RAADETS DIREKTIV 92/45/EOEF af 16. juni 1992 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med nedlaegning af vildtlevende vildt og afsaetning af koed heraf
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Koed af vildt er opfoert paa listen over varer i bilag II til Traktaten; afsaetningen af koed af vildtlevende vildt udgoer en supplerende indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen;
for at sikre en rationel udvikling af denne sektor og foroege produktiviteten boer der paa EF-plan fastsaettes regler vedroerende de sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af vildtkoed;
de forskelle, der eksisterer medlemsstaterne imellem med hensyn til dyrs sundhed og menneskers sundhed, boer fjernes for at fremme samhandelen inden for Faellesskabet med dette koed med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked;
sygdomme, der kan overfoeres til husdyr og mennesker, kan spredes via dette koed; det er noedvendigt at fastsaette regler, der goer det muligt at bekaempe disse risici;
der boer fastsaettes hygiejnebestemmelser for udvinding, behandling og kontrol af koed af vildtlevende vildt for at undgaa foedevareinfektion eller -forgiftning;
hygiejneregler, der skal overholdes af virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, boer fastsaettes, saaledes at de kan autoriseres med henblik paa samhandel;
med hensyn til gennemfoerelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, og de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes, boer der henvises til de almindelige bestemmelser i Raadets direktiv 89/662/ EOEF af 11. december 1989 om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked (4);
hele stykker vildtlevende vildt og koed af vildtlevende vildt, der indfoeres fra tredjelande, skal vaere omfattet af de minimumskrav, der er fastsat i dette direktiv for samhandel mellem medlemsstaterne, og overholdelsen heraf skal kontrolleres i henhold til de principper og regler, der er naevnt i direktiv 90/675/EOEF (5);
der boer fastsaettes undtagelsesbestemmelser for mindre maengder koed af vildtlevende vildt;
der boer fastsaettes midlertidige undtagelser for at give virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, mulighed for at efterkomme de nye krav;
det boer overlades til Kommissionen at vedtage gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv; med henblik herpaa boer der fastsaettes procedurer, der sikrer et snaevert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
gennemfoerelsesfristen, som i artikel 23 er fastsat til den 1. januar 1994, boer ikke have indvirkning paa ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne fra den 1. januar 1993 -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I Generelle bestemmelser
Artikel 1
1. I dette direktiv fastsaettes de sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige betingelser for nedlaeggelse af vildtlevende vildt samt for behandling og afsaetning af koed af vildtlevende vildt.
(& {È%};) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
(& {È& };) Raadets direktiv 90/675/EOEF af 10. december 1990 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
2. Dette direktiv gaelder ikke:
a) for jaegerens overdragelse til forbrugeren eller til detailhandleren af et mindre antal hele stykker vildtlevende vildt, der ikke er flaaet eller plukket, og som for smaavildts vedkommende ikke er udtaget
b) for overdragelse af mindre maengder koed af vildtlevende vildt til den endelige forbruger
c) for opskaering og oplagring af koed af vildtlevende vildt hos detaihandlere eller i lokaler ved salgssteder, hvor opskaering og oplagring udelukkende finder sted med henblik paa direkte salg til forbrugeren.
Disse operationer er fortsat underlagt den sundhedskontrol, der er foreskrevet i de nationale detailhandelsbestemmelser.
3. Direktivets bestemmelser om handel eller import fra tredjelande gaelder ikke for jagttrofaeer eller hele stykker nedlagt vildtlevende vildt, der transporteres af en rejsende i egen bil, hvis der kun er tale om et mindre antal stykker smaavildt eller et enkelt helt stykke vildtlevende vildt, og det af forholdene synes udelukket, at koedet af disse hele stykker vildt vil overgaa til handel eller blive anvendt til erhvervsmaessige formaal, og under forudsaetning af at det paagaeldende vildt ikke kommer fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, med hvilken handel er forbudt i henhold til artikel 11, stk. 2 og 3, eller artikel 18.
Artikel 2
1. I dette direktiv forstaas ved:
a) vildtlevende vildt: jagtbare vildtlevende landpattedyr (herunder vildtlevende pattedyr, der lever paa et indhegnet omraade paa samme betingelser som vildtlevende vildt), samt jagtbart fuglevildt, som ikke er omfattet af artikel 2 i Raadets direktiv 91/495/EOEF af 27. november 1990 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af kaninkoed og koed af opdraettet vildt (6)
b) vildtlevende storvildt: vildtlevende klovbaerende pattedyr
c) vildtlevende smaavildt: vildtlevende pattedyr af leporidae-familien og fulglevildt til konsum
d) koed af vildtlevende vildt: alle dele af vildtlevende vildt, der er egnet til konsum
e) vildtbehandlingsvirksomhed: en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 7, hvor vildtlevende vildt behandles og koed af vildtlevende vildt udvindes og kontrolleres i overensstemmelse med hygiejneforskrifterne i dette direktiv
f) indsamlingscentral: det sted, hvor det nedlagte vildtlevende vildt anbringes i overensstemmelse med hygiejneforskrifterne i bilag I, kapitel IV, punkt 2, til dette direktiv, indtil det transporteres til en behandlingsvirksomhed
g) afsaetning: opbevaring eller udstilling med henblik paa salg, salg, levering eller enhver anden form for afsaetning af koed af vildtlevende vildt til konsum inden for Faellesskabet bortset fra overdragelse som omhandlet i artikel 1, stk. 2
h) samhandel: handel mellem medlemsstaterne i henhold til Traktatens artikel 9, stk. 2.
2. Med henblik paa anvendelsen af dette direktiv gaelder definitionerne i artikel 2 i direktiv 89/662/EOEF og i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (7) samt definitionen af fersk koed i artikel 2, litra b), i Raadets direktiv 63/433/EOEF af 26. juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet (8), i det fornoedne omfang.
KAPITEL II Bestemmelser vedroerende produktionen i Faellesskabet og samhandelen
Artikel 3
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at koed af vildtlevende vildt:
a) kommer fra vildtlevende vildt, der:
- er blevet nedlagt paa et jagtomraade med de jagtredskaber, som er tilladt efter den nationale jagtlov
- ikke kommer fra en region, der er omfattet af restriktioner i henhold til Raadets direktiv 72/461/EOEF af 12. december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet (& {È%};), Raadets direktiv 91/494/EOEF af 26. juni 1991 om dyresundhedsmaessige betingelser for handel inden for Faellesskabet med fersk fjerkraekoed og for indfoersel heraf fra tredjelande (& {È& };) og direktiv 91/495/EOEF, eller et jagtomraade, der er omfattet af restriktioner i henhold til artikel 10 og 11 i dette direktiv
- umiddelbart efter nedlaegningen er blevet behandlet i overensstemmelse med bilag I, kapitel III, og inden hoejst tolv timer er blevet transporteret enten til en behandlingsvirksomhed, som omhandlet i litra b), (²) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
(³) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. Direktivet senest aendret ved direktiv 91/497/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 69).
(& {È%};) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/266/EOEF (EFT nr. L 134 af 29. 5. 1991, s. 45).
(& {È& };) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 35.
eller til en indsamlingscentral, hvor det nedkoeles til de i bilag I, kapitel III, fastsatte temperaturer, og hvorfra det videresendes til en behandlingsvirksomhed, som omhandlet i litra b), inden tolv timer eller, naar de klimatiske forhold tillader det samt for fjerntliggende omraader, inden for et tidsrum, der skal fastsaettes af den kompetente myndighed, saaledes at den paagaeldende behandlingsvirksomheds embedsdyrlaege kan foretage den i bilag I, kapitel V, fastsatte koedundersoegelse paa tilfredsstillende betingelser
b) er udvundet:
i) enten i en virksomhed, der behandler levende vildt, og som opfylder de generelle betingelser i bilag I, kapitel I og II, og er autoriseret i overensstemmelse med naervaerende kapitel, jf. kapitel 7
ii) eller, hvis der er tale om vildtlevende storvildt, i en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 64/433/EOEF eller, hvis der er tale om vildtlevende smaavildt, med Raadets direktiv 71/118/EOEF af 15. februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed (¹), for saa vidt:
- disse hele stykker vildt er blevet flaaet eller afhudet i lokaler, der er adskilt fra lokaler, der er forbeholdt det i de naevnte direktiver omhandlede koed, eller paa andre tidspunkter
- virksomhederne har opnaaet en saerlig autorisation med henblik paa anvendelsen af dette direktiv
- der er truffet foranstaltninger, saaledes at der klart kan skelnes mellem det koed, der er udvundet i henhold til dette direktiv, og det, der er udvundet i henhold til direktiv 64/433/EOEF og 71/118/EOEF
c) kommer fra nedlagte dyr, der er blevet besigtiget af embedsdyrlaegen for:
- at opspore eventuelle anomalier; embedsdyrlaegen kan i den forbindelse stille sin diagnose paa grundlag af oplysninger fra jaegeren, og eventuelt paa grundlag af en attest, der er foreskrevet af de kompetente myndigheder som led i jagtbestemmelserne, vedroerende dyrets adfaerd inden nedlaegningen
- at undersoege, om doeden skyldes andre aarsager end jagtdrab
d) kommer fra hele stykker vildtlevende vildt:
- som er blevet haandteret under tilfredsstillende hygiejnebetingelser i overensstemmelse med bilag I, kapitel III og IV
- som af en embedsdyrlaege er blevet undersoegt efter nedlaegningen i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, eller af medhjaelpere, der har de faglige kvalifikationer, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i (¹) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. Direktivet er senest aendret ved direktiv 90/654/EOEF (EFT nr. L 353 af 17. 12. 1990, s. 48).
artikel 22, og som arbejder under embedsdyrlaegens opsyn
- som ikke har udvist nogen aendringer bortset fra traumatiske laesioner, der er opstaaet under nedlaegningen, og lokale misdannelser eller aendringer, saafremt det, om noedvendigt ved hjaelp af laboratorieundersoegelser, fastslaas, at de ikke goer koedet uegnet til konsum eller farligt for menneskers sundhed
- hvoraf, hvis der er tale om hele stykker smaavildt, der ikke umiddelbart efter nedlaegningen har faaet udtaget indvoldene i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, punkt 1, en repraesentativ stikproeve af dyr af samme oprindelse er blevet undersoegt af embedsdyrlaegen.
Hvis embedsdyrlaegen konstaterer sygdom, der kan overfoeres til mennesker, eller fejl som dem, der er naevnt i bilag I, kapitel V, punkt 4, skal han skaerpe kontrollen med hele partiet. Alt efter resultatet af denne skaerpede kontrol skal han forbyde anvendelsen til konsum af hele partiet eller undersoege hver enkelt slagtekrop.
2. Embedsdyrlaegen paaser, at koed af vildtlevende vildt ikke anvendes til konsum, hvis:
i) det konstateres, at det har fejl som dem, der er naevnt i bilag I, kapitel V, punkt 3, litra e), eller hvis det er blevet beslaglagt i overensstemmelse med punkt 4 i samme kapitel
ii) der efter den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, litra d), tredje led, i denne artikel, paavises sygdom, der kan overfoeres til mennesker
iii) det stammer fra dyr, der i sig har optaget stoffer, som vil kunne goere koedet farligt eller skadeligt for menneskers sundhed, og med hensyn til hvilke der er truffet en afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 22, efter at Den Videnskabelige Veterinaerkomité har afgivet udtalelse; indtil denne udtalelse foreligger, forbliver de nationale bestemmelser om disse stoffer i kraft under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser
iv) det, med forbehold af eventuelle faellesskabsbestemmelser vedroerende ioniserende straaling, er blevet behandlet med ioniserende eller ultraviolette straaler eller andre stoffer, som vil kunne paavirke koedets organoleptiske egenskaber, eller med farvestoffer bortset fra dem, der anvendes til sundhedsmaerkningen.
3. Koed af vildsvin og andet vildt, der kan vaere baerere af trikiner, skal undersoeges for trikinangreb ved hjaelp af fordoejelsesmetoden i henhold til Raadets direktiv 77/96/EOEF af 21. december 1976 om trikinundersoegelse i forbindelse med indfoersel af fersk koed af tamsvin fra tredjelande (²) eller ved mikroskopiske trikinundersoegelser af flere proeveudtagninger fra hvert dyr, idet udtagningerne i det mindste (²) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 67. Direktivet er senest aendret ved direktiv 89/321/EOEF (EFT nr. L 133 af 17. 5. 1989, s. 33).
foretages paa tygge- og mellemgulvmusklen, paa oeverste forbensmuskulatur, paa den interkostale muskulatur og paa tungen.
Inden den 1. januar 1994 fastsaetter Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Det Videnskabelige Veterinaerudvalg saadanne naermere bestemmelser for analysen efter fordoejelsesmetoden, der egner sig til paavisning af trikiner hos potentielle trikinbaerende vildsvin eller andet vildtlevende vildt; samme fremgangsmaade anvendes ved trikin- eller mikroskopiundersoegelsen med henblik paa paavisning af trikiner.
4. Koed af vildtlevende vildt, der er egnet til konsum, skal:
i) vaere forsynet med et sundhedsmaerke i overensstemmelse med bilag I, kapitel VIII
det kan eventuelt efter fremgangsmaaden i artikel 22 vedtages at aendre eller supplere bestemmelserne i ovennaevnte praesentationsformer, paa betingelse af at de er i overensstemmelse med hygiejnebestemmelserne i dette direktiv
Kommissionens direktiv 80/879/EOEF af 3. september 1980 om sundhedsmaerkning af fersk fjerkraekoed i store emballager (¹) finder anvendelse paa koed af vildtlevende smaavildt
ii) efter koedundersoegelsen vaere opbevaret i overensstemmelse med bilag I, kapitel X, under tilfredsstillende hygiejneforhold paa virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, og som er autoriseret hertil i henhold til artikel 7 i direktiv 64/433/EOEF, eller i virksomheder, der autoriseret i henhold til artikel 10 i samme direktiv eller artikel 5 i direktiv 71/118/EOEF, eller paa koele- og fryselagre, der er autoriseret under tilsyn i henhold til artikel 10 i direktiv 64/433/EOEF
iii) under transporten vaere ledsaget:
- af et handelsdokument paategnet af embedsdyrlaegen, idet dette dokument:
- ud over de oplysninger, der er omhandlet i bilag I, kapitel VII, punkt 2, for frosset koed skal indeholde en klar angivelse af maaned og aar for frysningen og vaere paafoert et kodenummer, der goer det muligt at identificere embedsdyrlaegen
- skal opbevares af adressaten i mindst et aar med henblik paa forevisning for den kompetente myndighed paa dens anmodning.
Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette led og isaer de, der vedroerer tildelingen af kodenumrene og opstillingen af en eller flere lister, der goer det muligt at identificere embedsdyrlaegerne, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 22
- af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med modellen i bilag II, naar det drejer sig om koed, der kommer fra en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt, og som er beliggende i et omraade eller en zone med restriktioner, eller koed, der er bestemt til en anden medlemsstat efter transit gennem et tredjeland i plomberede lastbiler
(¹) EFT nr. L 251 af 24. 9. 1980, s. 10.
iv) vaere transporteret under tilfredsstillende hygiejneforhold i overensstemmelse med bilag I, kapitel XI
v) endvidere, hvis der er tale om dele af slagtekroppe eller udbenet koed af smaa stykker fjervildt, vaere fremstillet paa betingelser svarende til dem, der er fastsat i artikel 3, punkt B, i direktiv 71/118/EOEF, paa virksomheder, som er specielt autoriseret hertil i henhold til artikel 7 i dette direktiv
vi) uanset Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og repraesentationsmaader for levnedsmidler samt om reklame for saadanne levnedsmidler (²) vaere etiketteret med angivelse af dyrearten.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at:
a) koed, der erklaeres uegnet til konsum, maerkes, saa det klart adskiller sig fra godkendt koed
b) koed, der erklaeres uegnet til konsum, behandles i overensstemmelse med Raadets direktiv 90/667/EOEF af 27. november 1990 om sundhedsmaessige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsaetning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om aendring af direktiv 90/425/EOEF (9).
2. Koed, der kommer fra et omraade med dyresundhedsmaessige restriktioner, omfattes af saerlige regler, der i de enkelte tilfaelde fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
3. De naermere gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 5
Medlemsstaterne drager omsorg for, at kun foelgende former for koed bringes i handelen:
1) hele stykker vildtlevende vildt uden skind og indvolde, der opfylder kravene i artikel 3 og 4, eller fersk koed af vildtlevende vildt
2) hele stykker smaavildt, der ikke er flaaet eller plukket, ikke er udtaget, ikke er frosset eller dybfrosset, og som er kontrolleret i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra b), nr. ii), tredje led, paa betingelse af, at de haandteres og opbevares adskilt fra fersk koed, der er omfattet af direktiv 64/433/EOEF, fjerkraekoed og koed af flaaet eller plukket vildt
3) hele stykker ikke afhudet storvildt:
a) som opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1, litra a), foerste og andet led, litra c) og litra d), foerste led
b) hvis indvolde er blevet undersoegt efter nedlaegningen i en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt
c) som er ledsaget af et sundhedscertifikat, der svarer til en model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 22, som er undertegnet af embedsdyrlaegen, og som attesterer, at resultatet af undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b), har vist sig tilfredsstillende, og at koedet er erklaeret egnet til konsum
d) som har vaeret opbevaret ved en temperatur paa -1o C eller derover, men:
i) under + 7o C, og holdt ved denne temperatur under transporten til en behandlingsvirksomhed inden for hoejst syv dage efter undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b), eller
ii) under + 1o C, og holdes ved denne temperatur under transporten til en behandlingsvirksomhed inden hoejst 15 dage efter undersoegelsen af indvoldene, jf. litra b).
Koed fra disse hele stykker ikke afhudet storvildt maa kun paafoeres det sundhedsmaerke, der er omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra i), hvis det efter afhudning i behandlingsvirksomheden paa bestemmelsesstedet har vaeret underkastet en koedundersoegelse i overensstemmelse med bilag I, kapitel V, og af embedsdyrlaegen er erklaeret egnet til konsum.
Artikel 6
Medlemsstaterne paaser, at:
- behandlingsvirksomheder for vildtlevende vildt, der ikke opfylder kravene i bilag I, kapitel I, og som er omfattet af undtagelserne i artikel 8, ikke godkendes i henhold til artikel 7, og at produkter fra disse virksomheder ikke forsynes med det i bilag I, kapitel VII, omhandlede sundhedsmaerke, og ikke bringes i handel
- hele stykker vildtlevende vildt, der ikke opfylder kravene i artikel 3, ikke bringes i handel eller importeres fra tredjelande
- slagteaffald af vildtlevende vildt, der er erklaeret egnet til konsum, kun bringes i handel, hvis det er blevet behoerigt behandlet i overensstemmelse med Raadets direktiv 77/99/EOEF af 21. december 1976 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet (10).
Artikel 7
1. Hver medlemsstat opstiller en liste over autoriserede virksomheder, der behandler vildtlevende vildt, idet hver enkelt tildeles et veterinaert autorisationsnummer. Medlemsstaterne kan med henblik paa behandling af vildtlevende vildt autorisere virksomheder, der er autoriseret i overensstemmelse med direktiv 64/433/EOEF og 71/118/EOEF, saafremt virksomhederne har det noedvendige udstyr til at forarbejde koed af vildtlevende vildt og arbejder under forhold, der sikrer overholdelse af hygiejnereglerne i dette direktiv. Medlemsstaterne tilsender de oevrige medlemsstater og Kommissionen denne liste.
En medlemsstat meddeler kun en virksomhed, der behandler vildtlevende vildt, autorisation, hvis den har sikret sig, at den overholder bestemmelserne i dette direktiv.
Hvis der konstateres manglende hygiejne, og naar de foranstaltninger, der er foreskrevet i bilag I, kapitel V, punkt 5, andet afsnit, har vist sig utilstraekkelige til at raade bod herpaa, suspenderer den kompetente myndighed midlertidigt autorisationen.
Hvis virksomhedens leder eller bestyrer ikke raader bod paa de konstaterede mangler inden for den af den kompetente myndighed fastsatte frist, tilbagekalder denne autorisationen.
Saafremt der er foretaget kontrol i overensstemmelse med artikel 12, tager den paagaeldende medlemsstat hensyn til resultaterne af denne. Eventuel suspension eller tilbagekaldelse af autorisation meddeles de oevrige medlemsstater og Kommissionen.
2. Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal i overensstemmelse med stk. 4 foretage regelmaessig kontrol af den almindelige produktionshygiejne paa virksomheden, bl.a. ved mikrobiologiske undersoegelser.
Denne kontrol skal omfatte redskaber, inventar og maskiner i samtlige produktionsled og om noedvendigt produkterne.
Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal kunne give embedsdyrlaegen eller Kommissionens veterinaere sagkyndige meddelelse om arten, hyppigheden og resultatet af de undersoegelser, der er foretaget, samt om noedvendigt navnet paa undersoegelseslaboratoriet.
Arten af disse undersoegelser, deres hyppighed samt metoderne til proeveudtagning og bakteriologisk undersoegelse fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
3. Vildtbehandlingsvirksomhedens leder eller bestyrer skal ivaerksaette et uddannelsesprogram for personalet med henblik paa at sikre, at personalet overholder de krav til produktionshygiejne, der svarer til virksomhedens produktionsstruktur.
Den embedsdyrlaege, der er ansvarlig for vildtbehandlingsvirksomheden, skal medvirke ved udarbejdelsen og gennemfoerelsen af programmet.
4. Inspektion af og kontrol med vildtbehandlingsvirksomheder sker under embedsdyrlaegens ansvar; embedsdyrlaegen kan lade sig bistaa af hjaelpepersonale i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 64/433/EOEF. For at sikre overholdelsen af dette direktivs bestemmelser skal embedsdyrlaegen til enhver tid have fri adgang overalt paa virksomheden og, i tilfaelde af tvivl om koedets eller det nedlagte vildts oprindelse, til saadanne regnskabsdokumenter, der giver ham mulighed for at finde frem til det jagtomraade, hvor vildtet er nedlagt.
Embedsdyrlaegen foretager regelmaessige analyser af resultatet af de i stk. 2 omhandlede undersoegelser. Han kan paa baggrund af denne analyse lade foretage supplerende mikrobiologiske undersoegelser i samtlige produktionsled eller af produkterne.
Paa grundlag af resultatet af disse analyser udarbejdes en rapport, hvis konklusioner og henstillinger meddeles virksomhedens leder eller bestyrer, som soerger for, at de konstaterede mangler afhjaelpes med henblik paa at forbedre hygiejnen.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1996 godkende, at vildtbehandlingsvirksomheder, som paa datoen for dette direktivs meddelelse ikke findes at opfylde kravene for autorisation, undtages fra visse af kravene i bilag I, saafremt koed af vildtlevende vildt fra disse virksomheder er forsynet med det nationale stempel.
2. De i stk. 1 naevnte undtagelser kan kun indroemmes behandlingsvirksomheder for vildtlevende vildt, der inden den 1. april 1993 har indgivet en anmodning herom til den kompetente myndighed.
Anmodningen skal ledsages af en plan over og et program for arbejdet med angivelse af, hvornaar virksomhederne kan opfylde de i stk. 1 naevnte krav.
3. Medlemsstaterne meddeler inden den 1. oktober 1992 Kommissionen de kriterier, de har fastlagt for at kunne afgoere, om en virksomhed eller virksomhedskategori er omfattet af bestemmelserne i denne artikel.
Artikel 9
Medlemsstaterne lader en central tjeneste eller et centralt organ indsamle og udnytte resultaterne af den koedundersoegelse, som embedsdyrlaegen foretager, naar der er paavist sygdomme, der kan overfoeres til mennesker.
Ved paavisning af en saadan sygdom meddeles resultaterne i hvert enkelt tilfaelde saa hurtigt som muligt til de kompetente veterinaermyndigheder, der foerer kontrol med det jagtomraade, hvor det vildtlevende vildt er nedlagt.
Medlemsstaterne forelaegger Kommissionen oplysninger om visse sygdomme, isaer hvis der diagnosticeres sygdomme, der kan overfoeres til mennesker.
Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 22 gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel, herunder bestemmelser om:
- hvor ofte oplysningerne skal forelaegges Kommissionen
- oplysningernes art
- hvilke sygdomme indsamlingen af oplysninger skal vedroere
- fremgangsmaaden ved indsamling og udnyttelse af oplysninger.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne paaser, at vildtlevende vildts sundhedstilstand regelmaessigt undersoeges paa jagtomraaderne paa deres omraade.
2. Med henblik herpaa skal en central tjeneste eller et centralt organ indsamle og udnytte resultaterne af de sundhedsundersoegelser, der foretages i henhold til dette direktiv, hvis der diagnosticeres sygdomme, som kan overfoeres til mennesker eller dyr, eller forekomst af restkoncentrationer, der overskrider de tilladte niveauer.
3. Diagnosticeres der en sygdom eller en tilstand som omhandlet i stk. 2, skal resultaterne af undersoegelsen af det paagaeldende tilfaelde snarest muligt meddeles den officielle tjeneste, der er ansvarlig for kontrollen med det paagaeldende jagtomraade.
4. Den officielle tjeneste skal under hensyn til den epizootiske situation ivaerksaette specielle undersoegelser af vildtlevende vildt med henblik paa paavisning af forekomsten af de sygdomme, der er naevnt i bilag I til Raadets direktiv 82/894/EOEF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Faellesskabet (11).
Forekommer disse sygdomme, meddeles det Kommissionen og de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med ovennaevnte direktiv.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne supplerer deres planer vedroerende undersoegelser for restkoncentrationer som omhandlet i artikel 4 i Raadets direktiv 86/469/EOEF af 16. september 1986 om undersoegelse af dyr og fersk koed for restkoncentrationer (12) med henblik paa, i det omfang det er noedvendigt, at underkaste vildtlevende vildt den deri omhandlede kontrol og ved stikproever at undersoege, om der er forurenende stoffer i miljoeet.
2. Paa grundlag af resultaterne af de undersoegelser, som er naevnt i stk. 1 og i artikel 10, stk. 4, paaser medlemsstaterne, at vildtlevende vildt og koed heraf, der stammer fra jagtomraader, som undersoegelsen har bragt i soegelyset, ikke bringes i handelen.
3. Kommissionen vedtager gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 12
Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, for saa vidt det er noedvendigt med henblik paa ensartet gennemfoerelse af dette direktiv, i samarbejde med de nationale kompetente myndigheder foretage kontrol paa stedet. De kan navnlig paa grundlag af en repraesentativ procentdel af behandlingsvirksomheder undersoege for vildtlevende vildt, om de kompetente myndigheder foerer tilsyn med de autoriserede virksomheders overholdelse af bestemmelserne i direktivet. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af den foretagne kontrol.
Den medlemsstat, paa hvis omraade der foretages kontrol, yder de sagkyndige al noedvendig stoette ved udfoerelsen af deres opgaver.
Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 22.
Artikel 13
1. Med forbehold af de saerlige bestemmelser, der er omhandlet i dette direktiv, foretager embedsdyrlaegen eller den kompetente myndighed, hvis de har mistanke om, at veterinaerbestemmelserne ikke er overholdt, eller tvivl med hensyn til koedets egnethed til konsum, den veterinaerkontrol, som de finder passende.
2. Medlemsstaterne traeffer administrative og strafferetlige foranstaltninger med henblik paa at sanktionere enhver overtraedelse af EF-veterinaerlovgivningen, isaer naar det fastslaas, at de udstedte certifikater eller dokumenter ikke svarer til dyrenes virkelige tilstand, at maerkningen ikke er i overensstemmelse med de naevnte bestemmelser, at koedet ikke har vaeret fremlagt til inspektion eller ikke er blevet anvendt til det oprindeligt fastsatte formaal.
Artikel 14
1. Bestemmelserne i direktiv 89/662/EOEF om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked gaelder navnlig med hensyn til gennemfoerelse og opfoelgning af den kontrol, som bestemmelseslandet skal foretage, og de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes med hensyn til sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og distribution paa Faellesskabets omraade af koed af vildtlevende vildt.
2. I direktiv 89/662/EOEF foretages foelgende aendringer:
a) i bilag A indsaettes foelgende led:
»- Raadets direktiv 92/45/EOEF om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med nedlaegning af vildtlevende vildt og afsaetning af koed deraf (EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 35).«
b) i bilag B slettes foelgende led:
»- koed af vildtlevende vildt«.
3. I artikel 2, litra d), i direktiv 77/99/EOEF tilfoejes foelgende led:
»- artikel 2, stk. 1, litra d), i direktiv 92/45/EOEF (13)() og som opfylder kravene i artikel 3 og 5 samt kapitel III.
(14)() EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 35.«
KAPITEL III Bestemmelser for indfoersel til Faellesskabet
Artikel 15
De betingelser, der skal gaelde for afsaetning af koed af vildtlevende vildt, der importeres fra tredjelande, skal mindst svare til dem, der er fastsat for produktionen og afsaetningen af koed af vildtlevende vildt, der er opnaaet i overensstemmelse med kapitel II, bortset fra artikel 6 og 8.
Artikel 16
1. Med henblik paa en ensartet gennemfoerelse af artikel 15 finder foelgende bestemmelser anvendelse.
2. I Faellesskabet kan kun indfoeres hele stykker vildtlevende vildt eller koed af vildtlevende vildt:
a) som kommer fra tredjelande eller dele af et omraade, hvorfra indfoersel ikke er forbudt af dyresundhedsmaessige aarsager
b) som kommer fra et tredjeland, der er opfoert paa en liste, der skal udarbejdes i henhold til stk. 3, litra a)
c) som er ledsaget af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med den model, der skal udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 22, som er paategnet af den kompetente myndighed, og som attesterer, at produkterne opfylder kravene i kapitel II eller eventuelle andre betingelser eller tilsvarende garantier, jf. stk. 3, litra c), og at de kommer fra virksomheder, der kan give garantier, der er omhandlet i bilag I.
3. Efter fremgangsmaaden i artikel 22:
a) opstilles der dels en liste over tredjelande eller dele af tredjelande, der er i stand til at opfylde de krav og betingelser, der er omhandlet i stk. 2, litra c), samt at give medlemsstaterne og Kommissionen de heri naevnte garantier, dels en liste over virksomheder, for hvilke de kan give saadanne garantier.
Denne foreloebige liste opstilles paa grundlag af listerne over de virksomheder, der er autoriseret og kontrolleret af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, efter at Kommissionen forinden har sikret sig, at denne liste er i overensstemmelse med de generelle principper og regler i dette direktiv.
b) ajourfoeres denne liste paa baggrund af den kontrol, der er fastsat i stk. 4
c) fastsaettes dels de specifikke betingelser, dels de tilsvarende garantier, for saa vidt angaar kravene i dette direktiv, ud over dem, der goer det muligt at udelukke koed fra konsum i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra d), og artikel 5, og dem, der er fastsat i bilag I, kapitel IV og V, og for saa vidt angaar trikinundersoegelsen ved hjaelp af fordoejelsesmetoden i overensstemmelse med direktiv 77/96/EOEF, idet disse betingelser og garantier ikke kan vaere mindre strenge end dem, der er fastsat i kapitel II, bortset fra artikel 6 og 8.
4. Eksperter fra Kommissionen og fra medlemsstaterne efterproever ved kontrol paa stedet:
a) om de garantier, tredjelandet har givet vedroerende betingelserne for produktion og afsaetning, kan betragtes som svarende til dem, der gaelder i Faellesskabet
b) om betingelserne, der foelger af artikel 18, er opfyldt.
Medlemsstaternes eksperter, der skal foretage denne kontrol, udpeges af Kommissionen paa forslag af medlemsstaterne.
Kontrollen foretages paa Faellesskabets vegne og for dettes regning. Hyppigheden af og de naermere regler for kontrollen fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 22.
5. Indtil den kontrol, som er omhandlet i stk. 4, er tilrettelagt, finder de nationale bestemmelser vedroerende kontrol i tredjelande fortsat anvendelse, idet manglende overholdelse af hygiejneforskrifterne, der konstateres under den paagaeldende kontrol, meddeles Den Staaende Veterinaerkomité.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne paaser, at hele stykker vildtlevende vildt eller koed af vildtlevende vildt kun indfoeres i Faellesskabet, hvis det:
- er ledsaget af det certifikat, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c), og som daekker saavel de dyresundhedsmaessige som de sundhedsmaessige krav; certifikatet udstedes af den kompetente myndighed ved indladningen
- har gennemgaaet den i direktiv 90/675/EOEF omhandlede kontrol med et positivt resultat.
2. Indtil gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel er fastsat:
- finder de nationale regler for indfoersel fra tredjelande, for hvilke saadanne faellesskabsbestemmelser ikke er vedtaget, fortsat anvendelse, for saa vidt de ikke er mere fordelagtige end dem, der er fastsat i kapitel II
- skal indfoersel finde sted paa de i artikel 11 i direktiv 90/675/EOEF fastsatte betingelser
- er samhandel med hele stykker vildtlevende vildt eller koed heraf, som er indfoert i overensstemmelse med dette stykke, betinget af bestemmelseslandets forudgaaende samtykke.
Artikel 18
Paa de i artikel 16, stk. 2, omhandlede lister kan kun optages tredjelande eller dele af tredjelande:
a) fra hvilke indfoersel ikke er forbudt paa grund af tilstedevaerelse af en af de sygdomme, der er naevnt i bilag A til IOE's liste, eller enhver anden i Faellesskabet ukendt sygdom, eller i henhold til artikel 6, 7 og 14 i direktiv 72/462/EOEF (15), eller i henhold til artikel 9 til 12 i direktiv 91/494/EOEF
b) som under hensyn til lovgivningen og dets veterinaer- og kontroltjenesters struktur, disses befoejelser og det tilsyn, de er undergivet, anses for at vaere i stand til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i direktiv 72/462/EOEF eller med artikel 9, stk. 2, i direktiv 91/494/EOEF at garantere gennemfoerelsen af den paagaeldende lovgivning, eller
c) hvis veterinaertjeneste er i stand til at garantere overholdelsen af sundhedskrav, der mindst svarer til dem, der er fastsat i kapitel II.
Artikel 19
Principperne og reglerne i direktiv 90/675/EOEF finder anvendelse, isaer for saa vidt angaar tilrettelaeggelse af den kontrol, der skal udfoeres af medlemsstaterne, og opfoelgningen heraf, samt de beskyttelsesforanstaltninger, der skal ivaerksaettes.
Indtil gennemfoerelsen af de beslutninger, der er naevnt i artikel 8, nr. 3, og i artikel 30 i direktiv 90/675/EOEF, finder de hidtil gaeldende nationale gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 8, nr. 1 og 2, i naevnte direktiv fortsat anvendelse med forbehold af de i stk. 1 naevnte principper og regler.
KAPITEL IV Afsluttende bestemmelser
Artikel 20
Dette direktiv beroerer ikke de faellesskabsregler, der er vedtaget for at beskytte vildtbestanden.
Artikel 21
Bilagene aendres af Raadet, som med kvalificeret flertal traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen, navnlig for at bringe dem i overensstemmelse med de teknologiske fremskridt.
Artikel 22
1. Naar der henvises til den fremgangsmaade, der er fastsat i denne artikel, indbringer formanden straks sagen for Den Staaende Veterinaerkomité, der er nedsat ved afgoerelse 68/361/EOEF (16), i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstat.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget spoergsmaalet haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden tre maaneder efter forslagets forelaeggelse, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod dem.
Artikel 23
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Fastsaettelsen af datoen for gennemfoerelsesfristen udloeb pr. 1. januar 1994 beroerer ikke afskaffelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne som fastsat i direktiv 89/662/EOEF.
Artikel 24
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 16. juni 1992.
A Tanács 92/45/EGK irányelve
(1992. június 16.)
a vadak elejtésével és a vadhús forgalomba hozatalával kapcsolatos közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a vadhús szerepel a Szerződés II. mellékletében található terméklistán; mivel a vadhús forgalomba hozatala a mezőgazdasági népesség kiegészítő jövedelemforrását képezi;
mivel az ágazat ésszerű fejlesztésének biztosítása és a termelékenység fokozása érdekében közösségi szinten kell rögzíteni a vadhús előállítását és forgalomba hozatalát érintő közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákkal kapcsolatos szabályokat;
mivel a belső piac megvalósítása céljából a vadhús Közösségen belüli kereskedelmének előmozdítása érdekében fel kell számolni a tagállamok között az állat-egészségügyi és közegészségügyi feltételek tekintetében fennálló egyenlőtlenségeket;
mivel a vadhússal háziállatokra és emberre nézve is fertőző betegségek terjedhetnek; mivel meg kell alkotni azon szabályokat, amelyek segítségével e veszélyek ellenőrizhetővé válnak;
mivel az élelmiszer okozta fertőzések, illetve az ételmérgezés megelőzése érdekében meg kell határozni azon higiéniai feltételeket, amelyek betartása mellett a vadhús előállítható, feldolgozható és vizsgálható;
mivel a forgalomba hozatal engedélyezése szükségessé teszi a vadfeldolgozó üzemekre nézve kötelező higiéniai rendszabályok megállapítását;
mivel a rendeltetési tagállam által végrehajtott ellenőrzések megszervezése és nyomon követése, valamint az alkalmazott biztonsági intézkedések tekintetében hivatkozni kell a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló, 1989. december 11-i 89/662/EGK tanácsi irányelvre [4];
mivel a harmadik országból importált vad és vadhús meg kell, hogy feleljen az ezen irányelvben a tagállamok közötti kereskedelemre vonatkozóan rögzített alapkövetelményeknek, melyek betartását a 90/675/EGK irányelvben [5] rögzített elvekkel és szabályokkal összhangban figyelemmel kell kísérni;
mivel kis mennyiségű vadhús esetében indokolt a fentiektől való eltérés lehetővé tétele;
mivel indokolt a fentiektől való átmeneti eltérések lehetővé tétele annak érdekében, hogy a vadfeldolgozó üzemek meg tudjanak felelni az új követelményeknek;
mivel a Bizottságot meg kell bízni az ezen irányelvben foglaltak végrehajtási intézkedéseinek elfogadásával; mivel e célból olyan eljárást kell kialakítani, amely szoros és hatékony együttműködést teremt a Bizottság és az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban résztvevő tagállamok között;
mivel a nemzeti jogba történő átvétel számára a 23. cikkben 1994. január 1-ben megállapított határidő nem érintheti az országhatárokon végzett állat-egészségügyi ellenőrzések 1993. január 1-jei felszámolását,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET Általános rendelkezések
1. cikk
(1) Ezen irányelv a vadak elejtésére, valamint a vadhús feldolgozására és forgalomba hozatalára vonatkozó közegészségügyi és állat-egészségügyi szabályokat határozza meg.
(2) Ezen irányelv nem vonatkozik a következőkre:
a) a vadásztól közvetlenül a fogyasztóhoz vagy a kiskereskedőhöz eljuttatott kis számú nem nyúzott vagy nem kopasztott vad, valamint ki nem zsigerelt apróvad;
b) a közvetlenül a végső fogyasztóhoz eljuttatott kis mennyiségű vadhús;
c) a vadhúsnak kiskereskedelmi egységben, vagy az értékesítés helyének közvetlen közelében található létesítményben történő darabolása és tárolása, ahol a húst kizárólag a vásárló közvetlen helyszíni kiszolgálása céljából darabolják és tárolják.
A fenti tevékenységek továbbra is a kiskereskedelmet szabályozó nemzeti jogszabályokban előírt közegészségügyi ellenőrzések hatálya alá tartoznak.
(3) Ezen irányelv azon rendelkezései, amelyek a kereskedelmet, vagy a harmadik országból származó behozatalt érintik, nem vonatkoznak a trófeákra, vagy az utazók által saját járművön szállított elejtett vadra, amennyiben kis mennyiségű apróvadról, vagy egyetlen nagyvadról van szó, és a körülmények arra utalnak, hogy az ilyen vad húsa semmiképpen sem szolgál eladásra vagy kereskedelmi célra, továbbá amennyiben a kérdéses vad nem olyan országból vagy országrészből származik, amellyel való kereskedelem a 11. cikk (2) és (3) bekezdése, illetve a 18. cikk értelmében tilalom alatt áll.
2. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell használni:
a) "vad": azon vadon élő szárazföldi emlős, amelyre vadásznak (ide értve azon vadon élő emlősöket, amelyek elzárt területen a vadak életéhez hasonló szabad életet élnek), továbbá azon vadon élő szárnyasok, amelyekre a nyúlhús és a tenyésztettvad-hús előállítását és forgalomba hozatalát érintő közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról szóló, 1990. november 27-i 91/495/EGK tanácsi irányelv [6] 2. cikkének hatálya nem terjed ki;
b) "nagyvad": a vadon élő patások;
c) "apróvad": az emberi fogyasztásra szánt vadon élő szárnyasvadak és a nyúlfélék családjába tartozó vadon élő emlősök;
d) "vadhús": a vad minden olyan része, amely emberi fogyasztásra alkalmas;
e) "vadfeldolgozó üzem": a 7. cikk szerint engedélyezett létesítmény, amelyben vadhúst dolgoznak fel, és ahol a vadhús előállítása és vizsgálata az ezen irányelvben megállapított higiéniai előírásokkal összhangban történik;
f) "gyűjtőközpont": azon hely, ahol az elejtett vadakat a feldolgozóüzembe történő elszállításig, az I. melléklet IV. fejezetének 2. pontjában foglalt higiéniai szabályok betartásával tárolják;
g) "forgalomba hozatal": a Közösség területén emberi fogyasztásra szolgáló vadhús értékesítés céljából történő tartása vagy bemutatása, megvételre való felkínálása, értékesítése, szállítása, vagy a forgalomba hozatal bármely egyéb formája, az 1. cikk (2) bekezdése szerinti ellátás kivételével;
h) "kereskedelem": a Szerződés 9. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok egymás között folytatott kereskedelme.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában szükség szerint a 89/662/EGK irányelv 2. cikkében és az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK irányelvben [7] szereplő meghatározások, valamint a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [8] 2. cikkének b) pontjában szereplő friss hús meghatározás érvényes.
II. FEJEZET A közösségi termelésre és kereskedelemre vonatkozó rendelkezések
3. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a vadhús:
a) olyan vadból származik, amelyet:
- vadászterületen ejtettek el a vadászatot szabályozó nemzeti jog által engedélyezett eszközök használatával,
- nem a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1972. december 12-i 72/461/EGK tanácsi irányelv [9], a friss baromfihús Közösségen belüli kereskedelmét és harmadik országból történő behozatalát szabályozó állat-egészségügyi feltételekről szóló, 1991. június 26-i 91/494/EGK tanácsi irányelv [10] vagy a 91/495/EGK tanácsi irányelv értelmében korlátozás alatt álló területen, vagy az ezen irányelv 10. és 11. cikke alapján korlátozás alatt álló vadászterületen ejtettek el,
- az I. melléklet III. fejezetében foglaltak szerint közvetlenül elejtését követően előkészítettek, és legfeljebb 12 órán belül a b) pontban említett valamely feldolgozóüzembe, illetve gyűjtőközpontba szállítottak, ahol a húst az I. melléklet III. fejezetében meghatározott hőmérsékletre kell hűteni, és ahonnan azt 12 órán, illetve - olyan külső régiók esetében, ahol az éghajlati viszonyok megengedik - az illetékes hatóság által rögzített időn belül a b) pontban említett valamely feldolgozóüzembe kell szállítani, hogy az említett feldolgozóüzem hatósági állatorvosának módjában álljon kielégítő feltételek mellett végrehajtani az I. melléklet V. fejezetében előírt post mortem vizsgálatot;
b) előállítása:
i. vagy az I. melléklet I. és II. fejezetében megadott általános feltételeket teljesítő és az e fejezetben foglaltak tekintetében a 7. cikkel összhangban engedélyezett vadfeldolgozó üzemben történik;
ii. vagy olyan létesítményben történik, amelyet nagyvadak esetében a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének, apróvadak esetében pedig a friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK irányelv [11] 5. cikkének megfelelően engedélyeztek azzal a feltétellel, hogy:
- az ilyen vadat nem azon helyiségekben nyúzzák le, amelyek a fenti irányelvek hatálya alá tartozó hús számára vannak fenntartva, vagy a nyúzás más időpontban történik,
- az ilyen létesítményeket ezen irányelv alkalmazásában külön engedélyezik,
- olyan intézkedéseket hoznak, amelyek lehetővé teszik az ezen irányelv alapján előállított hús, valamint a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvben foglaltak alapján előállított hús egyértelmű azonosítását;
c) olyan elejtett állatból származik, amelyet a hatósági állatorvos megtekintett annak érdekében, hogy:
- megállapítson bármely rendellenességet. A hatósági állatorvos alapozhatja megállapítását azon információkra, amelyeket a vadász közöl, adott esetben a vadászati szabályok betartatásáért felelős hatóság által meghatározott igazolás alapján, a vad elejtés előtti viselkedésére vonatkozóan,
- megállapítsa, hogy a vad elhullását a vadászat és nem valamilyen egyéb ok idézte elő;
d) olyan vadból származik:
- amelyet az I. melléklet III. és IV. fejezetével összhangban, kielégítő higiéniai feltételek mellett kezeltek,
- amelyen a hatósági állatorvos - vagy a 22. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott szakképzettség birtokában, a hatósági állatorvos felügyelete alatt eljáró segédszemélyzet - az I. melléklet V. fejezetében foglaltaknak megfelelően elvégezte a post mortem vizsgálatot,
- amely az elejtése során fellépő traumás sérüléseken vagy helyi deformációkon és elváltozásokon kívül egyéb elváltozást nem mutat, feltéve hogy megállapítják, adott esetben megfelelő laboratóriumi vizsgálatokkal, hogy ezek folytán a hús nem válik emberi fogyasztásra alkalmatlanná, vagy az emberi egészségre nézve veszélyessé,
- amelyen - apróvad esetében, ha azt nem közvetlenül elejtése után zsigerelték ki az I. melléklet V. fejezetének 1. pontjával összhangban - a hatósági állatorvos az azonos forrásból származó egyedek közül kiválasztott reprezentatív mintán egészségügyi vizsgálatot végzett.
Amennyiben a hatósági állatorvos emberre fertőző betegséget, vagy az I. melléklet V. fejezetének 4. pontjában említett hiányosságot észlel, úgy a teljes tételen további ellenőrzéseket végez. A hatósági állatorvos e további ellenőrzések fényében kizárja a teljes tételt az emberi fogyasztásból, vagy minden egyes testet külön megvizsgál.
(2) A hatósági állatorvos gondoskodik a vadhús emberi fogyasztásból történő kizárásáról, ha:
i. azt állapítja meg, hogy a hús az I. melléklet V. fejezete 3.e) pontjában említett hiányossággal bír, vagy ha a húst ugyanezen fejezet 4. pontja szerint lefoglalták;
ii. az e cikk (1) bekezdése d) pontjának harmadik francia bekezdésében előírt ellenőrzések emberre fertőző betegség jelenlétét tárták fel;
iii. az olyan állatból származik, amely az általa elfogyasztott anyagok miatt az emberi egészségre nézve valószínűleg veszélyessé vagy ártalmassá válhat, és amelyről az állat-egészségügyi tudományos bizottság véleményének kikérését követően a 22. cikkben megállapított eljárás keretében ilyen értelmű döntés született. E határozat végrehajtásáig, a Szerződés általános rendelkezéseinek megfelelően, azon nemzeti jogszabályok, amelyek ezen anyagokra vonatkoznak, hatályban maradnak;
iv. az ionizálásra vonatkozó közösségi jogszabályok sérelme nélkül a húst ionizáló vagy ultraibolya sugárzással, vagy olyan anyagokkal kezelték, amelyek valószínűleg befolyásolják annak érzékszervi tulajdonságait, illetve ha az állat-egészségügyi jelölésre használt színezékektől eltérő színezéket alkalmaztak.
(3) A vaddisznó és a trichinellózisra hajlamos egyéb fajok húsát a harmadik országból behozott friss sertéshús trichina (Trichinella spiralis) vizsgálatáról szóló, 1976. december 21-i 77/96/EGK tanácsi irányelvnek [12] megfelelő emésztéses módszerrel végzett vizsgálatnak, vagy az egyes állatokból legalább a rágóizmokból és a rekeszizmokból, az elülső láb alsó részének izmaiból, a bordaközi izmokból és a nyelvizmokból vett több mintát mikroszkóppal végzett trichinoszkópos vizsgálatnak kell alávetni.
A Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel és az állat-egészségügyi tudományos bizottság véleményét kikérve, 1994. január 1-je előtt rögzíti az emésztéses vizsgálat azon módszereit, amelyek alkalmasak a trichinellózis megállapítására a vaddisznóban és a trichinellózisra hajlamos egyéb vadfajokban; ugyanezen eljárás érvényes a trichinellózis kimutatása céljából alkalmazott trichinoszkópos vagy mikroszkópos vizsgálat esetében is.
(4) Az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített vadhúst:
i. az I. melléklet VIII. fejezetével összhangban állat-egészségügyi jelöléssel látják el.
Adott esetben olyan döntést is lehet hozni, amely a 22. cikkben előírt eljárásnak megfelelően módosítja vagy kiegészíti a fent említett fejezet rendelkezéseit, mindenekelőtt a kereskedelmi árubemutatás különböző formáira való tekintettel, amennyiben azok megfelelnek az ezen irányelvben rögzített higiéniai szabályoknak.
A friss baromfihús nagy kiszerelésű csomagolásán elhelyezett állat-egészségügyi jelölésről szóló, 1980. szeptember 3-i 80/879/EGK bizottsági irányelv [13] vonatkozik az apróvadak húsára;
ii. a post mortem vizsgálatot követően az I. melléklet X. fejezetében foglaltaknak megfelelően, kielégítő higiéniai feltételek mellett kell tárolni az ezen irányelv 7. cikke sze- rint engedélyezett vadfeldolgozó üzemekben, vagy a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének, illetve a 71/118/EGK irányelv 5. cikkének megfelelően engedélyezett létesítményekben, vagy a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének megfelelően engedélyezett és ellenőrzött hűtőraktárakban;
iii. a következő okmányok kíséretében szállítják:
- a hatósági állatorvos által engedélyezett kísérő kereskedelmi okmány. Ezen okmány(t):
- tartalmazza - az I. melléklet VII. fejezetének 2. pontjában előírt adatok mellett, amelyek a fagyasztott hús esetében a fagyasztás jól olvasható módon feltüntetett évszámát és hónapját is magukba foglalják - a hatósági állatorvos azonosító kódszámát,
- a szállítmány címzettje köteles legalább egy éven át megőrizni, hogy az az illetékes hatóság felszólítására bemutatható legyen.
Az e pontban foglaltak alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat, és különösen azokat, amelyek a kódszámok kiosztásával, valamint a hatósági állatorvosokat azonosító egy vagy több jegyzék összeállításával kapcsolatosak, a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el,
- a II. mellékletben feltüntetett mintának megfelelő közegészségügyi bizonyítvány, abban az esetben, ha a hús korlátozás alatt álló régióban vagy területen elhelyezkedő vadfeldolgozó üzemből származik, vagy ha a húst ólomzárral ellátott tehergépkocsin egy harmadik országon keresztül egy másik tagállamba szállítják;
iv. kielégítő higiéniai feltételek mellett, az I. melléklet XI. fejezetében foglaltaknak megfelelően szállítják;
v. az apróvadak közé tartozó vadszárnyasok testrészei és csontozott húsa esetében a 71/118/EGK irányelv 3B. cikkében előírtakhoz hasonló feltételek között, az ezen irányelv 7. cikkével összhangban, kifejezetten e célra engedélyezett létesítményekben kell előállítani;
vi. az állatfaj feltüntetésével címkézik, a végső fogyasztók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelv [14] sérelme nélkül.
4. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy:
a) az emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősített hús egyértelműen megkülönböztethető legyen az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített hústól;
b) az emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősített húst az állati hulladékok ártalmatlanítására és forgalomba hozatalára, továbbá az állati eredetű, illetve halból készült takarmányok kórokozókkal szembeni védelmére vonatkozó állat-egészségügyi előírásokról, valamint a 90/425/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 27-i 90/667/EGK tanácsi irányelvvel [15] összhangban kezeljék.
(2) Az állat-egészségügyi korlátozások alatt álló területről származó hús olyan különleges szabályok hatálya alá tartozik, amelyeket minden egyes esetben a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban külön kell meghatározni.
(3) Az e cikkben foglaltak végrehajtásának részletes szabályait szükség esetén a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban kell meghatározni.
5. cikk
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy csak a következők kerülhessenek kereskedelmi forgalomba:
1. a 3. és 4. cikk követelményeinek megfelelő, nyúzott és kizsigerelt vad vagy friss vadhús;
2. azon le nem nyúzott, vagy meg nem kopasztott és ki nem zsigerelt apróvad, fagyasztás vagy mélyfagyasztás nélkül, amely a 3. cikk (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának harmadik francia bekezdésében foglaltaknak megfelelő ellenőrzés alatt áll, amennyiben azt a 64/433/EGK irányelv hatálya alá tartozó friss hústól, ezenkívül a baromfihústól, továbbá a nyúzott vagy kopasztott vadhústól elkülönítve kezelik és tárolják;
3. azon le nem nyúzott nagyvad:
a) amelyik megfelel a 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának első és második francia bekezdésében, a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontjában, továbbá a 3. cikk (1) bekezdése d) pontjának első francia bekezdésében meghatározott követelményeknek;
b) amelynek zsigerein post mortem vizsgálatot végeztek el egy vadfeldolgozó üzemben;
c) amelyhez a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban összeállított mintának megfelelő, és a hatósági állatorvos által aláírt egészségügyi bizonyítványt mellékeltek, igazolva, hogy a b) pontban előírt post mortem vizsgálat eredménye kielégítő volt, továbbá azt, hogy a húst emberi fogyasztásra alkalmasnak nyilvánították;
d) amelyet -1 °C és
i. +7 °C közötti hőmérsékletre hűtöttek le, és e hőmérsékleten tartanak a feldolgozóüzembe történő szállítás során, amely a b) pontban említett post mortem vizsgálat időpontjától számított legfeljebb hét napon belül megtörténik; vagy
ii. +1 °C közötti hőmérsékletre hűtöttek le, és e hőmérsékleten tartanak a feldolgozóüzembe történő szállítás során, amely a b) pontban említett post mortem vizsgálat időpontjától számított legfeljebb 15 napon belül megtörténik.
E le nem nyúzott vad húsát csak akkor lehet a 3. cikk (4) bekezdésének i. pontjában meghatározott állat-egészségügyi jelöléssel ellátni, ha a rendeltetési feldolgozóüzemben a nyúzás után megtörtént a vadnak az I. melléklet V. fejezetében foglaltaknak megfelelő, post mortem vizsgálata és a húst a hatósági állatorvos emberi fogyasztásra alkalmasnak nyilvánította.
6. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy:
- azon vadfeldolgozó üzemeket, amelyek nem felelnek meg az I. melléklet I. fejezetében rögzített előírásoknak, és amelyekre a 8. cikkben előírt eltérések hatálya nem terjed ki, nem lehet a 7. cikkel összhangban engedélyezni, továbbá, hogy az ilyen létesítményből származó termékekre nem kerül rá az I. melléklet VII. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölés, és e termékek nem kerülhetnek kereskedelmi forgalomba,
- az a vad, amelyik nem felel meg a 3. cikk követelményeinek, nem kerülhet kereskedelmi forgalomba, illetve harmadik országból nem importálható,
- az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített vad belsőségei csak akkor kerülhetnek kereskedelmi forgalomba, ha a húsipari termékek Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló 77/99/EGK tanácsi irányelvvel [16] összhangban álló, megfelelő kezelésben részesülnek.
7. cikk
(1) Valamennyi tagállam összeállít egy jegyzéket azon engedélyezett vadfeldolgozó üzemekről, amelyek mindegyike rendelkezik állat-egészségügyi engedélyezési számmal. A tagállamok engedélyezhetik olyan létesítmények számára a vadfeldolgozást, amelyeket a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvvel összhangban engedélyeztek, feltéve hogy e létesítmények rendelkeznek a vadhús feldolgozására szolgáló eszközökkel, és olyan feltételek között dolgoznak, amelyek biztosítják a higiéniai szabályok betartását. A tagállamok megküldik e jegyzéket a többi tagállam és a Bizottság részére.
A tagállamok nem engedélyezik olyan vadfeldolgozó üzem működését, melynek esetében nem győződtek meg arról, hogy az megfelel ezen irányelvnek.
Amennyiben a higiéniai feltételeket nem találják kielégítőnek, és amennyiben az I. melléklet V. fejezete 5. pontja második albekezdésében előírt intézkedések elégtelennek bizonyulnak a helyzet orvoslására, az illetékes hatóság ideiglenesen felfüggesztheti az engedélyt.
Ha a vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője az illetékes hatóság által megszabott határidőn belül nem szünteti meg a feltárt hiányosságokat, akkor a hatóság visszavonja az engedélyt.
Az érintett tagállam tekintetbe veszi a 12. cikkel összhangban lebonyolított ellenőrzés alapján levont következtetéseket, és tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot az engedély felfüggesztéséről, illetve visszavonásáról.
(2) A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője a (4) bekezdésnek megfelelően, többek között mikrobiológiai vizsgálati módszerek alkalmazásával, köteles a létesítményében rendszeresen ellenőrizni a feldolgozás általános higiéniai feltételeit.
Az ellenőrzések kiterjednek a termelés valamennyi fázisában résztvevő összes felszerelési eszközre, berendezésre és gépre, és adott esetben a termékekre is.
A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője köteles tájékoztatni a hatósági állatorvost, vagy a Bizottság állat-egészségügyi szakértőit az e célból végzett ellenőrzések jellegéről, gyakoriságáról és eredményeiről, továbbá szükség esetén a vizsgálatot végző laboratórium nevéről.
Az ellenőrzések jellegét, azok gyakoriságát, valamint a mintavételi módszereket és a bakteriológiai vizsgálat módszereit a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban határozzák meg.
(3) A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője köteles személyzeti képzési programot kidolgozni, amelynek segítségével a dolgozók képesek megfelelni a termelés szerkezetéhez igazított higiénikus termelési feltételeknek.
A vadfeldolgozó üzem tevékenységéért felelős hatósági állatorvost bevonják a fenti program megtervezésébe és végrehajtásába.
(4) A vadfeldolgozó üzemek tevékenységének ellenőrzése és felügyelete a hatósági állatorvos felelőssége, akinek a munkájához a 64/433/EGK irányelv 9. cikkével összhangban segédszemélyzet nyújthat segítséget. A hatósági állatorvos részére mindenkor akadálytalan belépést kell biztosítani a feldolgozóüzemek teljes területére annak megállapítása érdekében, hogy ott betartják-e az ezen irányelvben foglaltakat, vagy ha a hús, illetve az elejtett vad származását illetően merül fel kétség, akkor lehetővé kell tenni számára, hogy betekinthessen a vonatkozó okmányokba, hogy azok alapján a hús származási vadászterületét pontosan megállapíthassa.
A hatósági állatorvosnak rendszeresen elemeznie kell a (2) bekezdésben előírt ellenőrzések eredményeit. Az elemzések alapján további mikrobiológiai vizsgálatokat végezhet a termelés valamennyi fázisában, illetve a termékeken.
A hatósági állatorvos jegyzőkönyvben rögzíti az elemzések eredményét, és az így levont következtetésekről és az ajánlásokról értesíti a létesítmény üzemeltetőjét vagy vezetőjét, aki a fokozottabb higiénia szem előtt tartásával orvosolja a feltárt hiányosságokat.
8. cikk
(1) A tagállamok 1996. december 31-ig engedélyezhetik az eltérést az I. mellékletben rögzített egyes követelményektől azon vadfeldolgozó üzemek számára, amelyekről - ezen irányelv kihirdetésének napján - nem állapították meg, hogy megfelelnek az engedélyezés feltételeinek, feltéve hogy az e létesítményekből származó húson rajta van a nemzeti jelölés.
(2) Az (1) bekezdésben említett eltérések csak azon feldolgozóüzemeknek engedélyezhetők, amelyek még 1993. április 1. előtt kérvényezték az eltérést az illetékes hatóságnál.
E kérelemhez munkatervet és -programot kell mellékelni, amely meghatározza, hogy a feldolgozóüzem számára mennyi idő szükséges az (1) bekezdésben említett követelmények teljesítéséhez.
(3) A tagállamok 1992. október 1. előtt közlik a Bizottsággal azon elfogadott feltételeket, amelyek alapján egy létesítményről, vagy a létesítmények valamely kategóriájáról megállapítják, hogy az e cikkben foglalt rendelkezések hatálya alá tartozik-e.
9. cikk
A tagállamok egy központi szolgálatra vagy szervre bízzák a hatósági állatorvosok által végzett post mortem vizsgálati eredmények összegyűjtésének és hasznosításának feladatait, tekintettel az emberre fertőző betegségek megállapítására.
Amint ilyen betegséget állapítanak meg, az adott esettel kapcsolatos eredményeket a lehető legrövidebb időn belül közlik azon illetékes állat-egészségügyi hatósággal, amelyik a kérdéses vad származási helye szerinti vadászterület felügyeletét ellátja.
A tagállamok benyújtják a Bizottságnak azon információikat, amelyek bizonyos betegségekkel és különösen azon esetekkel kapcsolatosak, amikor emberre nézve fertőző megbetegedést állapítottak meg.
A Bizottság a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban részletes szabályokat fogad el az e cikkben foglaltak végrehajtása és különösen az alábbiak tekintetében:
- az információk Bizottsághoz történő benyújtásának gyakorisága,
- az információk típusa,
- azon betegség, amelyre az információgyűjtés vonatkozik,
- az információk gyűjtésére és felhasználására alkalmazott eljárások.
10. cikk
(1) A tagállamok gondoskodnak a területükön található vadászterületeken élő vadállomány egészségi állapotának rendszeres időközönként végzett felméréséről.
(2) E célból egy központi szolgálatra vagy szervre bízzák az ezen irányelvnek megfelelően végrehajtott egészségügyi vizsgálatok eredményeinek összegyűjtésével és felhasználásával járó feladatokat, amennyiben emberre vagy állatra fertőző betegséget állapítanak meg, illetve a szermaradványoknak a megengedett határértékeket meghaladó mértékű jelenlétét mutatják ki.
(3) Amennyiben betegség előfordulását, vagy a (2) bekezdésben említett feltétel meglétét állapítják meg, úgy a felmérésnek az adott esetre vonatkozó eredményeit a lehető legrövidebb időn belül közlik a vadászterület felügyeletét ellátó illetékes hatósággal.
(4) Az illetékes hatóság a járványügyi helyzettől függően egyedi vizsgálatokat végez a vadállományon, az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló, 1982. december 21-i 82/894/EGK tanácsi irányelv [17] I. mellékletében említett betegségek jelenlétének megállapítása céljából.
A tagállamok e betegségek előfordulását az említett irányelvvel összhangban jelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak.
11. cikk
(1) A tagállamok kiegészítik azon terveket, amelyek a szermaradványok jelenléte tekintetében az állatok és a friss hús vizsgálatáról szóló, 1986. szeptember 16-i 86/469/EGK tanácsi irányelv [18] 4. cikkében említett szermaradványok vizsgálatára vonatkoznak, hogy adott esetben végrehajtsák a vadhúson a fenti irányelvben előírt vizsgálatokat, és helyszíni ellenőrzésekkel állapítsák meg szennyezőanyagok jelenlétét a környezetben.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben és a 10. cikk (4) bekezdésében említett megfigyelés eredményeinek figyelembevételével gondoskodnak a megfigyelés alá vont vadászterületekről származó vad és vadhús kereskedelmi forgalomból történő kizárásáról.
(3) A Bizottság a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban részletes szabályokat fogad el az e cikkben foglaltak végrehajtására.
12. cikk
A Bizottság állat-egészségügyi szakértői az illetékes nemzeti hatóságokkal együttműködve helyszíni ellenőrzéseket tarthatnak, amennyiben az szükséges az ezen irányelvben foglaltak egységes alkalmazásához. Különösen arról győződhetnek meg a vadfeldolgozó üzemek egy reprezentatív hányadának ellenőrzése útján, hogy az illetékes hatóságok gondoskodnak-e arról, hogy az engedélyezett feldolgozóüzemek eleget tegyenek az ezen irányelvben foglaltaknak. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat az elvégzett ellenőrzések eredményeiről.
Azon tagállam, amelynek területén ellenőrzés folyik, minden szükséges támogatást megad az abban résztvevő szakértőknek.
Az e cikkben foglaltak végrehajtásának részletes szabályait a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.
13. cikk
(1) Amennyiben célszerűnek véli, a hatósági állatorvos vagy az illetékes hatóság, az ezen irányelvben foglalt speciális rendelkezések figyelmen kívül hagyásával, végezhet állat-egészségügyi ellenőrzéseket, ha az állat-egészségügyi jogszabályok be nem tartásának gyanúja, vagy kétség merül fel a vadhús emberi fogyasztásra való alkalmassága tekintetében.
(2) A tagállamok közigazgatási és/vagy büntetőjogi intézkedésekkel szankcionálják a Közösség állat-egészségügyi jogszabályainak megszegését, különösen, ha az állapítható meg, hogy a kiállított bizonyítványok vagy okmányok nem felelnek meg a vadhús tényleges állapotának, az azonosító jelölések nem felelnek meg a jogszabályi előírásoknak, a vadhúst nem mutatták be vizsgálatra, vagy e húst nem az eredeti rendeltetési céljának megfelelően használták fel.
14. cikk
(1) A belső piac megvalósítása céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló 89/662/EGK tanácsi irányelvben megállapított szabályok különösen a rendeltetési ország által végzett ellenőrzések megszervezésére és az azt követő intézkedésekre, továbbá a vadhúsnak a Közösség területén történő előállítását és forgalmazását érintő egészségügyi problémákkal kapcsolatban alkalmazott biztonsági rendszabályokra vonatkoznak.
(2) A 89/662/EGK irányelv a következőképpen módosul:
a) az A. melléklet az alábbi francia bekezdéssel egészül ki:
"- A Tanács 1992. június 16-i 92/45/EGK irányelve a vadak elejtésével és a vadhús forgalomba hozatalával kapcsolatos közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról (HL L 268., 1992.9.14., 35. o.).";
b) a B. mellékletben a "- vadhús" francia bekezdést el kell hagyni.
(3) A 77/99/EGK irányelv 2. cikkének d) pontja az alábbi francia bekezdéssel egészül ki:
"- a Tanács 92/45/EGK irányelvének [19] 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja, továbbá a 3. és 5. cikk követelményeinek teljesítése,"
III. FEJEZET A Közösségbe történő behozatalra vonatkozó rendelkezések
15. cikk
A harmadik országból importált vadhús forgalomba hozatalának feltételei legalább egyenértékűek a II. fejezettel összhangban előállított vadhús előállítása és forgalomba hozatala vonatkozásában megállapított feltételekkel, a 6. és 8. cikk feltételeinek kivételével.
16. cikk
(1) A 15. cikkben foglaltak egységes alkalmazása érdekében a következő bekezdések rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) A Közösségbe történő behozatal előfeltétele, hogy a vad, illetve a vadhús:
a) olyan harmadik országból, vagy valamely harmadik ország olyan területéről származik, amely állat-egészségügyi okokból nem áll tilalom alatt;
b) olyan harmadik országból származik, amelyik szerepel a (3) bekezdés a) pontjával összhangban összeállított jegyzéken;
c) olyan egészségügyi bizonyítványt mellékeltek hozzá, amely a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban összeállított mintának megfelel, amelyet a hatósági állatorvos aláírt és igazolja, hogy a termékek eleget tesznek a II. fejezet követelményeinek, illetve minden további feltételnek, vagy a (3) bekezdés c) pontjában említett egyenértékű biztosítékokat kínálnak, továbbá hogy a termékek az I. mellékletben előírt biztosítékokat kínáló létesítményekből származnak.
(3) A következőket kell létrehozni a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban:
a) azon harmadik országok, vagy a harmadik országok azon részeinek ideiglenes jegyzéke, amelyek képesek biztosítani a (2) bekezdés c) pontjában említett feltételeket és garanciákat, továbbá azon létesítmények jegyzéke, amelyekre ezen országok ilyen biztosítékot tudnak nyújtani.
Ezen ideiglenes jegyzéket a tagállamok illetékes hatóságai által engedélyezett és ellenőrzött létesítmények jegyzékei alapján állítják össze, miután a Bizottság ellenőrizte, hogy azok tiszteletben tartják az ezen irányelvben rögzített elveket és általános szabályokat;
b) a fenti lista naprakészségét biztosító módosítások, a (4) bekezdésben előírt ellenőrzések figyelembevételével;
c) az ezen irányelvben foglalt követelményekre vonatkozó sajátos feltételek és egyenértékű garanciák, eltekintve a húsnak az emberi fogyasztásból a 3. cikk (2) bekezdésének d) pontjában foglaltak szerinti kizárását lehetővé tevő, az 5. cikkben foglalt, valamint az I. melléklet IV. és V. fejezetében rögzített, továbbá a 77/96/EGK irányelvnek megfelelő, emésztéses módszerrel végzett trichinavizsgálatra vonatkozó feltételektől és garanciáktól, azon feltétellel, hogy ezek, a 6. és 8. cikkben foglaltak kivételével, nem lehetnek kevésbé szigorúak a II. fejezetben rögzített feltételeknél és garanciáknál.
(4) A Bizottság és a tagállamok szakértői helyszíni vizsgálatokat végeznek annak megállapítására, hogy:
a) a termelés és a forgalomba hozatal feltételei vonatkozásában a harmadik ország által nyújtott garanciák egyenértékűnek tekinthetők-e a Közösségben alkalmazottakkal;
b) teljesülnek-e a 18. cikk feltételei.
A tagállamok részéről az e vizsgálatokért felelős szakértőket a Bizottság nevezi ki a tagállamok javaslata alapján.
Az ellenőrzéseket a Közösség nevében végzik, amely viseli az ezzel kapcsolatban felmerült valamennyi költséget. Ezen ellenőrzések gyakoriságát és az ezekre vonatkozó eljárásokat a 22. cikkben leírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(5) A (4) bekezdésben említett vizsgálatok megszervezéséig továbbra is érvényben maradnak a harmadik országokban végzett vizsgálatokra vonatkozó nemzeti jogszabályok azzal a feltétellel, hogy a vizsgálatok során észlelt, a higiéniai szabályok betartásával kapcsolatos minden hiányosságot bejelentenek az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságon keresztül.
17. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó vad és vadhús Közösségbe történő behozatalára csak akkor kerülhessen sor, ha:
- ahhoz a 16. cikk (1) bekezdésének c) pontjában előírt, a közegészségügyi és állat-egészségügyi követelményekre vonatkozó, az illetékes hatóság által a berakodás időpontjában kiállított bizonyítványt mellékeltek,
- az a 90/675/EGK irányelv által előírt ellenőrzések során megfelelőnek bizonyult.
(2) Az e cikkben foglaltak végrehajtására vonatkozó részletes szabályok kidolgozásáig:
- továbbra is alkalmazni kell az olyan harmadik országból történő behozatalra vonatkozó nemzeti jogszabályokat, amelyek tekintetében e követelmények elfogadására közösségi szinten még nem került sor, feltéve hogy ezek nem kedvezőbbek a II. fejezetben megállapított szabályoknál,
- a behozatalt a 90/675/EGK irányelv 11. cikkében rögzített feltételek alapján kell lebonyolítani,
- az e bekezdésnek megfelelően behozott vad vagy vadhús kereskedelmét a rendeltetési ország előzetes hozzájárulásához kell kötni.
18. cikk
A 16. cikk (2) bekezdésében előírt listákon csak olyan harmadik ország, vagy harmadik országnak csak olyan része szerepelhet:
a) amellyel kapcsolatban az OIE lista A. mellékletében felsorolt betegségek valamelyikének előfordulása, vagy a Közösségben nem honos bármely egyéb betegség előfordulása következtében, illetve a 72/462/EGK irányelv [20] 6., 7. és 14. cikke, vagy a 91/494/EGK irányelv 9-12. cikke alapján behozatali tilalom nem áll fenn;
b) amelyről - annak jogszabályai és az ottani állat-egészségügyi, illetve a vizsgálatokat végző szolgálat szervezete, valamint az ilyen szolgálat és a felügyeletét ellátó felettes szerv hatásköre tekintetében - a 72/462/EGK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével, vagy a 91/494/EGK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésével összhangban elismerték, hogy képes biztosítani hatályos jogszabályainak végrehajtását; vagy
c) amelynek állat-egészségügyi szolgálatai garantálni tudják a II. fejezetben rögzített követelményekkel legalább egyenértékű egészségügyi követelmények betartását.
19. cikk
(1) A 90/675/EGK irányelvben meghatározott általános elveket és szabályokat kell alkalmazni, különös tekintettel a tagállamok által végzett vizsgálatok megszervezésére és nyomon követésére, valamint a végrehajtott biztonsági intézkedésekre.
A 90/675/EGK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében és 30. cikkében előírt határozatok végrehajtásáig az irányelv 8. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglaltak alkalmazására vonatkozó nemzeti jogszabályok továbbra is érvényben maradnak az e cikk első albekezdésében említett elvek és szabályok betartásának sérelme nélkül.
IV. FEJEZET Záró rendelkezések
20. cikk
Ezen irányelv nem érinti a vadon élő állatok védelme céljából elfogadott közösségi jogszabályokat.
21. cikk
A mellékleteket a Tanács a Bizottság javaslata alapján eljárva minősített többséggel módosítja, különösen a technológiai fejlődéshez történő igazításuk érdekében.
22. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, akkor az ügyeket - saját kezdeményezésére, vagy valamelyik tagállam kérésére - a 68/361/EGK határozattal [21] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottsága (a továbbiakban: a "bizottság") elnöke haladéktalanul továbbítja a bizottsághoz.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a tervezett intézkedésekről. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadott határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, és azonnal bevezeti azokat, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a javasolt intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Amennyiben a javaslat Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel visszautasította az említett intézkedéseket.
23. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1994. január 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
(3) A nemzeti jogba történő átvétel számára 1994. január 1-ben meghatározott határidő nem érinti a határokon végzett állat-egészségügyi ellenőrzések 89/662/EGK irányelv által előírt megszüntetését.
24. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1992. június 16-án.