RÅDETS FORORDNING (EF, EEURATOM) Nr. 1995/2006
af 13. december 2006
om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 279,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) fastlægger det retlige grundlag for reformen af den finansielle forvaltning. Dens væsentligste elementer bør bibeholdes og styrkes. Specielt bør gennemskueligheden styrkes ved, at det fastsættes, at der skal gives oplysninger om modtagerne af fællesskabsmidler. De budgetprincipper, som opstilles i finansforordningen, bør desuden overholdes i alle retsakter, og afvigelser herfra bør begrænses til et strengt minimum.
(2)
I lyset af den praktiske erfaring bør der foretages visse ændringer i finansforordningen med henblik på at lette gennemførelsen af budgettet og af de underliggende politiske målsætninger og for at tilpasse visse procedure- og dokumentationskrav, så de kommer til at stå i et mere rimeligt forhold til risikoen og udgifterne i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i EF-traktatens artikel 5, stk. 3.
(3)
Alle ændringer bør bidrage til virkeliggørelsen af målene for Kommissionens reformer og medvirke til at forbedre eller sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og dermed bidrage til, at der opnås en rimelig sikkerhed for de finansielle transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
(4)
Der bør tages hensyn til de bestemmelser vedrørende gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter, der findes i basisretsakterne vedtaget for perioden 2007-2013, så der sikres overensstemmelse mellem disse retsakter og finansforordningen.
(5)
Det bør præciseres, at en forsvarlig økonomisk forvaltning kræver effektiv og produktiv intern kontrol, og de vigtigste kendetegn og mål for interne kontrolsystemer bør defineres.
(6)
For at sikre gennemskuelighed ved anvendelsen af midler fra budgettet er det nødvendigt at stille oplysninger til rådighed om modtagerne af disse midler inden for visse begrænsninger, der er nødvendige for at beskytte legitime offentlige og private interesser, og under hensyn til den særlige regnskabsperiode, der kendetegner året for Den Europæiske Garantifond for Landbruget.
(7)
Hvad angår princippet om budgettets enhed bør reglen vedrørende renter, der hidrører fra forfinansiering, forenkles. Den administrative byrde i forbindelse med opkrævningen af disse renter står ikke i et rimeligt forhold til formålet, og det vil være mere effektivt at gøre det muligt at modregne renter i den endelige betaling til modtageren.
(8)
Hvad angår princippet om etårighed bør der indføres større fleksibilitet og åbenhed for at imødekomme de funktionelle behov. Fremførsel af bevillinger bør undtagelsesvis tillades, hvis der er tale om udgifter til direkte betalinger til landbrugere over den nye Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (5).
(9)
Betalingsanmodningerne fra medlemsstaterne i henhold til de nye landbrugsforordninger vil i altovervejende grad være koncentreret i begyndelsen af regnskabsår n. Derfor bør maksimumstærsklen for indgåelse af forudgående forpligtelser over EGFL (fra 15. november i år n-1) til dækning af udgifter til løbende forvaltning (som afholdes over budgettet for år n) forhøjes til tre fjerdedele af de tilsvarende bevillinger i det senest vedtagne landbrugsbudget. Hvad angår grænsen for indgåelse af forudgående forpligtelser til administrative udgifter bør ordlyden ændres, således at den refererer til bevillinger, som budgetmyndigheden har truffet afgørelse om, og således udelukker bevillingsoverførsler.
(10)
Anvendelsen af ikke-opdelte bevillinger til veterinære foranstaltninger, som afholdes over EGFL, hæmmer gennemførelsen af sådanne foranstaltninger, specielt på grund af de begrænsede muligheder for fremførsel. Det bør derfor være muligt at anvende opdelte bevillinger til sådanne udgifter, da dette er mere i overensstemmelse med foranstaltningernes flerårige karakter.
(11)
Hvad angår princippet om bruttoopgørelse bør listen over formålsbestemte indtægter udvides med to punkter. For det første bør det, ligesom det i øjeblikket er tilfældet i forbindelse med særprogrammer for forskning, være muligt for medlemsstaterne at yde ad hoc-bidrag, som formålsbestemt indtægt, til projekter under programmer vedrørende tredjelande, som forvaltes af Kommissionen. For det andet bør indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der udskiftes eller kasseres, kunne behandles som formålsbestemt indtægt for at tilskynde de anvisningsberettigede til at opnå den mest fordelagtige pris ved afhændelsen.
(12)
I øjeblikket skal Kommissionen have tilladelse af budgetmyndigheden til at modtage donationer, såsom gaver og arv, der medfører en forpligtelse. For at undgå unødvendige og omstændelige procedurer bør tilladelsen kun være obligatorisk, såfremt der er tale om donationer, der overstiger en vis værdi og indebærer betydelige forpligtelser.
(13)
Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør forenkles og præciseres på visse punkter, da de i praksis har vist sig at være omstændelige eller uklare.
(14)
Af hensyn til effektiviteten bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel fra reserven i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles, men hvor basisretsakten vedtages i løbet af året.
(15)
Reglerne om Kommissionens overførsel af administrationsbevillinger bør tilpasses den nye aktivitetsbaserede budgetlægning (ABB). Således bør der kunne fastsættes en undtagelse fra underretningsproceduren. I regnskabsårets sidste måned bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel af bevillinger vedrørende personaleudgifter inden for en vis grænse.
(16)
En række artikler i finansforordningen bør ændres som følge af afskaffelsen af reserven vedrørende Fællesskabets lån og lånegarantier til tredjelande og som følge af vedtagelsen af en ny hensættelsesmekanisme for Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland.
(17)
For hurtigere at frigøre midler i undtagelsestilfælde, hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer i slutningen af et regnskabsår, bør Kommissionen selv kunne overføre uudnyttede budgetbevillinger, der er disponible under det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme, til de pågældende budgetafsnit.
(18)
For så vidt angår budgetproceduren har kravet i finansforordningen om, at budgettet skal offentliggøres inden to måneder efter vedtagelsen, vist sig at være urealistisk; tre måneder vil være mere gennemførligt i praksis. Begrebet »aktivitetserklæring« bør indsættes i finansforordningen for at knæsætte et af nøgleprincipperne i aktivitetsbaseret budgetlægning, og erklæringernes indhold bør fastlægges mere præcist for at gøre den operationel. Forfaldsplaner bør medtages i de arbejdsdokumenter, der forelægges sammen med det foreløbige budgetforslag i henhold til finansforordningen, i stedet for i selve budgettet, da de ikke er relevante for budgetproceduren og er unødvendigt byrdefulde.
(19)
Med hensyn til gennemførelsen af budgettet er der behov for en række justeringer, så teksten bedre afspejler de særlige karakteristika ved den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). Af hensyn til den juridiske klarhed bør formerne for basisretsakter i henhold til EF-traktaten og i henhold til afsnit V og VI i EU-traktaten, anføres i finansforordningen i stedet for i gennemførelsesbestemmelserne. Desuden bør der tilføjes en specifik bestemmelse, som fuldt ud afspejler de former for forberedende foranstaltninger, der kan gennemføres på FUSP-området.
(20)
Hvad angår forvaltningsmetoder bør finansforordningens relevante artikel omstruktureres af hensyn til klarheden. Det er også nødvendigt, at delt forvaltning ikke længere kun skal gælde for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og strukturfondene, da flere programmer nu vil blive gennemført med delt forvaltning. Kravene vedrørende fælles forvaltning bør præciseres. De relevante bestemmelser i finansforordningen bør suppleres, så de navnlig kommer til at omfatte Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond som fællesskabsorganer, hvortil Kommissionen kan uddelegere opgaver. Kriterierne i finansforordningen for anvendelse af nationale offentligretlige organer bør forenkles for at lette deres anvendelse og imødekomme de stigende operationelle behov, og bestemmelsens anvendelsesområde bør udvides til internationale offentligretlige organer. Finansforordningen bør også præcisere, hvilken stilling der tillægges de særlige rådgivere eller missionschefer, som udpeges af Rådet til at lede visse aktioner under FUSP'en.
(21)
Medlemsstaternes ansvar i forbindelse med delt forvaltning bør fastlægges mere detaljeret for at tage hensyn til de igangværende drøftelser mellem institutionerne af, hvilken dechargeprocedure og hvilke egnede kontrolsystemer der bør indføres på baggrund af medlemsstaternes og Kommissionens fælles ansvar. Ifølge den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6) bør medlemsstaterne pålægges at udarbejde en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer i forbindelse med midler, der er omfattet af delt forvaltning.
(22)
Forbuddet i finansforordningen mod at uddelegere gennemførelsesopgaver til private organer bør ændres, da det har vist sig at være unødvendigt restriktivt. F.eks. bør Kommissionen have mulighed for at benytte sig af et rejsebureau eller en konferencearrangør til at godtgøre konferencedeltageres udgifter, forudsat at det private firma ikke udøver nogen skønsbeføjelser.
(23)
Der bør skabes mulighed for, at flere institutioner opretter fælles særlige instanser til behandling af økonomiske uregelmæssigheder.
(24)
Regnskabsførers ansvar for at godkende regnskaberne på grundlag af de finansielle oplysninger, han modtager fra de anvisningsberettigede, bør præciseres. Med henblik herpå bør regnskabsføreren have beføjelse til at kontrollere de oplysninger, som den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede har modtaget, og til om nødvendigt at tage forbehold.
(25)
Forholdet mellem Kommissionens interne revisor og de organer, som Fællesskaberne opretter, bør præciseres. Organerne bør have deres egen interne revisionsfunktion, som refererer til deres egne bestyrelser, mens Kommissionens interne revisor refererer til kommissærkollegiet, når det drejer sig om Kommissionens procedurer og systemer. Det bør være tilstrækkeligt, at Kommissionens interne revisor bekræfter, at organernes interne revisionsfunktioner opfylder de internationale standarder, og i den forbindelse bør han kunne foretage vurderinger af den interne revisions kvalitet.
(26)
Der bør indføres en forældelsesfrist for fordringer. I modsætning til, hvad der er tilfældet for mange af medlemsstaterne, gælder der ikke en forældelsesfrist over for Fællesskabet, så fordringer bortfalder efter en vis periode. Fællesskabet er heller ikke underlagt en forældelsesfrist for sine fordringer over for tredjemand. Indførelsen af en sådan forældelsesfrist er i overensstemmelse med en forsvarlig økonomisk forvaltning.
(27)
Finansforordningen bør afspejle vigtigheden af rammekontrakter i forvaltningen af offentlige indkøb. Den bør tilskynde til brug af interinstitutionelle udbudsprocedurer og give mulighed for fælles udbudsprocedurer mellem en institution og en ordregivende myndighed fra en medlemsstat.
(28)
Der bør foretages en række tekniske justeringer for at sikre, at terminologien i finansforordningen er fuldt ud i overensstemmelse med terminologien i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (7). I henhold til direktivet har medlemsstaterne mulighed for at fastlægge specifikke procedurer for kontrakter, der er erklæret hemmelige, når gennemførelsen skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når det er nødvendigt af hensyn til medlemsstatens beskyttelse, og der bør gives fællesskabsinstitutionerne samme mulighed.
(29)
I overensstemmelse med direktiv 2004/18/EF skal reglerne om udelukkelse fra en udbudsprocedure præciseres. Desuden bør der af retssikkerheds- og proportionalitetshensyn fastsættes en maksimal udelukkelsesperiode i finansforordningen. I lyset af direktiv 2004/18/EF bør der indføres en undtagelse fra udelukkelsesreglerne i forbindelse med køb på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov.
(30)
Der bør i finansforordningen fastslås en pligt for ansøgere eller bydende under udbudsprocedurer til på anmodning at dokumentere ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i den retlige enhed, der afgiver bud, eller til at dokumentere, at deres underkontrahenter ikke befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 93. Det bør ikke kræves, at de bydende dokumenterer, at de ikke befinder sig i en af de situationer, som medfører udelukkelse, når de deltager i en procedure for indgåelse af kontrakter med meget lav værdi.
(31)
For at øge udbudsprocedurernes effektivitet bør databasen over de ansøgere eller bydende, der befinder sig i en af udelukkelsessituationerne, være fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i finansforordningen.
(32)
Af hensyn til forbigåede bydendes interesser er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at en aftale, som er omfattet af direktiv 2004/18/EF, først kan indgås efter udløbet af en rimelig standstill-periode.
(33)
Institutionernes forpligtelser til at suspendere en udbudsprocedure eller en aftale i henhold til finansforordningen i tilfælde af svig eller uregelmæssigheder bør præciseres, således at denne forordnings relevante bestemmelse gøres mere operationel.
(34)
Reglerne om tilskud bør forenkles. Kravene vedrørende kontrol og garantier bør stå i et mere rimeligt forhold til den økonomiske risiko. Definitionen af tilskud bør præciseres, især for så vidt angår finansiering i forbindelse med låneaktiviteter eller kapitalandele og udgifter vedrørende fiskerimarkederne. For at forbedre forvaltningen af tilskud og forenkle procedurerne bør det være muligt at yde tilskud enten ved beslutning truffet af institutionen eller ved skriftlig aftale med modtageren.
(35)
Af hensyn til klarheden og åbenheden bør der indføres mulighed for at anvende faste beløb og finansiering efter takst ved siden af den mere traditionelle metode med godtgørelse af de faktiske udgifter.
(36)
Af hensyn til den juridiske klarhed bør undtagelserne vedrørende non profit-reglen, som for øjeblikket findes i gennemførelsesbestemmelserne, også indgå i finansforordningen. Det bør desuden præciseres, at formålet med at yde tilskud til visse foranstaltninger er at bidrage til at styrke den økonomiske kapacitet eller skabe en indkomst.
(37)
Reglen om, at tilskud bør ydes på grundlag af forslagsindkaldelser, har vist sig værdifuld i praksis. Erfaringen har imidlertid vist, at der i visse tilfælde på grund af foranstaltningens art ikke levnes noget valg med hensyn til modtagere, og der bør derfor i sådanne tilfælde gælde en undtagelse fra denne regel.
(38)
Reglen om, at den samme foranstaltning kun kan give anledning til et enkelt tilskud til en bestemt modtager, bør justeres. Nogle basisretsakter giver mulighed for, at fællesskabsfinansieringer fra forskellige kilder kan kombineres, og antallet af sådanne tilfælde vil kunne stige i fremtiden for at sikre en effektiv udnyttelse af finansieringen. Dog bør det i finansforordningen præciseres, at de samme udgifter ikke kan finansieres to gange over fællesskabsbudgettet.
(39)
Reglen om, at aftalen om et driftstilskud ikke må underskrives senere end fire måneder efter begyndelsen af modtagerens regnskabsår, har vist sig at være unødvendigt streng. Denne frist bør således forlænges til seks måneder.
(40)
Af forenklingshensyn bør reglen om, at driftstilskud gradvis skal nedtrappes, fjernes, når der er tale om driftstilskud i form af faste beløb eller finansiering efter takst.
(41)
Visse restriktioner vedrørende modtagernes støtteberettigelse bør fjernes, så det bliver muligt at yde tilskud til fysiske personer og visse typer enheder, der ikke er juridiske personer. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet kan den anvisningsberettigede i forbindelse med tilskud med meget lav værdi undlade at kræve, at ansøgerne erklærer, at de ikke befinder sig i en af de udelukkelsessituationer, som er omhandlet i relevante bestemmelser i finansforordningen.
(42)
Mens tilskud forsat skal ydes på grundlag af udvælgelses- og tildelingskriterier, er det i praksis ikke nødvendigt at få disse kriterier evalueret af et udvalg, der specielt er nedsat med henblik herpå, og dette krav bør derfor fjernes.
(43)
Hvad angår de standarder i forbindelse med indkøbsaftaler, som tilskudsmodtagerne skal anvende, er den nuværende regel i finansforordningen uklar og bør forenkles. Desuden bør der fastsættes bestemmelser for tilfælde, hvor gennemførelsen af en foranstaltning gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand.
(44)
For så vidt angår reglerne om regnskabsføring og regnskaber, bør der i finansforordningen gives Kommissionens regnskabsfører mulighed for i overensstemmelse med internationale standarder at fastslå, hvilke andre organer - ud over dem, der modtager fællesskabstilskud - der skal være genstand for konsolidering af regnskaberne, idet det forudsættes, at regnskabskonsolideringen hverken indebærer overførsel af midler fra selvfinansierede organer til Den Europæiske Unions almindelige budget eller påvirker deres økonomiske og operationelle selvstændighed og dechargeprocedurerne for deres regnskaber.
(45)
Med henblik på etableringen af den nye EGFL, som skal erstatte Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), hvad angår finansiering af markedsforanstaltninger, fra den 1. januar 2007, bør ordlyden af finansforordningen visse steder ændres. Det er også nødvendigt at præcisere, at der kan indgås foreløbige forpligtelser efter den sædvanlige to-måneders frist efter modtagelsen af medlemsstaternes udgiftsoversigter i tilfælde, hvor der forventes at blive truffet en afgørelse om bevillingsoverførsel. Finansforordningens særlige bestemmelser om overførsler bør endvidere præciseres.
(46)
Ordlyden bør endvidere tilpasses, således at der kun henvises til strukturfondene, Samhørighedsfonden, Fiskerifonden og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne. Omtalen af førtiltrædelsesforanstaltningerne på strukturområdet (ISPA) og landbrugsområdet (SAPARD) bør fjernes, da de omfatter tredjelandes forvaltning på decentraliseret grundlag i overensstemmelse med finansforordningen og fortsat vil blive gennemført på stort set samme måde som i øjeblikket. Hvad angår genopførelsen af frigjorte bevillinger i overensstemmelse med de nye basisretsakter vedrørende strukturforanstaltninger i perioden 2007-2013, som dækker tilfælde af force majeure, bør der i finansforordningen kun bevares bestemmelser for tilfælde, hvor der kan tilskrives Kommissionen en åbenlys fejl.
(47)
Der bør tilføjes en bestemmelse i finansforordningen vedrørende den formålsbestemte indtægt, der fremkommer ved afviklingen af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og tilrådighedsstillelsen af de tilsvarende bevillinger.
(48)
Det er nødvendigt at tillade genopførelse af bevillinger, der er blevet frigjort, fordi de projekter, hvortil de var bestemt, enten slet ikke eller kun delvis er gennemført. Genopførelse bør dog kun være mulig på nøje fastsatte betingelser og kun inden for forskningsområdet, eftersom forskningsprojekter indebærer en højere økonomisk risiko end projekter inden for andre politikområder.
(49)
Hvad angår eksterne foranstaltninger bør det præciseres, at de procedurer for tilskud, der skal anvendes af tredjelande ved decentral forvaltning, i overensstemmelse med eksisterende praksis skal fastslås i de finansieringsaftaler, der indgås med de pågældende lande. »n+3-reglen«, ifølge hvilken de enkelte kontrakter og aftaler om gennemførelse af sådanne finansieringsaftaler skal indgås senest tre år efter datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen, bør finde anvendelse. Der bør fastsættes særlige regler for tilfælde af decentral forvaltning af flerårige programmer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa) (8) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument (9).
(50)
For at lette forvaltningen bør institutionerne kunne give direktørerne for de interinstitutionelle europæiske kontorer bemyndigelse til at optræde som anvisningsberettigede med henblik på forvaltningen af bevillingerne under deres respektive sektioner i budgettet. Uden at ændre indholdet bør der foretages mindre strukturelle ændringer i finansforordningens relevante artikler for at gøre bemyndigelsen af direktørerne til at optræde som anvisningsberettigede klarere.
(51)
Den procedure, hvorefter budgetmyndigheden kan afgive udtalelse i forbindelse med et byggeprojekt, bør tydeliggøres.
(52)
Successive rammeprogrammer for forskning har lettet Kommissionens arbejde ved at fastsætte forenklede regler for udvælgelse af eksterne eksperter, der skal evaluere forslag eller ansøgninger om tilskud og yde teknisk bistand i forbindelse med opfølgningen og evalueringen af de finansierede projekter. Denne procedure bør kunne anvendes i forbindelse med alle andre programmer.
(53)
Der bør tilføjes overgangsbestemmelser. For det første, for så vidt angår genopførelsen af frigjorte bevillinger svarende til de forpligtelser, der er indgået i programmeringsperioden 2000-2006 for strukturfondene, bør force majeure fortsat anvendes som fastsat i den nuværende finansforordning, indtil bistanden er afsluttet. Dette er for at undgå, at det nuværende system afbrydes, eftersom force majeure behandles anderledes i forordning Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (10). For det andet bør der tilføjes en overgangsbestemmelse til finansforordningen for at tage hensyn til gennemførelsen af bestemmelserne om den centrale database for udelukkelse fra deltagelse i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud. Endelig bør en lignende bestemmelse tilføjes for at tage hensyn til Fællesskabets udestående forpligtelser, som skal indfris for at afslutte den bistand, der er omhandlet i forordningerne om strukturfondene og Samhørighedsfonden for programmeringsperioden 2000-2006. For så vidt angår bevillinger vedrørende aktionsudgifter skal Kommissionens mulighed for at foretage overførsler fra et afsnit til et andet bevares, forudsat at de pågældende bevillinger har samme formål. På samme måde bør Kommissionen fortsat kunne foretage overførsler fra et afsnit til et andet, når bevillingerne vedrører fællesskabsinitiativer eller teknisk bistand og nyskabende aktioner, forudsat at de overføres til aktioner af samme art. Det indebærer f.eks. overførsel af bevillinger vedrørende et fællesskabsinitiativ til et andet under et andet afsnit.
(54)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1, stk. 1, affattes således:
»Denne forordning fastsætter regler for opstilling og gennemførelse af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, i det følgende benævnt »budgettet«, og for regnskabsaflæggelse og kontrol af regnskaber.«
2)
Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3
I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning opstilles og gennemføres budgettet under overholdelse af principperne om enhed, et realistisk budget, etårighed, balance, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning, der kræver effektiv og produktiv intern kontrol, samt klarhed og åbenhed.«
3)
Artikel 5, stk. 4, affattes således:
»4. Renter af midler, der er Fællesskabernes ejendom, opføres som diverse indtægter på budgettet, jf. dog artikel 5a, 18 og 74.«
4)
I kapitel 1 i afsnit II i første del tilføjes følgende artikel:
»Artikel 5a
1. Renter, der hidrører fra udbetaling af forfinansiering, tildeles det pågældende program eller den pågældende foranstaltning og modregnes ved betaling af saldoen af det skyldige beløb til modtageren.
Det fastsættes i forordningen om gennemførelsesbestemmelser til nærværende forordning, i det følgende benævnt »gennemførelsesbestemmelserne«, i hvilke undtagelsestilfælde den ansvarlige anvisningsberettigede årligt skal opkræve sådanne renter. Disse renter opføres som diverse indtægter på budgettet.
2. Der betales ikke renter til Fællesskaberne i følgende tilfælde:
a)
forfinansiering, der ikke udgør et betydeligt beløb som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne
b)
forfinansiering udbetalt i henhold til en indkøbsaftale som omhandlet i artikel 88
c)
forfinansiering udbetalt til medlemsstaterne
d)
forfinansiering udbetalt som led i førtiltrædelsesstøtte
e)
forskud udbetalt til medlemmerne af institutionerne og til personalet i overensstemmelse med vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, i det følgende benævnt »vedtægten«
f)
forfinansiering udbetalt inden for rammerne af fælles forvaltning som omhandlet i artikel 53, stk. 1, litra c).«
5)
I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a)
i den indledende tekst i stk. 2 ændres »forpligtelsesbevillinger under de opdelte bevillinger« til »forpligtelsesbevillinger«.
b)
i første punktum af stk. 3 ændres »betalingsbevillinger under de opdelte bevillinger« til »betalingsbevillinger«.
6)
I artikel 11 ændres »artikel 157« til »artikel 157 og 160a«.
7)
Artikel 16, stk. 2, affattes således:
»Af hensyn til likviditetsstyringen som omhandlet i artikel 61 kan regnskabsføreren og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren, og, i forbindelse med den administrative forvaltning af Kommissionens delegationstjeneste, den ansvarlige anvisningsberettigede, dog gennemføre transaktioner i nationale valutaer på nærmere vilkår, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«
8)
I artikel 18, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Den indledende tekst affattes således:
»Med forbehold af artikel 160, stk. 1a, og artikel 161, stk. 2, er følgende kategorier af indtægter formålsbestemt til finansiering af bestemte former for udgifter:«
b)
Følgende litra indsættes:
»aa)
finansielle bidrag fra medlemsstaterne og andre donorlande, herunder i begge tilfælde deres offentlige og halvoffentlige organer, eller fra internationale organisationer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Fællesskabet og forvaltes af Kommissionen på deres vegne i henhold til den relevante basisretsakt«.
c)
Følgende litra indsættes:
»ea)
indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der skal udskiftes eller kasseres, når den bogførte værdi er helt afskrevet.«
9)
Artikel 19, stk. 2, første punktum, affattes således:
»Donationer af en værdi på 50 000 EUR eller derover, der medfører en forpligtelse, også dermed forbundne udgifter, som overstiger 10 % af donationens værdi, kan kun modtages efter godkendelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, der begge udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning.«
10)
Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
1. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion overføre bevillinger:
a)
fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages
b)
fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden uden begrænsninger.
2. Institutionerne underretter budgetmyndigheden om deres hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 24 anvendelse.
3. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foreslå budgetmyndigheden, at der foretages overførsler fra et afsnit til et andet af over 10 % af regnskabsårets bevillinger under den post, hvorfra overførslen foretages. Disse overførsler foretages efter proceduren i artikel 24.
4. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foretage overførsler mellem artikler uden først at underrette budgetmyndigheden herom.«
11)
I artikel 23 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 ændres således:
i)
Litra b) affattes således:
»b)
for så vidt angår personale- og driftsudgifter foretage overførsler fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages, og højst 30 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvortil overførslen foretages«.
ii)
Følgende litra tilføjes:
»d)
foretage overførsler, så snart basisretsakten er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 51, fra afsnittet med »formålsbestemte reserver«, jf. artikel 43, når der ikke forelå nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet blev opstillet.«
iii)
Andet afsnit affattes således:
»Kommissionen underretter budgetmyndigheden om sin beslutning, tre uger før den foretager de i første afsnit, litra b) og c), omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist på tre uger, finder proceduren i artikel 24 anvendelse.«
iv)
Som tredje og fjerde afsnit tilføjes følgende:
»I regnskabsårets sidste to måneder kan Kommissionen dog selv overføre bevillinger vedrørende udgifter til personale, eksternt personale og øvrige ansatte fra et afsnit til et andet inden for den samlede grænse på 5 % af regnskabsårets bevillinger. Kommissionen underretter budgetmyndigheden senest to uger efter beslutningen om disse overførsler.
Kommissionen underretter budgetmyndigheden senest to uger efter beslutningen om de i første afsnit, litra d), omhandlede overførsler.«
b)
I stk. 2 ændres »stk. 1, litra c)« til »stk. 1«.
12)
I artikel 26 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, der vedrører bevillinger til Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i anden del.«
b)
Stk. 2, første afsnit, affattes således:
»Overførsler, der skal muliggøre anvendelse af reserven til nødhjælp, besluttes af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen. Der skal forelægges et særskilt overførselsforslag for hver enkelt transaktion.«
c)
Følgende stykke tilføjes:
»3. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer efter den 15. december i regnskabsåret, kan Kommissionen overføre uudnyttede budgetbevillinger for det løbende regnskabsår, der stadig er disponible under budgetafsnittene under udgiftsområde 4 i den flerårige finansielle ramme, til budgetafsnittene vedrørende bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger. Kommissionen underretter budgetmyndighedens to parter umiddelbart efter at have foretaget sådanne overførsler.«
13)
I artikel 28 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EF-traktaten eller traktaten om Den Europæiske Union (TEU), og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en evaluering som omhandlet i nærværende forordnings artikel 27, stk. 4.
Enhver ændring af et forslag eller initiativ, som forelægges lovgivningsmyndigheden, og som kan få betydelige budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt, der er udarbejdet af den institution, som foreslår ændringen.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. For at mindske risikoen for svig og uregelmæssigheder skal den i stk. 1 omhandlede finansieringsoversigt indeholde oplysninger om eksisterende eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger.«
14)
Følgende artikel 28 indsættes:
»Artikel 28a
1. Budgettet gennemføres under overholdelse af en effektiv og produktiv intern kontrol, der er tilpasset den pågældende forvaltningsmetode, og i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser.
2. I forbindelse med gennemførelsen af budgettet defineres intern kontrol som en proces, der finder anvendelse på alle niveauer i forvaltningen og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at følgende målsætninger opfyldes:
a)
effektivitet, produktivitet og sparsommelighed i transaktionerne
b)
pålidelig rapportering
c)
beskyttelse af aktiver og oplysninger
d)
forebyggelse og afsløring af svig og uregelmæssigheder
e)
tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyn til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art.«
15)
Artikel 29, stk. 2, affattes således:
»2. Budgettet og ændringsbudgetterne offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Europa-Parlamentets formand.
Offentliggørelsen finder sted senest tre måneder efter den dato, hvor det fastslås, at budgettet er endeligt vedtaget.
Det konsoliderede årsregnskab og den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.«
16)
I artikel 30 tilføjes følgende som stk. 3:
»3. Kommissionen stiller på en hensigtsmæssig måde de oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet til rådighed, som den ligger inde med, når budgettet gennemføres centralt og direkte af dens tjenestegrene, samt oplysningerne om modtagerne af midler fra de enheder, som opgaver i forbindelse med budgettets gennemførelse er uddelegeret til, når der er tale om andre forvaltningsmetoder.
Disse oplysninger stilles til rådighed under behørig iagttagelse af fortrolighedskravene, især beskyttelse af personoplysninger som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (11) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (12), og af sikkerhedskravene under hensyn til de særlige forhold i forbindelse med hver af de i artikel 53 nævnte forvaltningsmetoder samt, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser.
17)
I artikel 33, stk. 2, foretages følgende ændringer:
a)
Litra d) affattes således:
»d)
en aktivitetserklæring, der indeholder følgende:
-
oplysninger om opfyldelsen af alle de specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger, der tidligere er opstillet for de forskellige aktiviteter, samt de nye målsætninger, målt ved hjælp af indikatorer
-
en fuldstændig begrundelse og en cost-benefit-strategi for foreslåede ændringer i bevillingsniveauet
-
en klar redegørelse for baggrunden for intervention på EU-plan i overensstemmelse med bl.a. subsidiaritetsprincippet
-
oplysninger om gennemførelsessatser for det foregående års aktiviteter og gennemførelsessatser for indeværende år.
Resultatet af evalueringerne behandles og bruges til at vise, hvilke fordele foreslåede budgetændringer vil kunne indebære.«
b)
Følgende litra tilføjes:
»e)
en oversigt over forfaldsplanerne for de betalinger, der skal foretages i efterfølgende regnskabsår som følge af budgetmæssige forpligtelser indgået i tidligere regnskabsår.«
18)
I artikel 37, stk. 1, tilføjes følgende nye afsnit:
»Før forelæggelsen af et foreløbigt forslag til ændringsbudget undersøger Kommissionen og de øvrige institutioner, hvilket spillerum der er for reallokering af de relevante bevillinger under hensyn til en eventuel forventet underudnyttelse af bevillinger.«
19)
Artikel 40, litra a), affattes således:
»a)
en almindelig oversigt over indtægter og udgifter«.
20)
Artikel 43, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»Bevillingerne i dette afsnit kan kun anvendes efter overførsel i overensstemmelse med proceduren i artikel 23, stk. 1, litra d), i de tilfælde, hvor vedtagelsen af basisretsakten er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, og i andre tilfælde af proceduren i artikel 24.«.
21)
I artikel 44, stk. 2, ændres »artikel 22, 23 og 25« til »artikel 23 og 25«.
22)
Artikel 45 affattes således:
»Artikel 45
1. Budgettets sektion vedrørende Kommissionen omfatter en reserve til nødhjælp til tredjelande.
2. Den i stk. 1 omhandlede reserve skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter proceduren i artikel 24 og 26.«
23)
I artikel 46, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Nr. 1) ændres således:
i)
Den indledende tekst affattes således:
»i den almindelige oversigt over indtægter og udgifter:«
ii)
Litra f) udgår.
iii)
Litra g) affattes således:
»g)
de relevante anmærkninger for hver underinddeling, jf. artikel 41, stk. 1«.
b)
Nr. 2) affattes således:
»2)
i hver enkelt institutions sektion: indtægter og udgifter struktureret på samme måde som under nr. 1)«.
c)
Nr. 3), litra c), affattes således:
»c)
hvad angår videnskabeligt og teknisk personale kan opdelingen baseres på lønklassegrupper på betingelser fastsat i hvert enkelt budget; stillingsfortegnelsen skal angive antallet af højtkvalificerede videnskabelige og tekniske medarbejdere, der har ret til specielle fordele i henhold til de særlige bestemmelser i vedtægten«.
d)
Nr. 5) affattes således:
»5)
indtægts- og udgiftsposter, der er nødvendige for iværksættelsen af Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland.«
24)
I artikel 47, stk. 1, andet afsnit, ændres »lønklasse A1, A2 og A3« til »lønklasse AD 16, AD 15 og AD 14«.
25)
Artikel 49 affattes således:
»Artikel 49
1. Anvendelsen af bevillingerne på budgettet til foranstaltninger, som gennemføres af Fællesskaberne eller af Den Europæiske Union, kræver forudgående vedtagelse af en basisretsakt.
Ved en basisretsakt forstås en retsakt, der giver et retligt grundlag for en foranstaltning og for afholdelsen af den dertil svarende udgift, der er opført på budgettet.
2. Inden for anvendelsesområdet for EF-traktaten og Euratom-traktaten forstås ved en basisretsakt en retsakt, som er vedtaget af lovgivningsmyndigheden, og som kan have form af en forordning, et direktiv, en beslutning som omhandlet i EF-traktatens artikel 249 eller en afgørelse.
3. Inden for anvendelsesområdet for afsnit V i TEU (vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - FUSP) kan en basisretsakt have en af de former, som er anført i artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, artikel 18, stk. 5, artikel 23, stk. 1 og 2, og artikel 24 i TEU.
4. Inden for anvendelsesområdet for afsnit VI i TEU (vedrørende politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager) kan en basisretsakt have en af de former, som er anført i artikel 34, stk. 2, i TEU.
5. Henstillinger og udtalelser samt resolutioner, konklusioner, erklæringer og andre akter uden retsvirkning betragtes ikke som basisretsakter som omhandlet i denne artikel.
6. Som en undtagelse fra stk. 1-4 kan følgende bevillingstyper anvendes uden en basisretsakt, forudsat at de foranstaltninger, der skal finansieres, falder ind under Fællesskabernes eller Den Europæiske Unions beføjelser:
a)
bevillinger til pilotprojekter af eksperimentel art, der skal vise, om en foranstaltning er gennemførlig og nyttig. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for to på hinanden følgende regnskabsår
b)
bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for anvendelsesområderne for EF-traktaten og Euratom-traktaten og for afsnit VI i TEU, der skal forberede forslag med henblik på vedtagelse af fremtidige foranstaltninger. De forberedende foranstaltninger skal indgå i en sammenhængende strategi og kan antage forskellige former. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for tre på hinanden følgende regnskabsår. Lovgivningsproceduren skal være tilendebragt inden udgangen af det tredje regnskabsår. Under lovgivningsproceduren skal der ved indgåelsen af bevillingsforpligtelser tages hensyn til den forberedende foranstaltnings særlige karakteristika for så vidt angår planlagte aktiviteter, mål og modtagere. De anvendte midler må derfor ikke være af samme størrelsesorden som dem, der tænkes anvendt til finansiering af den endelige foranstaltning.
Ved forelæggelsen af det foreløbige budgetforslag forelægger Kommissionen budgetmyndigheden en rapport om de under litra a) og b) omhandlede foranstaltninger, der skal indeholde en evaluering af de opnåede resultater samt en vurdering af det påtænkte videre forløb
c)
bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for afsnit V i TEU (vedrørende FUSP). Disse foranstaltninger skal begrænses til en kort periode og skal have til formål at fastlægge betingelserne for Den Europæiske Unions indsats for at opfylde målene for FUSP og for vedtagelsen af de nødvendige juridiske instrumenter.
I forbindelse med EU's krisestyringsoperationer har forberedende foranstaltninger bl.a. til formål at vurdere de operative behov, sikre en hurtig første anvendelse af ressourcerne eller skabe betingelserne på stedet for iværksættelse af operationen.
Forberedende foranstaltninger vedtages af Rådet med fuld tilknytning af Kommissionen. Med henblik herpå underretter formandskabet, bistået af Rådets generalsekretær/den højtstående FUSP-repræsentant, hurtigst muligt Kommissionen om Rådets hensigt om at iværksætte en forberedende foranstaltning og især om de anslåede ressourcer, som er nødvendige til dette formål. I overensstemmelse med denne forordning træffer Kommissionen alle de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at midlerne udbetales hurtigt
d)
bevillinger til punktuelle eller permanente foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører i medfør af de opgaver, der i henhold til EF-traktaten og Euratom-traktaten følger af dens prærogativer på det institutionelle plan ud over initiativretten på det lovgivningsmæssige område som omhandlet i litra b), samt i medfør af de særlige beføjelser, der tillægges den direkte ved disse traktater, og som er gengivet i en oversigt i gennemførelsesbestemmelserne
e)
bevillinger til hver enkelt institutions drift i medfør af dens administrative autonomi.«
26)
I artikel 50 tilføjes følgende stykke:
»Hver institution udøver disse beføjelser i overensstemmelse med denne forordning og inden for grænserne af de godkendte bevillinger.«
27)
Artikel 52 affattes således:
»Artikel 52
1. Det er forbudt de finansielle aktører og alle andre personer, der er beskæftiget med budgetgennemførelse, forvaltning, revision eller kontrol, at foretage handlinger, der vil kunne medføre, at den pågældendes egne interesser kommer i konflikt med Fællesskabernes interesser. Hvis noget sådant skulle ske, har den pågældende pligt til at afholde sig fra at foretage handlingen og til at forelægge sagen for den kompetente myndighed.
2. Der er tale om interessekonflikt, når en upartisk og objektiv udøvelse af de opgaver, der påhviler en finansiel aktør eller en anden person omhandlet i stk. 1, bringes i fare af familiemæssige, følelsesmæssige, politiske, nationale eller økonomiske grunde eller ethvert andet interessefællesskab med modtageren.«
28)
Artikel 53 affattes således:
»Artikel 53
Kommissionen gennemfører i henhold til bestemmelserne i artikel 53a-53d budgettet på en af følgende måder:
a)
centralt
b)
ved delt eller decentral forvaltning
c)
ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer.«
29)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 53a
Når Kommissionen gennemfører budgettet centralt, udføres gennemførelsesopgaverne enten direkte i af dens tjenestegrene eller indirekte i overensstemmelse med artikel 54-57.
Artikel 53b
1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, overdrages der gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne. Denne metode anvendes især i forbindelse med de foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit I og II i anden del.
2. Medmindre andet er fastsat i komplementære forskrifter i de relevante sektorspecifikke bestemmelser, skal medlemsstaterne for at sikre, at midlerne ved delt forvaltning anvendes i overensstemmelse med de gældende regler og principper, træffe alle de lovgivningsmæssige og administrative eller andre foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser. Med henblik herpå skal de især:
a)
konstatere, at de over budgettet finansierede foranstaltninger virkelig er gennemført, og sikre, at de er gennemført korrekt
b)
forhindre og forfølge uregelmæssigheder og svig
c)
inddrive beløb, der er udbetalt uretmæssigt eller ikke er anvendt korrekt, og beløb, der er gået tabt på grund af uregelmæssigheder eller fejl
d)
ved hjælp af relevante sektorspecifikke bestemmelser og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet.
Til dette formål foretager medlemsstaterne kontrol og etablerer et effektivt og produktivt internt kontrolsystem i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 28a. De indleder retsforfølgning, hvis det er nødvendigt og hensigtsmæssigt.
3. Medlemsstaterne fremlægger på det relevante nationale plan en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer.
4. For at sikre, at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, anvender Kommissionen sådanne procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner, at den kan påtage sig sit endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet.
Artikel 53c
1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved decentral forvaltning, overdrages der gennemførelsesopgaver til tredjelande i overensstemmelse med artikel 56 og afsnit IV i anden del, uden at dette dog berører uddelegeringen af de resterende opgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2.
2. For at sikre at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, anvender Kommissionen sådanne procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner, at den kan påtage sig sit endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet.
3. Tredjelande, hvortil der overdrages gennemførelsesopgaver, skal i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet.
Artikel 53d
1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved fælles forvaltning, overdrages visse gennemførelsesopgaver til internationale organisationer i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne, i følgende tilfælde:
a)
når Kommissionen og den pågældende internationale organisation har indgået en langfristet rammeaftale, som fastlægger de administrative og finansielle vilkår for deres samarbejde
b)
når Kommissionen og den internationale organisation udarbejder et fælles projekt eller program
c)
når midlerne fra en række donorer samles i en pulje og ikke er afsat til specifikke udgiftsposter eller -kategorier, dvs. når der er tale om multidonorforanstaltninger.
Disse organisationer skal i forbindelse med regnskaber, revision og intern kontrol og i forbindelse med procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler anvende standarder, der frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder.
2. Individuelle aftaler, der indgås med internationale organisationer om finansieringen, skal indeholde detaljerede bestemmelser om gennemførelsen af de opgaver, den pågældende internationale organisation har fået pålagt.
3. Internationale organisationer, hvortil der overdrages gennemførelsesopgaver, skal i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet.«
30)
I artikel 54 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Kommissionen kan ikke til overdrage tredjemand sine gennemførelsesbeføjelser i medfør af traktaterne, når beføjelserne indebærer en betydelig skønsmargen, der vil kunne afspejle overvejelser af politisk art. De gennemførelsesopgaver, der uddelegeres til tredjemand, skal være præcist defineret, og det skal nøje kontrolleres, hvordan de udføres.
Uddelegeringen af budgetgennemførelsesopgaver skal opfylde princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, hvilket kræver effektiv og produktiv intern kontrol, og skal overholde princippet om ikke-forskelsbehandling og sikre fællesskabsindsatsens synlighed. De gennemførelsesopgaver, der uddelegeres på denne måde, må ikke give anledning til interessekonflikter.«.
b)
I stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
Første punktum affattes således:
»Inden for begrænsningerne i stk. 1 kan Kommissionen, når den gennemfører budgettet ved indirekte central forvaltning eller ved decentral forvaltning i henhold til artikel 53a eller 53c, uddelegere offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til: […]«.
ii)
Litra b) affattes således:
»b)
organer oprettet af Fællesskaberne som omhandlet i artikel 185 og andre specialiserede fællesskabsorganer, såsom Den Europæiske Investeringsbank eller Den Europæiske Investeringsfond, hvis opgaven er forenelig med organets opgaver i henhold til basisretsakten.«
iii)
Litra c) affattes således:
»c)
nationale eller internationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver og stiller tilstrækkelige finansielle garantier og overholder de betingelser, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«.
iv)
Følgende litra tilføjes:
»d)
personer, der er pålagt at gennemføre specifikke aktioner i henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, og som er identificeret i den relevante basisretsakt, jf. nærværende forordnings artikel 49.«.
c)
Stk. 3, andet afsnit, affattes således:
»Disse organer eller personer træffer passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og indleder eventuelt retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt eller ikke er anvendt korrekt.«.
31)
Artikel 55 og 56 affattes således:
»Artikel 55
1. Gennemførelsesorganer skal være fællesskabsretlige juridiske personer, som er oprettet ved en kommissionsafgørelse, og hvortil der kan delegeres beføjelser til helt eller delvis at gennemføre et fællesskabsprogram eller -projekt for Kommissionen og på dennes ansvar i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (13).
2. Anvendelsen af de dermed forbundne aktionsbevillinger foregår gennem organets direktør.
Artikel 56
1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved indirekte central forvaltning, skal den først indhente bevis for, at følgende foreligger og fungerer hensigtsmæssigt inden for de enheder, hvortil den overdrager gennemførelsen:
a)
gennemskuelige procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud, der er ikke-diskriminerende og forhindrer enhver interessekonflikt, og som er i overensstemmelse med bestemmelserne i henholdsvis afsnit V og VI
b)
et effektivt og produktivt system til intern kontrol af forvaltningen af transaktionerne, som omfatter en effektiv adskillelse af funktionerne som anvisningsberettiget og regnskabsfører eller af tilsvarende funktioner
c)
et regnskabssystem, der gør det muligt at kontrollere, at fællesskabsmidlerne er anvendt korrekt, og at vise anvendelsen af midlerne i Fællesskabernes regnskaber
d)
en uafhængig ekstern revision
e)
aktindsigt på det niveau, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne
f)
passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3.
Kommissionen kan beslutte, at de kontrol- og regnskabssystemer og procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler, der anvendes af de i stk. 1 og 2 omhandlede enheder, sidestilles med dens egne regler, under hensyntagen til de internationalt anerkendte standarder.
2. I tilfælde af decentral forvaltning gælder betingelserne i stk. 1, med undtagelse af kriteriet i litra e), helt eller delvis, afhængigt af hvilken grad af decentralisering der er aftalt mellem Kommissionen og det pågældende tredjeland eller de pågældende nationale eller internationale offentligretlige organer.
Uanset stk. 1, litra a), og artikel 169a kan Kommissionen,
-
når midlerne samles i en pulje, og
-
på de betingelser, som er fastsat i basisretsakten,
beslutte at benytte de procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler eller for ydelse af tilskud, der anvendes af modtagerpartnerlandet, eller som er aftalt mellem donorerne.
Kommissionen skal, før der træffes en sådan beslutning, først i hvert enkelt tilfælde indhente bevis for, at procedurerne overholder principperne om klarhed og åbenhed, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling, forhindrer enhver interessekonflikt, frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder og sikrer overholdelse af bestemmelserne om forsvarlig økonomisk forvaltning, hvilket kræver effektiv og produktiv intern kontrol.
Det pågældende tredjeland og de pågældende nationale eller internationale offentligretlige organer skal påtage sig at opfylde følgende forpligtelser:
a)
overholde betingelserne i stk. 1, jf. dog nærværende stykkes første afsnit
b)
sikre, at den i stk. 1, litra d), nævnte revision udføres af et nationalt organ for uafhængig ekstern revision
c)
foretage regelmæssig kontrol af, at de foranstaltninger, der skal finansieres over budgettet, er blevet gennemført korrekt
d)
træffe passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og eventuelt indlede retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt.
3. Kommissionen skal sikre, at gennemførelsen af de overdragne opgaver overvåges, evalueres og kontrolleres. Den tager hensyn til sidestillingen af kontrolsystemerne, når den udfører kontrol ved hjælp af sine egne kontrolsystemer.
32)
Artikel 57, stk. 1, affattes således:
»1. Kommissionen kan ikke overdrage gennemførelsesopgaver i forbindelse med midler fra budgettet, herunder betaling og inkassering, til eksterne privatretlige enheder eller organer, undtagen i tilfælde som omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), og i særlige tilfælde, hvor de pågældende betalinger skal ske til modtagere, der er bestemt af Kommissionen, på betingelser og af beløb, der er fastsat af Kommissionen, og ikke indebærer, at den enhed eller det organ, som foretager betalingerne, skal udøve et skøn.«
33)
I artikel 59 foretages følgende ændringer:
a)
Som stk. 1a indsættes følgende:
»1a. I dette afsnit forstås ved »ansatte« personer, der er omfattet af vedtægten.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Hver institution bestemmer i sine interne administrative regler, hvilke ansatte på et passende niveau den under iagttagelse af betingelserne i sin forretningsorden vil uddelegere funktionen som anvisningsberettiget til, omfanget af de uddelegerede beføjelser og de befuldmægtigedes mulighed for at subdelegere beføjelserne.«.
c)
Stk. 3 affattes således:
»3. Funktionen som anvisningsberettiget kan kun delegeres eller subdelegeres til ansatte.«.
34)
Artikel 60, stk. 7, affattes således:
»7. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede redegør over for institutionen for sin virksomhed i en årsberetning, der ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til bekræftelse af, at oplysningerne i hans beretning giver et retvisende billede, medmindre andet er præciseret i eventuelle forbehold vedrørende afgrænsede indkomst- og udgiftsområder.
Denne beretning skal redegøre for resultaterne af de gennemførte transaktioner i forhold til de opstillede mål og for de dermed forbundne risici samt for, hvordan de disponible ressourcer er udnyttet, og for det interne kontrolsystems effektivitet og produktivitet. Den interne revisor gør sig bekendt med årsberetningen og med de øvrige nævnte oplysninger. Kommissionen sender senest den 15. juni hvert år budgetmyndigheden en sammenfatning af årsberetningerne for det foregående år.«.
35)
I artikel 61 foretages følgende ændringer:
a)
I artikel 1, litra e), tilføjes følgende:
»; regnskabsføreren er bemyndiget til at kontrollere, at godkendelseskriterierne er overholdt«.
b)
Følgende stykker indsættes:
»2a. Før regnskaberne vedtages af institutionen, underskrives de af regnskabsføreren, som derved bekræfter, at han har rimelig sikkerhed for, at regnskaberne giver et retvisende billede af institutionens økonomiske situation.
Med henblik herpå forvisser han sig om, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med de regnskabsregler, metoder og regnskabssystemer, der er indført under hans ansvar som fastsat i denne forordning for hans institutions regnskaber, og at alle indtægter og udgifter er opført i regnskaberne.
De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede fremsender alle de oplysninger, som regnskabsføreren har behov for at udøve sine funktioner.
De anvisningsberettigede bevarer det fulde ansvar for, at de midler, de forvalter, anvendes korrekt, og for lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, de kontrollerer.
2b. Regnskabsføreren har beføjelse til at kontrollere de modtagne oplysninger og til at gennemføre yderligere kontroller, som han anser for nødvendige for, at han kan underskrive regnskaberne.
Regnskabsføreren tager om nødvendigt forbehold og redegør i så fald i detaljer for arten og omfanget af disse forbehold.
2c. Regnskabsførerne for de andre institutioner og agenturer underskriver deres årsregnskaber og sender dem til Kommissionens regnskabsfører.«.
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, er regnskabsføreren den eneste, der har beføjelse til at forvalte kontanter og likvide midler. Han er ansvarlig for deres opbevaring.«.
36)
Artikel 62, stk. 1, affattes således:
»Regnskabsføreren kan under udførelsen af sit hverv uddelegere visse opgaver til underordnede ansatte.«
37)
Artikel 63 affattes således:
»Artikel 63
1. Der kan oprettes forskudskonti til inkassering af andre indtægter end egne indtægter og til betaling af mindre beløb som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.
I forbindelse med bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger som omhandlet i artikel 110 kan forskudskonti dog anvendes uden beløbsmæssige begrænsninger, under overholdelse af det bevillingsniveau, der er vedtaget af budgetmyndigheden under den dertil svarende budgetpost for det løbende regnskabsår.
2. Forskudskonti tilføres midler af institutionens regnskabsfører og er underlagt forskudsbestyrere udpeget af institutionens regnskabsfører.«.
38)
Artikel 65, stk. 1, affattes således:
»1. Bestemmelserne i dette kapitel indskrænker ikke det strafferetlige ansvar, som de i artikel 64 nævnte finansielle aktører kan pådrage sig efter gældende national ret og efter gældende bestemmelser om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved Fællesskaberne eller i medlemsstaterne.«.
39)
I artikel 66 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Den anvisningsberettigede pådrager sig økonomisk ansvar i henhold til vedtægten.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»1a. Erstatningspligt består især når:
a)
den anvisningsberettigede konstaterer tilstedeværelsen af udestående fordringer eller udsteder indtægtsordrer, indgår en udgiftsforpligtelse eller underskriver en betalingsordre og i den forbindelse forsætligt eller groft uagtsomt undlader at følge denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne dertil
b)
den anvisningsberettigede forsætligt eller groft uagtsomt undlader at udstede et dokument, som indebærer skabelse af en fordring, undlader at udstede en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en betalingsordre, hvorved institutionen påføres et civilretligt ansvar over for tredjemand.«.
c)
Stk. 3 affattes således:
»3. I tilfælde af subdelegation inden for institutionens egne tjenestegrene forbliver den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede ansvarlig for effektiviteten og produktiviteten af de oprettede systemer for intern forvaltning og kontrol og for valget af den ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede.«.
d)
Stk. 4, første afsnit, affattes således:
»4. Hver institution opretter en særlig instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder eller deltager i en fælles instans, som er oprettet af flere institutioner. Instanserne fungerer uafhængigt og afgør, om der foreligger en økonomisk uregelmæssighed, og hvilke følger en sådan uregelmæssighed eventuelt skal have.«.
40)
Artikel 73, stk. 2, affattes således:
»2. Når den ved delegation bemyndigede kompetente anvisningsberettigede påtænker helt eller delvis at give afkald på at inddrive en fastlagt fordring, skal han sikre sig, at afkaldet er formelt korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og om proportionalitet, efter de procedurer og i henhold til de kriterier, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne. Beslutninger om afkald skal begrundes. Den anvisningsberettigede kan kun uddelegere beslutninger om afkald på de betingelser, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.
Den bemyndigede anvisningsberettigede kan desuden annullere eller justere en fastlagt fordring på de i gennemførelsesbestemmelserne fastsatte betingelser.«
41)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 73a
Uden at dette berører bestemmelserne i specifikke forordninger eller anvendelsen af Rådets afgørelse om Fællesskabernes ordning vedrørende egne indtægter, er Fællesskabernes fordringer over for tredjemand og tredjemands fordringer over for Fællesskaberne underlagt en forældelsesfrist på fem år.
Datoen for beregning af forældelsesfristen og betingelserne for fristafbrydelse fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«.
42)
I artikel 75, stk. 2, ændres »artikel 49, stk. 2« til »artikel 49, stk. 6, litra e)«.
43)
Artikel 77, stk. 3, tredje afsnit, affattes således:
»Når en retlig forpligtelse ikke har givet anledning til nogen betaling som omhandlet i artikel 81 i en periode på tre år efter indgåelsen af den, frigøres beløbet for den dertil svarende budgetmæssige forpligtelse.«.
44)
I artikel 80 tilføjes følgende stykke:
»Hvis der foretages periodisk betaling for leverede tjenesteydelser, herunder udlejningsydelser, eller vareleverancer, kan den anvisningsberettigede på grundlag af sin risikoanalyse give instruks om anvendelse af en direkte debiteringsordning.«.
45)
Artikel 86, stk. 1, litra b), affattes således:
»b)
at vurdere effektiviteten og produktiviteten af de interne kontrol- og revisionssystemer, der anvendes på alle budgetgennemførelsestransaktioner.«
46)
Artikel 87, stk. 2, affattes således:
»Hvis den interne revisor er en ansat, drages han til ansvar efter bestemmelserne i vedtægten og som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«
47)
Artikel 88 affattes således
»Artikel 88
1. Offentlige indkøbsaftaler er gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås skriftligt mellem en eller flere økonomiske aktører og en eller flere ordregivende myndigheder som omhandlet i artikel 104 og 167 med henblik på mod betaling af en pris, der helt eller delvis afholdes over budgettet, at opnå levering af varer eller fast ejendom, udførelse af bygge- og anlægsarbejder eller levering af tjenesteydelser.
Aftalerne kan vedrøre:
a)
køb eller leje af en ejendom
b)
indkøb
c)
bygge- og anlægsarbejder
d)
tjenesteydelser.
2. Rammekontrakter er aftaler indgået mellem en eller flere ordregivende myndigheder og en eller flere økonomiske aktører for at fastlægge de bestemmelser, som skal gælde for en række aftaler, der kan indgås inden for en vis periode, bl.a. med hensyn til prisen og eventuelt den forventede mængde. De er underlagt bestemmelserne i dette afsnit vedrørende tildelingsproceduren, herunder offentliggørelse.
3. Tilskud er ikke omfattet af dette afsnit, jf. dog artikel 93-96«.
48)
I artikel 89, stk. 2, tilføjes følgende som andet afsnit:
»De ordregivende myndigheder må ikke anvende rammekontrakter uretmæssigt eller på en sådan måde, at formålet eller virkningen er at forhindre, begrænse eller forvride konkurrencen.«
49)
I artikel 90 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 ændres således:
i)
første afsnit affattes således:
»1.
Aftaler, hvis værdi ligger over de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 105 eller 167, skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.«.
ii)
andet afsnit affattes således:
»Forudgående offentliggørelse kan kun undlades i de tilfælde, der er nævnt i artikel 91, stk. 2, i denne forordning som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, og i forbindelse med de aftaler om indkøb af tjenesteydelser, der er omfattet af bilag II B til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter. (14)
b)
stk. 2 affattes således:
»2. Aftaler med en værdi under de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 105 eller 167, og tjenesteydelseskontrakter, som omhandlet i bilag IIB til direktiv 2004/18/EF, skal offentliggøres på passende måde som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«.
50)
I artikel 91 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Proceduren for indgåelse af aftalerne antager en af følgende former:
a)
offentligt udbud
b)
begrænset udbud
c)
projektkonkurrence
d)
udbud med forhandling
e)
konkurrencepræget dialog.
Når en offentlig indkøbsaftale eller en rammekontrakt er af interesse for to eller flere institutioner, gennemførelsesorganer eller organer som omhandlet i artikel 185, og når der er mulighed for at opnå øget effektivitet, bestræber de ordregivende myndigheder sig på at gennemføre proceduren for indgåelse af aftaler på et interinstitutionelt grundlag.
Når en offentlig indkøbsaftale eller en rammekontrakt er nødvendig for gennemførelsen af en fælles aktion mellem en institution og en ordregivende myndighed fra en medlemsstat, kan proceduren for indgåelse af aftaler gennemføres i fællesskab af institutionen og den ordregivende myndighed i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne.«.
b)
I stk. 2 udgår andet afsnit.
c)
Som stk. 4 indsættes følgende:
»4. Gennemførelsesbestemmelserne skal fastslå, hvilken af de i stk. 1 nævnte procedurer for indgåelse af aftaler der skal anvendes i forbindelse med de tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet af bilag II B til direktiv 2004/18/EF, og kontrakter, der er erklæret hemmelige, og hvis udførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når beskyttelsen af Fællesskabernes eller Den Europæiske Unions væsentlige interesser kræver det.«.
51)
Artikel 92 affattes således:
»Artikel 92
Udbudsdokumenterne skal indeholde en fuldstændig, klar og præcis beskrivelse af, hvad aftalen drejer sig om, og præcisere de udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, som gælder for aftalen.«.
52)
I artikel 93 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 ændres således:
i)
Indledningen affattes således:
»Fra deltagelse i aftaler udelukkes ansøgere eller bydende:«
ii)
Litra f) affattes således:
»f)
som på det pågældende tidspunkt er genstand for en administrativ sanktion som omhandlet i artikel 96, stk. 1.«
iii)
Der tilføjes følgende afsnit:
»Litra a)-d) i første afsnit finder ikke anvendelse ved indkøb af varer på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Ansøgere eller bydende skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer. Den ordregivende myndighed kan undlade at kræve en sådan dokumentation for aftaler med meget lav værdi, jf. gennemførelsesbestemmelserne.
Med henblik på en korrekt anvendelse af stk. 1 skal ansøgeren eller den bydende på den ordregivende myndigheds forlangende:
a)
såfremt ansøgeren eller den bydende er en retlig enhed, give oplysning om ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i den retlige enhed
b)
såfremt det overvejes at anvende underentreprise, dokumentere, at underkontrahenten ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer.«
c)
Som stk. 3 tilføjes følgende:
»3. Gennemførelsesbestemmelserne skal fastslå den maksimale periode, hvor de i stk. 1 omhandlede situationer kan medføre udelukkelse af ansøgere eller bydende fra deltagelse i en procedure for indgåelse af aftaler. Den maksimale periode kan ikke overstige ti år.«.
53)
Artikel 94, 95 og 96 affattes således:
»Artikel 94
Fra tildeling af en ordre udelukkes enhver ansøger eller bydende, der under proceduren for indgåelse af den pågældende aftale:
a)
befinder sig i en interessekonflikt
b)
har afgivet urigtige oplysninger ved meddelelsen af de oplysninger, som den ordregivende myndighed har krævet som betingelse for deltagelse i den pågældende procedure, eller ikke har afgivet de krævede oplysninger
c)
befinder sig i en af de i artikel 93, stk. 1, nævnte situationer, der medfører udelukkelse fra proceduren for indgåelse af aftalen.
Artikel 95
1. Kommissionen opretter og forvalter en central database i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger. Databasen indeholder detaljerede oplysninger om ansøgere og bydende, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 93 og 94 og artikel 96, stk. 1, litra b), og stk. 2, litra a). Den er fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i artikel 185.
2. Medlemsstaters og tredjelandes myndigheder, såvel som andre end de i stk. 1 omhandlede organer, der deltager i gennemførelsen af budgettet, jf. artikel 53 og 54, underretter den kompetente anvisningsberettigede om ansøgere og bydende, der befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i artikel 93, stk. 1, litra e), og hvor den pågældende operatørs optræden var til skade for Fællesskabernes finansielle interesser. Den anvisningsberettigede godkender oplysningerne og beder regnskabsføreren registrere dem i databasen.
De i første afsnit omhandlede myndigheder og organer skal have adgang til oplysningerne i databasen og kan i givet fald på eget ansvar tage hensyn hertil i forbindelse med tildeling af kontrakter, der vedrører gennemførelsen af budgettet.
3. I gennemførelsesbestemmelserne fastsættes der gennemskuelige og sammenhængende kriterier, som sikrer en proportional anvendelse af udelukkelseskriterierne. Kommissionen fastlægger standardiserede procedurer og tekniske specifikationer for forvaltningen af databasen.
Artikel 96
1. Den ordregivende myndighed kan anvende administrative eller finansielle sanktioner over for:
a)
ansøgere eller bydende i de i artikel 94, litra b), nævnte tilfælde
b)
kontrahenter, der er fundet skyldige i grov misligholdelse af deres forpligtelser i henhold til en kontrakt, der finansieres over budgettet.
I alle tilfælde skal den ordregivende myndighed dog først give den pågældende lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
2. De i stk. 1 nævnte sanktioner skal stå i et rimeligt forhold til aftalens værdi og grovheden af de begåede fejl og kan bestå i:
a)
udelukkelse af ansøgeren eller den bydende eller kontrahenten fra aftaler og tilskud, der finansieres over budgettet, i en periode på højst ti år, og/eller
b)
økonomiske sanktioner over for ansøgeren eller den bydende eller kontrahenten, der højst kan svare til værdien af den pågældende kontrakt.«
54)
Artikel 97 affattes således:
»Artikel 97
1. Ordrerne tildeles på grundlag af de tildelingskriterier, som finder anvendelse på udbuddets indhold, efter at kapaciteten hos de økonomiske aktører, der ikke er blevet udelukket i henhold til artikel 93 og 94 og artikel 96, stk. 2, litra a), er blevet kontrolleret i overensstemmelse med de udvælgelseskriterier, som er fastsat i udbudsdokumenterne.
2. Ordrerne tildeles på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det billigste bud, eller på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det økonomisk mest fordelagtige bud.«.
55)
I artikel 98 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 og 2 affattes således:
»1. Reglerne for afgivelse af bud skal sikre, at der bliver tale om reel konkurrence, og at buddenes indhold hemmeligholdes, indtil de alle åbnes samtidig.
2. Når det anses for hensigtsmæssigt og proportionalt, kan den ordregivende myndighed efter nærmere regler, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, kræve en forhåndsgaranti af de bydende for at sikre sig, at de står ved deres bud.«.
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Alle ansøgninger om deltagelse eller bud, som udvalget erklærer forskriftsmæssige, vurderes efter de kriterier, der er fastsat i udbudsdokumenterne, med henblik på at foreslå den ordregivende myndighed at tildele kontrakten eller igangsætte en elektronisk auktion.«.
56)
Artikel 102 og 103 affattes således:
»Artikel 102
1. Den ordregivende myndighed skal kræve en forhåndsgaranti af kontrahenterne i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.
2. Den ordregivende myndighed kan, når den anser det for hensigtsmæssigt og proportionalt, kræve en sådan en garanti af kontrahenterne med henblik på:
a)
at sikre, at aftalen gennemføres på tilfredsstillende måde
b)
at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetaling af forfinansiering.
Artikel 103
Hvis proceduren for indgåelse af en aftale viser sig at have været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, suspenderer institutionerne proceduren og kan træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, herunder annullering af proceduren.
Hvis det, efter at kontrakten er tildelt, viser sig, at proceduren for indgåelse af aftalen eller opfyldelsen af kontrakten har været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, kan institutionerne afhængigt af, hvor fremskreden proceduren er, enten undlade at indgå kontrakten eller suspendere kontraktens opfyldelse eller i givet fald bringe kontrakten til ophør.
Hvis sådanne fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold kan tilregnes kontrahenten, kan institutionerne endvidere nægte udbetaling, inddrive allerede udbetalte beløb eller opsige alle aftaler, der er indgået med den pågældende kontrahent, i et omfang, der er proportionalt med alvoren af de pågældende fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold.«.
57)
I artikel 104 tilføjes følgende punktum:
»De uddelegerer i overensstemmelse med artikel 59 de nødvendige beføjelser til udøvelse af funktionen som ordregivende myndighed.«.
58)
Artikel 105 affattes således:
»Artikel 105
1. Med forbehold af bestemmelserne i afsnit IV i anden del fastsætter direktiv 2004/18/EF de beløbsgrænser, der er afgørende for:
a)
offentliggørelsesreglerne som omhandlet i artikel 90
b)
valget af procedure som omhandlet i artikel 91, stk. 1
c)
de dertil hørende tidsfrister.
2. I forbindelse med aftaler, der er omfattet af direktiv 2004/18/EF, indgår den ordregivende myndighed først aftalen eller rammekontrakten med den valgte bydende efter udløbet af en standstill-periode, med de undtagelser og på de betingelser, som er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«.
59)
I kapitel 1 i afsnit VI i første del affattes overskriften således:
»KAPITEL 1
Anvendelsesområde og former for tilskud«
60)
I artikel 108 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»De omfattes enten af en skriftlig aftale eller af en beslutning truffet af Kommissionen, som meddeles den valgte ansøger.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i dette afsnit:
a)
udgifter til institutionernes medlemmer og personale og bidrag til Europaskolerne
b)
lån, Fællesskabets risikobærende instrumenter eller Fællesskabets finansielle bidrag til sådanne instrumenter, offentlige indkøbsaftaler som omhandlet i artikel 88 og støtte udbetalt som makrofinansiel bistand og budgetstøtte
c)
egenkapitalinvesteringer foretaget på grundlag af princippet om den private investor, ansvarlig lånekapital og aktiebeholdninger eller kapitalandele i internationale penge- og finansieringsinstitutter som Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) eller specialiserede fællesskabsorganer som Den Europæiske Investeringsfond (EIF)
d)
Fællesskabernes bidrag i form af kontingenter til organisationer, som de er medlem af
e)
udgifter afholdt som led i den delte, decentrale eller fælles forvaltning som omhandlet i artikel 53-53d
f)
betalinger til organer, hvortil der er uddelegeret gennemførelsesopgaver i henhold til artikel 54, stk. 2, og bidrag til organer oprettet af lovgivningsmyndigheden, der foretages i henhold til basisretsakten om oprettelse af det pågældende organ
g)
udgifter vedrørende fiskerimarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (15)
h)
godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter afholdt af eller eventuelle andre godtgørelser betalt til personer, der er inviteret eller bemyndiget af institutionerne.
c)
Følgende stykker indsættes:
»3. Følgende sidestilles med tilskud og reguleres, når det er relevant, af dette afsnit:
a)
den fordel, der er forbundet med en rentegodtgørelse i forbindelse med visse lån
b)
andre egenkapitalinvesteringer eller kapitalandele end dem, der er omhandlet i stk. 2, litra c).
4. Institutionerne kan hver især yde tilskud til kommunikationsaktiviteter, hvor det i behørigt begrundede tilfælde er uhensigtsmæssigt at anvende offentlige indkøbsprocedurer.«.
61)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 108a
1. Der kan ydes tilskud i form af følgende:
a)
godtgørelse af en nærmere bestemt andel af de tilskudsberettigede omkostninger, der faktisk er afholdt
b)
faste beløb
c)
finansiering efter takst
d)
en kombination af de i litra a), b) og c) omhandlede former.
2. Tilskuddene må ikke overstige et samlet loft, der udtrykkes i absolut værdi.«.
62)
Overskriften til kapitel 2 i afsnit VI i første del affattes således:
»KAPITEL 2
Principper«
63)
Artikel 109 affattes således:
»Artikel 109
1. Tilskud ydes under overholdelse af principperne om klarhed og åbenhed og ligebehandling.
Tilskud kan ikke kumuleres eller ydes med tilbagevirkende kraft, og de skal involvere samfinansiering.
Tilskud må under ingen omstændigheder overstige de samlede omkostninger, der er tilskudsberettigede i henhold til gennemførelsesbestemmelserne.
2. Tilskud må ikke have til formål eller bevirke, at modtageren opnår en fortjeneste.
3. Artikel 2 finder ikke anvendelse på følgende:
a)
stipendier til studier, forskning eller erhvervsuddannelse udbetalt til fysiske personer
b)
priser uddelt som led i en konkurrence
c)
foranstaltninger, hvis formål er at øge en modtagers økonomiske kapacitet eller at skabe en indkomst i forbindelse med foranstaltninger udadtil.«.
64)
Artikel 110, stk. 1, affattes således:
»1. Tilskud anføres i et årligt arbejdsprogram, der offentliggøres i regnskabsårets begyndelse.
Dette årlige arbejdsprogram gennemføres ved indkaldelse af forslag, undtagen i hastende og behørigt begrundede undtagelsestilfælde, eller hvis modtageren eller foranstaltningen er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning, eller hvis modtageren i en basisretsakt er udpeget som modtager af et tilskud.
Første afsnit finder ikke anvendelse på bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger.«.
65)
Artikel 111 og 112 affattes således:
»Artikel 111
Hver modtager kan i forbindelse med én og samme foranstaltning kun opnå ét tilskud finansieret over budgettet, medmindre den pågældende basisretsakt giver mulighed for andet.
En modtager kan pr. regnskabsår kun opnå ét driftstilskud finansieret over budgettet.
Ansøgeren underretter straks den anvisningsberettigede, hvis der er indgivet flere ansøgninger eller modtaget flere tilskud i forbindelse med den samme foranstaltning eller det samme arbejdsprogram.
Under ingen omstændigheder kan de samme omkostninger finansieres to gange over budgettet.
Artikel 112
1. Der kan kun ydes tilskud til en allerede påbegyndt foranstaltning i tilfælde, hvor ansøgeren kan dokumentere, at det var nødvendigt at igangsætte foranstaltningen, inden tilskuddet blev ydet.
I disse tilfælde må tilskudsberettigede omkostninger dog ikke ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde som fastsat i basisretsakten, eller hvis der er tale om udgifter, der er nødvendige for en tilfredsstillende afvikling af bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger, som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.
Der kan ikke ydes tilskud med tilbagevirkende kraft til allerede afsluttede foranstaltninger.
2. Et driftstilskud skal tildeles senest seks måneder efter begyndelsen af modtagerens regnskabsår. Tilskudsberettigede omkostninger må hverken ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud eller forud for begyndelsen af modtagerens regnskabsår.«.
66)
Artikel 113, stk. 2, affattes således:
»2. Medmindre andet er fastsat i basisretsakten til fordel for organer, der forfølger et mål af almen europæisk interesse, skal driftstilskud gradvis nedtrappes, hvis de fornys. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på tilskud, som har en af de former, der er nævnt i artikel 108a, stk. 1, litra b) og c).«.
67)
Artikel 114 affattes således:
»Artikel 114
1. Ansøgninger om tilskud skal indgives skriftligt.
2. For at komme i betragtning skal ansøgninger om tilskud indgives af følgende:
a)
juridiske personer; ansøgninger om tilskud kan tages i betragtning, når de er indgivet af enheder, der ikke er juridiske personer i henhold til gældende national ret, hvis deres repræsentanter har handleevne til at indgå retlige forpligtelser på deres vegne og påtage sig det økonomiske ansvar
b)
fysiske personer, hvis dette er nødvendigt på grund af foranstaltningens art eller beskaffenhed eller på grund af den målsætning, der forfølges af ansøgeren.
3. Der kan ikke ydes tilskud til ansøgere, som på tidspunktet for tilskudsproceduren befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 93, stk. 1, artikel 94 og artikel 96, stk. 2, litra a).
Ansøgerne skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i første afsnit. Den anvisningsberettigede kan dog undlade at kræve en sådan dokumentation, når der er tale om tilskud med meget lav værdi, jf. gennemførelsesbestemmelserne.
4. Den anvisningsberettigede kan i overensstemmelse med artikel 96 pålægge ansøgere administrative og økonomiske sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til situationen og har en afskrækkende virkning.
Sådanne sanktioner kan også pålægges modtagere, som på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen eller under gennemførelsen af tilskuddet har afgivet urigtige erklæringer ved meddelelsen af de oplysninger, som den anvisningsberettigede har krævet, eller ikke har meddelt disse oplysninger.«.
68)
Artikel 116, stk. 1, affattes således:
»1. Forslagene vurderes på grundlag af de på forhånd meddelte udvælgelses- og tildelingskriterier med henblik på at afgøre, hvilke forslag der vil kunne finansieres.«.
69)
Artikel 118 affattes således:
»Artikel 118
1. Den kompetente anvisningsberettigede kan, når han anser det for hensigtsmæssigt og proportionalt, kræve en forhåndsgaranti af modtageren for at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetalingen af forfinansiering.
2. Den anvisningsberettigede skal kræve en sådan forhåndsgaranti af modtageren i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«
70)
Artikel 119, stk. 2, affattes således:
»2. Hvis modtageren ikke opfylder sine forpligtelser, suspenderes tilskuddet, eller det reduceres eller bortfalder helt i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, efter at modtageren har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.«
71)
Artikel 120 affattes således:
»Artikel 120
1. Gennemførelsesbestemmelserne fastsætter de relevante procedurer, der skal følges, hvis foranstaltningens gennemførelse gør det nødvendigt, at modtageren indgår indkøbsaftaler.
2. Hvis foranstaltningens gennemførelse gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand, kan modtageren af et fællesskabstilskud give en sådan støtte, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
støtten må ikke være hovedformålet med foranstaltningen
b)
betingelserne for at yde støtten skal være nøje fastsat i beslutningen om ydelse af tilskud eller aftalen om tilskud mellem modtageren og Kommissionen, uden nogen skønsmargen
c)
støtten må kun vedrøre mindre beløb.
Med henblik på anvendelsen af litra c) fastsættes den maksimale økonomiske støtte, som en modtager kan betale til tredjemand, i gennemførelsesbestemmelserne.
3. Hver beslutning om ydelse af tilskud og aftale om tilskud skal udtrykkeligt give Kommissionen og Revisionsretten beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget fællesskabsmidler.«.
72)
I artikel 121 foretages følgende ændringer:
a)
Litra a) affattes således:
»a)
de i artikel 126 omhandlede årsregnskaber for institutionerne, årsregnskaberne for de organer, der er omhandlet i artikel 185, og årsregnskaberne for andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med Fællesskabets regnskabsregler«.
b)
Litra d) affattes således:
»d)
en aggregeret beretning om budgetgennemførelsen, der indeholder oplysningerne i de under litra c) omhandlede beretninger.«.
73)
I artikel 122 foretages følgende ændringer:
»Artikel 22
1. Årsregnskaberne for institutionerne og for de organer, der er omhandlet i artikel 121, ledsages af en beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret.
2. Den i stk. 1 omhandlede beretning skal bl.a. redegøre for udnyttelsesgraden for bevillingerne og indeholde kortfattede oplysninger om bevillingsoverførsler mellem de forskellige budgetposter.«
74)
Artikel 128 affattes således:
»Artikel 128
Regnskabsførerne for de øvrige institutioner og for de organer, der er omhandlet i artikel 121, sender senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår deres foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten.
Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber med Kommissionens foreløbige årsregnskab og sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår Revisionsretten Kommissionens foreløbige årsregnskab, ledsaget af dens beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret, samt det foreløbige konsoliderede årsregnskab.
Regnskabsføreren for hver institution og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 121, sender ligeledes beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning til Europa-Parlamentet og Rådet senest på den i stk. 2 anførte dato.«.
75)
I artikel 129 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 ændres »artikel 185« til »artikel 121«.
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Alle institutioner, undtagen Kommissionen, og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 121, opstiller deres endelige årsregnskab i overensstemmelse med artikel 61 og sender det senest den 1. juli efter det afsluttede regnskabsår til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten med henblik på opstilling af det endelige konsoliderede årsregnskab.«.
c)
Følgende stykke indsættes:
»2a. Kommissionens regnskabsfører udarbejder det endelige konsoliderede årsregnskab på grundlag af de oplysninger, de øvrige institutioner har meddelt i henhold til stk. 2. Det endelige konsoliderede årsregnskab ledsages af en note fra Kommissionens regnskabsfører, hvori han erklærer, at det er udfærdiget i overensstemmelse med afsnit VII og med de regnskabsmæssige principper, regler og metoder, der er beskrevet i et bilag til årsregnskabet.«.
d)
Stk. 3 affattes således:
»3. Kommissionen godkender det endelige konsoliderede årsregnskab og sit eget endelige årsregnskab og sender dem begge inden den 31. juli efter det afsluttede regnskabsår til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten.«
e)
I stk. 4 ændres »31. oktober« til »15. november«.
76)
I artikel 131 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 ændres »Kommissionen« til »Kommissionens regnskabsfører«.
b)
I stk. 2 ændres »Kommissionen« til »Kommissionens regnskabsfører«.
77)
I artikel 133, stk. 1, ændres »artikel 185« til »artikel 121«.
78)
I artikel 134 ændres »artikel 185« til »artikel 121«.
79)
I artikel 138, stk. 1, ændres »artikel 185« til »artikel 121«.
80)
Artikel 139, stk. 2, affattes således:
»2. Hver institution underretter Revisionsretten og budgetmyndigheden om de interne bestemmelser, som den vedtager på det finansielle område.«.
81)
Artikel 143 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 ændres »15. juni« til »30. juni«, og »30. september« ændres til »15. oktober«.
b)
Stk. 5 affattes såedes:
»5. Revisionsretten sender senest den 15. november de myndigheder, der er ansvarlige for meddelelse af decharge, og de øvrige institutioner sin årsberetning med institutionernes svar og sørger for offentliggørelse heraf i Den Europæiske Unions Tidende.«.
c)
I stk. 6 ændres »15. februar« til »28. februar«.
82)
I artikel 144 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 affattes femte afsnit således:
»Hvis Revisionsretten beslutter at offentliggøre visse af sine særberetninger i Den Europæiske Unions Tidende, skal de ledsages af de berørte institutioners svar.«.
b)
I stk. 2 affattes første punktum således:
»Revisionsretten kan lade udtalelser som omhandlet i EF-traktatens artikel 248, stk. 4, og Euratom-traktatens artikel 160c, stk. 4, der ikke vedrører forslag eller udkast, der indgår i lovgivningsproceduren, offentliggøre i Den Europæiske Unions Tidende.«.
83)
I artikel 145, stk. 1, ændres »30. april« til »15. maj«.
84)
I afsnit I i anden del affattes overskriften således:
»AFSNIT I
DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET«
85)
Artikel 148, stk. 1, affattes således:
»1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på udgifter afholdt af de administrative organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), samt på indtægterne, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.«.
86)
I artikel 149 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. For hvert regnskabsår omfatter EGFL ikke-opdelte bevillinger, med undtagelse af udgifterne til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som dækkes af opdelte bevillinger.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. Bevillinger til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som der ikke er indgået forpligtelser for, kan fremføres, dog kun til det følgende regnskabsår.
En sådan fremførsel må højst svare til 2 % af de i første afsnit nævnte oprindelige bevillinger og må ikke overstige beløbet for tilpasningen af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbruget (16), og som blev anvendt i det seneste regnskabsår.
Fremførte bevillinger tilføres udelukkende budgetposter, som dækker de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1290/2005.
En sådan fremførsel må kun føre til supplerende betaling til de endelige modtagere, hvis direkte betalinger i løbet af det seneste regnskabsår er blevet tilpasset i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Kommissionen træffer beslutning om fremførsel senest den 15. februar i det regnskabsår, hvortil fremførslen sker, og underretter budgetmyndigheden herom.
87)
Artikel 150, stk. 2 og 3, affattes således:
»2. Kommissionens beslutninger om fastsættelse af disse refusionsbeløb udgør samlede foreløbige forpligtelser, der skal ligge inden for det samlede bevillingsbeløb, der er opført under EGFL.
3. For udgifter til løbende forvaltning af EGFL kan der fra 15. november indgås forudgående forpligtelser, der konteres under det følgende regnskabsårs bevillinger. Disse forpligtelser kan dog ikke overstige tre fjerdedele af det løbende regnskabsårs tilsvarende samlede bevillinger. De kan kun vedrøre udgifter, som er baseret på en eksisterende basisretsakt.«
88)
Artikel 151, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»For udgifter afholdt af de administrative myndigheder og organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende EGFL, indgås der inden for en frist på to måneder efter modtagelsen af de af medlemsstaterne fremsendte regnskaber en forpligtelse opdelt på kapitel, artikel og konto. En sådan forpligtelse kan indgås efter udløbet af fristen på to måneder, hvis en bevillingsoverførselsprocedure vedrørende de pågældende budgetposter er nødvendig. Inden for samme frist på to måneder konteres beløbene som betalinger, dog ikke hvis medlemsstaterne endnu ikke har betalt, eller hvis det er usikkert, om udgifterne er berettigede.«.
89)
Artikel 152 affattes således:
»Artikel 152
I bevillingsregnskabet konteres udgifterne et regnskabsår på grundlag af de beløb, som Kommissionen har refunderet medlemsstaterne til og med den 31. december i det pågældende regnskabsår, forudsat at betalingsordren er kommet regnskabsføreren i hænde senest den 31. januar i det følgende regnskabsår.«
90)
Artikel 153, stk. 1, affattes således:
»1. Når Kommissionen kan foretage bevillingsoverførsler i henhold til artikel 23, stk. 1, træffer den beslutning herom senest den 31. januar i det følgende regnskabsår og underretter budgetmyndigheden herom i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1.«
91)
Artikel 154 affattes således:
»Artikel 154
1. Formålsbestemte indtægter under dette afsnit opføres efter deres oprindelse i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2.
2. Resultatet af afgørelserne om regnskabsafslutning, jf. artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005, opføres under en enkelt artikel.«.
92)
Overskriften til afsnit II i anden del affattes således:
»AFSNIT II
STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE«
93)
I artikel 155 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på udgifter afholdt af de administrative organer, der er omhandlet i forordningerne vedrørende Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (17), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) (18), Den Europæiske Socialfond (ESF) (19), Samhørighedsfonden (20), Den Europæiske Fiskerifond (EFF) (21) og ELFUL, i det følgende benævnt »fondene«, samt på deres indtægter, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.
b)
Stk. 3 udgår.
94)
Artikel 157, stk. 2, affattes således:
»De således frigjorte bevillinger kan genopføres i tilfælde af en åbenlys fejl, der udelukkende kan tilskrives Kommissionen.«.
95)
Artikel 158 affattes således:
»Artikel 158
Kommissionen kan, for så vidt angår de aktionsudgifter, der er omhandlet i dette afsnit, dog ikke med hensyn til ELFUL, foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at der er tale om bevillinger til samme formål i henhold til forordningerne vedrørende de i artikel 155 nævnte fonde, eller at der er tale om udgifter til teknisk bistand.«.
96)
I artikel 160 indsættes følgende stykke:
»1a. Bevillingerne vedrørende de indtægter, der hidrører fra Kul- og Stålforskningsfonden, som er oprettet ved den protokol, der er knyttet til EF-traktaten, om de finansielle konsekvenser af udløbet af EKSF-traktaten og om Kul- og Stålforskningsfonden, betragtes som formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 18. De forpligtelsesbevillinger, som disse indtægter medfører, stilles til rådighed, så snart der foreligger et overslag over fordringen, og betalingsbevillingerne stilles til rådighed, så snart indtægterne er modtaget.«.
97)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 160a
1. De forpligtelsesbevillinger, der svarer til det beløb af en forpligtelse, der er blevet frigjort, fordi det forskningsprojekt, som de var bestemt til, ikke eller kun delvis er blevet gennemført, kan undtagelsesvis og i behørigt begrundede tilfælde genopføres, hvis det er absolut nødvendigt at gennemføre det oprindeligt planlagte program, medmindre der på budgettet for det løbende regnskabsår er opført midler til dette formål.
2. Med henblik på stk. 1 undersøger Kommissionen i begyndelsen af hvert regnskabsår, hvilke frigørelser der er sket i det foregående regnskabsår, og vurderer på baggrund af behovene, hvorvidt det er nødvendigt at genopføre bevillingerne.
På grundlag af denne vurdering kan Kommissionen forelægge de relevante forslag for budgetmyndigheden inden den 15. februar i hvert regnskabsår, idet den for hver budgetpost anfører årsagerne til, at bevillingerne bør genopføres.
3. Budgetmyndigheden træffer afgørelse om Kommissionens forslag inden for seks uger. Er der ikke truffet afgørelse inden fristens udløb, anses forslagene for godkendt.
De forpligtelsesbevillinger, der genopføres i år n, må i intet tilfælde overstige 25 % af det samlede frigjorte beløb under samme budgetpost i år n-1.
4. Genopførte forpligtelsesbevillinger kan ikke fremføres.
Retlige forpligtelser vedrørende de forpligtelsesbevillinger, der er genopført, skal være indgået senest den 31. december i år n.
Ved udløbet af år n frigør den kompetente anvisningsberettigede endeligt den uudnyttede del af de genopførte forpligtelsesbevillinger.«.
98)
Artikel 163, første punktum, affattes således:
»De i dette afsnit omhandlede foranstaltninger kan gennemføres centralt af Kommissionen, ved delt forvaltning, decentralt af det eller de pågældende modtagertredjelande eller sammen med internationale organisationer i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 53-57.«.
99)
Artikel 164 udgår.
100)
I artikel 166 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, første afsnit, litra a) og b), affattes således:
»a)
at der indgås en finansieringsaftale mellem Kommissionen, der handler på Fællesskabernes vegne, og det eller de pågældende modtagertredjelande eller de organer, disse har udpeget, i det følgende benævnt »modtagerne«
b)
eller at der indgås en kontrakt eller en aftale om tilskud mellem Kommissionen og nationale eller internationale offentligretlige organer eller mellem Kommissionen og fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for foranstaltningernes gennemførelse.«
b)
Andet afsnit affattes således:
»Betingelserne for ekstern bistand fastsættes i det instrument, hvormed finansieringsaftaler, kontrakter eller tilskud som omhandlet i litra a) og b) forvaltes.«
c)
Stk. 2 affattes således:
»2. Finansieringsaftaler med de modtagertredjelande, der er omhandlet i stk. 1, litra a), indgås senest den 31. december i år n + 1, idet år n er det år, hvor den budgetmæssige forpligtelse er vedtaget.
De individuelle kontrakter, beslutninger om ydelse af tilskud og aftaler til gennemførelse af finansieringsaftalerne indgås eller vedtages senest tre år fra datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
Individuelle kontrakter og aftaler vedrørende revision og evaluering kan indgås senere.«.
d)
Som stk. 3 tilføjes følgende:
»3. Bestemmelserne i stk. 2 finder ikke anvendelse på de flerårige programmer i følgende tilfælde:
-
komponenterne vedrørende grænseoverskridende samarbejde, regionaludvikling, udvikling af menneskelige ressourcer og udvikling af landdistrikter i Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument for førtiltrædelsesbistand (Ipa) (22)
-
komponenten vedrørende grænseoverskridende samarbejde i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument (23).
I disse tilfælde finder følgende regler anvendelse:
a)
En del af en budgetmæssig forpligtelse til et sådant flerårigt program frigøres automatisk, hvis følgende gælder pr. 31. december i det tredje år efter år n, idet n er det år, hvor den budgetmæssige forpligtelse er indgået:
i)
den pågældende del af den budgetmæssige forpligtelse er ikke udnyttet til betaling af forfinansiering, eller
ii)
den pågældende del af den budgetmæssige forpligtelse er ikke udnyttet til mellemliggende betalinger, eller
iii)
der er for den pågældende del af den budgetmæssige forpligtelse ikke fremlagt en udgiftsanmeldelse.
b)
Den del af de budgetmæssige forpligtelser, der stadig er åben den 31. december 2017, og som ikke har været genstand for en udgiftsanmeldelse senest den 31. december 2018, frigøres automatisk.
101)
I artikel 167 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, litra c), affattes således:
»c)
et nationalt eller internationalt offentligretligt organ eller juridiske eller fysiske personer, der modtager et tilskud med henblik på gennemførelsen af en foranstaltning udadtil.«.
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Udbudsprocedurerne skal fastlægges i finansieringsaftalerne eller i beslutningen om ydelse af tilskud eller aftalen om tilskud, jf. artikel 166.«.
102)
Overskriften til kapitel 4 i afsnit IV i anden del affattes således:
»KAPITEL 4
Tilskud«
103)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 169a
De procedurer for ydelse af tilskud, der ved decentral forvaltning skal følges af modtagertredjelande, skal fastsættes i de i artikel 166 omhandlede finansieringsaftaler. De skal være baseret på reglerne i afsnit VI i første del.«.
104)
Artikel 170 affattes således:
»Artikel 170
Hver finansieringsaftale, aftale om tilskud og beslutning om ydelse af tilskud skal udtrykkeligt give Kommissionen og Revisionsretten beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget fællesskabsmidler.«.
105)
Artikel 171, stk. 2, affattes således:
»2. Bestemmelserne i dette afsnit, undtagen artikel 174 og 174a samt artikel 175, stk. 2, finder anvendelse på Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).«.
106)
Artikel 173 affattes således:
»Artikel 173
For så vidt angår de bevillinger, der er opført i bilaget for hvert europæisk kontor, uddelegerer Kommissionen beføjelserne som anvisningsberettiget til det pågældende europæiske kontors direktør i overensstemmelse med artikel 59.«.
107)
Artikel 174, stk. 1, andet punktum, affattes således:
»Kontorets direktør fastsætter, efter styrelsesudvalgets godkendelse, regler for, hvorledes dette regnskab skal føres.«.
108)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 174a
1. Hver institution kan uddelegere beføjelser som anvisningsberettiget til direktøren for et interinstitutionelt europæisk kontor med henblik på forvaltningen af bevillinger under dens sektion og fastsætter begrænsningerne og vilkårene for denne uddelegering af beføjelser.
2. Kommissionens interne revisor er ansvarlig for udførelsen af alle opgaver omhandlet i kapitel 8 i afsnit IV i første del.«.
109)
Artikel 175 affattes således:
»Artikel 175
I de tilfælde, hvor et europæisk kontors arbejdsopgaver omfatter ydelser mod betaling til tredjemand, fastlægger kontorets direktør, efter styrelsesudvalgets godkendelse, særlige bestemmelser om de betingelser, som ydelserne leveres på, samt om regnskabsføringen af ydelserne.«.
110)
Artikel 176 udgår.
111)
I artikel 178 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, andet punktum, affattes således:
»Sådanne forpligtelser kan dog ikke overstige en fjerdedel af de bevillinger, som budgetmyndigheden har opført under den dertil svarende budgetpost for det løbende regnskabsår.«.
b)
I stk. 2 tilføjes følgende punktum:
»I så fald finder det i stk. 1 omhandlede loft ikke anvendelse.«.
112)
Artikel 179, stk. 3, andet og tredje afsnit, affattes således:
»Hvis en af budgetmyndighedens to parter agter at afgive udtalelse om et projekt vedrørende fast ejendom, meddeler den den pågældende institution dette inden for en frist på to uger efter modtagelsen af underretningen om projektet. Hvis den pågældende institution ikke modtager noget svar, kan den iværksætte det planlagte projekt inden for rammerne af sin administrative autonomi med forbehold af EF-traktatens artikel 282 og Euratom-traktatens artikel 185 for så vidt angår Fællesskabets repræsentation.
Udtalelsen sendes til den pågældende institution senest to uger efter en sådan meddelelse.«.
113)
Der indsættes følgende som afsnit VII:
»AFSNIT VII
EKSPERTER
Artikel 179a
Gennemførelsesbestemmelserne skal omfatte en særlig procedure for udvælgelse af eksperter, der skal betales på grundlag af et fast beløb; eksperterne skal bistå institutionerne, navnlig i forbindelse med evaluering af forslag og ansøgninger om tilskud eller bud vedrørende indkøb, og yde teknisk bistand under opfølgningen og den endelige evaluering af projekter, der finansieres over budgettet.«.
114)
Artikel 180 udgår.
115)
Artikel 181 affattes således:
»Artikel 181
1. For så vidt angår de fonde, der er omhandlet i artikel 155, stk. 1, og for hvilke basisretsakterne er ophævet inden tidspunktet for denne forordnings anvendelse, kan de bevillinger, der blev frigjort i medfør af artikel 157, stk. 1, genopføres i tilfælde af en åbenlys fejl, der udelukkende kan tilskrives Kommissionen, eller i tilfælde af force majeure, som har alvorlige følger for gennemførelsen af de transaktioner, der støttes af disse fonde.
2. Den centrale database, som er nævnt i artikel 95, oprettes senest den 1. januar 2009.
3. For så vidt angår bevillingsoverførsler til aktionsudgifter, som omhandlet i forordningerne om strukturfondene og Samhørighedsfonden for programmeringsperioden 2000-2006, for hvilke der fortsat skal foretages fællesskabsbetalinger til indfrielse af udestående fællesskabsforpligtelser, indtil støtten er afsluttet, kan Kommissionen foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at der er tale om bevillinger:
-
til samme formål eller
-
som vedrører fællesskabsinitiativer eller teknisk bistand og nyskabende aktioner og overføres til aktioner af samme art.
4. Artikel 30, stk. 3, finder anvendelse på den i artikel 148, stk. 1, nævnte fond, for første gang for så vidt angår udgifter afholdt over 2008-budgettet.«
116)
I artikel 185 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, første punktum affattes således:
»Kommissionen vedtager en rammefinansforordning for organer nedsat af Fællesskaberne der er juridiske personer og rent faktisk modtager bidrag over budgettet.«.
b)
Stk. 4 udgår.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra datoen for anvendelse af Kommissionens forordning om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen, dog senest fra den 1. maj 2007.
Artikel 1, nr. 80) og nr. 84)-94), i denne forordning finder dog anvendelse fra den 1. januar 2007.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2006.
A TANÁCS 1995/2006/EK, EURATOM RENDELETE
(2006. december 13)
az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 1605/2002/EK, Euratom rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 279. cikkére,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 183. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel a Számvevőszék véleményére (2),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (3),
mivel:
(1)
Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (4) (a továbbiakban: költségvetési rendelet) megállapítja a pénzügyi irányítás reformjának jogi alapjait. Alapvető elemeit ezért meg kell tartani és meg kell erősíteni. Különösen fontos - a közösségi pénzeszközök kedvezményezettjeiről nyújtott információ révén - az átláthatóság fokozása. Ezen túlmenően, valamennyi jogalkotási aktusban tiszteletben kell tartani a költségvetési rendeletben megállapított költségvetési alapelveket, és az eltéréseket a lehető legszűkebb körre kell korlátozni.
(2)
A gyakorlati tapasztalatok fényében indokolt a költségvetési rendeletben egyes módosítások elvégzése annak érdekében, hogy könnyebbé váljon a költségvetés végrehajtása és az alapjául szolgáló politikai célkitűzések elérése, valamint hogy egyes eljárásbeli és dokumentációs követelmények ki legyenek igazítva, és ezáltal az EK-Szerződés 5. cikkének harmadik albekezdésében foglalt arányosság elvével összhangban arányosabbak legyenek a kockázatokkal és költségekkel.
(3)
Valamennyi módosításnak hozzá kell járulnia a bizottsági reformok célkitűzéseinek eléréséhez, továbbá segíteniük kell a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás fejlesztését vagy biztosítását, hozzájárulva ezzel a pénzügyi műveletek törvényességének és szabályosságának ésszerű biztosításához.
(4)
Figyelembe kell venni a 2007-2013-as időszakra vonatkozóan elfogadott alap-jogiaktusokban foglalt, a költségvetés bevételeit és kiadásait végrehajtó rendelkezéseket, az említett jogi aktusok és a költségvetési rendelet közötti összhang biztosítása érdekében.
(5)
Egyértelművé kell tenni, hogy a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás hatékony és eredményes belső ellenőrzést igényel, és a belső ellenőrzési rendszerek fő jellemzőit és célkitűzéseit meg kell határozni.
(6)
A költségvetésből származó pénzeszközök átlátható felhasználása érdekében szükséges, hogy az e pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozó információk - a jogos köz- és magánérdekek védelméhez szükséges, meghatározott korlátokon belül - elérhetők legyenek, figyelembe véve az Európai Mezőgazdasági Garancia Alap sajátos elszámolási időszakát is.
(7)
A költségvetés egységességének elve tekintetében egyszerűsíteni kell az előfinanszírozásból származó kamatokra vonatkozó szabályt. Az e kamat beszedésével járó igazgatási terhek nem állnak arányban a kitűzött céllal, ezért hatékonyabb lenne, ha a kamatot a kedvezményezettnek történő végső kifizetéskor egyenlítenék ki.
(8)
Az évenkéntiség elve tekintetében fokozott rugalmasságra és átláthatóságra van szükség a funkcionális igények kielégítése érdekében. A mezőgazdasági termelőknek a közös agrárpolitika finaszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelettel (5) létrehozott Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) keretében nyújtott közvetlen kifizetésekre fordított kiadások esetében kivételesen engedélyezni kell az előirányzatok átvitelét.
(9)
Az új mezőgazdasági szabályok értelmében a tagállamok fizetési kérelmei elsősorban az „n.” költségvetési év elejére koncentrálódnak. Ezért az EMGA-ra terhelt, az („n.” év költségvetésére terhelt) rendszeres igazgatási kiadások fedezésére szolgáló előzetes kötelezettségvállalások („n-1”. év november 15-től) maximális értékhatárát a megfelelő előirányzatok háromnegyedére kell növelni a legutóbb elfogadott mezőgazdasági költségvetésben. Az igazgatási kiadásokkal kapcsolatos előzetes kötelezettségvállalásra vonatkozó korlátok tekintetében a szöveget úgy kell módosítani, hogy az a költségvetési hatóság által elfogadott előirányzatokra utaljon, ezáltal kizárva az előirányzatok átcsoportosítását.
(10)
Az EMGA-ra terhelt, állat-egészségügyi intézkedésekre vonatkozó nem differenciált előirányzatok használata indokolatlanul hátráltatja ezen intézkedéseknek a végrehajtását, különösen az átvitel lehetőségeire vonatkozó korlátok tekintetében. Ezért e kiadások esetében engedélyezni kell a differenciált előirányzatok használatát, mert ez jobban megfelel az intézkedések többéves jellegének.
(11)
A globális fedezet elve tekintetében két elemmel kell kiegészíteni a célhoz kötött bevételek jegyzékét. Először is, ahogy arra egyes kutatási programoknál lehetőség van, lehetővé kell tenni a tagállamok számára a Bizottság által irányított külkapcsolati programokhoz - célhoz kötött bevételként - való ad hoc hozzájárulást. Másodszor, a lecserélt vagy leselejtezett járművek, felszerelések, berendezések, anyagok és tudományos és technikai berendezések eladásából származó bevételt célhoz kötött bevételként kell kezelni, hogy az engedélyezésre jogosult tisztviselők ösztönzést kapjanak a lehető legjobb ár elérésére.
(12)
Jelenleg a költségekkel járó adományok - mint például az ajándékok és hagyatékok - elfogadása előtt a Bizottságnak engedélyt kell kapnia a költségvetési hatóságtól. A szükségtelen és nehézkes eljárások elkerülése érdekében az engedélyezést csak abban a bizonyos értéket meghaladó és jelentős költségekkel járó adományok esetén kellene kötelezővé tenni.
(13)
Egyes pontokon egyszerűsíteni és pontosítani kell az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó, a gyakorlatban nehézkesnek vagy homályosnak bizonyult szabályokat.
(14)
A hatékonyság érdekében a Bizottságnak lehetőséget kell adni arra, hogy a tartalékból való átcsoportosításokról önállóan határozhasson azokban az esetekben, amikor a kérdéses intézkedésre a költségvetés létrehozásakor nem vonatkozik alap-jogiaktus, de azt az év során elfogadják.
(15)
A Bizottság igazgatási átcsoportosításaira vonatkozó szabályokat az új tevékenységalapú költségvetés-tervezés (TKT) struktúrájához kell igazítani. Ezért rendelkezni kell az „értesítési eljárás” alóli mentességről. A pénzügyi év utolsó hónapja folyamán a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy a személyzeti kiadásokkal kapcsolatos előirányzatok átcsoportosításokról meghatározott keretek között önállóan határozhasson.
(16)
A költségvetési rendelet számos cikkét módosítani kell, mert megszűnt a harmadik országok felé meglévő közösségi hitelekhez és hitelgaranciákhoz kapcsolódó tartalék, és mert új tartalékolási mechanizmust fogadtak el a külső fellépésekre képzett garanciaalaphoz.
(17)
A pénzügyi eszközöknek a költségvetési év végén elforduló nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok kivételes eseteiben történő mobilizálását felgyorsítandó, a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy a többéves pénzügyi keret vonatkozó megnevezése keretében rendelkezésre álló, fel nem használt költségvetési előirányzatokat önállóan átcsoportosíthassa a költségvetésben szereplő, érintett címekhez.
(18)
A költségvetési eljárás tekintetében a költségvetési rendeletben megállapított azon követelmény, amely szerint a költségvetést az elfogadást követő két hónapon belül ki kell hirdetni, irreálisnak bizonyult: a három hónap megvalósíthatóbb lenne. A költségvetési rendeletbe be kell illeszteni a „tevékenységi nyilatkozat” fogalmát, hogy a TKT egyik kulcseleme hivatalossá váljon, e nyilatkozatok tartalmát pedig a nagyobb fokú működőképesség érdekében pontosabban meg kell határozni. A kifizetések ütemterveit a költségvetés helyett a költségvetési rendeletben felsorolt, az előzetes költségvetési tervezetet kísérő munkadokumentumokban kell elhelyezni, mert ezek nem érintik a költségvetési eljárást, és szükségtelen terhekkel járnak.
(19)
A költségvetés végrehajtását illetően néhány kiigazításra van szükség annak érdekében, hogy jobban tükrözze a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) sajátosságait. A jogi egyértelműség érdekében a végrehajtási szabályok helyett a költségvetési rendeletben kell rögzíteni azt, hogy az EK-Szerződés, valamint az EUSz. V. és VI. címe alapján az alap-jogiaktusok milyen formában hozhatók meg. Ezenfelül olyan egyedi rendelkezésre van szükség, amely megfelelőképpen tükrözi a KKBP keretében végrehajtható előkészítő intézkedések típusait.
(20)
Az igazgatási módszerek tekintetében az egyértelműség érdekében a költségvetési rendelet vonatkozó cikkét át kell dolgozni. Ugyanakkor törölni kell a megosztott igazgatásnak az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapra (EMOGA) és a strukturális alapokra való korlátozását is, mivel több további program is megosztott igazgatással működik majd. A közös igazgatás követelményeit egyértelműbbé kell tenni. A költségvetési rendelet vonatkozó cikkét ki kell egészíteni úgy, hogy magában foglalja különösen az Európai Beruházási Bankot és az Európai Beruházási Alapot, mint olyan közösségi szerveket, amelyekre a Bizottság feladatokat ruházhat. A költségvetési rendeletben megállapított, a nemzeti közszektorbeli szervek használatára vonatkozó kritériumokat a használat megkönnyítése és a növekvő működési igények kielégítése érdekében egyszerűsíteni kell, és a rendelkezés hatályát ki kell terjeszteni a nemzetközi közszervekre. A költségvetési rendeletben egyértelművé kell tenni továbbá a Tanács által bizonyos, a KKBP keretében folytatott tevékenységek irányítására kinevezett szaktanácsadók és misszióvezetők helyzetét is.
(21)
A tagállamok megosztott igazgatás keretében viselt felelősségét részletesebben kell kifejteni, figyelembe véve az intézmények között a mentesítési eljárásról és a megfelelő ellenőrzési rendszerekről szóló megbeszéléseket, és tükrözve a tagállamok és a Bizottság kölcsönös felelősségét. A költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 2006. május 17-i intézményközi megállapodás (6) értelmében a tagállamok számára kötelezővé kell tenni, hogy a megosztott kezelésű pénzeszközökkel kapcsolatban rendelkezésre álló ellenőrzésekről és nyilatkozatokról éves összefoglalót készítsenek.
(22)
A költségvetési rendeletben módosítani kell a végrehajtási feladatoknak a magánjog hatálya alá tartozó szervekre történő átruházásának tiltását, mert e tilalom feltételei szükségtelenül szigorúnak bizonyultak. Lehetővé kell tenni például a Bizottság számára utazási iroda vagy konferenciaszervező szolgálatainak felhasználását a konferenciák résztvevői költségeinek megtérítéséhez, amennyiben gondoskodnak arról, hogy a magáncég nem gyakorol mérlegelési jogkört.
(23)
Lehetővé kell tenni, hogy az intézmények közös szakosított testületet hozzanak létre a pénzügyi szabálytalanságok vizsgálatára.
(24)
Egyértelművé kell tenni a számvitelért felelős tisztviselőnek az engedélyezésre jogosult tisztviselők által számára szolgáltatott pénzügyi információk alapján történő elszámolás-hitelesítésben viselt felelősségét. Ennek érdekében a számvitelért felelős tisztviselőt fel kell hatalmazni az engedélyezésre jogosult tisztviselőtől kapott információk ellenőrzésére és szükség esetén arra, hogy fenntartásokkal élhessen.
(25)
A Bizottság belső ellenőre és a Közösségek által létrehozott szervek kapcsolatát egyértelművé kell tenni. E szervek saját belső ellenőri funkcióval rendelkeznek, amely a saját igazgatótanácsának tartozik jelentéssel, míg a Bizottság belső ellenőre a bizottsági eljárások és rendszerek tekintetében a biztosok testületének jelent. A Bizottság belső ellenőrének csak azt kellene megerősítenie, hogy a szervek belső ellenőri funkciói megfelelnek a nemzetközi előírásoknak, és ebből a célból értékelni kell tudnia a belső ellenőri tevékenység minőségét.
(26)
A követelések érvényességére határidőt kell szabni. A Közösségre - szemben számos tagállammal - nem vonatkozik olyan határidő, amely elteltével a pénzügyi követelések elévülnek. A Közösséget nem köti továbbá elévülési határidő a harmadik féllel szemben fennálló követelések behajtásában sem. E határidő bevezetése összhangban áll a hatékony és eredményes pénzgazdálkodással.
(27)
A költségvetési rendeletnek tükrözni kell a keretszerződéseknek a közbeszerzés irányítása terén meglevő jelentőségét. Ösztönöznie kell az intézményközi beszerzési eljárások alkalmazását, továbbá lehetővé kell tennie egy intézmény és egy tagállami ajánlatkérő szerv közös közbeszerzési eljárásait.
(28)
Bizonyos technikai kiigazításokra van szükség, hogy a költségvetési rendelet terminológiája teljes mértékben összhangban álljon az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) terminológiájával. A Közösség intézményei számára is biztosítani kell a tagállamok számára az említett irányelv értelmében nyitva álló azon lehetőséget, hogy a titkosnak nyilvánított szerződésekre egyedi eljárásokat határozzanak meg, amennyiben azok végrehajtása különleges biztonsági intézkedéseket tesz szükségessé, vagy ha a tagállam védelme úgy kívánja.
(29)
A 2004/18/EK irányelvvel összhangban egyértelművé kell tenni a beszerzési eljárásból való kizárás szabályait. A jogbiztonság és az arányosság érdekében továbbá a költségvetési rendeletben meg kell határozni a kizárás maximális időtartamát. Figyelemmel a 2004/18/EK irányelvre, a kizárásra vonatkozó szabályok alól kivételt kell képeznie az üzleti tevékenységét végleg beszüntető szállítótól, vagy fizetésképtelenné vált vállalkozás vagyonfelügyelőjétől vagy felszámolójától csődegyezség keretében, vagy a nemzeti jog szerinti más, hasonló eljárás keretében különösen előnyös feltételek mellett történő árubeszerzés esetének.
(30)
A költségvetési rendelet értelmében kötelezővé kell tenni a közbeszerzési eljárásokban pályázók és ajánlattevők számára, hogy kérésre igazolják az ajánlatot benyújtó jogalany esetében a tulajdoni helyzetet vagy az irányítást, ellenőrzést és a képviseleti jogosultságot, vagy hogy alvállalkozóik nincsenek a költségvetési rendelet 93. cikkében említett helyzetek egyikében sem. A nagyon kis értékű szerződésekre vonatkozó közbeszerzési eljárásokon való részvétel esetében az ajánlattevőket nem kell annak igazolására kötelezni, hogy nincsenek kizárásra okot adó helyzetben.
(31)
A közbeszerzési eljárás hatékonyságának növelése érdekében az intézmények, a végrehajtó hivatalok és a költségvetési rendeletben említett szervek a kizárásra okot adó helyzetben lévő pályázókat és ajánlattevőket tartalmazó adatbázisokat közösen használják.
(32)
A sikertelen ajánlattevők érdekeinek figyelembevétele érdekében helyénvaló biztosítani, hogy a 2004/18/EK irányelv hatálya alá tartozó szerződéseket csak egy ésszerű várakozási időszak leteltével lehessen aláírni.
(33)
Tisztázni kell az intézményeknek a közbeszerzési eljárás vagy szerződés csalás vagy szabálytalanság esetén történő felfüggesztésére irányuló, a költségvetési rendelet szerinti kötelezettségeit a rendelet vonatkozó rendelkezéseinek működőképesebbé tétele érdekében.
(34)
A támogatások tekintetében egyszerűsíteni kell a szabályokat. Az ellenőrzésekkel és biztosítékokkal kapcsolatos követelményeknek fokozottan arányban kell állniuk a pénzügyi kockázatokkal. A támogatások fogalmának meghatározását pontosítani kell, különösen a hiteltevékenységekkel és részvényekkel kapcsolatos finanszírozás, és a halászati termékek piacával kapcsolatos kiadások tekintetében. A támogatások kezelésének javítása és az eljárások egyszerűsítése érdekében lehetővé kell tenni, hogy a támogatások odaítélése az intézmények határozata vagy a kedvezményezettel kötött írásos megállapodás alapján történjen.
(35)
Az egyértelműség és átláthatóság érdekében a ténylegesen felmerült költségek megtérítésének hagyományosabb módszere mellett engedélyezni kell az átalány kifizetések használatát is.
(36)
A jogi egyértelműség érdekében a nonprofit szabály alóli kivételeket - amelyek jelenleg a végrehajtási szabályokban szerepelnek - a költségvetési rendeletben kell szerepeltetni. Egyértelművé kell továbbá tenni, hogy a bizonyos tevékenységeknek nyújtott támogatások célja a pénzügyi kapacitás megerősítése vagy jövedelem termelése.
(37)
Hasznosnak bizonyult az a szabály, amely szerint a támogatásokat ajánlatkérés alapján kell odaítélni. A tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy egyes esetekben a tevékenység jellege nem hagy választási lehetőséget a kedvezményezettek kiválasztásakor, az ilyen eseteket ezért mentesíteni kell e szabály alól.
(38)
Ki kell igazítani azt a szabályt, amely szerint egy tevékenységre bármely kedvezményezett számára csak egy támogatás ítélhető oda. Egyes alap-jogiaktusok lehetővé teszik a különböző forrásokból származó közösségi finanszírozás kombinálását, és az ilyen esetek száma a jövőben - a kiadás hatékonyságának biztosítása érdekében - nőhet. Egyértelművé kell tenni azonban a költségvetési rendeletben, hogy ugyanazok a költségek kétszer nem finanszírozhatók a közösségi költségvetésből.
(39)
Szükségtelenül merevnek bizonyult az a szabály, amely szerint a működési támogatásra vonatkozó megállapodás több mint négy hónappal a kedvezményezett pénzügyi évének kezdetét követően nem írható alá. Ezt a határidőt meg kell hosszabbítani hat hónapra.
(40)
Az egyszerűsítés érdekében az átalányösszegek alapján vagy átalányalapú finanszírozásként nyújtott működési támogatás esetében meg kell szüntetni a támogatások fokozatos csökkentésének szabályát.
(41)
A kedvezményezettek jogosultságával kapcsolatos bizonyos korlátozásokat meg kell szüntetni, hogy a természetes személyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező jogalanyok bizonyos típusai is részesülhessenek támogatásban. Az arányosság elvével összhangban az igen kis értékű támogatások esetében az engedélyezésre jogosult tisztviselő eltekinthet attól, hogy a pályázók számára előírja annak igazolását, hogy nincsenek a költségvetési rendelet vonatkozó cikkei értelmében vett, kizárásra okot adó helyzetben.
(42)
Noha a támogatásokat továbbra is kiválasztási és odaítélési kritériumok alapján ítélik oda, a gyakorlatban nincs szükség arra, hogy e kritériumokat külön e célra létrehozott bizottság értékelje, ezért e követelményt el kell hagyni.
(43)
A támogatások kedvezményezettjei által alkalmazandó közbeszerzési szabványok tekintetében a költségvetési rendeletben foglalt jelenlegi szabály nem egyértelmű, és egyszerűsítést igényel. Továbbá kifejezetten rendelkezni kell arról az esetről, amikor egy tevékenység végrehajtásához harmadik fél számára kell pénzügyi támogatást nyújtani.
(44)
A könyvvezetésre és a beszámolóra vonatkozó szabályok tekintetében a költségvetési rendeletben lehetőséget kell adni a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője számára - a nemzetközi szabványokkal összhangban - annak meghatározására, hogy a közösségi támogatásban részesülők mellett mely más szervek tartoznak a beszámolók összevonásának hatálya alá, azzal, hogy a beszámolók összevonása nem jár az önfinanszírozó szervek pénzeszközeinek az Európai Unió általános költségvetésébe való átcsoportosításával, és nem befolyásolja sem pénzügyi és működési autonómiájukat, sem pedig a beszámolóikhoz kapcsolódó mentesítési eljárásokat.
(45)
Figyelembe véve a létrejövő EMGA-t, amely 2007. január 1-jétől a piaci intézkedések tekintetében az Európai Mezőgazdasági és Orientációs Garanciaalap helyébe lép, a költségvetési rendelet terminológiáját ki kell igazítani. Egyértelművé kell tenni azt is, hogy azokban az esetekben, ahol az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó határozat várható, a tagállamok kiadási kimutatásának kézhezvételétől számított szokásos két hónapos határidőnél később is történhet előzetes kötelezettségvállalás. A költségvetési rendeletnek az átcsoportosításra vonatkozó különös rendelkezéseit is pontosítani kell.
(46)
Ki kell igazítani a terminológiát, hogy az csak a strukturális alapokra, a kohéziós alapra, a halászati alapra és a vidékfejlesztési alapra utaljon. Törölni kell az előcsatlakozási strukturális (ISPA) és mezőgazdasági intézkedésekre (SAPARD) történő utalást, mert ezek a költségvetési rendeletnek megfelelően a harmadik országok decentralizált alapú igazgatásával járnak, és végrehajtásuk továbbra is a jelenlegi módszerrel történik. A visszavont előirányzatok újbóli hozzáférhetővé tétele tekintetében, a 2007-2013-as időszakra érvényes strukturális intézkedésekre vonatkozó új alap-jogiaktusokkal összhangban - amelyek kitérnek a vis maior esetekre - a költségvetési rendeletben csak azokra az esetekre kell megtartani a rendelkezést, amikor a hiba nyilvánvalóan a Bizottságnak tulajdonítható.
(47)
A költségvetési rendeletben rendelkezni kell az Európai Szén- és Acélközösség felszámolásából származó célhoz kötött bevételről és a megfelelő előirányzatok hozzáférhetővé tételéről is.
(48)
Lehetővé kell tenni azon visszavont előirányzatok újbóli rendelkezésre állását, amelyek azon projektek teljes vagy részleges elmaradása miatt jöttek létre, amelyekre azokat előirányozták. Ezt azonban csak szigorú feltételek mellett lehet megengedni, és kizárólag a kutatás területén, mert a kutatási projektek a többi szakpolitikai területhez kapcsolódó projektnél nagyobb pénzügyi kockázattal járnak.
(49)
A külső tevékenységek tekintetében egyértelművé kell tenni, hogy - a meglévő gyakorlattal összhangban - a decentralizált igazgatás esetén a harmadik országok által alkalmazandó támogatási eljárást a velük kötött finanszírozási megállapodásban kell kikötni. Alkalmazni kell az „n+3 szabályt”, amelynek értelmében az ilyen finanszírozási megállapodások végrehajtására vonatkozó egyedi szerződéseket és megállapodásokat legkésőbb a finanszírozási megállapodás megkötésétől számított három éven belül meg kell kötni. Az egy előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) létrehozásáról szóló, 2006. július 17-i 1085/2006/EK tanácsi rendelet (8) és az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról szóló, 2006. október 24-i 1638/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) hatálya alá tartozó többéves programok decentralizált igazgatására egyedi szabályokat kell előírni.
(50)
Az előirányzatok kezelésének megkönnyítése érdekében lehetővé kell tenni az intézmények számára, hogy az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskört az intézményközi európai hivatalok igazgatóira ruházza át a költségvetés rájuk vonatkozó szakaszaiban lévő előirányzatok kezelése tekintetében. A tartalom megváltoztatása nélkül némileg át kell dolgozni a költségvetési rendelet vonatkozó cikkeit, hogy egyértelmű legyen az engedélyezési hatáskörnek a hivatalok igazgatói általi továbbruházása.
(51)
Egyértelművé kell tenni azt az eljárást, amelynek keretében a költségvetési hatóság egy építési projekttel kapcsolatban véleményt nyilváníthat.
(52)
Az egymást követő kutatási keretprogramok megkönnyítették a Bizottság munkáját azáltal, hogy egyszerűsített szabályokat állapítottak meg az ajánlatok és támogatási kérelmek értékeléséhez, valamint a finanszírozott projektek nyomon követéséhez és értékeléséhez történő technikai segítségnyújtáshoz szükséges külső szakértők kiválasztására. Ezt az eljárást hozzáférhetővé kell tenni minden más program tekintetében is.
(53)
Átmeneti rendelkezéseket is be kell illeszteni. Elsősorban azért, hogy a 2000-2006. évi strukturális alapokra vonatkozó programozási időszak alatti kötelezettségvállalásnak megfelelő visszavont előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátása tekintetében a vis maior esete továbbra is úgy legyen alkalmazandó - a támogatás lezárásáig -, ahogy arról a költségvetési rendelet jelenleg rendelkezik. Ennek indoka, hogy el kell kerülni a jelenlegi rendszer megzavarását, mivel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló,2006. július 11-i 1083/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) a vis maior esetét másképpen szabályozza. Másodsorban átmeneti rendelkezést kell beilleszteni a költségvetési rendeletbe a beszerzési és támogatási eljárásokban való részvételből való kizárás érdekében a központi adatbázisra vonatkozó rendelkezések végrehajtása tekintetében. Végezetül, hasonló rendelkezés kell beilleszteni annak érdekében, hogy a fennálló közösségi kötelezettségvállalások pénzügyi rendezése megtörténjék, a strukturális alapok és a kohéziós alap 2000-2006. évi programozási időszakát szabályozó rendeletekben előírt támogatás lezárása érdekében. A műveleti kiadásokra vonatkozó előirányzatok tekintetében meg kell őrizni a Bizottság számára fennálló azon lehetőséget, hogy egyik címből a másikba előirányzatokat csoportosíthasson át, feltéve, hogy az adott előirányzatok mind egyazon célkitűzést szolgálják. Hasonlóképpen, a Bizottság továbbra is végezhet egyik címből a másikba történő átcsoportosítást, ha az adott előirányzatok közösségi kezdeményzésekre, technikai segítségnyújtásra vagy innovatív intézkedésekre vonatkoznak, feltéve, hogy az átcsoportosítás hasonló természetű intézkedésekhez történik. Ez például olyan előirányzat-átcsoportosítást jelent, melynél az egyik közösségi kezdeményezésre vonatkozó előirányzat átcsoportosításra kerül egy másik kezdeményezéshez, más cím alatt.
(54)
Ezért az 1605/2002/EK, Euratom rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 1. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„E rendelet meghatározza az Európai Közösségek általános költségvetésének - a továbbiakban: a költségvetés - megállapítására és végrehajtására, valamint az elszámolások bemutatására és ellenőrzésére vonatkozó szabályokat.”;
2.
Az 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:
3. cikk„
A költségvetést az egységesség, a teljesség, az évenkéntiség, az egyensúly, az elszámolási egység, a globális fedezet, az egyediség, a hatékony és eredményes belső ellenőrzést igénylő hatékony és eredményes pénzgazdálkodás és az átláthatóság e rendeletben megállapított elvével összhangban kell elkészíteni és végrehajtani.”;
3.
A 5. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az 5a., 18. és 74. cikkre is figyelemmel, a Közösségek tulajdonát képező pénzeszközökből származó kamatot egyéb bevételként kell a költségvetésben szerepeltetni.”;
4.
Az első rész II. címének 1. fejezetében a szöveg a következő 5a. cikkel egészül ki:
„5a. cikk
(1) Az előfinanszírozásból származó kamatot az érintett programhoz vagy fellépéshez kell besorolni, és a kedvezményezettnek járó esedékes összegek fennmaradó részének kifizetéséből kell levonni.
Az e rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok - a továbbiakban: a végrehajtási szabályok - megállapításáról szóló rendelet határozza meg azokat a helyzeteket, amelyekben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő kivételesen évente hajtja be ezt a kamatot. Ezt a kamatot a költségvetésben egyéb bevételekként kell szerepeltetni.
(2) A kamat nem válik esedékessé a Közösségek számára az alábbi esetekben:
a)
nem jelentős összegű előfinanszírozás esetén, a végrehajtási szabályokban meghatározottak szerint;
b)
a 88. cikk szerinti közbeszerzési szerződés alapján fizetett előfinanszírozás esetén;
c)
a tagállamoknak fizetett előfinanszírozás esetén;
d)
előcsatlakozási támogatás keretében fizetett előfinanszírozás esetén;
e)
az intézmények tagjai és alkalmazottai részére az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata, valamint egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei (a továbbiakban: a személyzeti szabályzat) szerint fizetett előlegek esetén;
f)
az 53. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett közös igazgatás keretében fizetett előfinanszírozás esetén.”;
5.
A 9. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés bevezető mondatában az „A differenciált előirányzatok kötelezettségvállalásainak előirányzatai” szövegrész helyébe az „A kötelezettségvállalási előirányzatok” szöveg lép;
b)
a (3) bekezdés első mondatában az „A differenciált előirányzatok kifizetési előirányzatai” szövegrész helyébe az „A kifizetési előirányzatok” szöveg lép;
6.
A 11. cikkben a „157. cikk” szövegrész helyébe „157. és 160a. cikk” lép;
7.
A 16. cikkben a második bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A 61. cikkben említett pénzforgalmi célokból kifolyólag azonban a számvitelért felelős tisztviselő, előlegszámlák esetében az előlegelszámoló tisztviselők, valamint a Bizottság Külszolgálatának adminisztratív irányítása igényeinek megfelelően az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felhatalmazást kap a műveletek nemzeti valutában történő végrehajtására, a végrehajtási szabályokban meghatározottak szerint.”;
8.
A 18. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a bevezető mondat helyébe a következő szöveg lép:
„A 160. cikk (1a) bekezdésének és a 161. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, a következő bevételi tételeket meghatározott kiadási tételek finanszírozására kell felhasználni:”;
b)
a szöveg a következő aa) ponttal egészül ki:
„aa)
a tagállamok és más támogató országok - beleértve mindkét esetben állami és félállami szerveiket - vagy nemzetközi szervezetek által a Közösség által finanszírozott és a nevükben a Bizottság által kezelt bizonyos külső támogatási projektekhez vagy programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulások, a vonatkozó alap-jogiaktus értelmében,”;
c)
a szöveg a következő ea) ponttal egészül ki:
„ea)
olyan járművek, berendezések, felszerelések, anyagok és tudományos és technikai készülékek értékesítéséből származó bevételek, amelyeket lecserélnek vagy leselejteznek, miután a könyv szerinti értéküket nullára leírták;”;
9.
A 19. cikk (2) bekezdésében az első mondat helyébe a következő lép:
„Az olyan 50 000 EUR vagy azt meghaladó értékű adományok elfogadásához, amelyek az adomány értékének 10 %-át meghaladó pénzügyi költséget - beleértve az utólagos költségeket is - vonnak maguk után, az Európai Parlament és a Tanács engedélye szükséges, amely intézmények az üggyel kapcsolatban a Bizottság kérelmének kézhezvételétől számított két hónapon belül járnak el.”;
10.
A 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„22. cikk
(1) Minden intézmény - a Bizottságot kivéve - a költségvetésben a saját szakaszán belül, átcsoportosíthat előirányzatokat:
a)
egyik címből a másikba azon éves előirányzatok 10 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik;
b)
korlátozás nélkül egyik fejezetből a másikba és egyik jogcímcsoportból a másikba.
(2) Három héttel az (1) bekezdésben említett átcsoportosítások végrehajtása előtt az intézmények tájékoztatják a költségvetési hatóságot szándékaikról. Ezen időszakon belül a költségvetési hatóságok bármelyike által felvetett megfelelő indokok esetén a 24. cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni.
(3) Bármely intézmény - kivéve a Bizottságot - javasolhat a költségvetési hatóságnak a saját költségvetési szakaszán belül az egyik címből egy másikba történő olyan átcsoportosítást, amely meghaladja a pénzügyi évre vonatkozó azon előirányzatok 10 %-át, amelyek abban a költségvetési sorban jelennek meg, amelyről az átcsoportosítás végzendő. Az említett átcsoportosítások a 24. cikkben megállapított eljárás hatálya alá tartoznak.
(4) Bármely intézmény - a Bizottságot kivéve - a költségvetésben a saját szakaszán belül, átcsoportosításokat végezhet a jogcímcsoportokon belül anélkül, hogy erről a költségvetési hatóságot előzetesen tájékoztatná.”;
11.
Az 23. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
a b) pont helyébe a következő szöveg lép:
b)
a személyzetre és igazgatásra vonatkozó kiadások tekintetében egyik címből a másikba azon éves előirányzatok 10 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik, és azon éves előirányzatok 30 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelybe az átcsoportosítás történik;
ii.
a szöveg a következő d) ponttal egészül ki:
„d)
az alap-jogiaktusnak a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően történő elfogadását követően előirányzatokat csoportosíthat át a 43. cikkben említett »előzetes előirányzatok« címből azokban az esetekben, amikor nem létezett alap-jogiaktus az érintett fellépésre nézve a költségvetés megállapításakor.”;
iii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottság az első albekezdés b) és c) pontjában említett átcsoportosítások végrehajtása előtt három héttel értesíti a költségvetési hatóságot határozatáról. Amennyiben e háromhetes időszak alatt a költségvetési hatóság bármely ága kellően megindokolt okokat hoz fel, a 24. cikkben rögzített eljárás alkalmazandó.”;
iv.
a szöveg a következő harmadik és negyedik albekezdéssel egészül ki:
„Mindazonáltal a pénzügyi év utolsó két hónapjában a Bizottság saját hatáskörben a személyzettel, külső személyzettel és egyéb alkalmazottakkal kapcsolatos kiadásokat érintő, egyik címből a másikba történő átcsoportosításokat hajthat végre a pénzügyi év előirányzatainak 5 %-án belül. A Bizottság az ezen átcsoportosításokról szóló határozatát követő két héten belül tájékoztatja a költségvetési hatóságot.
A Bizottság az első albekezdés d) pontjában említett átcsoportosításokról szóló határozatát követő két héten belül tájékoztatja a költségvetési hatóságot.”;
b)
a (2) bekezdésben az „(1) bekezdés c) pont” helyébe az „(1) bekezdés” lép;
12.
Az 26. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A költségvetés Európai Mezőgazdasági Garanciaalaphoz (EMGA), a strukturális alapokhoz, a Kohéziós Alaphoz, az Európai Halászati Alaphoz, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz (EMVA) és a kutatáshoz rendelt címei közötti átcsoportosításokra a második rész I., II. és III. címének különös rendelkezései vonatkoznak.”;
b)
a (2) bekezdés első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A sürgősségi segélyre képzett tartalékok felhasználására jogosító átcsoportosításról szóló döntést a Bizottság javaslatára a költségvetési hatóság hozza meg. Minden egyes műveletre különálló javaslatot kell benyújtani.”;
c)
a szöveg a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A költségvetési év december 15-e után elforduló nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok kellően indokolt, kivételes eseteiben a Bizottság a többéves pénzügyi keret 4. megnevezéséhez tartozó költségvetési címek keretében még rendelkezésre álló, az adott költségvetési évre vonatkozó fel nem használt költségvetési előirányzatokat átcsoportosíthatja a költségvetés válságkezelési segélyre és a humanitárius segítségnyújtási műveletekre vonatkozó címeihez. A Bizottság ezen átcsoportosítások elvégzését követően haladéktalanul értesíti a költségvetési hatóság két ágát.”;
13.
A 28. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Bármely, a jogalkotó hatóságnak a Bizottság vagy a tagállamok által az EK-Szerződéssel vagy az Európai Unióról szóló szerződéssel (EUSz.) összhangban benyújtott olyan javaslathoz, amely hatással lehet a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, pénzügyi kimutatást és az e rendelet 27. cikkének (4) bekezdésében előírt értékelést kell mellékelni.
A jogalkotó hatóságnak benyújtott javaslat vagy kezdeményezés bármely olyan módosításához, amely jelentős hatással lehet a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, a módosítást javasló intézménynek pénzügyi kimutatást kell mellékelnie.”;
b)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A csalás vagy szabálytalanság kockázatának megelőzése érdekében az (1) bekezdésben említett pénzügyi kimutatás minden meglévő és tervezett megelőző és védelmi intézkedésre vonatkozó információt tartalmaz.”;
14.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„28a. cikk
(1) A költségvetést az egyes igazgatási módoknak megfelelő, hatékony és eredményes belső ellenőrzéssel és a vonatkozó ágazati szabályozással összhangban kell végrehajtani.
(2) A költségvetés végrehajtásának alkalmazásában a belső ellenőrzés az irányítás minden szintjén alkalmazandó folyamat, amelynek célja a következő célkitűzések elérésének ésszerű biztosítása:
a)
a műveletek hatékonysága, eredményessége és gazdaságossága;
b)
a jelentések megbízhatósága;
c)
az eszközök és információk védelme;
d)
a csalás és a szabálytalanságok megelőzése és felderítése;
e)
az érintett műveletek törvényességéhez és szabályosságához kapcsolódó kockázatok megfelelő kezelése, figyelembe véve a programok többéves jellegét, valamint az érintett kifizetések jellegét.”;
15.
A 29. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) „A költségvetést és a költségvetés-módosításokat végleges formájukban az Európai Parlament elnöke hirdeti ki az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
A költségvetést a véglegesen elfogadottá nyilvánításának időpontját követő három hónapon belül kell kihirdetni.
Az összevont éves beszámolót, valamint az egyes intézmények által elkészített, a költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentéseket az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.”;
16.
A 30. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A Bizottság megfelelő módon rendelkezésre bocsátja a költségvetésből származó pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozóan általa birtokolt információkat, amennyiben a költségvetést centralizált alapon és közvetlenül szervezeti egységei által hajtják végre, valamint a pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozóan azon jogalanyok által szolgáltatott információkat, amelyekre az igazgatás egyéb módjai keretében a költségvetés végrehajtásának feladatait átruházták.
Az információkat a titoktartási követelményeknek, különösen a személyes adatok - a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (11), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2001. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (12) meghatározott - védelmének, valamint a biztonságra vonatkozó követelményeknek a kellő figyelembevételével kell rendelkezésre bocsátani, figyelembe véve egyúttal az 53. cikkben említett egyes igazgatási módok sajátosságait, és adott esetben összhangban az ágazati szabályokkal.
17.
A 33. cikk (2) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a d) pont helyébe a következő szöveg lép:
„d)
a tevékenységi nyilatkozatok, amelyek tartalmazzák az alábbiakat:
-
a különböző tevékenységek tekintetében az előzetesen kitűzött egyedi, mérhető, elérhető, releváns, és időzített célkitűzések eléréséről, valamint a mutatókkal mért új célkitűzésekről szóló információk;
-
az előirányzatok szintjével kapcsolatosan javasolt változtatások teljes körű indokolása a költség-haszon megközelítéssel;
-
az uniós szintű beavatkozás egyértelmű indoklása, többek között a szubszidiaritás elvének megfelelően;
-
az előző évi tevékenység végrehajtási arányaira, valamint a folyó év végrehajtási arányaira vonatkozó információk.
Az értékelés eredményeit át kell tekinteni, és ezekre a javasolt költségvetési módosítások valószínű előnyeiként hivatkozni kell.”;
b)
a szöveg a következő ponttal egészül ki:
„e)
a korábbi pénzügyi években vállalt költségvetési kötelezettségvállalások teljesítéséhez szükséges, az elkövetkező költségvetési években esedékes kifizetések ütemtervének összefoglaló beszámolója.”;
18.
A 37. cikk (1) bekezdése a következő új harmadik albekezdéssel egészül ki:
„Az előzetes költségvetésmódosítás-tervezet benyújtása előtt a Bizottság és a többi intézmény - figyelembe véve az előirányzatok várhatóan nem teljes mértékű végrehajtását is - megvizsgálja a vonatkozó előirányzatok újraelosztásának hatályát.”;
19.
A 40. cikkben az a) pont helyébe a következő szöveg lép:
„a)
általános bevételi és kiadási kimutatás;”;
20.
A 43. cikk (1) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az előirányzatokat e címen csak a 23. cikk (1) bekezdésének d) pontjában megállapított eljárással összhangban elvégzett átcsoportosításokat követően lehet felhasználni azokban az esetekben, amelyekben az alap-jogiaktust a Szerződés 251. cikkének megfelelően kell elfogadni, egyéb esetekben pedig a 24. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.”;
21.
A 44. cikk második bekezdésében a „22, 23. és 25. cikk” helyébe a „23. és 25. cikk” lép;
22.
A 45. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„45. cikk
(1) A költségvetés bizottsági szakaszának a harmadik országok számára sürgősségi segélyre képzett tartalékot kell tartalmaznia.
(2) Az (1) bekezdésben említett tartalékot a pénzügyi év vége előtt kell igénybe venni átcsoportosítás útján, a 24. és 26. cikkben megállapított eljárással összhangban.”;
23.
A 46. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az 1. pont a következőképpen módosul:
i.
a bevezető mondat helyébe a következő szöveg lép:
„az általános bevételi és kiadási kimutatásban:”;
ii.
az f) pontot törölni kell;
iii.
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
megfelelő megjegyzések minden alfejezet tekintetében, a 41. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint”;
b)
a 2. pont helyébe a következő szöveg lép:
„2.
az egyes intézményekre vonatkozó szakaszban a bevételt és kiadást az 1. ponttal azonos struktúrában kell kimutatni”;
c)
a 3. pontban a c) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
a tudományos és műszaki személyzet tekintetében, a besorolás besorolási osztályokon alapulhat, az egyes költségvetésekben megállapított feltételekkel összhangban; a létszámtervnek meg kell határoznia a magasan képzett műszaki vagy tudományos személyzet létszámát, akik különleges előnyöket élveznek a személyzeti szabályzatban meghatározott rendelkezések szerint;”;
d)
az 5. pont helyébe a következő szöveg lép:
„5.
Azon bevételek és kiadások költségvetési sorai, amelyek a külső fellépésekre képzett garanciaalap felhasználásához szükségesek.”;
24.
A 47. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében az „A1, A2 és A3 besorolási osztály” helyébe az „AD 16, AD 15 és AD 14 besorolási fokozat” lép;
25.
A 49. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„49. cikk
(1) A költségvetésben szereplő előirányzatok bármely közösségi vagy európai uniós fellépésre akkor használhatóak fel, ha azt az alap-jogiaktus elfogadása előzi meg.
Az alap-jogiaktus olyan jogi aktus, amely jogalapot biztosít az intézkedésekhez és a költségvetésbe beállított megfelelő kiadások végrehajtásához.
(2) Az EK-Szerződés és az Euratom-Szerződés alkalmazásában az alap-jogiaktus a jogalkotó hatóság által elfogadott jogi aktus, amely formáját tekintve lehet rendelet, irányelv, az EK-Szerződés 249. cikke értelmében vett határozat vagy sui generis határozat.
(3) Az EUSz. V. (a közös kül- és biztonságpolitikára - KKBP-re vonatkozó) címének alkalmazásában az alap-jogiaktus formáját tekintve az EUSz. 13. cikkének (2) és (3) bekezdésében, 14. cikkében, 18. cikkének (5) bekezdésében, 23. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 24. cikkében meghatározott formák valamelyike lehet.
(4) Az EUSz. VI. (a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködésre vonatkozó) címének alkalmazásában az alap-jogiaktus az EUSz. 34. cikkének (2) bekezdésében említett formák egyikét veheti fel.
(5) E cikk értelmében az ajánlások és vélemények, valamint az állásfoglalások, következtetések, nyilatkozatok és egyéb, jogi hatás nélküli aktusok nem minősülnek alap-jogiaktusnak.
(6) Az (1)-(4) bekezdéstől eltérve, az alábbiak alap-jogiaktus nélkül is végrehajthatók, amennyiben az ezekkel finanszírozandó intézkedések a Közösségek vagy az Európai Unió hatáskörébe tartoznak:
a)
kísérleti jellegű, valamely intézkedés végrehajthatóságát és hasznosságát vizsgáló kísérleti projektek előirányzatai. A vonatkozó kötelezettségvállalási előirányzatok nem több, mint két egymást követő költségvetési évben szerepeltethetők a költségvetésben;
b)
az EK-Szerződés, az Euratom-Szerződés, valamint az EUSz. VI. címének alkalmazása terén a jövőben elfogadandó intézkedésekre vonatkozó javaslatok előkészítését célzó előkészítő intézkedések előirányzatai. Az előkészítő intézkedéseknek következetes megközelítést kell követniük, és különböző formákat ölthetnek. A vonatkozó kötelezettségvállalási előirányzatok nem több, mint három egymást követő költségvetési évben szerepeltethetők a költségvetésben. A jogalkotási eljárást a harmadik pénzügyi év vége előtt le kell zárni. A jogalkotási eljárás során a kötelezettségvállalási előirányzatoknak meg kell felelniük az előkészítő intézkedéseknek a tervezett tevékenységekkel, a követendő célokkal és a kedvezményezett személyekkel kapcsolatos sajátosságainak. Következésképpen az előkészítő intézkedésekre elkülönített összeg nem felelhet meg a végső intézkedés finanszírozására elkülönített összegnek.
Az előzetes költségvetési tervezet előterjesztésekor a Bizottság jelentést nyújt be a költségvetési hatóságnak az a) és b) pontban említett intézkedésekről, amely jelentés tartalmazza az eredmények értékelését és a tervezett nyomon követési intézkedéseket is;
c)
az EUSz. V. (KKBP-re vonatkozó) címének terén hozott előkészítő intézkedések előirányzatai. Ezen intézkedéseket rövid időre kell korlátozni, céljuk pedig a KKBP célkitűzéseinek megvalósítására irányuló európai uniós intézkedések, valamint a szükséges jogi eszközök elfogadása feltételeinek megteremtése;
Az európai uniós válságkezelési műveletek alkalmazásában az előkészítő intézkedések célja többek között az operatív követelmények értékelése, az első erőforrások gyors rendelkezésre bocsátásának biztosítása vagy a műveletek megkezdéséhez szükséges helyi feltételek megteremtése.
Az előkészítő intézkedéseket - a Bizottsággal teljes mértékben együttműködve - a Tanács fogadja el. Ebből a célból a munkájában a Tanács főtitkára/a KKBP főképviselője által segített elnökség a lehető leghamarabb tájékoztatja a Bizottságot a Tanács előkészítő intézkedés meghozatalára irányuló szándékáról, valamint - különösen - az ehhez szükséges becsült forrásokról. A Bizottság - e rendelet rendelkezéseinek megfelelően - meghoz minden szükséges intézkedést a források gyors rendelkezésre bocsátásának biztosítása érdekében;
d)
a Bizottság által - az EK-Szerződés és az Euratom-Szerződés értelmében rá ruházott, a b) pontban említett jogalkotási kezdeményezési jogtól eltérő intézményi szintű előjogaiból eredő feladatok, valamint az e Szerződések által közvetlenül rá ruházott és a végrehajtási szabályokban felsorolt különös hatáskörök alapján - végrehajtott egyszeri, vagy akár határozatlan időtartamú intézkedések előirányzatai;
e)
az egyes intézmények működtetésére vonatkozó előirányzatok, azok igazgatási autonómiája alapján.”;
26.
Az 50. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Az intézmények e hatásköröket e rendelettel összhangban és az engedélyezett előirányzatok korlátain belül gyakorolják.”;
27.
Az 52. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„52. cikk
(1) A költségvetés végrehajtásában, kezelésében, auditjában vagy ellenőrzésében érintett valamennyi pénzügyi szereplő és egyéb személy számára tilos bármely olyan fellépés, amelynek révén saját érdekei ütköznek a Közösség érdekeivel. Amennyiben ilyen helyzet állna elő, a szóban forgó személynek tartózkodnia kell az ilyen fellépéstől, és az üggyel az illetékes hatósághoz kell fordulnia.
(2) Összeférhetetlenség áll fenn, ha az (1) bekezdésben említett pénzügyi szereplő vagy egyéb személy funkcióinak pártatlan és tárgyilagos gyakorlása családi vagy érzelmi okok, politikai vagy nemzeti hovatartozással kapcsolatos okok, továbbá gazdasági érdek vagy bármely más, a kedvezményezettel közös érdek miatt veszélybe kerül.”;
28.
Az 53. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„53. cikk
A Bizottság a költségvetést az 53a-53d. cikkben foglalt rendelkezéseknek megfelelően, az alábbi módok valamelyikén hajtja végre:
a)
centralizált alapon;
b)
megosztott vagy decentralizált igazgatással;
c)
nemzetközi szervezetekkel való közös igazgatással.”;
29.
A szöveg a következő 53a-53d. cikkel egészül ki:
„53a. cikk
Amennyiben a Bizottság a költségvetést centralizált alapon hajtja végre, úgy a végrehajtási feladatokat közvetlenül szervezeti egységei által vagy közvetetten, az 54-57. cikk rendelkezéseinek megfelelően teljesíti.
53b. cikk
(1) Amennyiben a Bizottság megosztott igazgatással hajtja végre a költségvetést, úgy a végrehajtási feladatokat a tagállamokra ruházza át. A módszer különösen a második rész I. és II. címében említett fellépések esetében alkalmazandó.
(2) A tagállamok - a vonatkozó ágazati szabályozások kiegészítő rendelkezéseinek sérelme nélkül, valamint a megosztott igazgatásban annak biztosítása érdekében, hogy a pénzösszegeket az alkalmazandó szabályokkal és elvekkel összhangban használják fel - meghoznak valamennyi, a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméhez szükséges jogalkotási, szabályozási, igazgatási vagy egyéb intézkedést. E célból különösen a következőket teszik:
a)
megbizonyosodnak arról, hogy a költségvetésből finanszírozott fellépések végrehajtására valóban és a megfelelő módon sor kerül;
b)
megelőzik, illetve kezelik a szabálytalanságokat és a csalást;
c)
visszaszerzik a szabálytalanságok vagy hibák eredményeképpen tévesen kifizetett, helytelenül felhasznált vagy elveszett pénzeszközöket;
d)
biztosítják - a vonatkozó ágazati szabályozások révén és a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban - a költségvetési forrásokból részesülő kedvezményezettek jegyzékének évenkénti megfelelő, utólagos közzétételét.
Ebből a célból a tagállamok - a 28a. cikkben meghatározott rendelkezéseknek megfelelően - ellenőrzéseket tartanak, valamint hatékony és eredményes belső ellenőrzési rendszert működtetnek. Szükség esetén és adott esetben bírósági eljárásokat kezdeményeznek.
(3) A tagállamok a megfelelő nemzeti szinten elkészítik a rendelkezésre álló auditok és nyilatkozatok éves összefoglalóját.
(4) Annak biztosítása érdekében, hogy a források felhasználása a vonatkozó szabályokkal összhangban történjen, a Bizottság számlaelszámolási eljárásokat vagy pénzügyi korrekciós mechanizmusokat alkalmaz, amelyek lehetővé teszik számára, hogy vállalja a végső felelősséget a költségvetés végrehajtásáért.
53c. cikk
(1) Amennyiben a Bizottság decentralizált igazgatással hajtja végre a költségvetést, úgy a végrehajtási feladatokat harmadik országokra ruházza át a második rész IV. címének és az 56. cikknek megfelelően, az 54. cikk (2) bekezdésében említett szerveknek történő, fennmaradó feladatok átruházásának a sérelme nélkül.
(2) Annak biztosítása érdekében, hogy a források felhasználása a vonatkozó szabályokkal összhangban történjen, a Bizottság számlaelszámolási eljárásokat vagy pénzügyi korrekciós mechanizmusokat alkalmaz, amelyek lehetővé teszik számára, hogy vállalja a végső felelősséget a költségvetés végrehajtásáért.
(3) A végrehajtási feladatokkal megbízott harmadik országok biztosítják - a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban - a költségvetési forrásokból részesülő kedvezményezettek jegyzékének évenkénti megfelelő, utólagos közzétételét.
53d. cikk
(1) Amennyiben a Bizottság közös igazgatással hajtja végre a költségvetést, úgy - a végrehajtási szabályoknak megfelelően - egyes végrehajtási feladatokat nemzetközi szervezetekre ruház át a következő esetekben:
a)
amikor a Bizottságot és a nemzetközi szervezetet olyan hosszú távú keretegyezmény kötelezi, amely együttműködésük tekintetében igazgatási és pénzügyi szabályokat állapít meg;
b)
amikor a Bizottság és a nemzetközi szervezet közös projektet vagy programot dolgoz ki;
c)
amikor több adományozó pénzösszegét összevonják, és ezek tekintetében nem határoznak meg konkrét jogcímeket vagy kiadási kategóriákat, azaz többadományozós fellépések esetén.
E szervezetek elszámolási, audit, belső ellenőrzési és beszerzési eljárásaikban olyan szabványokat alkalmaznak, amelyek nemzetközileg elfogadott szabványoknak megfelelő garanciát kínálnak.
(2) A nemzetközi szervezetekkel megkötött, a finanszírozás odaítélésére vonatkozó egyéni megállapodások részletes rendelkezéseket tartalmaz az ilyen nemzetközi szervezetekre átruházott feladatok végrehajtásáról.
(3) A végrehajtási feladatokkal megbízott nemzetközi szervezetek biztosítják - a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban - a költségvetési forrásokból részesülő kedvezményezettek jegyzékének évenkénti megfelelő, utólagos közzétételét.”;
30.
Az 54. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A Bizottság nem ruházhatja át harmadik felekre a Szerződések szerint őt megillető végrehajtási hatásköröket, amennyiben azok nagymértékű, politikai döntéssel járó mérlegelést igényelnek. Az átruházott végrehajtási feladatokat világosan meg kell határozni és teljesítésüket teljes mértékben felügyelni kell.
A költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatok átruházásának eleget kell tennie a - hatékony és eredményes belső ellenőrzést igénylő - hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének, valamint biztosítania kell a megkülönböztetés-mentesség elvének való megfelelést és a közösségi fellépés láthatóságát. Az ily módon átruházott végrehajtási feladatok nem idézhetnek elő összeférhetetlenséget.”;
b)
a (2) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
az első mondat helyébe a következő lép:
„Az (1) bekezdésben megállapított kereteken belül, amennyiben a Bizottság az 53a. vagy az 53c. cikk szerint közvetetten, centralizált vagy decentralizált alapon hajtja végre a költségvetést, közhatalmi és különösen költségvetés-végrehajtási feladatokat bízhat a következő szervekre: [...]”;
ii.
a b) pont helyébe a következő szöveg lép:
„b)
a Közösségek által létrehozott, a 185. cikkben említett szervek és egyéb szakosított közösségi szervek - például az Európai Beruházási Bank vagy az Európai Beruházási Alap -, amennyiben ezek a feladatok összeegyeztethetők az egyes szervek alap-jogiaktusában meghatározott feladataival.”;
iii.
a c) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szervek vagy a magánjog hatálya alá tartozó, közfeladatot ellátó szervek, amelyek megfelelő pénzügyi garanciákat nyújtanak, és megfelelnek a végrehajtási szabályokban megállapított feltételeknek.”;
iv.
a bekezdés a következő d) ponttal egészül ki:
„d)
az EUSz. V. címének értelmében konkrét intézkedések végrehajtásával megbízott, és a vonatkozó alap-jogiaktusban a 49. cikk értelmében meghatározott személyek.”;
c)
a (3) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Az ilyen szervek vagy személyek a szabálytalanságok és csalás megelőzése érdekében megfelelő intézkedéseket hoznak, és szükség esetén bírósági eljárást kezdeményeznek a tévesen kifizetett vagy helytelenül felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére.”;
31.
A 55. és 56. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„55. cikk
(1) A végrehajtó hivatalok a közösségi jog szerinti, bizottsági határozat által létrehozott jogi személyek, amelyekre - a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletnek megfelelően - hatásköröket lehet átruházni közösségi programok vagy projektek egészének vagy egy részének a Bizottság nevében és felelőssége mellett való végrehajtása érdekében (13).
(2) A megfelelő működési előirányzatok végrehajtását a hivatal igazgatójának a feladata.
56. cikk
(1) Amennyiben a Bizottság közvetett, centralizált igazgatással hajtja végre a költségvetést, először megbizonyosodik a következők meglétéről és megfelelő működéséről a végrehajtással megbízott szerveken belül:
a)
olyan átlátható beszerzési és támogatás-odaítélési eljárások, amelyek megkülönböztetéstől mentesek, kizárnak mindenféle összeférhetetlenséget, és amelyek összhangban állnak az V., illetve a VI. cím megfelelő rendelkezéseivel;
b)
a műveletek igazgatására szolgáló hatékony és eredményes belső ellenőrzési rendszer, amely magában foglalja az engedélyezésre jogosult tisztviselő és a számvitelért felelős tisztviselő vagy egyéb, azonos szerepkörök feladatainak tényleges különválasztását;
c)
olyan elszámolási rendszer, amely lehetővé teszi a közösségi pénzeszközök helyes felhasználásának ellenőrzését és a pénzeszközök felhasználásának a közösségi elszámolásokban való tükröződését;
d)
független külső ellenőrzés;
e)
információkhoz való nyilvános hozzáférés, a közösségi szabályozásban meghatározott szinten;
f)
a költségvetési forrásokból részesülő kedvezményezettek jegyzékének évenkénti megfelelő, utólagos közzététele a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban.
A Bizottság - a nemzetközileg elismert standardok kellő figyelembevételével - sajátjával egyenértékűként ismerheti el az (1) és (2) bekezdésben említett szervek audit, számviteli és beszerzési eljárásait.
(2) Decentralizált igazgatás esetén - az e) pontban megállapított kritériumok kivételével - az (1) bekezdésben megállapított kritériumok alkalmazandók teljes mértékben vagy részben a decentralizációnak a Bizottság és az érintett harmadik ország, továbbá nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szervek közötti megállapodás szerinti mértékétől függően.
Az (1) bekezdés a) pontja és a 169a. cikk sérelme nélkül, a Bizottság határozhat úgy, hogy
-
a pénzeszközök összevonása esetén, és
-
az alap-jogiaktusban meghatározott feltételek mellett
a kedvezményezett partner ország vagy az adományozók közötti megállapodás szerinti beszerzési vagy odaítélési eljárásait alkalmazza.
Az erre vonatkozó döntés meghozatala előtt a Bizottság először eseti alapon meggyőződik arról, hogy az említett eljárások megfelelnek az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetés-mentesség elvének, nem okoznak összeférhetetlenséget, a nemzetközileg elismert standardokkal azonos biztosítékokat nyújtanak, és biztosítják a - hatékony és eredményes belső ellenőrzést igénylő - hatékony és eredményes pénzgazdálkodással kapcsolatos rendelkezések betartását.
Az érintett harmadik ország, nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szerv a következő kötelezettségek teljesítését vállalja:
a)
e bekezdés első albekezdésére is figyelemmel megfelel az (1) bekezdésben megállapított kritériumoknak;
b)
biztosítja, hogy az (1) bekezdés d) pontjában említett ellenőrzést egy független külső ellenőrzést végző nemzeti intézmény gyakorolja;
c)
rendszeres ellenőrzések végzésével biztosítja, hogy a költségvetésből finanszírozandó fellépéseket helyesen hajtották-e végre;
d)
megfelelő intézkedéseket hoz a szabálytalanságok és csalás megelőzése érdekében, és szükség esetén bírósági eljárásokat kezdeményez a tévesen kifizetett pénzeszközök visszaszerzésére.
(3) A Bizottság biztosítja az átruházott feladatok végrehajtásának felügyeletét, értékelését és ellenőrzését. Amennyiben saját ellenőrzési rendszereit használva végez ellenőrzéseket, figyelembe veszi az ellenőrző rendszerek egyenértékűségét.
32.
Az 57. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A Bizottság nem bízhatja a költségvetésből származó pénzeszközök felhasználására vonatkozó - a kifizetést és a beszedést is magukban foglaló - intézkedéseket a magánjog hatálya alá tartozó külső szervekre vagy testületekre, kivéve az 54. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett eseteket vagy olyan egyedi esetekben, amelyekben az érintett kifizetéseket a Bizottság által meghatározott kedvezményezettek részére kell teljesíteni, a Bizottság által meghatározott feltételek és összegek szerint, és amelyek nem igénylik a kifizetéseket végző szervek vagy szervezetek általi mérlegelést.”;
33.
Az 59. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) E cím alkalmazásában a »személyzet« fogalma a személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó személyekre vonatkozik.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Minden intézmény belső igazgatási szabályaiban megállapítja a megfelelő szintű személyzetet, amelyre az eljárási szabályzatában lévő feltételekkel összhangban átruházza az engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatait, megállapítja továbbá az átruházott hatáskörök hatályát és a megbízott személyek számára a rájuk ruházott hatáskörök továbbadásának a lehetőségét.”;
c)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő hatásköreit kizárólag a személyzetre lehet átruházni vagy továbbadni.”;
34.
A 60. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő intézménye felé feladatai teljesítéséről - pénzügyi és gazdálkodási információkat is tartalmazó - éves tevékenységi jelentés formájában számol be, amely jelentésben megerősíti, hogy az abban szereplő információk igaz és tisztességes álláspontot képviselnek, kivéve, ha a bevételek és a kiadások meghatározott területeihez kapcsolódó fenntartások másként rendelkeznek.
Ezen jelentésben be kell számolni a műveleteknek a kitűzött célokhoz viszonyított eredményéről, az e műveletekhez kapcsolódó kockázatokról, a rendelkezésre álló források felhasználásáról, valamint a belső ellenőrzési rendszer hatékonyságáról és eredményességéről. A belső ellenőr tudomásul veszi az éves jelentést és minden egyéb meghatározott információt. A Bizottság legkésőbb minden év június 15-ig megküldi a költségvetési hatóságnak az előző év éves jelentéseit összefoglalóját.”;
35.
A 61. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés e) pontja a következő mondattal egészül ki:
„A számvitelért felelős tisztviselő jogosult a hitelesítési kritériumok betartásának ellenőrzésére;”;
b)
a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2a) Mielőtt az intézmény elfogadja a beszámolót, a számvitelért felelős tisztviselő záradékkal látja el azt, tanúsítva, hogy meggyőződött arról, hogy az valós és tisztességes képet ad az intézmény pénzügyi helyzetéről.
E célból a számvitelért felelős tisztviselő megbizonyosodik arról, hogy a beszámoló az ő felelőssége mellett - az e rendeletben az intézménye beszámolójára vonatkozóan foglaltaknak megfelelően - megállapított számviteli szabályokkal, módszerekkel és számviteli rendszerekkel összhangban készült, és hogy a beszámolóban valamennyi bevétel és kiadás szerepel.
A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő minden olyan információt továbbít, amelyre a számvitelért felelős tisztviselőnek feladatai elvégzéséhez szüksége van.
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő továbbra is teljes mértékben felel az általa kezelt pénzeszközök megfelelő felhasználásáért, valamint az ellenőrzése alatt álló kiadások jogszerűségéért és szabályszerűségéért.
(2b) A számvitelért felelős tisztviselő jogosult ellenőrizni a kapott információt, valamint további, a beszámoló záradékkal való ellátása céljából szükségesnek ítélt ellenőrzéseket végezni.
A számvitelért felelős tisztviselő szükség esetén fenntartásokkal él, amelyekben pontosan megmagyarázza azok jellegét és hatályát.
(2c) A többi intézmény és hivatal számvitelért felelős tisztviselői záradékkal látják el éves beszámolójukat, és elküldik azt a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének.”;
c)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) E rendelet eltérő rendelkezése hiányában kizárólag a számvitelért felelős tisztviselő jogosult készpénz és készpénz jellegű tételek kezelésére. Megóvásukért ő felel.”;
36.
A 62. cikk első bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A számvitelért felelős tisztviselő feladatainak teljesítésekor bizonyos feladatokat beosztottjaira ruházhat át.”;
37.
A 63. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„63. cikk
(1) A végrehajtási szabályokban meghatározottak szerint, a saját forrásokon kívüli bevételek beszedésére és kis összegek kifizetésére előlegszámlákat lehet létrehozni.
A válságkezelési segélyek és a humanitárius segítségnyújtási műveletek terén azonban - a 110. cikk értelmében - korlátlan összegig alkalmazhatók előlegszámlák a költségvetési hatóság által a szóban forgó költségvetési sor tekintetében a folyó pénzügyi évre meghatározott előirányzatok mértékének tiszteletben tartása mellett.
(2) Az előlegszámlákat az intézmény számvitelért felelős tisztviselője bocsátja rendelkezésre, és ezeket az intézmény számvitelért felelős tisztviselője által kijelölt előlegelszámoló tisztviselő felelősségi körébe kell rendelni.”;
38.
A 65. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) E fejezet rendelkezései nem érintik a 64. cikkben említett pénzügyi szereplőknek az alkalmazandó nemzeti jog, a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről, valamint a Közösségek tisztviselőit és a tagállamok tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló hatályos rendelkezésekben előírtak szerinti esetleges büntetőjogi felelősségét.”;
39.
A 66. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő kártérítés megfizetésére kötelezhető a személyzeti szabályzatban megállapítottak szerint.”;
b)
a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A kártérítési kötelezettség különösen akkor áll fenn, ha:
a)
az engedélyezésre jogosult tisztviselő - szándékosan vagy súlyos gondatlanságból - behajtandó követelések megállapításáról dönt vagy beszedési utalványokat bocsát ki, kiadásokra kötelezettséget vállal vagy kifizetési utalványt ír alá anélkül, hogy e rendeletnek és a végrehajtási szabályoknak megfelelne;
b)
az engedélyezésre jogosult tisztviselő - szándékosan vagy súlyos gondatlanságból - elmulasztja egy esedékessé váló követelést megállapító dokumentum kiállítását, elmulasztja beszedési utalvány kiállítását vagy azt későn állítja ki, vagy későn állít ki kifizetési utalványt, amelynek következtében az adott intézménynek polgári jogi felelőssége keletkezik harmadik felekkel szemben.”;
c)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Feladatoknak a szolgálatán belüli továbbadása esetén a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő továbbra is felelős marad a fennálló belső igazgatási és ellenőrzési rendszerek hatékonyságáért és eredményességéért, valamint a továbbadott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő kiválasztásáért.”;
d)
a (4) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Minden intézménynek létre kell hoznia egy, a pénzügyi szabálytalanságokat vizsgáló szakosított testületet, vagy részt kell vennie több intézmény által létrehozott közös testület munkájában. Ezen testületek függetlenül működnek, és megállapítják, hogy pénzügyi szabálytalanság történt-e, valamint meghatározzák annak esetleges következményeit.”;
40.
A 73. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult, illetékes tisztviselő egy megállapított követelés behajtásáról való teljes vagy részleges lemondást tervezi, biztosítja, hogy a lemondás szabályos és megfelel a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, valamint az arányosság elvének a végrehajtási szabályokban megállapított eljárásokkal és kritériumokkal összhangban. A lemondó határozatot meg kell indokolni. Az engedélyezésre jogosult tisztviselő kizárólag a végrehajtási szabályokban megállapítottak szerint ruházhatja át a döntést.
Az engedélyezésre jogosult, illetékes tisztviselő ezenkívül - a végrehajtási szabályokban meghatározott feltételekkel összhangban - a megállapított követeléseket törölheti vagy kiigazíthatja.”;
41.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„73a. cikk
A konkrét rendeletek rendelkezéseinek, valamint a Közösségek saját forrásainak rendszerére vonatkozó tanácsi határozat sérelme nélkül, a Közösségeknek harmadik országokkal szembeni, valamint harmadik feleknek a Közösségekkel szembeni jogosultságai ötéves elévülési időszak hatálya alá tartoznak.
Az elévülési időszak számításának dátumát és ezen időszak megszakításának feltételeit a végrehajtási szabályokban állapítják meg.”;
42.
A 75. cikk (2) bekezdésében a „49. cikk (2) bekezdésében” helyébe a „49. cikk (6) bekezdésének e) pontjában” lép;
43.
A 77. cikk (3) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A költségvetési kötelezettségvállalás azon összegét, amely megfelel egy jogi kötelezettségvállalásnak, amelyre - a 81. cikk értelmében - nem történt kifizetés a jogi kötelezettségvállalás aláírását követő három éves időszakban, vissza kell vonni.”;
44.
A 80. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben az igénybevett szolgáltatások - beleértve a bérleti szolgáltatásokat is - vagy az áruszállítások kifizetése időszakos fizetéssel történik, az engedélyezésre jogosult tisztviselő kockázatértékelést követően elrendelheti közvetlen követelés-elszámolási rendszer alkalmazását.”;
45.
A 86. cikk (1) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
a minden egyes költségvetés-végrehajtási műveletre alkalmazandó belső ellenőrzési és audit rendszerek hatékonyságának és eredményességének értékeléséért.”;
46.
A 87. cikkben a második bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Ha a belső ellenőr a személyzet tagja, úgy a személyzeti szabályzatban megállapítottak és a végrehajtási szabályokban meghatározottak szerint vállal felelősséget.”;
47.
A 88. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„88. cikk
(1) A közbeszerzési szerződések egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő között, a 104. és a 167. cikk értelmében, írásban, számlára kötött szerződések, amelyeket részben vagy egészben a költségvetésből történő ár kifizetése ellenében ingó vagy ingatlan javak szerzése, építési beruházások elvégzése vagy szolgáltatások nyújtása céljából kötnek.
E szerződések magukban foglalják a következőket:
a)
épület megvásárlására vagy bérletére irányuló szerződések;
b)
áru beszerzésére irányuló szerződések;
c)
építési beruházásra irányuló szerződések;
d)
szolgáltatás nyújtására irányuló szerződések.
(2) A keretszerződés egy vagy több ajánlatkérő és egy vagy több gazdasági szereplő között létrejött szerződés, amelynek célja egy adott időszak alatt odaítélendő szerződések feltételeinek meghatározása, különös tekintettel az árra és - adott esetben - a tervezett mennyiségre. A keretszerződésre e cím közbeszerzési eljárásra vonatkozó rendelkezései - a közzétételre vonatkozókat is beleértve - érvényesek.
(3) E cím - a 93-96. cikk sérelme nélkül - nem vonatkozik a támogatásokra.”;
48.
A 89. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az ajánlatkérők nem alkalmazhatják a keretszerződéseket nem megfelelően vagy oly módon, amelynek célja vagy hatása a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása.”;
49.
A 90. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1)
A 105. vagy a 167. cikkben meghatározott értékhatárt túllépő valamennyi szerződést ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.”;
ii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az ajánlati felhívásokat előzetesen ki kell hirdetni, kivéve e rendelet 91. cikkének (2) bekezdésében említett, és a végrehajtási szabályokban pontosított eseteket, valamint az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) IIB. mellékletében említett szolgáltatási szerződéseket.”
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Azon szerződések meghirdetése, melyek értéke a 105. cikkben és a 167. cikkben, valamint a 2004/18/EK irányelv IIB. mellékletében említett szolgáltatási szerződésekben meghatározott küszöbérték alatt van, a végrehajtási szabályokban megállapított megfelelő eszközök révén történik.”;
50.
A 91. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A beszerzési eljárások a következő formák egyikét ölthetik:
a)
nyílt eljárás;
b)
meghívásos eljárás;
c)
versenytárgyalások;
d)
tárgyalásos eljárás;
e)
versenypárbeszéd.
Az érintett ajánlatkérők - amennyiben a közbeszerzési szerződésben vagy a keretszerződésben két vagy több intézmény, végrehajtó hivatal vagy a 185. cikkben említett szerv érdekelt, és amennyiben hatékonyságnövelés valósítható meg - a beszerzési eljárás intézményközi alapon történő lebonyolítására törekszenek.
Amennyiben egy adott intézmény és valamely tagállam ajánlatkérőjének közös fellépéséhez közbeszerzési szerződésre vagy keretszerződésre van szükség, úgy az intézmény és ezen ajánlatkérő a végrehajtási szabályokban foglaltaknak megfelelően közösen is lebonyolíthatják a beszerzési eljárást.”;
b)
a (2) bekezdés második albekezdését el kell hagyni;
c)
a szöveg a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A végrehajtási szabályok meghatározzák az (1) bekezdésben említett beszerzési eljárást, amely a 2004/18/EK irányelv IIB. mellékletében szereplő szolgáltatási szerződésekre, valamint azon titkosnak minősített szerződésekre alkalmazandó, amelyek teljesítése különleges biztonsági intézkedéseket tesz szükségessé, vagy amikor a Közösségek vagy az Európai Unió létfontosságú érdekeinek védelme úgy kívánja.”;
51.
A 92. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„92. cikk
Az ajánlati felhíváshoz kapcsolódó dokumentációban meg kell adni a szerződés tárgyának teljes, világos és pontos leírását, valamint a szerződésre vonatkozó kizárási, kiválasztási és odaítélési feltételeket.”;
52.
A 93. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
a bevezető szöveg helyébe a következő szöveg lép:
„A pályázókat vagy ajánlattevőket a beszerzési eljárásban való részvételből ki kell zárni, amennyiben:”
ii.
az f) pont helyébe a következő szöveg lép:
„f)
jelenleg a 96. cikk (1) bekezdésében említett közigazgatási szankció hatálya alá tartoznak.”;
iii.
a szöveg a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az első albekezdés a)-d) pontja nem vonatkozik áruk különösen kedvező feltételek mellett, az üzleti tevékenységét véglegesen felszámoló szállítótól, vagy vagyonfelügyelőtől, felszámolótól vagy végelszámolótól, csődegyezség, vagy ahhoz hasonló, a nemzeti jogban rögzített eljárás keretében történő beszerzésére.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A pályázóknak és ajánlattevőknek tanúsítaniuk kell, hogy nincsenek az (1) bekezdésben felsorolt helyzetek egyikében sem. Az ajánlatkérő azonban - a végrehajtási szabályokban meghatározottak szerint - nagyon kis értékű szerződések esetében eltekinthet ezen tanúsítvány megkövetelésétől.
Az (1) bekezdés megfelelő alkalmazása érdekében a pályázó vagy ajánlattevő az ajánlatkérő kérésére köteles:
a)
amennyiben a pályázó vagy ajánlattevő jogi személy, tájékoztatást adni a jogi személy tulajdoni helyzetéről, illetve irányításáról, ellenőrzéséről és képviseletének hatásköréről;
b)
ha alvállalkozó bevonását tervezik, tanúsítani, hogy az alvállalkozó nincs az (1) bekezdésben felsorolt helyzetek egyikében sem.”;
c)
a szöveg a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A végrehajtási szabályok meghatározzák azt a maximális időszakot, amely során az (1) bekezdésben említett helyzetek a pályázóknak vagy ajánlattevőknek a beszerzési eljárásból történő kizárásához vezetnek. A maximális időszak nem haladhatja meg a tíz évet.”;
53.
A 94., 95. és 96. cikk helyébe a következők lépnek:
„94. cikk
A szerződések nem ítélhetők oda olyan pályázóknak vagy ajánlattevőknek, akik az erre a szerződésre vonatkozó beszerzési eljárás során:
a)
összeférhetetlennek minősülnek;
b)
az ajánlatkérő által - a beszerzési eljárásban való részvétel feltételeként megkövetelt - információt megtévesztő módon szolgáltatta vagy nem szolgáltatta;
c)
a beszerzési eljárásból való kizárás 93. cikk (1) bekezdésében említett helyzetei egyikében vannak.
95. cikk
(1) A Bizottság a személyes adatok feldolgozására vonatkozó közösségi szabályoknak megfelelően központi adatbázist hoz létre és működtet. Az adatbázis a 93. és a 94. cikkben, valamint a 96. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének a) pontjában említett helyzetek egyikében lévő pályázók és ajánlattevők részletes adatait tartalmazza. Az adatbázist az intézmények, a végrehajtó hivatalok és a 185. cikkben említett szervek közösen használják.
(2) A tagállamok és harmadik országok hatóságai, valamint az 53. és 54. cikkel összhangban a költségvetés végrehajtásában részt vevő, az (1) bekezdésben említettektől különböző szervek információt szolgáltatnak az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő számára azokról a pályázókról és ajánlattevőkről, akikre a 93. cikk (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott helyzetek egyike fennáll, amennyiben a gazdasági szereplő magatartása sértette a Közösség pénzügyi érdekeit. Az engedélyezésre jogosult tisztviselő ellenőrzi ezt az információt és felkéri a számvitelért felelős tisztviselőt az információ adatbázisban való rögzítésére.
Az e bekezdés első francia bekezdésében említett hatóságok és szervek hozzáférnek az adatbázisban tárolt információhoz, és azt adott esetben és a költségvetés végrehajtásához kapcsolódó szerződések odaítéléséért viselt felelősségük szerint figyelembe vehetik.
(3) A végrehajtási szabályokban meg kell határozni a kizárási feltételek arányos alkalmazását biztosító átlátható és koherens kritériumokat. A Bizottság meghatározza az adatbázisok működésére vonatkozó szabványosított eljárásokat és műszaki előírásokat.
96. cikk
(1) Az ajánlatkérő közigazgatási vagy pénzügyi szankciókat szabhat ki:
a)
pályázókra vagy ajánlattevőkre, a (94) cikk b) pontjában említett esetekben;
b)
azon ajánlattevőkre, akikről megállapították, hogy a költségvetés által finanszírozott szerződés szerinti kötelezettségeiket súlyosan megsértették.
Az ajánlatkérőnek azonban először minden esetben lehetőséget kell adnia az érintett személynek arra, hogy észrevételeit ismertesse.
(2) Az (1) bekezdésben említett szankcióknak arányban kell állniuk a szerződés fontosságával és a kötelességszegés súlyosságával, továbbá a következőkből állhatnak:
a)
az érintett pályázó vagy ajánlattevő kizárása legfeljebb tízéves időtartamra a költségvetés által finanszírozott szerződésekből és támogatásokból; és / vagy
b)
a legfeljebb a szóban forgó szerződés értékéig terjedő pénzügyi szankció megfizetése a pályázó vagy az ajánlattevő által.”;
54.
A 97. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„97. cikk
(1) A szerződések odaítélése a pályázat tartalmára alkalmazandó odaítélési feltételek alapján történik, a 93. és a 94. cikk, valamint a 96. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján ki nem zárt gazdasági szereplők képességeinek - az ajánlattételi felhíváshoz kapcsolódó dokumentációban található kiválasztási feltételekkel összhangban történő - ellenőrzését követően.
(2) A szerződéseket a legalacsonyabb összegű ellenszolgáltatás vagy az összességében legelőnyösebb ajánlat szempontja alapján kell odaítélni.”;
55.
A 98. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) és a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az ajánlattételre vonatkozó intézkedéseknek biztosítaniuk kell a tényleges versenyt, valamint azt, hogy a pályázatok tartalma azok egyidejűleg történő kibontásáig titkos maradjon.
(2) Az ajánlatkérő a végrehajtási szabályokban foglaltaknak megfelelően - amennyiben az célszerű és arányos - biztosíték előzetes nyújtását írhatja elő az ajánlattevőknek, ezzel biztosítva, hogy nem vonják vissza ajánlatukat.”;
b)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A felbontó bizottság által a megállapított feltételeket kielégítőnek nyilvánított valamennyi részvételi kérelmet vagy ajánlatot értékelni kell az ajánlati felhívással kapcsolatos dokumentációban megállapított kritériumok alapján, annak érdekében, hogy a bizottság a szerződés odaítélésére vagy elektronikus árverés tartására vonatkozó javaslatot tegyen az ajánlatkérőnek.”;
56.
A 102. és a 103. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„102 .cikk
(1) Az ajánlatkérő a végrehajtási szabályokban meghatározott esetekben előzetes biztosítéknyújtásra kötelezi az ajánlattevőket.
(2) Amennyiben az célszerű és arányos, az ajánlatkérő előzetes biztosítéknyújtásra kötelezheti az ajánlattevőket annak érdekében, hogy:
a)
biztosítsa a szerződés teljes körű teljesítését;
b)
korlátozza az előfinanszírozás kifizetésével járó pénzügyi kockázatokat.
103. cikk
Amennyiben a közbeszerzési eljárás során lényeges hiba, szabálytalanság vagy csalás történt, az intézmények felfüggesztik az eljárást, és meghozhatják az általuk szükségesnek ítélt bármilyen intézkedést, beleértve az eljárás törlését is.
Amennyiben a szerződés odaítélését követően a közbeszerzési eljárásról vagy a szerződés teljesítéséről bebizonyosodik, hogy annak során lényeges hiba, szabálytalanság vagy csalás történt, az intézmények - az eljárás szakaszának függvényében - eltekinthetnek a szerződés megkötésétől, felfüggeszthetik a szerződés teljesítését vagy - adott esetben - felbonthatják a szerződést.
Amennyiben az ilyen hiba, szabálytalanság vagy csalás az ajánlattevőnek tulajdonítható, úgy az intézmények a fentieken kívül - a hibák, szabálytalanságok vagy csalás súlyosságának arányában - elutasíthatják a kifizetést, visszakövetelhetik a már kifizetett összegeket vagy felmondhatják az ajánlattevővel kötött valamennyi szerződést.”
57.
A 104. cikk a következő mondattal egészül ki:
„Az 59. cikkel összhangban átruházzák az ajánlatkérői feladat gyakorlásához szükséges hatáskört.”;
58.
A 105. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„105. cikk
(1) A 2004/18/EK irányelv - e rendelet második részének IV. címére is figyelemmel - megállapítja azt az értékhatárt, amely meghatározza:
a)
a 90. cikkben említett közzétételre vonatkozó intézkedéseket;
b)
a 91. cikk (1) bekezdésében említett eljárások kiválasztását;
c)
a megfelelő határidőket.
(2) A végrehajtási szabályokban rögzített kivételekre és feltételekre is figyelemmel az ajánlatkérő a 2004/18/EK irányelv hatálya alá tartozó szerződések esetében a sikeres ajánlattevővel csak a várakozási idő lejárta után írhatja alá a szerződést vagy keretszerződést.”;
59.
E rendelet első része VI. címe 1. fejezetének címe helyébe a következő lép:
„1. FEJEZET
A támogatások fajtái és hatályuk”
60.
A 108. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A támogatásokat írásos megállapodásba vagy bizottsági határozatba kell foglalni, amelyről a sikeres pályázót értesíteni kell.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) E cím értelmében nem képeznek támogatást a következők:
a)
az intézmény tagjaihoz és személyzetéhez kapcsolódó kiadások, valamint az Európai Iskoláknak nyújtott hozzájárulások;
b)
hitelek, a Közösség kockázattal járó eszközei, vagy az ilyen eszközökhöz való közösségi pénzügyi hozzájárulás, a 88. cikkben említett közbeszerzési szerződések, valamint a makro-segítségnyújtásként és költségvetési támogatásként fizetett segélyek;
c)
részvénybefektetések a magánbefektetői elv alapján, részvénybefektetéshez hasonló finanszírozás, valamint részvénytulajdonok vagy tőkerészesedések nemzetközi pénzügyi intézményekben, mint például az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankban (EBRD) vagy olyan szakosított közösségi szervekben, mint az Európai Beruházási Alap (EBA);
d)
a Közösségek által olyan szerveknek fizetett tagdíjak, amelyekben a Közösségek tagsággal rendelkeznek;
e)
azon kiadások, amelyeket az 53-53d. cikk értelmében megosztott, decentralizált vagy közös igazgatás részeként teljesítettek;
f)
azon szervek részére teljesített kifizetések, amelyekre az 54. cikk (2) bekezdésével összhangban végrehajtási feladatokat ruháztak át, valamint a jogalkotási hatóság által a vonatkozó alap-jogiaktus alapján létrehozott szerveknek teljesített kifizetések;
g)
a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (15) 3. cikke (2) bekezdésének f) pontjában említett halászati termékek piacával kapcsolatos kiadások;
h)
az intézmények által meghívott vagy megbízott személyek utazási és tartózkodási költségeinek visszafizetése, vagy adott esetben a nekik fizetett valamennyi költségtérítés.
c)
a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(3) Az alábbiak támogatásokká minősülnek, és azokra - adott esetben - e cím az irányadó:
a)
egyes hitelekre nyújtott kamattámogatásból származó nyereség;
b)
a (2) bekezdés c) pontjában említettektől eltérő részvénybefektetések vagy részesedések.
(4) Minden intézmény támogathatja a tájékoztatási tevékenységeket, amennyiben kellően indokolt esetben a közbeszerzési eljárások alkalmazása nem megfelelő.”;
61.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„108a. cikk
(1) A támogatások a következő formákat ölthetik:
a)
a ténylegesen felmerülő, elszámolható költségek meghatározott arányának visszatérítése;
b)
átalányösszeg;
c)
átalány-finanszírozás;
d)
az a), b) és c) pontban említettek kombinációja.
(2) A támogatások nem léphetik túl az összesített, abszolút értékben kifejezett felső határt.”;
62.
E rendelet első része VI. címe 2. fejezetének címe helyébe a következő lép:
„2 .FEJEZET
Alapelvek”;
63.
A 109. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„109. cikk
(1) A támogatásokra az átláthatóság és az egyenlő elbánás elve vonatkozik.
Nem lehetnek halmozottak, nem ítélhetők oda visszamenőlegesen és társfinanszírozást kell tartalmazniuk.
A végrehajtási szabályok szerint támogatható összes költség együttes összege semmilyen okból nem léphető túl.
(2) A támogatások célja vagy hatása nem lehet nyereség termelése a kedvezményezett számára.
(3) A (2) bekezdést nem kell alkalmazni a következőkre:
a)
természetes személyeknek fizetett tanulmányi, kutatási vagy képzési ösztöndíjak;
b)
vetélkedőket követően odaítélt díjak;
c)
olyan fellépések, amelyek célkitűzése a külső fellépések keretében valamely kedvezményezett pénzügyi kapacitásának megerősítése vagy bevétel képzése.”;
64.
A 110. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A támogatások az év elején közzéteendő éves munkaprogram tárgyát képezik.
Ezen éves munkaprogramot ajánlatkérések közzététele útján kell megvalósítani, kivéve a megfelelően indokolt, kivételesen sürgős eseteket, vagy azon eseteket, amikor a kedvezményezett vagy a fellépés jellemzői nem hagynak más választási lehetőséget egy adott fellépésre, vagy amikor a kedvezményezett az alap-jogiaktusban a támogatás jogosultjaként szerepel.
Az első albekezdés nem vonatkozik a válságkezelési segélyre és a humanitárius segítségnyújtási műveletekre.”;
65.
A 111. és 112. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„111. cikk
Valamely tevékenységre bármely kedvezményezett számára a költségvetésből csak egy támogatás ítélhető oda, kivéve, ha az alap-jogiaktus ettől eltérően rendelkezik.
Egy kedvezményezettnek a költségvetésből pénzügyi évenként csak egy működési támogatás ítélhető oda.
A pályázó haladéktalanul tájékoztatja az engedélyezésre jogosult tisztviselőt az azonos fellépéshez vagy azonos munkaprogramhoz kapcsolódó többszöri ajánlatról és többszöri támogatásról.
A költségvetésből semmilyen körülmények között nem finanszírozható kétszer ugyanaz a költség.
112. cikk
(1) Már megkezdett tevékenységre csak abban az esetben ítélhető oda támogatás, ha a pályázó bizonyítani tudja, hogy szükség van a tevékenységnek a támogatás odaítélése előtti megkezdésére.
Ilyen esetekben a támogatható költségek nem merülhetnek fel a támogatás iránti pályázat benyújtásának dátuma előtt, kivéve az alap-jogiaktusban meghatározott, kellően megindokolt kivételes esetekben vagy a válságkezelési segély és a humanitárius segítségnyújtási műveletek megfelelő végrehajtásához szükséges kiadások esetében a végrehajtási szabályokban megállapítottak szerint.
Már befejezett tevékenységekre nem nyújtható támogatás visszamenőlegesen.
(2) A működési támogatás megítélésére a kedvezményezett költségvetési évének kezdetétől számított hat hónapon belül sor kerül. A támogatható költségek nem merülhetnek fel a támogatás iránti pályázat benyújtását vagy a kedvezményezett költségvetési évének kezdetét megelőzően.”;
66.
A 113. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A működési támogatások megújításakor azokat fokozatosan csökkenteni kell, kivéve, ha az alap-jogiaktus az általános európai érdeket szolgáló szervek tekintetében ezt másként határozza meg. Ez a rendelkezés nem vonatkozik a 108a. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett valamely formában nyújtott támogatásokra.”;
67.
Az 114. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„114. cikk
(1) A támogatás iránti pályázatokat írásban kell benyújtani.
(2) A támogatás iránti pályázatok akkor fogadhatók el, ha az alábbiak valamelyike nyújtja be azokat:
a)
jogi személyek; a támogatás iránti pályázatok abban az esetben is elfogadhatók, ha a nemzeti jogszabályok alapján jogi személyiséggel nem rendelkező szervek nyújtják be, feltéve, hogy képviselőik jogképességgel rendelkeznek, hogy az ő nevükben jogi kötelezettséget vállaljanak, és pénzügyi felelősséget vállalnak.
b)
természetes személyek, amennyiben a fellépés vagy a pályázó célkitűzésének természete vagy jellemzői ezt szükségessé teszik.
(3) Nem nyújtható támogatás azon pályázóknak, akik a döntési eljárás idején a 93. cikk (1) bekezdésében, a 94. cikkben és a 96. cikk (2) bekezdésének a) pontjában felsorolt helyzetek egyikében vannak.
A pályázóknak bizonyítaniuk kell, hogy nincsenek az első albekezdésben említett helyzetek egyikében sem. Az engedélyezésre jogosult tisztviselő azonban a végrehajtási szabályokban megállapított nagyon kis értékű támogatások esetében eltekinthet e bizonyítástól.
(4) A 96. cikkben előírtak szerint az engedélyezésre jogosult tisztviselő hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciókkal sújthatja a pályázókat.
Hasonló szankciókkal sújthatók azok a kedvezményezettek is, akik a pályázat benyújtásakor vagy a támogatás végrehajtása során hamis nyilatkozatot tettek az engedélyezésre jogosult tisztviselő által igényelt információk tekintetében vagy nem szolgáltattak információt.”;
68.
A 116. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az ajánlatokat az előre közzétett kiválasztási és döntési kritériumok alapján értékelik annak meghatározása érdekében, hogy melyik ajánlatot finanszírozzák.”;
69.
Az 118. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„118. cikk
(1) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő - amennyiben indokoltnak és arányosnak tartja - előzetes biztosítéknyújtást követelhet a kedvezményezettől, az előfinanszírozással kapcsolatos pénzügyi kockázatok korlátozása érdekében.
(2) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő a végrehajtási szabályokban meghatározott esetekben előzetes biztosítéknyújtást követel a kedvezményezettől.”;
70.
A 119. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben a kedvezményezett nem tesz eleget kötelezettségeinek, úgy a támogatást a végrehajtási szabályokban előírt esetekben felfüggesztik, csökkentik vagy megszüntetik, miután a kedvezményezett lehetőséget kapott észrevételei megtételére.”;
71.
Az 120. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„120. cikk
(1) Amennyiben a fellépés végrehajtása beszerzési szerződések kedvezményezett általi odaítélését követeli meg, úgy a végrehajtási szabályokban megállapított vonatkozó eljárásokat kell alkalmazni.
(2) Amennyiben a fellépés végrehajtása harmadik félnek nyújtandó pénzügyi támogatást tesz szükségessé, a közösségi támogatás kedvezményezettje a következő feltételek teljesülése esetén adhat pénzügyi támogatást:
a)
a pénzügyi támogatás nem a fellépés elsődleges célja;
b)
a támogatás megadásának feltételeit a támogatásról szóló határozat vagy a kedvezményezett és a Bizottság közötti támogatási megállapodás mérlegelési jogkör nélkül, szigorúan meghatározza;
c)
kis összegekről van szó.
A c) pont alkalmazásában a kedvezményezett által harmadik félnek fizethető pénzügyi támogatás maximális összegét a végrehajtási szabályok határozzák meg.
(3) Minden támogatásról szóló határozat vagy támogatási megállapodás kifejezetten a Bizottságot és a Számvevőszéket jelöli meg a dokumentumok és helyszínek tekintetében a közösségi forrásokból részesülő minden kivitelező és alvállalkozó feletti ellenőrzési hatáskör gyakorlására.”;
72.
Az 121. cikk a következőképpen módosul:
a)
az a) pont helyébe a következő szöveg lép:
„a)
az intézményeknek a 126. cikk szerint meghatározott pénzügyi kimutatásai, a 185. cikkben említett szervek pénzügyi kimutatásai, valamint egyéb szervek pénzügyi kimutatásai, amelyek beszámolóit a Közösség számviteli szabályaival összhangban kell konszolidálni;”;
b)
a d) pont helyébe a következő szöveg lép:
„d)
a költségvetés végrehajtásáról szóló összevont jelentések, amelyek a c) pontban említett jelentésekben szereplő információkat mutatják be.”;
73.
A 122. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„A 121. cikkben
(1) említett intézmények és szervek beszámolóihoz csatolni kell a pénzügyi évre vonatkozó költségvetési és pénzgazdálkodási jelentést
(2) Az (1) bekezdésben említett beszámoló információval szolgál többek között az előirányzatok végrehajtási arányáról, és összefoglaló adatokat tartalmaz az előirányzatok különböző költségvetési jogcímek közötti átcsoportosításáról.”;
74.
A 128. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„128. cikk
A 121. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői legkésőbb a következő év március 1-jéig megküldik a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének és a Számvevőszéknek az előzetes beszámolókat, a költségvetési és pénzgazdálkodásra vonatkozó éves jelentéssel együtt.
A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője összevonja az előzetes beszámolókat a Bizottság előzetes beszámolójával, és legkésőbb a következő év március 31-éig a költségvetési gazdálkodásról és a pénzgazdálkodásról szóló jelentés kíséretében megküldi a Számvevőszéknek a Bizottság előzetes beszámolóját az előzetes összevont beszámolóval együtt.
A 121. cikkben említett valamennyi intézmény és szerv számvitelért felelős tisztviselője a második bekezdésben meghatározott időpontig szintén elküldi a költségvetési és pénzgazdálkodásra vonatkozó jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.”;
75.
A 129. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben a „185. cikk” helyébe a „121. cikk” lép;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az intézmények - a Bizottság kivételével - és a 121. cikkben említett valamennyi szerv a 61. cikkel összhangban elkészíti a végleges beszámolót, és legkésőbb a következő év július 1-jéig megküldi azt a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének és a Számvevőszéknek a végleges összevont beszámolók elkészítése érdekében.”;
c)
a cikk a következő (2a) bekezdéssel egészül ki:
„(2a) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a (2) bekezdés értelmében a többi intézmény által benyújtott információ alapján elkészíti a végleges összevont beszámolókat. A végleges összevont beszámolókhoz a számvitelért felelős tisztviselő által kiállított nyilatkozatot kell csatolni, amelyben a tisztviselő kijelenti, hogy a beszámoló a VII. címmel, illetve a pénzügyi kimutatások mellékletében található számviteli alapelvekkel, szabályokkal és módszerekkel összhangban készült.”;
d)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A végleges összevont beszámolók és a saját végleges beszámolója jóváhagyása után a Bizottság a következő pénzügyi év július 31-e előtt megküldi azokat az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek.”;
e)
a (4) bekezdésben „október 31.” helyébe „november 15.” Lép;
76.
A 131. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben „a Bizottság” helyébe a „Bizottság számvitelért felelős tisztviselője” lép;
b)
a (2) bekezdésben „a Bizottság” helyébe a „Bizottság számvitelért felelős tisztviselője” lép;
77.
A 133. cikk (1) bekezdésében a „185. cikk” helyébe a „121. cikk” lép;
78.
A 134. cikkben a „185. cikk” helyébe a „121. cikk” lép;
79.
A 138. cikk (1) bekezdésében a „185. cikk” helyébe a „121. cikk” lép;
80.
A 139. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az intézmények tájékoztatják a Számvevőszéket és a költségvetési hatóság két ágát a pénzügyi kérdésekben általuk elfogadott belső szabályokról.”;
81.
A 143. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben „június 15.” helyébe „június 30.” lép „szeptember 30.” helyébe pedig „október 15.”;
b)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Számvevőszék legkésőbb november 15-ig megküldi éves jelentését az intézmények válaszaival együtt a mentesítés megadásáért felelős hatóságok és a többi intézmény számára, és gondoskodik ezek kihirdetéséről az Európai Unió Hivatalos Lapjában.”;
c)
a (6) bekezdésben „február 15.” helyébe „február 28.” lép
82.
A 144. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (1) bekezdés ötödik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a Számvevőszék úgy határoz, hogy az ilyen külön jelentések bármelyikét közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában, úgy ezekhez csatolni kell az érintett intézmények válaszait.”
b)
a (2) bekezdés első mondata helyébe a következő szöveg lép:
„Az EK-Szerződés 248. cikkének (4) bekezdésében és az Euratom-Szerződés 160c. cikkének (4) bekezdésében említett azon véleményeket, amelyek nem vonatkoznak a jogalkotói konzultációs eljárás alá tartozó javaslatokra vagy tervezetekre, a Számvevőszék közzéteheti az Európai Unió Hivatalos Lapjában.”;
83.
A 145. cikk (1) bekezdésében „április 30.” helyébe „május 15.” lép;
84.
A második rész I. címében a cím helyébe a következő szöveg lép:
„I.CÍM
EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI GARANCIAALAP”;
85.
A 148. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) E rendelet első és harmadik részét - amennyiben e cím másként nem rendelkezik - alkalmazni kell az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapra (EMGA) vonatkozó szabályokban említett hatóságok és szervek által teljesített kiadásokra, valamint a bevételekre.”;
86.
A 149. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az EMGA minden pénzügyi évre nem differenciált előirányzatokat tartalmaz, az 1290/2005/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett intézkedésekre vonatkozó kiadások kivételével, amelyeket differenciált előirányzatokkal fedeznek.”;
b)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az 1290/2005/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében említett fellépésekhez kapcsolódó, le nem kötött előirányzatok csak a következő pénzügyi évre vihetők át.
Az átvitel nem haladhatja meg - az első albekezdésben említett eredeti előirányzatok 2 %-át kitevő értékhatáron belül - a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (16) 11. cikkében említett közvetlen kifizetések kiigazításának összegét, valamint a legutóbbi pénzügyi év során alkalmazott átvitelt.
Az átvitt előirányzatok kizárólag az 1290/2005/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett fellépéseket fedező költségvetési sorokba kerülhetnek vissza.
Az ilyen átvitel kizárólag azon végső kedvezményezettek számára eredményezhet további kifizetéseket, akiket a legutóbbi pénzügyi évben a közvetlen kifizetéseknek az 1782/2003/EK rendelet 11. cikkével összhangban végzett kiigazítása érintett.
A Bizottság legkésőbb azon év február 15-éig meghozza az átvitelről szóló határozatot, amely évre az összegeket átviszik, és erről tájékoztatja a költségvetési hatóságot.
87.
A 150. cikk (2) és (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az e kifizetések összegét megállapító bizottsági határozatok globális előzetes kötelezettségvállalásokat képeznek, amelyek nem haladhatják meg az EMGA-ban szereplő összes előirányzatot.
(3) November 15-től az EMGA rendszeres igazgatási kiadásai előre leköthetők a következő pénzügyi évre meghatározott előirányzatok ellenében. Az ilyen kötelezettségvállalások azonban nem léphetik túl a folyó pénzügyi évre vonatkozó összes előirányzat háromnegyedét. Csak olyan kiadásokra alkalmazhatók, amelyekre valamely meglévő alap-jogiaktus alapelvet állapított meg.”;
88.
A 151. cikk (1) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az EMGA-ra vonatkozó szabályokban említett hatóságok és szervek által teljesített kiadások a tagállamok által elküldött igazolások kézhezvételét követő két hónapon belül alcím, jogcímcsoport és jogcím szerinti kötelezettségvállalás tárgyát képezik. Ilyen kötelezettségvállalás e két hónapos határidő után is megtehető, amikor a kérdéses költségvetési sorokat érintő előirányzat-átcsoportosítási eljárásra van szükség. Azon eseteket kivéve, amikor a tagállam még nem teljesítette a kifizetést, illetve amikor a jogosultság kétséges, az összegeket ugyanazon két hónapos határidőn belül kifizetésként kell elszámolni.”;
89.
A 152. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„152. cikk
A költségvetési számvitelben a kiadásokat a Bizottság által a tagállamoknak legkésőbb az adott év december 31-éig teljesített visszafizetések alapján kell a pénzügyi év számláira lekönyvelni, feltéve hogy a számvitelért felelős tisztviselő legkésőbb a következő pénzügyi év január 31-éig megkapta a kifizetési utalványt.”;
90.
A 153. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Amennyiben a Bizottság a 23. cikk (1) bekezdése alapján előirányzatokat csoportosíthat át, úgy legkésőbb a következő pénzügyi év január 31-éig meghozza határozatát, és erről a 23. cikk (1) bekezdésében foglaltak szerint tájékoztatja a költségvetési hatóságot.”;
91.
Az 154. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„154. cikk
(1) Az e cím szerinti célhoz kötött bevételeket a 18. cikk (2) bekezdésével összhangban eredet szerint kell hozzárendelni.
(2) Az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 30. cikkében említett, végső elszámolásról szóló határozatok eredményét egyetlen jogcímcsoportba kell elkönyvelni.”;
92.
A második rész II. címének címe helyébe a következő szöveg lép:
„II. CÍM
STRUKTURÁLIS ALAPOK, KOHÉZIÓS ALAP, EURÓPAI HALÁSZATI ALAP ÉS EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI VIDÉKFEJLESZTÉSI ALAP”;
93.
A 155. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) E rendelet első és harmadik részét - amennyiben e cím másként nem rendelkezik - alkalmazni kell az az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra (EMVA) (17), Európai Regionális Fejlesztési Alapra (ERFA) (18), az Európai Szociális Alapra (ESZA) (19), a Kohéziós Alapra (KA) (20) és az Európai Halászati Alapra (EHA) (21) (a továbbiakban: alapok) vonatkozó rendeletekben említett hatóságok és szervek által teljesített kiadásokra, valamint bevételeikre.
b)
a (3) bekezdést el kell hagyni;
94.
A 157. cikkben a második bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A visszavont előirányzatokat egyértelműen kizárólag a Bizottságnak tulajdonítható hiba esetén újra rendelkezésre lehet bocsátani.”;
95.
A 158. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„158. cikk
Az e címben említett működési kiadások esetében a Bizottság - az EMVA kivételével - átcsoportosíthat előirányzatokat az egyik címből a másikba, feltéve, hogy az érintett előirányzatok a 155. cikkben említett alapokra irányadó rendeletek értelmében ugyanazon célkitűzésre vonatkoznak, vagy technikai segítségnyújtási kiadások.”;
96.
A 160. cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Az olyan bevételekre vonatkozó előirányzatokat, amelyeket az ESZAK-Szerződés lejártának pénzügyi következményeiről és a Szén- és Acélipari Kutatási Alapról szóló, az EK-Szerződéshez csatolt jegyzőkönyv által létrehozott Szén- és Acélipari Kutatási Alap képzett, a 18. cikk értelmében célhoz kötött bevételként kell kezelni. Az e bevételből származó kötelezettségvállalási előirányzatok akkor állnak rendelkezésre, amikor a várható összegek becslése megtörtént, a kifizetési előirányzatok pedig akkor, amikor a bevétel befolyt.”;
97.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„160a. cikk
(1) Azok a kötelezettségvállalási előirányzatok, amelyek az általuk finanszírozandó, kutatáshoz kapcsolódó projektek végrehajtásának teljes vagy részleges elmaradása miatt visszavont kötelezettségvállalás összegét fedezik, kivételes és kellően megindokolt esetben újból rendelkezésre bocsáthatók, amennyiben az eredetileg tervezett program végrehajtása alapvető fontosságú, hacsak a folyó pénzügyi év költségvetése nem tartalmaz forrásokat e célra.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a Bizottság minden pénzügyi év kezdetén megvizsgálja az előző pénzügyi év során visszavont kötelezettségvállalásokat, és az igények figyelembevételével értékeli az érintett előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátásának szükségességét.
Ezen értékelés alapján a Bizottság minden pénzügyi év február 15-ig megfelelő javaslatokat terjeszthet a költségvetési hatóság elé, valamennyi költségvetési jogcím esetében indokolva az előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátását.
(3) A költségvetési hatóság hat héten belül dönt a Bizottság javaslatairól. Ha e határidőn belül nem születik határozat, úgy a javaslatokat jóváhagyottnak kell tekinteni.
Az n. évben újra rendelkezésre bocsátható kötelezettségvállalási előirányzatok összege egyetlen esetben sem haladhatja meg az n-1. évben az azonos költségvetési sorban visszavont teljes összeg 25 %-át.
(4) Az újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatok nem vihetők át.
Az újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatokhoz kapcsolódó jogi kötelezettségvállalásokat az n. év december 31-éig kell megkötni.
Az n. év végén ezen újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatok fel nem használt egyenlegét az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő véglegesen visszavonja.”;
98.
A 163. cikk első mondata helyébe a következő szöveg lép:
„Az e címben említett fellépések centralizált alapon a Bizottság által, megosztott igazgatással, decentralizált alapon a kedvezményezett harmadik ország vagy országok által vagy nemzetközi szervezetekkel közösen, az 53-57. cikkben foglalt vonatkozó rendelkezésekkel összhangban hajthatók végre.”;
99.
A 164. cikket el kell hagyni;
100.
A 166. cikk a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés a) és b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„a)
egy finanszírozási megállapodás a Közösség nevében eljáró Bizottság és a kedvezményezett harmadik ország vagy országok vagy az általuk kijelölt szervek (a továbbiakban: a kedvezményezettek) között;
b)
egy szerződés vagy támogatási megállapodás a Bizottság és a fellépések véghezviteléért felelős nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szervek vagy a Bizottság és a fellépések véghezviteléért felelős természetes vagy jogi személyek között.”;
b)
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A külső támogatás nyújtásának feltételeit az e bekezdés a) és b) pontjában előírt finanszírozási megállapodásat, szerződéseket vagy támogatásokat kezelő jogi eszköz fekteti le.”;
c)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett kedvezményezett harmadik országokkal való finanszírozási megállapodásokat legkésőbb az n + 1. év december 31-éig kell megkötni, ahol az n. év az az év, amelyben a költségvetési kötelezettségvállalást megtették.
Az ilyen finanszírozási megállapodásokat végrehajtó egyedi szerződéseket, támogatásról szóló határozatokat és megállapodásokat legkésőbb a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontja után három évvel meg kell kötni vagy el kell fogadni.
Az ellenőrzésre és értékelésre vonatkozó egyedi szerződéseket és megállapodásokat később is meg lehet kötni.”;
d)
a szöveg a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A (2) bekezdés rendelkezései a következő esetekben nem vonatkoznak a többéves programokra:
-
az előcsatlakozási támogatási eszköz létrehozásáról szóló, 2006. július 17-i 1085/2006/EK tanácsi rendelet (22) határokon átnyúló együttműködésre, regionális fejlesztésre, humán erőforrás-fejlesztésre és vidékfejlesztésre vonatkozó komponensei;
-
az európai szomszédsági és partnerségi eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról szóló, 2006. október 24-i 1638/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó komponense.
Ezekben az esetekben a következő szabályok alkalmazandók:
a)
Ezen többéves programok költségvetési kötelezettségvállalásainak bármekkora részét automatikusan vissza kell vonni, amennyiben a költségvetési kötelezettségvállalás évét követő harmadik év december 31-ig:
i.
nem használták fel előfinanszírozásra; vagy
ii.
nem használták fel köztes kifizetésre; vagy
iii.
arra vonatkozóan nem mutattak be az 1085/2006/EK rendelet … cikkében vagy az 1638/2006/EK … cikkében rögzített feltételeknek megfelelő kiadási nyilatkozatot.
b)
A 2017. december 31-én nyitott költségvetési kötelezettségvállalások azon része, amelyre vonatkozóan 2018. december 31-ig nem készítenek kiadási nyilatkozatot, automatikusan visszavonásra kerül.
101.
A 167. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés c) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„c)
egy nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szerv, vagy természetes vagy jogi személy, aki vagy amely egy külső fellépés végrehajtása céljából támogatás kedvezményezettje.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A beszerzési eljárásokat a 166. cikkben említett finanszírozási megállapodásokban, támogatásról szóló határozatban, vagy támogatási megállapodásban kell megállapítani.”;
102.
A második rész IV. címében a 4. fejezet címe helyébe a következő szöveg lép:
„4. FEJEZET
Támogatások”;
103.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„169a. cikk
A decentralizált igazgatásban, a kedvezményezett harmadik országok által alkalmazandó támogatási eljárásokat a 166. cikkben említett finanszírozási megállapodásokban kell megállapítani. Ezeknek az eljárásoknak az első rész VI. címében megállapított szabályokon kell alapulniuk.”;
104.
A 170. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„170. cikk
Minden finanszírozási megállapodásnak, támogatási megállapodásnak vagy támogatásról szóló határozatnak kifejezetten a Bizottságot és a Számvevőszéket kell megjelölnie minden - a közösségi pénzeszközből részesülő - kivitelező és alvállalkozó feletti, a dokumentumok alapján és a helyszínen történő ellenőrzési hatáskör gyakorlására.”;
105.
A 171. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) E címet az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) működésére is alkalmazni kell, a 174. és 174a. cikk, valamint a 175. cikk (2) bekezdése kivételével.”;
106.
A 173. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„173. cikk
Az egyes európai hivatalok számára a mellékletben megjelenített előirányzatok tekintetében a Bizottság az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskört a szóban forgó európai hivatal igazgatójára ruházza át, az 59. cikkel összhangban.”;
107.
A 174. cikk (1) bekezdésének második mondata helyébe a következő szöveg lép:
„Az érintett európai hivatal igazgatója - az igazgatási bizottság jóváhagyása után - elfogadja a számviteli rendszer alapjául szolgáló kritériumokat.”;
108.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„174a. cikk
(1) Minden intézmény átruházhat engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskört egy intézményközi európai hivatal igazgatójára a saját szakaszában megjelenő előirányzatoknak igazgatása céljából, illetve meghatározza a hatáskör átruházásának korlátait és feltételeit.
(2) A Bizottság belső ellenőre az első rész IV. címének 8. fejezetében megállapított valamennyi felelősséget gyakorolja.”;
109.
A 175. cikk helyébe a következő lép:
„175. cikk
Amennyiben egy európai hivatal megbízása harmadik félnek történő visszterhes szolgáltatások nyújtására is kiterjed, úgy az igazgatási bizottság jóváhagyása után annak igazgatója megállapítja az arra vonatkozó különös rendelkezéseket, hogy e szolgáltatásokat hogyan teljesítsék, és a vonatkozó számlákat hogyan vezessék.”;
110.
A 176. cikket el kell hagyni;
111.
A 178. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben a második mondat helyébe a következő szöveg lép:
„E kötelezettségvállalások azonban nem haladhatják meg a költségvetési hatóság által meghatározott, a szóban forgó költségvetési sor folyó pénzügyi évi előirányzatainak egynegyedét.”;
b)
a (2) bekezdés a következő mondattal egészül ki:
„Ebben az esetben, az (1) bekezdésben említett korlát nem alkalmazandó.”;
112.
A 179. cikk (3) bekezdésének második és harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a költségvetési hatóság valamelyik ága véleményt kíván nyilvánítani, az építési projekttel kapcsolatos értesítés kézhezvételét követő két héten belül értesíti az érintett intézményt véleménynyilvánítási szándékáról. Válasz hiányában az érintett intézmény, a közösségi képviselet tekintetében az EK-Szerződés 282. cikkére és az Euratom-Szerződés 185. cikkére is figyelemmel, saját igazgatási autonómiáján belül folytathatja a tervezett műveletet.
A véleményt az értesítéstől számított két héten belül továbbítani kell az érintett intézménynek.”;
113.
A szöveg a 179. cikket követően a következő VII. címmel egészül ki:
„VII .CÍM
SZAKÉRTŐK
179a. cikk
A végrehajtási szabályok meghatározzák a fix összeg alapján fizetett, az intézmények munkáját különösen a következőkben segítő szakértők speciális kiválasztási eljárását: az ajánlatok és támogatási kérelmek vagy közbeszerzési pályázatok értékelése, valamint a költségvetésből finanszírozott projektek nyomon követéséhez és értékeléséhez történő technikai segítségnyújtás.”;
114.
A 180. cikket el kell hagyni;
115.
A 181. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„181. cikk
(1) A 155. cikk (1) bekezdésében említett azon alapok tekintetében, amelyek alap-jogiaktusát e rendelet hatályba lépésének időpontját megelőzően hatályon kívül helyezték, a 157. cikk (1) bekezdése alapján visszavont előirányzatokat újra rendelkezésre lehet bocsátani egy nyilvánvalóan kizárólag a Bizottságnak tulajdonítható hiba esetén, vagy egy olyan vis maior esetében, amely az ezen alapok által támogatott műveletek végrehajtására komoly következményekkel bír.
(2) A 95. cikkben hivatkozott központi adatbázist 2009. január 1-jéig kell létrehozni.
(3) A 2000-2006-os programozási időszakra szóló strukturális alapokat és Kohéziós Alapot irányító rendeletekben említett működési kiadásokat érintő azon előirányzatok átcsoportosítását illetően, amelyekkel kapcsolatban a fennálló közösségi kötelezettségvállalások pénzügyi befejezése érdekében a támogatás lezárásáig még végre kell hajtani a közösségi kifizetéseket, a Bizottság elvégezheti a címek közötti átcsoportosítást, feltéve hogy a szóban forgó előirányzatok:
-
ugyanazt a célkitűzést szolgálják, vagy
-
közösségi kezdeményezésekhez vagy technikai segítségnyújtáshoz és innovációs intézkedésekhez kapcsolódnak, és ugyanilyen jellegű intézkedésekre csoportosítják át őket.
(4) A 30. cikk (3) bekezdése vonatkozik a 2008. évi költségvetés terhére elszámolt kifizetések tekintetében első ízben a 148. cikk (1) bekezdésében említett alapra.”;
116.
A 185. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés első mondata helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottság költségvetési keretrendeletet fogad el a Közösség által létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező szervekre, amelyek tényleges hozzájárulásokat kapnak a költségvetés terhére.”;
b)
a (4) bekezdést el kell hagyni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/2002/EK, Euratom rendelet módosításáról szóló bizottsági rendelet alkalmazásának kezdőnapjától és legkésőbb 2007. május 1-jétől alkalmazandó.
E rendelet 1. cikkének 80., valamint 84-94. pontját azonban 2007. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2006. december 13-án.