RAADETS DIREKTIV
af 19. november 1991
om fastsaettelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin
(91/630/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Alle medlemsstater har ratificeret den europaeiske konvention om beskyttelse af dyr under opdraet; Faellesskabet har ogsaa godkendt konventionen ved afgoerelse 78/923/EOEF (4) og har deponeret godkendelsesinstrumentet;
Europa-Parlamentet har ved beslutning af 20. februar 1987 om politikken vedroerende dyrs velfaerd (5) anmodet Kommissionen om at fremsaette forslag til mindstekrav med hensyn til intensivt opdraet af slagtesvin;
svin er som levende dyr anfoert paa listen over varer i Traktatens bilag II;
svineopdraet udgoer en integrerende del af landbrugets aktiviteter; det er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen;
forskelle, som kan fordreje konkurrencevilkaarene, hindrer, at den faelles markedsordning for svin og afledte produkter kan fungere tilfredsstillende;
der boer derfor fastsaettes faelles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af avls- og fedesvin for at sikre en rationel produktionsudvikling;
de officielle myndigheder, producenterne, forbrugerne og andre boer holdes underrettet om udviklingen paa dette omraade; Kommissionen boer foelgelig paa grundlag af en rapport fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité aktivt fortsaette den videnskabelige forskning for at finde frem til det eller de opdraetssystemer, som bedst kan sikre svinenes velfaerd; der boer derfor fastlaegges en foreloebig periode, inden for hvilken Kommissionen kan udfoere denne opgave -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv fastsaettes mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik paa avl og opfedning.
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved:
1) »svin«: et svin i enhver alder, uanset om det opdraettes til avl eller opfedning
2)
»orne«: et handyr efter puberteten, bestemt til avl
3)
»gylt«: et hundyr efter puberteten og inden faring
4)
»so«: et hundyr efter foerste faring
5)
»diegivende so«: et hundyr fra perinatalperiode til fravaenning af pattegrisene
6)
»goldso og draegtig so«: en so mellem fravaenning og perinatal periode
7)
»pattegris«: en gris fra foedsel til fravaenning
8)
»fravaennet gris«: en fravaennet gris paa indtil ti uger
9)
»avls-/fedesvin«: et svin fra ti uger indtil slagtning eller avlsbrug
10)
»kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret i artikel 2, nr. 6, i direktiv 90/425/EOEF (6).
Artikel 3
Medlemsstaterne soerger for, at foelgende bestemmelser overholdes:
1) - fra den 1. januar 1994 skal alle nyopfoerte eller genopfoerte bedrifter og/eller bedrifter, der tages i brug for foerste gang efter denne dato, mindst opfylde foelgende krav:
Der skal vaere et frit gulvareal til hver fravaennet gris eller hvert avls-/fedesvin, der opdraettes i flok, paa mindst:
- 0,15 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa 10 kg eller derunder
- 0,20 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 10 kg og 20 kg
- 0,30 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 20 kg og 30 kg
- 0,40 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 30 kg og 50 kg
- 0,55 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 50 kg og 85 kg
- 0,65 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa mellem 85 kg og 110 kg.
- 1,00 m$ til svin med en gennemsnitsvaegt paa over 110 kg
- fra den 1. januar 1998 skal ovennaevnte mindstekrav gaelde for alle bedrifter
2) opfoerelse eller indretning af anlaeg, hvor soeer og gylter er bundet, er forbudt efter den 31. december 1995.
Den kompetente myndighed kan dog paa grundlag af resultaterne af den i artikel 7, stk. 1, omhandlede kontrol tillade anvendelse af anlaeg, der er opfoert inden den 1. januar 1996, og som ikke opfylder kravene i nr. 1, for en periode, der under ingen omstaendigheder maa straekke sig ud over den 31. december 2005.
Denne artikel gaelder ikke for bedrifter med under seks svin eller fem soeer med deres pattegrise.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne soerger for, at svineopdraet sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilaget.
Indtil den 30. juni 1995 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder dog tillade, at kapitel I, punkt 3, 5, 8 og 11, i bilaget fraviges.
2. Inden dette direktiv traeder i kraft, fastsaetter Kommissionen desuden i samarbejde med medlemsstaterne - i form af en henstilling - eventuelle yderligere mindstekrav som supplement til kravene i bilaget med henblik paa beskyttelse af svin.
Artikel 5
Forskrifterne i bilaget kan aendres efter fremgangsmaaden i artikel 10 for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling.
Artikel 6
Senest den 1. oktober 1997 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport udarbejdet paa grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité om det eller de intensive opdraetsystemer, der ud fra et patologisk, zooteknisk, fysiologisk og adfaerdsmaessigt synspunkt opfylder kravene til svins velfaerd, samt om de forskellige systemers samfundsoekonomiske foelgevirkninger. Denne rapport skal navnlig omhandle velfaerd for soeer opdraettet i forskellige grader af indelukning og i flok, og den skal vaere ledsaget af relevante forslag, der bygger paa rapportens konklusioner.
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal om disse forslag senest tre maaneder efter deres forelaeggelse.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne soerger for, at der foeres kontrol under den kompetente myndigheds ansvar for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv og i bilaget overholdes.
Denne kontrol, som kan finde sted i forbindelse med kontrol i andet oejemed, skal hvert aar omfatte et antal statistisk repraesentative stikproever af de forskellige produktionssystemer i hver medlemsstat.
2. Kommissionen opstiller efter fremgangsmaaden i artikel 10 en kodeks med regler for gennemfoerelse af den i stk. 1 omhandlede kontrol.
3. Medlemsstaterne underretter hver andet aar inden den sidste arbejdsdag i april, og foerste gang inden den 30. april 1996, Kommissionen om resultaterne af den kontrol, der er gennemfoert i de foregaaende to aar i overensstemmelse med denne artikel, herunder antallet af kontrolbesoeg i forhold til antallet af bedrifter paa deres omraade.
Artikel 8
For at kunne indfoeres i Faellesskabet skal dyr fra tredjelande ledsages af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i det paagaeldende land, hvorved det attesteres, at de mindst har faaet en lige saa god behandling som den, der i henhold til dette direktiv skal gives dyr af faellesskabsoprindelse.
Artikel 9
Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er noedvendigt for den ensartede gennemfoerelse af dette direktiv, foretage kontrol paa stedet i samarbejde med de kompetente myndigheder. Ved denne lejlighed skal de personer, der udfoerer kontrollen, selv ivaerksaette saerlige hygiejneforanstaltninger for at udelukke enhver risiko for overfoersel af sygdomme.
Den medlemsstat, paa hvis omraade der foretages kontrol, skal paa enhver maade bistaa de sagkyndige i den udstraekning, det er noedvendigt for udfoerelsen af disses opgaver. Kommissionen underretter den paagaeldende medlemsstats kompetente myndighed om resultatet af den foretagne kontrol.
Den paagaeldende medlemsstats kompetente myndighed skal traeffe de fornoedne foranstaltninger, som maatte vise sig noedvendige i betragtning af resultaterne af den foretagne kontrol.
For saa vidt angaar forbindelserne med tredjelande gaelder bestemmelserne i kapitel III i direktiv 91/496/EOEF (1).
De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 10.
Artikel 10
1. Naa der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel indbringer formanden omgaaende sagen for Den Staaende Veterinaerkomité, nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF (2), i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget sagen haster. Udtalelsen vedtages med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastsat i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
4. Naar de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller naar der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen omgaaende Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Saafremt Raadet ikke har truffet nogen afgoerelse inden udloebet af en frist paa tre maaneder fra den dato, paa hvilken det har faaet sagen forelagt, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod de paagaeldende foranstaltninger.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser, herunder eventuelle sanktioner, i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved den officielle offentliggoerelse ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Dog kan medlemsstaterne for saa vidt angaar beskyttelse af svin paa deres omraade fra den i stk. 1 naevnte dato og under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser opretholde eller indfoere strengere bestemmelser end dette direktivs bestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver saadan foranstaltning.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. november 1991.
A Tanács irányelve
(1991. november 19.)
a sertések védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról
(91/630/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel az összes tagállam megerősítette a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló európai egyezményt; mivel a 78/923/EGK határozattal [4] a Közösség szintén jóváhagyta ezt az egyezményt és letétbe helyezte a jóváhagyó okiratot;
mivel az Európai Parlament az állatok jóléti politikájáról szóló, 1987. február 20-i állásfoglalásában [5] felkérte a Bizottságot, hogy tegyen javaslatokat az intenzív sertés-tenyésztésre alkalmazandó minimumkövetelményekre vonatkozóan;
mivel a sertések - élő állatokként - szerepelnek a Szerződés II. mellékletében található termékjegyzékben;
mivel a sertéstartás a mezőgazdaság szerves része; mivel a mezőgazdaságban dolgozó népesség egy része számára ez bevételi forrást jelent;
mivel azok a különbségek, amelyek torzíthatják a verseny feltételeit, akadályozzák a sertések, valamint a sertéstermékek közös piacának zavartalan működését;
mivel ezért a termelés ésszerű fejlesztése érdekében a tenyészsertések, illetve a hízósertések védelmére közös minimumkövetelményeket kell megállapítani;
mivel az e területen történt fejlődésről tájékoztatni kell a hatóságokat, a termelőket, a fogyasztókat és másokat; mivel ennek következtében a Bizottságnak - az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság jelentése alapján - aktív tudományos kutatást kell folytatnia a sertések jóléte szempontjából legmegfelelőbb sertéstenyésztési rendszerrel (rendszerekkel) kapcsolatban; mivel ennek megfelelően biztosítani kell egy átmeneti időszakot, mely lehetővé teszi a Bizottság számára a feladat sikeres elvégzését,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezen irányelv a tenyésztés és hízlalás céljából tartott sertések védelmére vonatkozó minimumkövetelményeket határozza meg.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. "sertés": tenyésztés vagy hízlalás céljából tartott bármilyen életkorú sertésféle;
2. "kan": tenyésztésre szánt, ivarérett hímivarú sertés;
3. "kocasüldő": ivarérett nőivarú sertés az első fialásig;
4. "koca": nőivarú sertés az első fialás után;
5. "anyakoca": nőivarú sertés a fialás és a malacok elválasztása közötti időszakban;
6. "szárazonálló koca": nőivarú sertés a malacok elválasztása és a következő fialás közötti időszakban;
7. "malac": sertés a születés és az elválasztás közötti időszakban;
8. "utónevelt malac": sertés az elválasztástól tíz hetes koráig;
9. "hízó": sertés tízhetes kortól vágásig, illetve tenyésztésbe állításig;
10. "illetékes hatóság": a 90/425/EGK irányelv [6] 2. cikkének (6) bekezdése szerinti illetékes hatóság;
3. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy:
1. - 1994. január 1-jétől az újonnan épített, illetve átépített és/vagy az említett időpontot követően első alkalommal üzembe helyezett gazdaságok legalább a következő követelményeknek megfelelnek:
a csoportosan tartott minden egyes utónevelt malac, illetve hízó számára biztosított szabad alapterület legalább:
- a 10 kg-os vagy annál kisebb átlagsúlyú malacok esetében 0,15 m2,
- a 10 és 20 kg közötti átlagsúlyú malacok esetében 0,20 m2,
- a 20 és 30 kg közötti átlagsúlyú sertések esetében 0,30 m2,
- a 30 és 50 kg közötti átlagsúlyú sertések esetében, 0,40 m2
- a 50 és 85 kg közötti átlagsúlyú sertések esetében 0,55 m2,
- a 85 és 110 kg közötti átlagsúlyú sertések esetében 0,65 m2,
- a 110 kg-os vagy annál nagyobb átlagsúlyú sertések esetében 1,00 m2,
- 1998. január 1-jétől a fent említett minimumkövetelményeket minden gazdaságra alkalmazni kell;
2. 1995. december 31-e után tilos az olyan létesítmények építése vagy átalakítása, ahol a kocákat vagy kocasüldőket lekötve tartják.
A 7. cikk (1) bekezdésében előírt vizsgálatok eredményeinek függvényében azonban az illetékes hatóság engedélyezheti az olyan 1996. január 1-je előtt épített létesítmények működését, amelyek nem felelnek meg az 1. pont követelményeinek, az engedélyezett időtartam azonban semmilyen körülmények között nem tarthat tovább 2005. december 31-énél.
E cikk rendelkezéseit nem kell alkalmazni az olyan gazdaságokra, ahol hat sertésnél vagy öt kocánál - malacaival együtt - kevesebbet tartanak.
4. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a sertések tenyésztésének feltételei megfelelnek a mellékletben meghatározott általános rendelkezéseknek.
1995. június 30-ig azonban a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik a melléklet I. fejezetének 3., 5., 8. és 11. pontjától való eltéréseket.
(2) Továbbá, ennek az irányelvnek a hatálybalépése előtt a Bizottság - a tagállamokkal együttműködve - ajánlást bocsát ki a mellékletben meghatározott, a sertések védelmére vonatkozó minimumkövetelmények kiegészítésével kapcsolatban.
5. cikk
A tudományos haladás figyelembevétele céljából a melléklet rendelkezései a 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően módosíthatók.
6. cikk
A Bizottság 1997. október 1-jéig - az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleménye alapján - jelentést nyújt be a Tanácsnak a sertések jóléti követelményeinek kórtani, tenyésztés-technikai, élettani és viselkedési szempontból megfelelő intenzív sertéstenyésztési rendszerrel (rendszerekkel), valamint a különböző rendszerek társadalmi és gazdasági vonatkozásaival kapcsolatban. A jelentésnek különösen a különböző mértékben zártan tartott, valamint a csoportosan tartott kocák kíméletét kell számításba vennie, továbbá azt a jelentés következtetéseit figyelembe vevő megfelelő javaslatokkal kell kísérni.
A Tanács a javaslatokról a benyújtásuktól számított három hónapon belül minősített többséggel határoz.
7. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok vizsgálatokat végeznek az ezen irányelv, valamint melléklete rendelkezései betartásának ellenőrzése céljából.
Az említett - más célból végzett ellenőrzések alkalmával is elvégezhető - vizsgálatok minden évben a tagállamokban alkalmazott különböző tenyésztési rendszerek statisztikailag reprezentatív mintájára terjednek ki.
(2) A 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően a Bizottság kidolgozza az (1) bekezdésben előírt vizsgálatok elvégzésének szabályzatát.
(3) A tagállamok minden második évben, április utolsó munkanapjáig, illetve első alkalommal 1996. április 30-áig tájékoztatják a Bizottságot az előző két évben, az e cikknek megfelelően elvégzett vizsgálatok eredményeiről, többek között az elvégzett vizsgálatoknak a területükön lévő gazdaságok számához viszonyított számáról is.
8. cikk
A tagsággal nem rendelkező országokból behozott állatokat a tenyésztésük során - kíméletükre vonatkozó követelményeinek szempontjából - olyan bánásmódban kell részesíteni, amely legalább egyenértékű az ezen irányelv által a közösségi származású állatok számára biztosított bánásmóddal.
9. cikk
A Bizottság állat-egészségügyi szakértői - amennyiben ezen irányelv egységes alkalmazása érdekében szükséges - az illetékes hatóságokkal együttműködve helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek. Az ellenőrzéseket végző személyeknek eleget kell tenniük a betegségek terjesztésének elkerülését szolgáló különleges személyes higiéniai intézkedéseknek.
Az a tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek, a szakértőknek feladatuk teljesítéséhez minden szükséges segítséget megad. A Bizottság tájékoztatja az érintett tagállam illetékes hatóságát az ellenőrzések eredményeiről.
Az érintett tagállam illetékes hatósága megteszi az ellenőrzések eredményeinek figyelembevételéhez szükséges intézkedéseket.
A tagsággal nem rendelkező országokkal való kapcsolatok tekintetében a 91/496/EGK irányelv [7] III. fejezetének rendelkezéseit kell alkalmazni.
Ezen cikk alkalmazására vonatkozó általános szabályokat a 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
10. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet az elnök - saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének kérésére - késedelem nélkül a 68/361/EGK határozat [8] által felállított Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "bizottság") elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
(4) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el, kivéve, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.
11. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, beleértve a szankciókat is, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1994. január 1-jén megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás részleteit a tagállamok határozzák meg.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott időponttól kezdődően azonban, a Szerződés általános szabályaival összhangban, a tagállamok a területükön a sertések védelmére az ezen irányelvben meghatározottaknál szigorúbb rendelkezéseket is fenntarthatnak vagy alkalmazhatnak. Ezekről az intézkedésekről tájékoztatják a Bizottságot.
12. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1991. november 19-én.