KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 30. april 2008
om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland, Italien og Slovakiet over udgifter, der for regnskabsåret 2006 blev finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen
(meddelt under nummer K(2008) 1709)
(Kun den italienske, den slovakiske og den tyske udgave er autentiske)
(2008/394/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 7, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 32,
efter høring af Fondskomitéen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens beslutning 2007/327/EF (3) har for regnskabsåret 2006 afsluttet regnskaberne for alle betalingsorganer, undtagen regnskaberne for de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg« og »Bayern-Umwelt«, de italienske betalingsorganer »AGEA« og »ARBEA«, det portugisiske betalingsorgan »IFADAP« og det slovakiske betalingsorgan »APA«.
(2)
Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere kontroller kan Kommissionen nu træffe afgørelse om, hvorvidt de regnskaber, som det tyske betalingsorgan »Baden Württemberg«, det italienske betalingsorgan »AGEA« og det slovakiske betalingsorgan »APA« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.
(3)
I artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 (4) er det fastsat, at de beløb, der som følge af beslutningen om regnskabsafslutning omhandlet i det første afsnit skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat, fastsættes ved, at det forskud, der er udbetalt for det pågældende regnskabsår, dvs. 2006, trækkes fra de udgifter, der er anerkendt for samme regnskabsår i henhold til første afsnit. Disse beløb trækkes fra eller lægges til forskuddene for udgifterne i den anden måned efter den måned, hvor beslutningen om regnskabsafslutning træffes.
(4)
Efter artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder af den pågældende medlemsstat med 50 % og af fællesskabsbudgettet med 50 %, hvis inddrivelsen som følge af disse uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. Artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning forpligter medlemsstaterne til sammen med årsregnskaberne at tilsende Kommissionen en sammenfattende oversigt over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (5). Bilag III til nævnte forordning indeholder modeller for tabel 1 og 2, som medlemsstaterne skal fremlægge i 2007. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe beslutning om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(5)
Efter artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af fællesskabsbudgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der omhandles i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor fællesskabsbudgettet. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(6)
Kommissionen skal ved afslutningen af de pågældende betalingsorganers regnskaber tage hensyn til de beløb, der allerede er tilbagebetalt af de pågældende medlemsstater i medfør af beslutning 2007/327/EF.
(7)
Efter artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1258/1999 og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1663/95 foregriber nærværende beslutning ikke Kommissionens senere beslutninger om afvisning af fællesskabsfinansiering for udgifter, der ikke er afholdt i henhold til fællesskabsbestemmelserne -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for det tyske betalingsorgan »Baden-Württemberg«, det italienske betalingsorgan »AGEA« og det slovakiske betalingsorgan »APA« vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for regnskabsåret 2006.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende beslutning, herunder dem, der er en følge af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilaget.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland, Den Italienske Republik og Den Slovakiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2008.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2008. április 30.)
egyes németországi, olaszországi és szlovákiai kifizető ügynökségek számláinak az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által finanszírozott kiadások tekintetében a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan történő elszámolásáról
(az értesítés a C(2008) 1709. számú dokumentummal történt)
(Csak a német, olasz és szlovák nyelvű szöveg hiteles.)
(2008/394/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 32. cikkére,
az Alap bizottságával folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 2007/327/EK bizottsági határozattal (3) a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan a német „Baden-Württemberg” és „Bayern-Umwelt”, az olasz „AGEA” és „ARBEA”, a portugál „IFADAP” és a szlovák „APA” kifizető ügynökség kivételével valamennyi kifizető ügynökség számláit elszámolták.
(2)
A továbbított új információk, valamint a kiegészítő ellenőrzések alapján a Bizottság már határozatot tud hozni a német „Baden-Württemberg”, az olasz „AGEA” és a szlovák „APA” kifizető ügynökség által benyújtott számlák teljességéről, pontosságáról és valódiságáról.
(3)
Az 1663/95/EK bizottsági rendelet (4) 7. cikke (1) bekezdésének második albekezdése meghatározza, hogy az egyes tagállamoktól behajtandó vagy azoknak kifizetendő összegeket az első albekezdésben említett számlaelszámolási határozattal összhangban a kérdéses pénzügyi év, ti. 2006 során kifizetett előlegeknek az arra az évre az első albekezdéssel összhangban elismert kiadásokból történő levonásával kell meghatározni. Ezeket az összegeket a számlaelszámolási határozat meghozatalának hónapját követő második hónap kiadásainak előlegeiből kell levonni, vagy azokhoz kell hozzáadni.
(4)
Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése értelmében abban az esetben, ha a szabálytalanságok miatti behajtásra a közigazgatási vagy jogi szempontból történő első ténymegállapítás időpontját követő négy éven belül nem kerül sor, illetve nyolc éven belül, ha a behajtás nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti eljárás tárgyát képezi, akkor a szabálytalanságok miatti behajtás elmaradásából származó pénzügyi következmények 50 %-át az érintett tagállam viseli, a fennmaradó 50 %-át pedig a közösségi költségvetésből kell finanszírozni. Az említett rendelet 32. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamoknak az éves beszámolókkal együtt át kell adni a Bizottságnak egy összesítő bevallást a szabálytalanságok nyomán kezdeményezett behajtási eljárásokról. A behajtandó összegekre vonatkozó tagállami bevallási kötelezettség végrehajtásának részletes szabályait az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más testületek akkreditációja és az EMGA és az EMVA számláinak elszámolása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 21-i 885/2006/EK bizottsági rendelet (5) állapítja meg. Az említett rendelet III. melléklete tartalmazza a tagállamok által 2007-ben benyújtandó 1. és 2. táblázatok mintáit. A tagállamok által kitöltött táblázatok alapján a Bizottság határoz a négy vagy nyolc évnél régebbi szabálytalanság miatti behajtás elmulasztásának pénzügyi következményeiről. A határozat nem érinti az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (8) bekezdésével összhangban a megfelelőségre vonatkozóan később hozandó határozatokat.
(5)
Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (6) bekezdése értelmében a tagállamok határozhatnak úgy, hogy a behajtási eljárást nem hajtják végre. Ezt a határozatot csak abban az esetben hozhatják meg, ha a behajtási eljárás során felmerült költségek, valamint az arra még előirányzott költségek összességében meghaladják a behajtandó pénzösszeget, vagy ha a behajtásra nincs lehetőség, mert az adós vagy a szabálytalanságért jogszabályi felelősséggel tartozó személyek fizetésképtelenségét az érintett tagállam nemzeti jogával összhangban megállapították és elfogadták. Abban az esetben, ha a határozatot a közigazgatási vagy jogi szempontból történő első ténymegállapítás időpontját követő négy éven belül meghozzák, illetve nyolc éven belül, ha a behajtás nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti eljárás tárgyát képezi, a behajtás elmaradásából származó pénzügyi következmények 100 %-át a közösségi költségvetésből kell finanszírozni. Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (3) bekezdésében említett összesítő bevallásban a tagállam feltünteti azokat a pénzösszegeket, amelyek esetében úgy döntött, hogy behajtásukra nem kerül sor, továbbá indokolja döntését. Ezen összegek nem az érintett tagállamot terhelik, következésképpen azokat a közösségi költségvetés fedezi. A határozat nem érinti az említett rendelet 32. cikkének (8) bekezdésével összhangban a megfelelőségre vonatkozóan később hozandó határozatokat.
(6)
Az érintett kifizető ügynökségek számláinak elszámolása során a Bizottságnak figyelembe kell vennie a szóban forgó tagállamok által a 2007/327/EK határozat alapján már visszatartott összegeket.
(7)
Az 1258/1999/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével és az 1663/95/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésével összhangban e határozat nem sérti a Bizottság által hozott, a közösségi szabályoknak nem megfelelő kiadásokat a közösségi finanszírozásból kizáró későbbi határozatokat,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A német „Baden-Württemberg”, az olasz „AGEA” és a szlovák „APA” kifizető ügynökségek számlái az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által finanszírozott kiadások tekintetében a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan elszámolásra kerültek.
A melléklet tartalmazza az e határozat alapján az egyes tagállamoktól behajtandó, illetve azoknak kifizetendő pénzösszegeket, ideértve az 1290/2005/EK rendelet 32. cikke (5) bekezdésének alkalmazásából adódó pénzösszegeket.
2. cikk
Ennek a határozatnak a címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Olasz Köztársaság és a Szlovák Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2008. április 30-án.