af europæiske standarder til erstatning af de nationale; det er medlemsstaternes opgave inden for deres kompetence at træffe foranstaltninger til at sikre, at deres standardiseringsorganer respekterer disse rettigheder;
(26) de bestemmelser, der vedrører status quo for de nationale standardiseringsorganer ved udarbejdelse af en europæisk standard, skal tilpasses de regler, der på dette område vedtages af standardiseringsorganerne inden for rammerne af de europæiske standardiseringsorganer;
(27) der bør oprettes et stående udvalg, hvis medlemmer udpeges af medlemsstaterne, og som har til opgave at hjælpe Kommissionen ved gennemgangen af udkast til nationale standarder og samarbejde med den i dens bestræbelser for at afbøde eventuelle ulemper i forbindelse med de frie varebevægelser;
(28) det stående udvalg bør høres om de i dette direktiv omhandlede udkast til anmodninger om standardisering;
(29) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
1) »produkt«: alle produkter, der fremstilles industrielt, og alle landbrugsprodukter, herunder også fiskeriprodukter
2) »teknisk specifikation«: en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlægger karakteristika for et produkt, som f.eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed, dimensioner, herunder forskrifter for varen vedrørende handelsmæssig betegnelse, terminologi, symboler, prøvning og prøvningsmetoder, emballering, mærkning eller etikettering samt procedurer for overensstemmelsesvurdering.Udtrykket »teknisk specifikation« dækker ligeledes fremstillingsmetoder og processer vedrørende landbrugsvarer i henhold til traktatens artikel 38, stk. 1, produkter beregnet til konsum og dyrefoder samt lægemidler som defineret i artikel 1 i direktiv 65/65/EØF (7), samt fremstillingsmetoder og processer vedrørende de øvrige produkter, når de har indvirkning på produkternes karakteristika.
3) »andet krav«: et krav, der ikke er en teknisk specifikation, og som pålægges et produkt af bl.a. forbruger- eller miljøbeskyttelseshensyn, og som vedrører produktets livscyklus efter markedsføring, såsom betingelser for anvendelse, genanvendelse, genbrug eller bortskaffelse, når disse betingelser kan influere betydeligt på sammensætningen af produktet, dets natur eller afsætningen af det
4) »standard«: en teknisk specifikation, som er godkendt af et anerkendt standardiseringsorgan til gentagen eller konstant anvendelse, men hvis overholdelse ikke er obligatorisk, og som er en af følgende typer standarder:
- »international standard«: en standard, der er vedtaget af en international standardiseringsorganisation, og som er offentlig tilgængelig
- »europæiske standard«: en standard, der er vedtaget af et europæisk standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig
- »national standard«: en standard, der er vedtaget af et nationalt standardiseringsorgan, og som er offentligt tilgængelig
5) »standardiseringsprogram«: en arbejdsplan, der er udarbejdet af et anerkendt standardiseringsorgan, og som omfatter en oversigt over de løbende standardiseringsopgaver
6) »udkast til standard«: et dokument indeholdende teksten til tekniske specifikationer for et givet emne, der agtes vedtaget i henhold til den nationale standardiseringsprocedure i den form, hvori det foreligger efter det forberedende arbejde, og hvori det er blevet udsendt med henblik på kommentar eller offentlig stillingtagen
7) »europæisk standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag I
8) »nationalt standardiseringsorgan«: organ nævnt i bilag II
9) »teknisk forskrift«: en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for at et produkt kan markedsføres eller anvendes i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende forbud mod fremstilling, import, markedsføring eller anvendelse af et produkt, jf. dog artikel 10.
De tekniske forskrifter, der faktisk skal overholdes, er navnlig følgende:
- en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, der henviser enten til tekniske specifikationer eller andre krav, eller til fagkodekser eller kodekser for god praksis, der igen henviser til tekniske specifikationer eller andre krav, og hvis overholdelse giver formodning om, at der er overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de nævnte love eller administrative bestemmelser
- frivillige aftaler, som de offentlige myndigheder er kontraherende part i, og som af hensyn til almenvellet tager sigte på at opfylde tekniske specifikationer eller andre krav, bortset fra udbudsbetingelser i forbindelser med offentlige indkøbsaftaler
- tekniske specifikationer eller andre krav, til hvilke der er knyttet skattemæssige eller finansielle foranstaltninger, som påvirker forbruget af produkterne ved at tilskynde til overholdelse af disse tekniske specifikationer eller andre krav; tekniske specifikationer eller andre krav, som er knyttet til de nationale sociale sikringsordninger, er ikke omfattet.
Omfattet er tekniske forskrifter, der fastsættes af de af medlemsstaterne udpegede myndigheder, og som er opført på en liste, der skal udarbejdes af Kommissionen inden den 1. juli 1995 inden for rammerne af det i artikel 5 omhandlede udvalg.
Listen ændres efter samme procedure
10) »udkast til teknisk forskrift«: teksten til en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder administrative bestemmelser, der er udarbejdet med henblik på at vedtage den eller senere få den vedtaget som en teknisk forskrift, og som befinder sig på et forberedende stadium, hvor det stadig er muligt at foretage væsentlige ændringer.
Direktivet gælder ikke foranstaltninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige inden for rammerne af traktaten for at sikre beskyttelsen af personer og navnlig arbejdstagere under anvendelsen af produkterne, såfremt foranstaltningerne ikke berører produkterne.
Artikel 2
1. Kommissionen og de i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer underrettes om, for hvilke nye emner de i bilag II nævnte nationale organer ved opførelse på deres standardiseringsprogram har besluttet at fastsætte eller ændre en standard, undtagen hvis det drejer sig om identisk eller ækvivalent gengivelse af en international eller europæisk standard.
2. Af oplysningerne i stk. 1 skal det bl.a. fremgå, om en standard:
- er en ikke ækvivalent gengivelse af en international standard
- er en ny national standard, eller
- er en ændring af en national standard.
Efter at have hørt det i artikel 5 omhandlede udvalg kan Kommissionen fastsætte regler for en samlet præsentation af disse oplysninger samt udarbejde et skema og opstille kriterier til brug for præsentationen af oplysningerne, så disse lettere kan vurderes.
3. Kommissionen kan forlange at få tilsendt hele standardiseringsprogrammernes indhold eller dele af det.
Kommissionen stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne i en sådan form, at det er muligt at evaluere og sammenligne de forskellige programmer.
4. Kommissionen ændrer i givet fald bilag II på grundlag af medlemsstaternes meddelelser.
5. Rådet træffer på grundlag af forslag fra Kommissionen afgørelse om ændring af bilag I.
Artikel 3
De i bilag I og II omhandlede standardiseringsorganer og Kommissionen modtager på forlangende alle udkast til standarder. Det involverede organ holder dem underrettet om opfølgningen af deres eventuelle kommentarer til disse udkast.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger til, at deres standardiseringsorganer:
- fremsender de i artikel 2 og 3 omhandlede oplysninger
- offentliggør udkastene til standarder, så der ligeledes kan indhentes kommentarer fra parter, der er etableret i andre medlemsstater
- giver de andre organer, der er omhandlet i bilag II, ret til at deltage passivt eller aktivt (ved at sende en observatør) i det planlagte arbejde
- ikke modsætter sig, at et standardiseringsemne i deres arbejdsprogram behandles på europæisk plan efter regler, der fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer, og ikke iværksætter nogen foranstaltning, der kan skade en beslutning i denne retning.
2. Medlemsstaterne afholder sig især fra enhver handling i form af anerkendelse, godkendelse eller henvisningsmæssig anvendelse af en national standard, der er vedtaget i strid med artikel 2 og 3 samt stk. 1 i nærværende artikel.
Artikel 5
Der nedsættes et stående udvalg sammensat af repræsentanter, der udpeges af medlemsstaterne, og som kan søge bistand hos eksperter og rådgivere; udvalget har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 6
1. Udvalget mødes mindst to gange om året med repræsentanter for de i bilag I og II anførte standardiseringsorganer.
2. Kommissionen forelægger udvalget en rapport om iværksættelsen og gennemførelsen af procedurerne i dette direktiv samt forslag om fjernelse af bestående eller forudseelige hindringer for samhandelen.
3. Udvalget tager stilling til de i stk. 2 nævnte meddelelser og forslag og kan i denne forbindelse navnlig tilskynde Kommissionen til
- at anmode de europæiske standardiseringsorganer om at udarbejde en europæisk standard inden for en nærmere bestemt frist
- i givet fald og med henblik på at undgå fare for, at der opstår hindringer for samhandelen, at drage omsorg for, at vedkommende medlemsstater i første omgang indbyrdes træffer aftale om passende foranstaltninger
- at træffe passende foranstaltninger
- at fastslå, på hvilke områder det vil være nødvendigt at foretage en harmonisering, og i givet fald at iværksætte passende harmoniseringsforanstaltninger i en given sektor.
4. Udvalget skal høres af Kommissionen:
a) inden enhver ændring af listerne i bilag I og II (artikel 2, stk. 1)
b) ved fastsættelsen af forskrifter for en samlet præsentation af oplysninger samt udarbejdelsen af skemaet og opstilling af kriterierne til brug for præsentationen af standardiseringsprogrammerne (artikel 2, stk. 2)
c) ved valget af den praktiske ordning, som skal iværksættes med henblik på den i dette direktiv foreskrevne udveksling af oplysninger, og ved eventuelle ændringer heri
d) når den i henhold til dette direktiv indførte ordningsfunktion tages op til undersøgelse
e) om anmodninger til de i stk. 3, første led, nævnte europæiske standardiseringsorganer.
5. Udvalget kan høres af Kommissionen vedrørende alle foreløbige udkast til tekniske forskrifter, som denne modtager.
6. Ethvert spørgsmål vedrørende iværksættelsen af dette direktiv kan på opfordring af formanden eller en medlemsstat indbringes for udvalget.
7. Udvalgets drøftelser og de oplysninger, der skal forelægges det, er fortrolige.
Dog kan udvalget og de nationale forvaltninger, såfremt de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger iagttages, med henblik på sagkyndig bistand konsultere fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger for at sikre, at deres standardiseringsorganer under udarbejdelsen af en i artikel 6, stk. 3, første led, nævnt europæisk standard eller efter dens godkendelse ikke foretager nogen handling, der kan skade den tilstræbte harmonisering, og især, at de ikke på det pågældende område offentliggør en ny eller ændret national standard, der ikke fuldt ud stemmer overens med en eksisterende europæisk standard.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på den del af standardiseringsorganernes arbejde, der foretages efter anmodning fra offentlige myndigheder, med det formål at udarbejde tekniske specifikationer eller en standard for bestemte produkter med henblik på fastlæggelse af en teknisk forskrift for disse produkter.
Medlemsstaterne sender i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, Kommissionen alle de i foregående afsnit omhandlede anmodninger i form af udkast til teknisk forskrift og angiver grunden til at indføre den.
Artikel 8
1. Med forbehold af artikel 10 sender medlemsstaterne straks Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift, medmindre der er tale om en almindelig gengivelse af en international eller europæisk standard, i hvilket tilfælde det vil være tilstrækkeligt at oplyse herom. De meddeler ligeledes Kommissionen grundene til, at det er nødvendigt at indføre en sådan teknisk forskrift, medmindre disse grunde allerede fremgår af udkastet.
Medlemsstaterne skal i givet fald samtidig fremsende teksten til de love og administrative bestemmelser, der hovedsagelig og direkte ligger til grund, hvis det er nødvendigt at kende den pågældende tekst for at kunne vurdere rækkevidden af udkastet til teknisk forskrift, undtagen hvis den er blevet tilsendt i forbindelse med en tidligere meddelelse.
Medlemsstaterne fremsender en ny meddelelse efter ovennævnte regler, hvis de i udkastet til teknisk forskrift foretager væsentlige ændringer, der fører til en ændring af anvendelsesområdet, en afkortning af den oprindeligt fastsatte anvendelsesfrist, en tilføjelse af specifikationer eller krav eller en stramning af disse.
Hvis et udkast til teknisk forskrift af hensyn til folkesundheden eller beskyttelse af forbrugerne eller miljøet specielt tager sigte på at begrænse markedsføringen eller anvendelsen af et stof, et præparat eller et kemisk produkt, fremsender medlemsstaterne ligeledes et resumé af eller henvisninger til de relevante oplysninger om det pågældende stof, præparat eller produkt samt oplysninger om kendte erstatningsprodukter, der findes på markedet, i det omfang disse oplysninger er til rådighed, og angiver, hvilke virkninger foranstaltningen forventes at få på folkesundheden, beskyttelsen af forbrugerne og miljøet, sammen med en risikovurdering der, så vidt det er hensigtsmæssigt, foretages efter de generelle principper for risikovurdering af kemiske produkter som omhandlet i artikel 10, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 793/93 (8), når der er tale om et eksisterende stof, eller i artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 67/548/EØF (9), når der er tale om et nyt stof.
Kommissionen gør straks de andre medlemsstater bekendt med udkastet til teknisk forskrift og alle de dokumenter, den har fået tilsendt. Den kan også forelægge udkastet for det i artikel 5 omhandlede udvalg til udtalelse og eventuelt for det udvalg, der er kompetent på området.
Med hensyn til de tekniske specifikationer eller andre krav, der er nævnt i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led, kan Kommissionens eller medlemsstaternes bemærkninger eller udførlige udtalelser kun vedrøre aspekter, som måtte være til hinder for samhandelen, men ikke en foranstaltnings skattemæssige eller finansielle aspekter.
2. Kommissionen og medlemsstaterne kan indgive bemærkninger til den medlemsstat, der har givet meddelelse om et udkast til teknisk forskrift, og vedkommende medlemsstat skal ved den videre udformning af den tekniske forskrift tage videst muligt hensyn dertil.
3. Medlemsstaterne sender straks Kommissionen den endelige tekst til en teknisk forskrift.
4. Oplysninger, der fremsendes i henhold til denne artikel, betragtes ikke som fortrolige, medmindre den medlemsstat, der har fremsendt notifikationen, udtrykkeligt anmoder herom. En sådan anmodning skal være begrundet.
I tilfælde af en sådan anmodning kan det i artikel 5 omhandlede udvalg og de nationale forvaltninger under overholdelse af de nødvendige forholdsregler indhente sagkyndig bistand hos fysiske eller juridiske personer, der kan tilhøre den private sektor.
5. Når et udkast til teknisk forskrift er et led i en foranstaltning, som på udkaststadiet skal fremsendes i henhold til andre fællesskabsretsakter, kan medlemsstaterne fremsende den meddelelse, der er omhandlet i stk. 1, i henhold til den pågældende anden fællesskabsretsakt, forudsat at de formelt angiver, at meddelelsen også skal gælde i henhold til dette direktiv.
Selv om Kommissionen ikke reagerer på et udkast til teknisk forskrift i forbindelse med dette direktiv, har dette ingen indflydelse på, hvilke afgørelser der kan træffes på grundlag af andre fællesskabsretsakter.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tre måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse.
2. Medlemsstaterne udsætter:
- vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift i form af en frivillig aftale som omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led, fire måneder
- med forbehold af stk. 3, 4 og 5, vedtagelsen af alle andre udkast til tekniske forskrifter seks måneder
regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for varernes frie bevægelighed inden for det indre marked.
Den pågældende medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om, hvordan den agter at reagere på den pågældende udførlige udtalelse. Kommissionen kommenterer reaktionen.
3. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den agter at foreslå eller vedtage et direktiv, en forordning eller en beslutning herom i henhold til traktatens artikel 189.
4. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den har konstateret, at udkastet til teknisk forskrift vedrører samme emne som et forslag til direktiv, forordning eller beslutning, der er forelagt for Rådet i henhold til traktatens artikel 189.
5. Hvis Rådet fastlægger en fælles holdning i den status quo-periode, der er omhandlet i stk. 3 og 4, forlænges denne periode til 18 måneder med forbehold af stk. 6.
6. De i stk. 3, 4 og 5 nævnte forpligtelser ophører i følgende tilfælde:
- når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den giver afkald på sin hensigt om at foreslå eller vedtage en bindende fællesskabsretsakt
- når Kommissionen meddeler medlemsstaterne, at den trækker sit udkast eller forslag tilbage
- når Rådet eller Kommissionen vedtager en bindende fællesskabsretsakt.
7. Stk. 1-5 finder ikke anvendelse, når en medlemsstat af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudseelig situation, og som vedrører beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, beskyttelse af plantelivet eller befolkningens sikkerhed, er nødt til i løbet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks vedtage dem og sætte dem i kraft, uden at der er mulighed for samråd. Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orienterer medlemsstaten om, hvad der har berettiget den til at træffe de pågældende foranstaltninger så hurtigt. Kommissionen udtaler sig snarest muligt om meddelelsen. Den træffer egnede foranstaltninger, hvis den finder, at proceduren er misbrugt. Kommissionen holder Europa-Parlamentet underrettet.
Artikel 10
1. Artikel 8 og 9 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes love eller administrative bestemmelser eller på frivillige aftaler, hvis medlemsstaterne dermed
- opfylder bindende fællesskabsretsakter, der tager sigte på vedtagelse af tekniske specifikationer
- opfylder forpligtelser som følge af en international aftale, der tager sigte på vedtagelse af fælles tekniske specifikationer i Fællesskabet
- anvender beskyttelsesklausuler, der er fastsat i bindende fællesskabsretsakter
- anvender artikel 8, stk. 1, i direktiv 92/59/EØF (10)
- blot fuldbyrder en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol
- blot ændrer en teknisk forskrift i henhold til dette direktivs artikel 1, nr. 9, på anmodning af Kommissionen med henblik på at fjerne en samhandelshindring.
2. Artikel 9 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der tager sigte på forbud mod fremstilling, forudsat at de ikke hindrer produkternes frie bevægelighed.
3. Artikel 9, stk. 3-6, finder ikke anvendelse på de frivillige aftaler, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, andet led.
4. Artikel 9 finder ikke anvendelse på de tekniske specifikationer og andre krav, der er omhandlet i artikel 1, nr. 9, andet afsnit, tredje led.
Artikel 11
Kommissionen aflægger hvert andet år rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om resultaterne af anvendelsen af dette direktiv. Oversigter over det standardiseringsarbejde, som de europæiske standardiseringsorganer i henhold til direktivet er blevet pålagt, samt statistikker over modtagne notifikationer offentliggøres hvert år i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 12
Når medlemsstaterne vedtager en teknisk forskrift, skal den indeholde en henvisning til dette direktiv, eller den skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
1. De i bilag III, del A, anførte direktiver og beslutninger ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.
2. Henvisninger til de ophævede direktiver og beslutninger gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag IV anførte sammenligningstabel.
Artikel 14
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998.
Az Európai Parlament és a Tanács 98/34/EK irányelve
(1998. június 22.)
a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100.a, 213. és 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
(1) mivel a műszaki szabványok és szabályok terén [4] a tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv többször lényegesen módosult; mivel az említett irányelvet az érthetőség és ésszerűség érdekében egységes szerkezetbe kell foglalni;
(2) mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; mivel az áruk mozgására vonatkozó mennyiségi korlátozások és az azokkal azonos hatású intézkedések tilalma egyike a Közösség alapelveinek;
(3) mivel a belső piac zavartalan működésének előmozdítása érdekében a lehető legnagyobb mértékű átláthatóságra kell törekedni a műszaki szabványok és szabályok megállapítását célzó nemzeti kezdeményezések terén;
(4) mivel a termékekre vonatkozó műszaki szabályokból eredő kereskedelmi akadályokat csak akkor lehet megengedni, ha ezek az alapvető követelmények teljesüléséhez szükségesek, és ha fő biztosítékként közérdekű célt szolgálnak;
(5) mivel a Bizottság számára lényeges, hogy a műszaki rendelkezések elfogadását megelőzően a szükséges információ rendelkezésére álljon; mivel azoknak a tagállamoknak, amelyeknek elő kell segíteniük, hogy a Bizottság teljesíthesse a Szerződés 5. cikke szerinti feladatát, értesíteniük kell a Bizottságot a műszaki szabályokat érintő projektjeikről;
(6) mivel a tagállamokat is tájékoztatni kell az egyes tagállamok által tervezett műszaki szabályokról;
(7) mivel a belső piac célja olyan környezet megteremtése, amely előmozdítja a vállalkozások versenyképességét; mivel a fokozottabb információszolgáltatás elősegíti e piac előnyeinek a vállalkozások által történő jobb kihasználását; mivel a bejelentett projektek címeinek rendszeres közzététele és a bizalmas jellegre vonatkozó rendelkezések útján lehetővé kell tenni a gazdasági szereplők számára, hogy a más tagállamok által javasolt nemzeti műszaki szabályok hatásait illetően állást foglaljanak;
(8) mivel a jogbiztonság érdekében célszerű, hogy a tagállamok közzétegyék, milyen nemzeti műszaki szabályt fogadtak el az ezen irányelvben meghatározott alaki követelményeknek megfelelően;
(9) mivel a termékekre vonatkozó műszaki szabályokat illetően a piac megfelelő működésének vagy folyamatos fejlődésének biztosítását célzó intézkedések a nemzeti célokat átláthatóbbá teszik, valamint bővítik a javasolt szabályok piacra gyakorolt lehetséges hatása értékelésének szempontjait és feltételeit;
(10) mivel értékelni kell a termékekkel kapcsolatban megállapított követelményeket, és figyelembe kell venni a termékek szabályozására vonatkozó nemzeti gyakorlat fejlődését;
(11) mivel azok a műszaki leírásnak nem minősülő követelmények, amelyek a termék forgalomba hozatala utáni életciklusára vonatkoznak, e termékek szabad mozgását befolyásohatják, vagy a belső piac megfelelő működését akadályozhatják;
(12) mivel meg kell határozni a de facto műszaki szabály fogalmát; mivel különösen azok a rendelkezések, amelyekkel egy hatóság műszaki leírásokra vagy más követelményekre utal vagy ösztönzi ezek figyelembevételét, illetve a termékekre vonatkozó, a köz érdekében a hatósággal kapcsolatos rendelkezések szigorúbban követendő jelleget kölcsönöznek az ilyen követelményeknek vagy leírásoknak, mint amilyenek magánjellegű eredetű termékek esetén lennének;
(13) mivel a Bizottságnak és a tagállamoknak elegendő időt kell biztosítani, hogy egy tervezett intézkedéssel kapcsolatban módosításokat javasolhassanak, azon korlátozások megszüntetése vagy mérséklése céljából, amelyeket az intézkedés az áruk szabad mozgása elé állíthatna;
(14) mivel az érintett tagállamnak figyelembe kell vennie ezeket a módosításokat a tervezett intézkedések végleges szövegének megfogalmazásakor;
(15) mivel a belső piacra jellemző, hogy különösen akkor, amikor a tagállamok nem tudják a kölcsönös elismerés elvét alkalmazni, a Bizottság kötelező közösségi jogszabályokat fogad el, vagy javasol elfogadásra; mivel egy különleges ideiglenes szünetelési időtartamot állapítottak meg, hogy a nemzeti intézkedések bevezetése ne veszélyeztesse a kötelező közösségi jogszabályoknak a Tanács vagy a Bizottság által történő elfogadását ugyanazon a területen;
(16) mivel a szóban forgó tagállamnak a Szerződés 5. cikkében meghatározott általános kötelezettségei alapján el kell halasztania a tervezett intézkedés végrehajtását annyi idővel, amely elegendő ahhoz, hogy a javasolt módosításokat közösen megvizsgálják, vagy javaslatot tegyenek a Tanács kötelező jogszabályára, illetve kötelező bizottsági jogszabályt fogadjanak el; mivel a szünetelésről és a Bizottság értesítéséről szóló, a legutóbb az 1973.március 5-i megállapodással módosított [5], a tagállamok kormányait képviselő, a Tanács keretében ülésező képviselők 1969. május 28-i megállapodásában [6] szereplő határidők a szóban forgó esetekben nem bizonyultak megfelelőnek, és ezért ezeket meg kell hosszabbítani;
(17) mivel a 1969. május 28-i megállapodásban foglalt szünetelésre és a Bizottság értesítésére vonatkozó eljárás továbbra is alkalmazandó azokra a termékekre, amelyek nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá;
(18) mivel a közösségi intézkedések Tanács általi elfogadásának elősegítése érdekében a tagállamoknak tartózkodniuk kell műszaki szabályok elfogadásától, ha a Tanács már közös álláspontot fogadott el az adott ágazatra vonatkozó bizottsági javaslatról;
(19) mivel a nemzeti műszaki szabványoknak gyakorlatilag ugyanolyan hatása lehet az áruk szabad mozgására, mint a műszaki szabályoknak;
(20) mivel a Bizottságot ugyanolyan feltételek mellett kell tájékoztatni a szabványtervezetekről, mint amilyen feltételek a műszaki szabályokra vonatkoznak; mivel a Bizottság a Szerződés 213. cikke alapján a Tanács által a Szerződés rendelkezéseivel összhangban megállapított korlátok és feltételek mellett a számára kijelölt feladatok végrehajtása érdekében információkat gyűjthet és ellenőrzést folytathat;
(21) mivel szükséges, hogy a tagállamok és szabványügyi intézmények tájékoztatást kapjanak a más tagállamok szabványügyi intézményei által tervezett szabványokról;
(22) mivel rendszeres értesítésre csak új szabványosítási témák esetén van szükség, és csak akkor, ha ezen témák nemzeti szintű kezelése olyan eltéréseket okozhat a nemzeti szabványokban, amelyek a piac működésének zavarát eredményezhetik; mivel a nemzeti tevékenységgel kapcsolatos további értesítés vagy tájékoztatás attól függ, hogy az ilyen tevékenységek iránt milyen érdekeltséget jelentenek be azok, akikkel ezt az új témát már közölték;
(23) mivel a Bizottság részére lehetőséget kell biztosítani, hogy kérhesse a nemzeti szabványosítási programok egészben vagy részben történő közlését, hogy megvizsgálhassa a szabványosítás előrehaladását az egyes gazdasági ágazatokban;
(24) mivel az európai szabványosítási rendszert az egységesség, az átláthatóság, a nyilvánosság, a konszenzus, az egyéni érdekektől való függetlenség, a hatékonyság és a nemzeti képviseleten alapuló döntéshozatal elvének szem előtt tartásával az érintett felek által és számára kell megszervezni;
(25) mivel a Közösségben a szabványosítás működését a nemzeti szabványügyi testületek alapvető jogaira kell alapozni, ilyen például a szabványtervezetekhez történő hozzájutás lehetősége, tájékoztatás a benyújtott észrevételekre tett intézkedésekről, részvétel a nemzeti szabványosítási tevékenységben vagy nemzeti szabványok helyett európai szabványok kidolgozásának kérése; mivel a tagállamoknak meg kell tenniük a hatáskörükbe tartozó megfelelő intézkedéseket, hogy a szabványügyi testületeik figyelembe vegyék ezeket a jogokat;
(26) mivel az európai szabványok kidolgozása során a nemzeti szabványügyi testületekre alkalmazandó szünetelési rendelkezéseket összhangba kell hozni az európai szabványügyi testületek keretében működő szabványügyi testületek által elfogadott vonatkozó rendelkezésekkel;
(27) mivel egy, a tagállamok jelöltjeiből álló állandó bizottságot kell létrehozni azzal a feladattal, hogy segítse a Bizottságot a nemzeti szabványtervezetek vizsgálatában, és közreműködjön a Bizottság azon törekvésében, hogy csökkentse e tervezeteknek az áruk szabad mozgására gyakorolt kedvezőtlen hatását;
(28) mivel célszerű az állandó bizottság véleményét kikérni az ezen irányelvben említett szabványtervezet-kérésekről;
(29) mivel ezen irányelv nem befolyásolhatja a tagállamoknak a III. melléklet B. részében foglalt irányelvek átültetési határidejére megállapított kötelezettségét,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában az következő meghatározásokat kell alkalmazni:
1. "termék": minden iparilag előállított termék és mezőgazdasági termék, beleértve a haltermékeket is;
2. "műszaki leírás": egy dokumentumban szereplő részletes leírás, amely egy termék előírt tulajdonságait határozza meg, ilyen például a minőségi színvonal, a teljesítmény, a biztonság vagy a méretek, beleértve a termékre alkalmazandó olyan követelményeket, mint a termék megnevezése, a terminológia, a jelképek, a vizsgálat és a vizsgálati módszerek, a csomagolás, a jelölés vagy címkézés és a megfelelőségértékelési eljárások.
A "műszaki leírás" kifejezés a Szerződés 38. cikkének (1) bekezdése alapján mezőgazdasági termékekkel kapcsolatosan használt gyártási módszerekre és eljárásokra, emberi és állati fogyasztásra szánt termékekre, valamint a 65/65/EGK irányelv [7] 1. cikkében meghatározott gyógyszerekre, illetve más termékekre vonatkozó gyártási módszerekre és eljárásokra is kiterjed, ha ezek hatással vannak a termék tulajdonságaira;
3. "egyéb követelmények": a műszaki leíráson kívüli egyéb olyan követelmény, amelyet a termékre különösen a fogyasztók vagy a környezet védelme céljából írnak elő, és amely befolyásolja a termék forgalomba hozatal utáni életciklusát, ilyen követelmény például a használat, az újrafeldolgozás, az újrafelhasználás vagy hulladékkezelés feltételei, ha ezek a feltételek jelentősen befolyásolhatják a termék összetételét vagy természetét, valamint értékesítését;
4. "szabvány": egy elismert szabványügyi testület által ismételt vagy folyamatos alkalmazás céljára jóváhagyott műszaki leírás, amelynek betartása nem kötelező, és amely a következő kategóriák valamelyikébe tartozik:
- nemzetközi szabvány: egy nemzetközi szabványügyi szervezet által elfogadott, a nyilvánosság számára is hozzáférhető szabvány,
- európai szabvány: egy európai szabványügyi testület által elfogadott, a nyilvánosság számára is hozzáférhető szabvány,
- nemzeti szabvány: egy nemzeti szabványügyi testület által elfogadott, a nyilvánosság számára is hozzáférhető szabvány;
5. "szabványosítási program": egy elismert szabványügyi testület munkaprogramja, amely a szabványosítási munka tárgyát képező témákat sorolja fel;
6. "szabványtervezet": egy adott témára vonatkozó műszaki leírás szövegét tartalmazó dokumentum, amelynek a nemzeti szabványosítási eljárásnak megfelelő elfogadása megfontolás alatt áll, miután ezen a dokumentumon már elvégezték az előkészítő munkát, és nyilvános véleményezés vagy vizsgálat céljából közzétették;
7. "európai szabványügyi testület": az I. mellékletben említett testület;
8. "nemzeti szabványügyi testület": a II. mellékletben említett testület;
9. "műszaki szabály": műszaki leírások és más követelmények, beleértve a vonatkozó közigazgatási intézkedéseket is, amelyek betartása egy tagállamban vagy annak nagyobb részében való értékesítés vagy használat esetén de jure vagy de facto kötelező, valamint a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései, kivéve a 10. cikkben foglaltakat, amelyek megtiltják valamely termék gyártását, behozatalát, értékesítését vagy használatát.
A de facto műszaki szabályok a következőket foglalják magukban:
- valamely tagállam törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései, amelyek műszaki leírásokra vagy más követelményekre, valamint olyan szakmai, illetve gyakorlati szabályzatokra vonatkoznak, amelyek azonban műszaki leírásokra vagy más követelményekre vonatkoznak, és amelyek betartása feltételezi a fent említett törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések által előírt kötelezettségeknek való megfelelést,
- önkéntes megállapodások, amelyeknél az egyik szerződő fél állami hatóság, amely a köz érdekében intézkedik a műszaki leírások vagy más követelmények teljesítéséről, kivéve a közbeszerzési ajánlati leírásokat,
- műszaki leírások vagy más követelmények, amelyek az ezeknek való megfelelés ösztönzése által termékek fogyasztására vagy szolgáltatások igénybevételére hatással bíró adó- vagy pénzügyi intézkedésekkel kapcsolatosak; ide nem értve a nemzeti társadalombiztosítási rendszerekkel kapcsolatos műszaki leírásokat vagy más követelményeket, illetve szolgáltatásra vonatkozó szabályokat.
Ez magában foglalja azokat a műszaki szabályokat, amelyeket a tagállamok által kijelölt hatóságok írtak elő, és amelyek a Bizottság által 1995. július 1-ig az 5. cikkben említett bizottság keretében összeállítandó jegyzékben szerepelnek.
Ugyanezen eljárást kell alkalmazni e jegyzék módosítása esetén is.
10. "műszakiszabály-tervezet": egy műszaki leírás vagy más követelmény szövege, beleértve az elfogadása vagy műszaki szabályként történő végleges elfogadása céljából megszövegezett közigazgatási rendelkezéseket is, ha a szöveg az előkészítés olyan fokán áll, amelyen még lényeges módosítások végezhetők.
Ezen irányelv nem vonatkozik azokra az intézkedésekre, amelyeket a tagállamok a Szerződés alapján a termékeket használó személyek, különösen a munkavállalók védelme szempontjából szükségesnek ítélnek, amennyiben ezek az intézkedések nincsenek hatással a termékekre.
2. cikk
(1) A Bizottságot és az I., valamint II. mellékletben említett szabványügyi testületeket tájékoztatni kell azokról az új témákról, amelyekkel kapcsolatban a II. mellékletben említett nemzeti testületek - a témák szabványosítási tervükbe történt felvételét követően - szabvány kidolgozásáról vagy módosításáról határoztak, ha az nem egy nemzetközi vagy európai szabvány megegyező vagy egyenértékű átültetése.
(2) Az (1) bekezdésben említett tájékoztatásból ki kell tűnnie annak, hogy az érintett szabvány:
- egy nemzetközi szabványt vesz át anélkül, hogy azzal egyenértékű lenne,
- új nemzeti szabvány lesz, vagy
- egy nemzeti szabványt fog módosítani.
Az 5. cikkben említett bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság kidolgozhatja az egységes szerkezetbe foglalt tájékoztató benyújtásának szabályait, valamint az értékelés megkönnyítése céljából a tájékoztató benyújtását szabályozó szempontokat és tervet határozhat meg.
(3) A Bizottság kérheti, hogy tájékoztassák a szabványosítási program egészéről vagy ennek egy részéről.
A Bizottság ezt a tájékoztatást olyan formában bocsátja a tagállamok rendelkezésére, hogy ezáltal lehetővé tegye a különböző programok kiértékelését és összehasonlítását.
(4) A Bizottság szükség esetén a tagállamoktól kapott közlemények alapján módosítja a II. mellékletet.
(5) Az I. melléklet bármilyen módosításáról a Bizottság javaslata alapján a Tanács határoz.
3. cikk
Az I. és II. mellékletben említett szabványügyi testületek és a Bizottság kérésére részükre minden szabványtervezetet meg kell küldeni; az érintett testületnek rendszeres tájékoztatást kell küldeni számukra a tervezetekre vonatkozó észrevételeikkel kapcsolatban tett intézkedésekről.
4. cikk
(1) A tagállamoknak minden szükséges intézkedést meg kell tenniük annak érdekében, hogy szabványügyi testületeik:
- a 2. és 3. cikknek megfelelően a tájékoztatást megadják,
- szabványtervezeteiket oly módon tegyék közzé, hogy más tagállamban letelepedett felektől is kaphassanak észrevételeket,
- biztosítsák a II. mellékletben említett más testületeknek azt a jogát, hogy passzív vagy (megfigyelő kiküldése útján) aktív módon részt vegyenek a tervezett tevékenységekben,
- ne ellenezzék, hogy egy, a munkaprogramjukban szereplő szabványosítási témát az európai szabványügyi testületek által megállapított szabályoknak megfelelően európai szinten tárgyaljanak, és ne tegyenek olyan intézkedéseket, amelyek hátrányosan befolyásolhatják az erre vonatkozó döntést.
(2) A tagállamoknak tartózkodniuk kell különösen a 2. és 3. cikk, valamint e cikk (1) bekezdésének megsértésével elfogadott nemzeti szabvány bármilyen elismerésétől, jóváhagyásától vagy használatától.
5. cikk
Egy állandó bizottságot kell létrehozni a tagállamok által kijelölt képviselőkből, akik szakértők vagy tanácsadók segítségét vehetik igénybe; a bizottság elnöke a Bizottság egy képviselője..
Eljárási szabályzatát az állandó bizottság maga állapítja meg.
6. cikk
(1) Az állandó bizottságnak legalább évente kétszer kell az I. és II. mellékletben említett szabványügyi szervek képviselőivel üléseznie.
(2) A Bizottság az ezen irányelvben meghatározott eljárások végrehajtásáról és alkalmazásáról jelentést nyújt be a bizottságnak, és javaslatokat tesz a létező vagy előrelátható kereskedelmi akadályok elhárítására.
(3) A bizottság kialakítja az álláspontját a (2) bekezdésben említett közleményekről és javaslatokról, és ezzel kapcsolatban különösen azt javasolhatja, hogy a Bizottság:
- kérje az európai szabványügyi szerveket, hogy adott határidőn belül dolgozzanak ki európai szabványt,
- biztosítsa, hogy először az érintett tagállamok maguk között határozzanak a megfelelő intézkedésekről, hogy elkerüljék a kereskedelem korlátozásának kockázatát,
- tegyen meg minden megfelelő intézkedést,
- határozza meg azokat a területeket, ahol a harmonizáció szükségesnek tűnik, és végezze el a megfelelő harmonizációt az adott ágazatban.
(4) A Bizottságnak konzultálnia kell a bizottsággal:
a) az I. és II. mellékletben szereplő jegyzékek bármilyen módosítása előtt (2. cikk (1) bekezdés);
b) az egységes szerkezetbe foglalt tájékoztatóra és a szabványosítási programok beterjesztésének tervére és szempontjaira vonatkozó szabályok megállapításakor (2. cikk (2) bekezdés);
c) az ezen irányelvben előírt információcsere tényleges rendszerének kialakításakor, vagy ha annak bármilyen módosításáról határoz;
d) az ezen irányelv által létrehozott rendszer működésének felülvizsgálatakor;
e) a (3) bekezdés első francia bekezdésében említett szabványügyi szervek kérésére.
(5) A Bizottság konzultálhat a bizottsággal az általa kapott előzetes műszakiszabály-tervezetekről.
(6) Bármely, az ezen irányelv végrehajtásával kapcsolatos kérdés a bizottság elé terjeszthető az elnök vagy egy tagállam kérésére.
(7) A bizottság jegyzőkönyvei és a bizottsághoz benyújtandó információk bizalmas jellegűek.
A bizottság és a nemzeti hatóságok azonban a szükséges óvintézkedések megtétele mellett szakvélemény beszerzése céljából konzultálhatnak természetes vagy jogi személyekkel, beleértve a magánszektorban működő személyeket is.
7. cikk
(1) A tagállamoknak minden megfelelő intézkedést meg kell tenniük, hogy egy, a 6. cikk (3) bekezdésének első francia bekezdésében említett európai szabvány előkészítése alatt, vagy jóváhagyása után szabványügyi testületeik ne tegyenek olyan intézkedést, amely a tervezett harmonizációt érintené, különösen ne tegyenek közzé a szóban forgó területre vonatkozó olyan új vagy felülvizsgált nemzeti szabványt, amely nincs teljesen összhangban a hatályos európai szabvánnyal.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható a szabványügyi szervek olyan munkájára, amelyet meghatározott termékekre vonatkozó műszaki leírás vagy szabvány kidolgozása érdekében, az ilyen termékekre vonatkozó műszaki szabály elfogadása céljából a hatóságok kérésére végeznek.
A tagállamok műszakiszabály-tervezetként közlik a Bizottsággal az előző bekezdés szerinti kéréseket a 8. cikk (1) bekezdésével összhangban, és indokolják azok elfogadását.
8. cikk
(1) A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály-tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő; a Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is.
Ha szükséges, a tagállamok egyidejűleg közlik az elsődlegesen és közvetlenül érintett alapvető törvényi és rendeleti rendelkezések szövegét, ha ezen szövegek ismerete szükséges a műszakiszabály-tervezet jelentőségének megítéléséhez, amennyiben egy korábbi közleményben még nem tették ezt meg.
A tagállamok a fenti feltételek mellett újra közlik a tervezetet, ha olyan változtatásokat hajtanak rajta végre, amelyek jelentős mértékben módosítják azok hatályát, lerövidítik a végrehajtására eredetileg előirányzott időtartamokat, leírásokat vagy követelményeket fűznek hozzá, illetve ez utóbbiakat szigorítják.
Ha a tervezet - a közegészségügyre vagy a fogyasztók illetve a környezet védelmére tekintettel - különösen egy kémiai anyag, készítmény vagy termék értékesítését vagy használatát kívánja korlátozni, a tagállamok átadják a szóban forgó anyag, készítmény vagy termék, valamint az ismert és létező helyettesítő anyagok valamennyi lényeges adatára vonatkozó összesítést vagy tájékoztatást, ha ilyen létezik, és közlik az intézkedésnek a közegészségügyre és a fogyasztók, illetve a környezet védelmére gyakorolt várható hatásait, a kémiai anyagok kockázatbecslésére vonatkozó általános elveknek megfelelően elvégzett kockázatelemzéssel együtt, meglévő anyagok esetében a 793/93/EGK tanácsi rendelet [8] 10. cikkének (4) bekezdésében foglaltak, vagy új anyagok esetében a 67/548/EGK tanácsi irányelv [9] 3. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint.
A Bizottság haladéktalanul értesíti a többi tagállamot a tervezetről és minden hozzá beérkezett dokumentumról. E tervezettel kapcsolatban véleményt kérhet az 5. cikkben említett bizottságtól és szükség esetén a szóban forgó területért felelős bizottságtól.
Tekintettel az 1. cikk (9) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében említett műszaki leírásokra vagy más követelményekre, a Bizottság vagy a tagállamok részletes észrevételei vagy véleményei csak azokra a szempontokra vonatkozhatnak, amelyek a kereskedelmet akadályozhatják, és nem vonatkozhatnak az intézkedés adózási vagy pénzügyi szempontjaira.
(2) A Bizottság és a tagállamok észrevételeket tehetnek a műszakiszabály-tervezetet benyújtó tagállamnak; a tagállamnak az ilyen észrevételeket a legnagyobb mértékben figyelembe kell vennie a műszaki szabály későbbi kidolgozása során.
(3) A tagállamok késedelem nélkül közlik a Bizottsággal a műszaki szabály végleges szövegét.
(4) Az e cikk alapján szolgáltatott információk nem bizalmasak, ha ezt a bejelentő tagállam kifejezetten nem kéri. A kérést meg kell indokolni.
Ilyen esetekben az 5. cikkben említett bizottság és a nemzeti hatóságok a szükséges óvintézkedések megtétele mellett szakvéleményt kérhetnek a magánszektorban működő természetes vagy jogi személyektől.
(5) Ha a műszakiszabály-tervezet olyan intézkedés részét képezi, amelyet egy másik közösségi jogszabály alapján a tervezési szakaszban közölni kell a Bizottsággal, a tagállamok az (1) bekezdés szerinti közleményt e másik jogszabály keretein belül tehetik meg, amennyiben szabályszerűen utalnak arra, hogy az említett közlemény ezen irányelvet is érinti.
Amennyiben a Bizottság nem tesz észrevételt ezen irányelv szerint egy műszakiszabály-tervezetre, ez nem sértheti a közösségi jogszabályok alapján meghozandó egyéb döntéseket.
9. cikk
(1) A tagállamok a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleménynek a Bizottság által történő kézhezvételétől számított három hónap időtartamra elhalasztják a műszakielőírás-tervezet elfogadását.
(2) A tagállamoknak el kell halasztaniuk:
- négy hónappal az 1. cikk (9) bekezdésének második szakasza értelmében az önkéntes megállapodás formájában megjelenő műszakiszabály-tervezet elfogadását,
- a (3), (4) és (5) bekezdés sérelme nélkül, hat hónappal minden más műszakiszabály-tervezet elfogadását
attól az időponttól kezdődően, amikor a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleményt, ha a Bizottság vagy egy másik tagállam ettől az időponttól számított három hónapon belül olyan részletes véleményt ad ki, amely szerint az előirányzott intézkedés akadályozhatja az áruk szabad mozgását a belső piacon.
Az érintett tagállam jelenti a Bizottságnak, hogy milyen intézkedéseket javasol a részletes vélemények alapján. A Bizottság észrevételt tesz erre az intézkedésre.
(3) A tagállamok a műszakiszabály-tervezet elfogadását tizenkét hónappal elhalasztják attól az időponttól kezdődően, amikor a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleményt, ha a Bizottság ettől az időponttól számított három hónapon belül bejelenti azon szándékát, hogy ebben az ügyben a Szerződés 189. cikkének megfelelően irányelvre, rendeletetre vagy határozatra kíván javaslatot előterjeszteni vagy elfogadni.
(4) A tagállamok tizenkét hónappal elhalasztják a műszakiszabály-tervezet elfogadását attól az időponttól kezdődően, amikor a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleményt, ha a Bizottság ettől az időponttól számított három hónapon belül bejelenti, hogy véleménye szerint a műszakiszabály-tervezet olyan ügyre vonatkozik, amelyre kiterjed egy, a Szerződés 189. cikkének megfelelően a Tanácsnak irányelv, rendelet vagy határozat meghozatalára tett javaslat.
(5) Ha a Tanács a (3) és (4) bekezdésben említett szünetelési idő alatt közös álláspontot fogad el, akkor ezt az időtartamot a (6) bekezdéstől függően 18 hónapra meg kell hosszabbítani.
(6) A (3), (4) és (5) bekezdésben említett kötelezettségek megszűnnek, ha:
- a Bizottság arról tájékoztatja a tagállamokat, hogy többé nem szándékozik kötelező közösségi jogszabályt javasolni vagy elfogadni,
- a Bizottság arról tájékoztatja a tagállamokat, hogy visszavonta tervezetét vagy javaslatát,
- a Bizottság vagy a Tanács kötelező közösségi jogszabályt fogadott el.
(7) Az (1)-(5) bekezdés nem vonatkozik azokra az esetekre, amikor sürgős okokból a közegészségügy vagy közbiztonság védelmével, az állatvédelemmel vagy a növényvédelemmel kapcsolatos súlyos és előre nem látható körülmények miatt a tagállamnak rövid időn belül műszaki szabályokat kell kidolgoznia haladéktalan elfogadás és bevezetés céljából, anélkül hogy konzultációkat tudna lefolytatni. A 8. cikkben említett közleményben a tagállamnak meg kell jelölnie a megtett intézkedések sürgősségének okát. A Bizottságnak mielőbb közölnie kell a közleményre vonatkozó észrevételeit. Az eljárás helytelen alkalmazása eseteiben megfelelő lépéseket kell tennie. A Bizottságnak rendszeresen tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet.
10. cikk
(1) A 8. és 9. cikk nem alkalmazható a tagállamok azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseire, vagy azokra az önkéntes megállapodásokra, amelyek következtében a tagállamok:
- eleget tesznek a műszaki leírások elfogadását eredményező kötelező közösségi jogszabályoknak,
- eleget tesznek a Közösségben közös műszaki leírások elfogadását eredményező nemzetközi megállapodásokból származó kötelezettségeknek,
- kötelező közösségi jogszabályokban előírt védzáradékot használnak,
- a 92/59/EGK irányelv [10] 8. cikkének (1) bekezdését alkalmazzák,
- az Európai Közösségek Bírósága által hozott ítélet végrehajtására korlátozódnak,
- A Bizottság kérésének megfelelően az ezen irányelv 1. cikkének (9) bekezdése szerinti műszaki szabály módosítására korlátozódnak a kereskedelmi akadály elhárítását tartva szem előtt.
(2) A 9. cikk nem alkalmazható a tagállamok gyártást tiltó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseire, ha azok nem gátolják a termékek szabad mozgását.
(3) A 9. cikk (3)-(6) bekezdése nem alkalmazható az 1. cikk (9) bekezdésének második francia bekezdésében említett önkéntes megállapodásokra.
(4) A 9. cikk nem alkalmazható az 1. cikk (9) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett műszaki leírásokra vagy más követelményekre.
11. cikk
A Bizottság ezen irányelv alkalmazásának eredményeiről kétévente jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak. Az ezen irányelv szerint az európai szabványügyi szervezetekre bízott szabványosítási feladatok jegyzékét, illetve a kapott értesítések statisztikáját évente közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
12. cikk
Amikor a tagállamok elfogadnak egy műszaki szabályt, abban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy ahhoz hivatalos kihirdetése alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
13. cikk
(1) A III. melléklet A. részében felsorolt irányelvek és határozatok hatályukat vesztik, a tagállamoknak az említett irányelvek átültetésére a III. melléklet B. részében megadott határidőkre vonatkozó kötelezettségeinek sérelme nélkül.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre és határozatokra történő hivatkozást az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni, és a IV. mellékletben foglalt korrelációs táblázatnak megfelelően kell olvasni.
14. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
15. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1998. június 22-én.