Rådets forordning (EF) nr. 1725/2001
af 23. juli 2001
om aktion mod personelminer i tredjelande med undtagelse af udviklingslande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det Europæiske Fællesskab er bekymret over tilstedeværelsen af personelminer og andre ueksploderede anordninger i områder, hvor civilsamfund forsøger at overvinde følgerne af væbnede konflikter.
(2) Personelminer er årsag til lidelser og ulykker og udgør en alvorlig hindring for den økonomiske udvikling, gør det svært for flygtninge og fordrevne at vende hjem og vanskeliggør humanitære bistandsoperationer, genopbygning og rehabilitering samt genskabelsen af normale sociale forhold.
(3) Fællesskabet er fast besluttet på at bidrage fuldt ud til at nå målet om en total og verdensomspændende afskaffelse af personelminer i de kommende år.
(4) Fællesskabet og dets medlemsstater har ydet det største bidrag til den bredere internationale indsats for at overvinde de tragedier, der er forbundet med personelminer.
(5) Indsatsen for at få fjernet alle personelminer befinder sig stadig i et tidligt stadium, og Fællesskabet bør derfor beslutsomt fortsætte med at påtage sig lederskabet, indtil målet er nået fuldt ud.
(6) Denne forordning er en direkte reaktion på konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (Ottawa-konventionen).
(7) Finansiel bistand bør derfor fortrinsvis gives til de tredjelande, der har engageret sig i kampen mod personelminer, og som er parter i Ottawa-konventionen.
(8) Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner er ofte en integreret del af aktiviteter i forbindelse med humanitær bistand, rehabilitering, genopbygning og udvikling og er samtidig en særskilt og specialiseret aktivitet, der har sine egne klare prioriteter, operationelle krav og politiske hensyn.
(9) Nye eller nuværende aktioner, der udgør en del af sådanne aktiviteter eller af rammeprogrammer for forskning og udvikling inden for minebekæmpelsesaktionsteknologi, vil fortsat blive finansieret over specifikke budgetposter og efter omstændighederne blive støttet, suppleret og koordineret i henhold til denne forordning.
(10) For at Fællesskabet kan bidrage effektivt til forebyggende minebekæmpelsesaktioner, er det nødvendigt at give mulighed for fællesskabsaktioner til destruktion af oplagrede personelminer i forbindelse med foranstaltninger til destruktion af personelminer i jorden.
(11) Den videnskabelige forskning bør styrkes for at udvikle teknologier, der gør det muligt at forbedre minedetektionen og identificere mineområder med større præcision.
(12) Fællesskabet skal kunne forvisse sig om, at de minerydningsaktioner, der finansieres, har været effektive. Det må derfor gøre brug af de dertil egnede tekniske midler, herunder om nødvendigt militærteknologi.
(13) Denne forordning skal udgøre grundlaget for en sammenhængende og effektiv fremgangsmåde for Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner i tredjelande med undtagelse af udviklingslande ved at fremme en integrerende strategi, der koordineres indbyrdes mellem Kommissionen, medlemsstaterne og det internationale samfund på alle minebekæmpelsesaktionernes stadier.
(14) En sådan fremgangsmåde bør ikke forhindre Fællesskabet i at reagere på humanitære nødsituationer, når der er behov herfor.
(15) Det er vigtigt at sikre sammenhængen mellem disse aktioner og Den Europæiske Unions samlede udenrigspolitik, herunder den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(2).
(17) Problemet med personelminer kræver på grund af dets livstruende karakter og globale udbredelse effektive, fleksible og om nødvendigt hurtige beslutningsprocedurer for finansiering af Fællesskabets mineaktioner.
(18) Fællesskabet bør sikre den størst mulige gennemsigtighed ved gennemførelsen af den finansielle bistand og en streng kontrol med brugen af bevillinger.
(19) Beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder udgør en integrerende del af denne forordning.
(20) De foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, indgår i Fællesskabets politik for samarbejde i tredjelande med undtagelse af udviklingslande og er påkrævede for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål. Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne forordning end artikel 308.
(21) Der er i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1724/2001 af 23. juli 2001 om aktion mod personelminer i udviklingslande(3) fastsat en finansieringsramme, som også denne forordning er omfattet af, for gennemførelsen af alle Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter procedurerne for gennemførelsen af Fællesskabets foranstaltninger mod personelminer inden for rammerne af Fællesskabets politik for samarbejde i tredjelande og fremmer samtidig en konsekvent og sammenhængende humanitær minerydningsstrategi i overensstemmelse med konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (i det følgende benævnt "Ottawa-konventionen").
2. De foranstaltninger, der omhandles i denne forordning, skal gennemføres i tredjelande med undtagelse af udviklingslande eller være direkte knyttet til situationer, der opstår i disse lande, især i de lande, der forsøger at overvinde følgerne af konflikter.
Minebekæmpelsesaktioner bør integreres i alle lande- og samarbejdsstrategier for de tredjelande, der lider under følgerne af personelminer.
Artikel 2
1. Fællesskabets foranstaltninger i henhold til denne forordning tager sigte på at bistå lande, der lider under følgerne af personelminer, med at skabe de nødvendige forudsætninger for deres økonomiske og sociale udvikling ved:
a) at støtte udarbejdelsen, overvågningen og gennemførelsen af en civil minebekæmpelsesaktionsstrategi
b) at bistå de ramte lande med at gennemføre Ottawa-konventionen
c) at skabe og videreføre internationale strukturer og lokal kapacitet i de ramte lande, så minebekæmpelsesaktioner kan gennemføres så effektivt som muligt
d) at reagere på humanitære nødsituationer, forhindre ulykker og støtte rehabiliteringen af mineofre
e) at støtte forsøg med og ibrugtagning af passende minebekæmpelsesaktionsudstyr og teknikker i de ramte lande
f) at forbedre koordinationen med de endelige brugere af minerydningsudstyret på et tidligt trin i forskningen og støtte brugen af disse teknologier i de mineramte lande
g) at fremme minerydningsaktioner, der er forenelige med det lokale miljø og en bæredygtig udvikling i den berørte region
h) at øge koordinationen mellem de internationale aktører inden for minebekæmpelse.
2. De foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, kan omfatte alle aktiviteter i forbindelse med indsatsen mod personelminer, der kan støtte de nødvendige målsætninger for økonomisk og social udvikling, herunder:
a) undervisning i minefarer
b) uddannelse af specialister
c) opmåling og markering af formodede mineområder
d) sporing og identifikation af personelminer
e) minerydning efter humanitære standarder og destruktion af personelminer i jorden og i forbindelse hermed destruktion af oplagrede personelminer
f) bistand til ofre, revalidering og socioøkonomisk reintegrering af mineofre
g) informationsforvaltning, herunder geografiske informationssystemer;
h) andre aktiviteter, der bidrager til at mindske de menneskelige, økonomiske og miljømæssige skader af personelminer.
3. I forbindelse med stk. 2 lægges der særlig vægt på foranstaltninger i de lande, der er hårdest ramt af mineproblemet, og hvor personelminer eller, i forbindelse hermed, anden ueksploderet ammunition er årsag til mange civile tilskadekomne, eller hvor tilstedeværelsen eller den formodede tilstedeværelse af sådanne anordninger er en væsentlig hindring for genskabelsen af økonomiske og sociale aktiviteter eller for udvikling og derfor kræver en særlig langsigtet indsats, som ikke kan gøres gennem humanitær nødhjælp eller genopbygningsbistand.
4. For at skabe større sammenhæng, komplementaritet og synergi i de regionale samarbejdsprogrammer og projekter i forbindelse med humanitær bistand, rehabilitering, genopbygning og udvikling vil mineaktioner, der kan finansieres inden for rammerne af sådanne programmer eller projekter, fortsat blive finansieret via den budgetpost, der finansierer hovedaktionen. Disse aktiviteter kan om nødvendigt suppleres eller støttes af mineaktioner, der finansieres under denne forordning.
Artikel 3
De foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, skal i princippet være til fordel for de lande, der er engageret i bekæmpelsen af personelminer, og som er parter i Ottawa-konventionen. Der kan gøres undtagelser for humanitære nødsituationer, bistand til mineofre og aktioner, der direkte støtter udsatte civile samfund, såsom flygtninge og fordrevne, eller hvis den nationale forvaltning ikke fungerer.
Artikel 4
1. Partnere, der er berettigede til finansiel støtte i henhold til denne forordning, kan omfatte regionale og internationale organisationer og organer, ikke-statslige organisationer (ngo'er), nationale, regionale og lokale regeringer, deres departementer og organer, institutter samt offentlige og private aktører med relevant særlig ekspertise og erfaring.
2. Deltagelse i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og i det støtteberettigede land. I behørigt begrundede særlige tilfælde kan deltagelsen udvides til at omfatte tredjelande.
3. Virksomheder og andre organisationer, der deltager i udbud, skal påvise, at deres arbejdspraksis ikke udsætter deres medarbejdere for unødig risiko, og at denne praksis ledsages af en passende ulykkes- og ansvarsforsikringsordning for medarbejderne.
Artikel 5
1. Bistand, der ydes af Fællesskabet under denne forordning, kan benyttes til at finansiere faglig bistand, uddannelse, personale eller andre tjenesteydelser i forbindelse med minebekæmpelsesaktioner; forsøg med udstyr og teknikker; logistisk støtte, indkøb, tilvejebringelse og oplagring af alle former for udstyr, leverancer og arbejder, der er nødvendige for at gennemføre minebekæmpelsesaktioner; undersøgelser og konferencer samt foranstaltninger til at styrke den internationale koordination af minebekæmpelsesaktioner; evaluerings- og overvågningsmissioner samt aktiviteter, der skal øge den offentlige bevidsthed.
2. Fællesskabets finansiering i henhold til denne forordning ydes i form af gavebistand.
3. Såfremt foranstaltningerne er omfattet af finansielle aftaler mellem Fællesskabet og partnerlandet, skal sådanne aftaler fastsætte, at betalingen af skatter, told eller enhver anden afgift ikke påhviler Fællesskabet.
Artikel 6
1. Kommissionen bistås af det relevante geografiske udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Tidsrummet i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv forretningsorden.
Artikel 7
1. Kommissionen fremmer på grundlag af en regelmæssig udveksling af oplysninger, herunder udveksling af oplysninger på stedet, en effektiv koordination af Fællesskabets og medlemsstaters bistandsindsats for at gøre deres programmer mere sammenhængende og komplementære.
2. Kommissionen kan søge muligheder for samfinansiering med andre donorer, særlig med medlemsstaterne.
3. Kommissionen fremmer koordination og samarbejde med internationale bidragydere og aktører, især institutioner, som er en del af FN-systemet, og med ikke-statslige organisationer (ngo'er) samt med relevante centre såsom det internationale center for humanitær minerydning (GICHD) i Genève.
4. Der træffes de nødvendige foranstaltninger til at synliggøre Fællesskabets bidrag.
Artikel 8
1. Kommissionen vurderer, træffer afgørelse om og administrerer foranstaltninger, der er omfattet af denne forordning, i overensstemmelse med gældende budgetprocedurer og andre procedurer, særlig procedurerne i artikel 116 og 118 i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(4).
2. Finansieringsafgørelser vedrørende beløb på over 3 mio. EUR træffes efter proceduren i artikel 6, stk. 2.
3. Kommissionen underretter det i artikel 6, stk. 1, omhandlede relevante udvalg om enhver finansieringsafgørelse vedrørende beløb på under 3 mio. EUR. Disse oplysninger skal foreligge senest en uge før finansieringsafgørelsens vedtagelse.
4. Kommissionen kan træffe afgørelser, som ændrer finansieringsafgørelser, der er truffet efter proceduren i artikel 6, stk. 2, når de ikke indebærer væsentlige ændringer eller en supplerende forpligtelse på over 20 % af den oprindelige forpligtelse.
Artikel 9
1. Projekter skal indgå i den videre genopbygning af det pågældende land eller den pågældende region og prioriteres og vurderes med hensyn til positive virkninger og omkostningseffektivitet.
2. Når det er muligt, skal projektet klart integreres i et nationalt minebekæmpelsesprogram, der koordineres af modtagerregeringen eller af lokalsamfundet i samarbejde med ngo'er eller af en international institution, der er udpeget hertil. Målet skal være, at projektet senere skal overtages af modtagerregeringen, lokalsamfundet eller ngo'er for at øge den lokale kapacitet og projektets bæredygtighed.
Artikel 10
Alle finansieringsaftaler eller kontrakter, der indgås i henhold til denne forordning, skal indeholde bestemmelser om, at Kommissionen og Revisionsretten kan gennemføre kontrol på stedet efter de sædvanlige procedurer, der er fastsat af Kommissionen i henhold til de gældende regler, især procedurerne i finansforordningen.
Kommissionen kan desuden foretage kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96(5). De foranstaltninger, der træffes af Kommissionen, skal sikre en tilstrækkelig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95(6).
Artikel 11
For at fremme den flerårige koordination og programmering af minebekæmpelsesaktioner vil et strategidokument om personelminer, der omfatter horisontale retningslinjer og prioriteter for Fællesskabets minerydningsaktion samt en tidsplan for gennemførelsen heraf, regelmæssigt blive forelagt på et fælles møde for de i artikel 6 omhandlede udvalg til behandling i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i artikel 6, stk. 2. Strategidokumentet skal omfatte emner såsom et flerårigt vejledende program og henvise til eksisterende nationale og regionale minebekæmpelsesprogrammer, bidrag fra andre donorer, herunder medlemsstaterne, og de af Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner, der finansieres over andre budgetposter. Strategidokumentet skal også sendes til Europa-Parlamentet til orientering.
Artikel 12
Kommissionen evaluerer regelmæssigt foranstaltninger finansieret af Fællesskabet for at fastslå, om målene for foranstaltningerne er blevet nået, og for at tilvejebringe retningslinjer for, hvordan fremtidige foranstaltningers effektivitet kan forbedres.
Artikel 13
Hvert tredje år efter denne forordnings ikrafttræden forelægger Kommissionen en samlet evaluering for Europa-Parlamentet og Rådet af alle Fællesskabets minebekæmpelsesaktioner ledsaget af forslag til, hvad der i fremtiden skal ske med forordningen, og eventuelt af forslag til ændringer heraf.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den finder anvendelse indtil den 31. december 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2001.
A Tanács 1725/2001/EK rendelete
(2001. július 23.)
a fejlődő országokon kívüli harmadik országokban a gyalogsági aknák elleni fellépésről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 308. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
mivel:
(1) Az Európai Közösséget érinti a gyalogsági aknák és egyéb, fel nem robbant robbanóeszközök jelenléte olyan területeken, ahol polgári közösségek küzdenek fegyveres konfliktusok következményeivel.
(2) A gyalogsági aknák jelenléte szenvedést és baleseteket okoz és súlyosan akadályozza a gazdasági fejlődést, gátolja a menekültek és a lakhelyüket elhagyni kényszerülő személyek visszatérését, a humanitárius segélyműveleteket, az újjáépítést és rehabilitációt, továbbá a megszokott társadalmi berendezkedés helyreállását.
(3) A Közösségnek feltett szándéka, hogy az elkövetkezendő években maradéktalanul hozzájáruljon a gyalogsági aknák világszerte történő teljes körű megsemmisítéséhez.
(4) A Közösség és tagállamai járulnak hozzá legnagyobb mértékben azokhoz a szélesebb körű nemzetközi erőfeszítésekhez, amelyek célja a gyalogsági aknák által okozott tragédiák leküzdése.
(5) A gyalogsági aknák teljes körű megsemmisítésére irányuló fellépés még korai szakaszában van, ezért a Közösségnek továbbra is határozott, vezető szerepet kell betöltenie mindaddig, amíg ez a cél teljes mértékben meg nem valósul.
(6) E rendelet közvetlen válasz a gyalogsági aknák alkalmazásának, tárolásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezményre (Ottawai Egyezmény).
(7) Ezért pénzügyi támogatásban elsődlegesen azoknak a harmadik országoknak kell részesülniük, amelyek a gyalogsági aknák elleni harc elkötelezettjei, valamint az Ottawai Egyezmény szerződő felei.
(8) Az aknák elleni közösségi fellépés gyakran szerves részét képezi a humanitárius segélynek, rehabilitációnak, újjáépítésnek vagy fejlesztési tevékenységeknek, ugyanakkor olyan önálló és különleges tevékenység, amely jól elhatárolható prioritásokra, működési követelményekre és politikai kötelezettségekre reagál.
(9) Az ilyen tevékenységek részeként, illetve az aknák elleni fellépés technológiájának kutatására és fejlesztésére irányuló keretprogramok esetében az új, valamint a már létező intézkedéseket továbbra is külön költségvetési tételekből fogják finanszírozni, szükség szerint e rendelet alapján támogatva, kiegészítve és összehangolva ezeket.
(10) Ahhoz, hogy a Közösség hatékonyan hozzá tudjon járulni az aknákkal kapcsolatos megelőző intézkedésekhez, közösségi fellépés keretében lehetővé kell tenni a felhalmozott gyalogsági aknák megsemmisítését, a talajban található gyalogsági aknák megsemmisítésére irányuló műveletekkel összefüggésben.
(11) Fel kell gyorsítani a tudományos kutatómunkát az aknák felderítését, valamint az aláaknázott területek pontosabb meghatározását elősegítő technológiák kifejlesztése céljából.
(12) A Közösségnek olyan helyzetben kell lennie, hogy az általa finanszírozott aknamentesítési fellépés hatékonyságát ellenőrizni tudja. Ennek érdekében megfelelő műszaki eszközöket, szükség esetén haditechnikát is alkalmaz.
(13) E rendelet az aknák elleni közösségi fellépés összefüggő és hatékony koncepciójának alapjául szolgál a fejlődő országokon kívüli harmadik országokban, egy integrációs stratégia előtérbe helyezése révén a Bizottság, a tagállamok és a nemzetközi közösség közötti szoros együttműködéssel az aknák elleni fellépések valamennyi szakaszában.
(14) E szempont nem akadályozhatja a Közösséget abban, hogy a világon bárhol előforduló humanitárius szükséghelyzetekre reagáljon.
(15) E fellépéseknek összhangban kell lenniük az Európai Unió általános külpolitikájával, beleértve a közös kül- és biztonságpolitikát.
(16) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárásokról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [2] összhangban kell elfogadni.
(17) Mivel a gyalogsági aknák az életet veszélyeztetik és világszerte elterjedtek, hatékony, rugalmas és szükség szerint gyors döntéshozó eljárásokra van szükség a közösségi fellépések finanszírozása tekintetében.
(18) A Közösségnek biztosítania kell a pénzügyi segítségnyújtás végrehajtásának teljes átláthatóságát, valamint az előirányzatok felhasználásának szigorú ellenőrzését.
(19) A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme, valamint a csalás és szabálytalanságok elleni küzdelem e rendelet szerves részét képezi.
(20) Az e rendeletben említett műveletek a fejlődő országokon kívüli harmadik országokkal folytatott közösségi együttműködési politika keretébe tartoznak és szükségesek a Szerződés egyes célkitűzéseinek a megvalósításához. A Szerződés e rendelet elfogadására nézve nem rendelkezik a 308. cikkben meghatározott hatáskörökön kívül más hatáskörökről.
(21) A fejlődő országokban a gyalogsági aknák elleni fellépésről szóló, 2001. július 23-i 1724/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [3] 6. cikke rendelkezik a Közösség által folytatott összes aknaellenes fellépés, beleértve az e rendelet szerinti fellépés végrehajtására vonatkozó pénzügyi keretről,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) E rendelet meghatározza a harmadik országokkal folytatott közösségi együttműködési politika keretein belül a gyalogsági aknák elleni közösségi intézkedések végrehajtására vonatkozó eljárásokat, miközben következetes és összefüggő humanitárius aknamentesítési stratégiát dolgoz ki válaszként a gyalogsági aknák alkalmazásának, tárolásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezményre (a továbbiakban: Ottawai Egyezmény).
(2) Az e rendeletben említett intézkedéseket a fejlődő országokon kívüli harmadik országok területén vagy az ezen országok krízishelyzetével közvetlen összefüggésben hajtják végre, a végrehajtásnál elsőbbséget élveznek azon országok, amelyek fegyveres konfliktusok következményeivel küzdenek.
Az aknák elleni fellépést valamennyi olyan harmadik ország együttműködési és országos stratégiájába bele kell foglalni, amely a gyalogsági aknák következményeitől szenved.
2. cikk
(1) Az e rendelet alapján tett közösségi intézkedések célja a gyalogsági aknák következményeitől szenvedő országoknak történő segítségnyújtás annak érdekében, hogy az alábbiak révén megteremtsék a gazdasági és társadalmi fejlődésükhöz szükséges feltételeket:
a) az aknák elleni polgári fellépési stratégia kidolgozásának, figyelemmel kísérésének és végrehajtásának támogatása;
b) az érintett országok támogatása az Ottawai Egyezmény végrehajtásában;
c) nemzetközi struktúrák és helyi adottságok kialakítása és fenntartása az érintett országokban a gyalogsági aknák elleni fellépés leghatékonyabb végrehajtása érdekében;
d) reagálás humanitárius szükséghelyzetekre, a balesetek megelőzése és az aknák áldozatai rehabilitációjának segítése;
e) az aknák elleni megfelelő fellépést elősegítő berendezések és technikák országon belüli kipróbálásának és gyakorlati használatba történő bevezetésének támogatása;
f) a kutatás korai szakaszában az aknamentesítő berendezések végső felhasználóival történő együttműködés elősegítése, és e technológiák használatának támogatása az aknák által érintett országokban;
g) a helyi környezethez alkalmazkodó és az érintett régió fenntartható fejlődésével összeegyeztethető aknamentesítő fellépések elősegítése;
h) az aknák elleni nemzetközi fellépésben résztvevők közötti koordináció támogatása.
(2) Az e rendelet értelmében finanszírozott intézkedések minden olyan tevékenységet magukban foglalhatnak, amely kapcsolódik a gyalogsági aknák elleni fellépéshez, és támogatja a gazdasági és társadalmi fejlődéshez szükséges célokat, beleértve az alábbiakat:
a) felvilágosítás az aknákról;
b) szakemberek képzése;
c) a feltehetőleg elaknásított területek felmérése és megjelölése;
d) a gyalogsági aknák felderítése és azonosítása;
e) aknamentesítés a humanitárius előírásoknak megfelelően, valamint a talajban található gyalogsági aknák és ezekkel összefüggésben a tárolt gyalogsági aknák megsemmisítése;
f) segítségnyújtás az áldozatoknak, az aknák áldozatainak rehabilitációja és ismételt társadalmi, illetve gazdasági beilleszkedésük segítése;
g) információkezelés, beleértve a földrajzi információs rendszereket;
h) egyéb olyan tevékenységek, amelyek hozzájárulnak a gyalogsági aknák emberre, gazdaságra és környezetre gyakorolt káros hatásának csökkentéséhez.
(3) A (2) bekezdés összefüggésében elsőbbséget élveznek az aknák által leginkább sújtott országokban végrehajtott intézkedések, ahol a gyalogsági aknák vagy ezekkel kapcsolatban az egyéb fel nem robbant robbanóeszközök súlyos polgári veszteséget okoznak, illetve ahol ezeknek az eszközöknek a jelenléte vagy feltételezett jelenléte komoly akadályt jelent a gazdasági és társadalmi tevékenység helyreállítása vagy a fejlődés szempontjából, és ezért egy olyan külön, hosszú távú támogatást igényelnek, amit azonnali humanitárius vagy újjáépítési segélyek réven nem lehet nyújtani.
(4) Annak érdekében, hogy biztosítani lehessen a regionális programok egységességét, kiegészítő jellegét és összhangját a humanitárius segély, a rehabilitációs, újjáépítési és fejlesztési projektekkel összefüggésben, az e programok vagy projektek bármelyikének keretein belül finanszírozható, aknák elleni fellépést továbbra is abból a költségvetési tételből kell finanszírozni, amelyből a fő intézkedést finanszírozzák. Ha szükséges, ezek a tevékenységek kiegészíthetők vagy támogathatók az e rendelet alapján finanszírozott, aknák elleni fellépéssel.
3. cikk
Az e rendelet alapján finanszírozott műveletek főként azokat az országokat segítik, amelyek elkötelezettek a gyalogsági aknák elleni harcban és az Ottawai Egyezmény szerződő felei. Kivétel tehető humanitárius szükséghelyzet, aknák áldozatai részére történő segítségnyújtás, valamint veszélyeztetett polgári közösségek, úgymint menekültek és lakhelyüket elhagyni kényszerülő személyek közvetlen támogatására irányuló intézkedések esetén, vagy ott, ahol a kormányzat nem működik.
4. cikk
(1) Az e rendelet alapján pénzügyi támogatásra jogosult partnerek közé tartozhatnak regionális és nemzetközi szervezetek és ügynökségek; nem kormányzati szervezetek; nemzeti, területi és helyi kormányzatok; ezek osztályai és hivatalai; intézetek, valamint megfelelő szakirányú szakértelemmel és tapasztalattal rendelkező köz- és magánszereplők.
(2) A pályázati felhívásokon való részvétel és a szerződések elnyerése egyenlő feltételek mellett nyitva áll a tagállamok és a kedvezményezett ország természetes és jogi személyei számára. Kivételes és alaposan indokolt esetekben a részvétel kiterjeszthető harmadik országokra.
(3) A szerződésekre pályázó cégek és egyéb szervezetek igazolják, hogy vállalkozáspolitikájuk nem teszi ki alkalmazottaikat indokolatlan kockázatnak, továbbá hogy ezt a politikát megfelelő munkavállalói baleset- és felelősségbiztosítás egészíti ki.
5. cikk
(1) Az e rendelet alapján nyújtott közösségi segélyt fel lehet használni műszaki segítségnyújtás, képzés, személyzeti vagy egyéb, aknák elleni fellépéssel kapcsolatos szolgáltatások finanszírozására; berendezések és technikák kipróbálására; bármely, az aknák elleni fellépések végrehajtásához szükséges berendezés, ellátmány és munka logisztikai támogatására, beszerzésére, tartalékolására és tárolására; olyan tanulmányokra, konferenciákra és intézkedésekre, amelyek az aknák elleni fellépés nemzetközi összehangolását segítik elő; értékelő és ellenőrző missziókhoz; valamint a közfigyelem felkeltésére.
(2) Az e rendelet keretein belüli közösségi finanszírozás támogatás formájában történik.
(3) Ha az intézkedések a Közösség és a kedvezményezett országok közötti pénzügyi megállapodások függvényei, akkor az ilyen megállapodásoknak tartalmazniuk kell, hogy a Közösség adókat, vámokat vagy bármilyen egyéb díjakat nem fizet.
6. cikk
(1) A Bizottságot az érintett régióért felelős bizottság támogatja.
(2) Amennyiben erre a bekezdésre hivatkoznak, az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében megállapított időtartam három hónap.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.
7. cikk
(1) A Bizottság rendszeres információcsere alapján, beleértve a helyszínen történő információcserét is, elősegíti a Közösség és az egyes tagállamok által vállalt segítségnyújtási erőfeszítések hatékony összehangolását annak érdekében, hogy ezeknek a programoknak az egységességét és kiegészítő jellegét növelje.
(2) A Bizottság lehetőségeket kereshet társfinanszírozásra egyéb pénzügyi alapok létrehozóival, különösen tagállamokkal.
(3) A Bizottság elősegíti a különösen az Egyesült Nemzetek rendszerébe tartozó nemzetközi támogatókkal és szereplőkkel, illetve a nem kormányzati szervezetekkel, valamint az olyan érintett központokkal, mint a Genfi Nemzetközi Humanitárius Aknamentesítő Központ, folytatandó együttműködést és koordinációt.
(4) Meg kell tenni a közösségi hozzájárulások átláthatóvá tételéhez szükséges intézkedéseket.
8. cikk
(1) A Bizottság felméri és kezeli az e rendelet hatálya alá tartozó műveleteket, illetve dönt azokról a hatályos költségvetési és egyéb eljárásokkal összhangban, különös tekintettel azokra, amelyeket az Európai Közösségek általános költségvetéséről szóló, 1977. december 21-i költségvetési rendelet 116. és 118. cikke állapít meg [4].
(2) A 3 millió eurót meghaladó pénzügyi döntéseket a 6. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárás szerint kell meghozni.
(3) A Bizottság tájékoztatja a 6. cikk (1) bekezdésében említett megfelelő bizottságot bármely, 3 millió eurót meg nem haladó pénzügyi döntésről. Ezt az információt legkésőbb a pénzügyi döntés elfogadása előtt egy héttel bocsátják rendelkezésre.
(4) A Bizottság a 6. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban elfogadott pénzügyi döntések módosításáról dönthet, ha a módosítások nem lényegesek vagy nem tartalmaznak az eredeti kötelezettségvállalás 20 %-át meghaladó pótlólagos kötelezettségvállalásokat.
9. cikk
(1) A projektek az érintett ország vagy régió szélesebb körű újjáépítési keretének részét képezik, és pozitív hatásuk szerint, illetve költséghatékonyságuk függvényében kapnak elsőbbséget, továbbá ezek alapján értékelik őket.
(2) Ha lehetséges, a projektet egyértelműen egy olyan nemzeti gyalogságiakna-ellenes programba kell beilleszteni, amelyet a kedvezményezett kormány, a helyi lakosság nem kormányzati szervezetekkel együttműködve vagy az e célra felhatalmazott nemzetközi intézmény hangol össze. A cél az, hogy idővel a projektet maga a kedvezményezett kormány, a helyi lakosság vagy helyi nem kormányzati szervezetek vegyék át a projekt helyi kapacitásának és fenntarthatóságának növelése érdekében.
10. cikk
Valamennyi, e rendelet szerint megkötött pénzügyi megállapodás vagy szerződés előírja a Bizottság és a Számvevőszék részére, hogy helyszíni ellenőrzéseket folytassanak a Bizottság által megállapított szokásos eljárások szerint a hatályos szabályok, különösen a költségvetési rendelet szabályai alapján.
A Bizottság továbbá helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezhet a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel [5] összhangban. A Bizottság által meghozott intézkedések a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel [6] összhangban előírják a Közösség pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmét.
11. cikk
Az aknák elleni többéves fellépés összehangolásának és ütemezésének elősegítése érdekében a 6. cikkben említett bizottságok közös ülésére a 6. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásokkal összhangban egy olyan gyalogságiakna-stratégiáról (APL) szóló tanulmányt kell rendszeresen megvitatásra előterjeszteni, amely horizontális iránymutatásokból, valamint az aknák elleni közösségi fellépésre vonatkozó prioritásokból és az azok megvalósítására vonatkozó pontokat tartalmaz. Az APL-tanulmány magában foglal egy több évre szóló programjavaslatot, utal az országos és regionális szinteken már létező, aknák elleni fellépési programokra, valamint az egyéb adományozók hozzájárulásaira, beleértve a tagállamokat is, és az egyéb költségvetési tételekből finanszírozott, aknák elleni közösségi fellépésekre. Az APL-tanulmányt tájékoztatás céljából az Európai Parlamentnek is megküldik.
12. cikk
A Bizottság rendszeresen értékeli a Közösség által finanszírozott intézkedéseket annak megállapítása érdekében, hogy azok elérték-e céljaikat, valamint, hogy a jövőbeni intézkedések hatékonyságának növelésére iránymutatást adjon.
13. cikk
E rendelet hatályba lépését követően a Bizottság háromévenként átfogó értékelést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az aknák elleni valamennyi közösségi fellépésről, az e rendelet jövőjére, szükség szerint módosítására irányuló javaslatokkal együtt.
14. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2009. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. július 23-án.