RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1796/1999
af 12. august 1999
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine og om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af denne vare med oprindelse i Republikken Korea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 9 og artikel 10, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 362/1999(2) (i det følgende benævnt "forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt "Kina"), Indien, Mexico, Sydafrika og Ukraine og godtog tilsagn fra visse eksportører i Ungarn og Polen.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2) Efter indførelsen af midlertidig antidumpingtold fik interesserede parter, der anmodede om det, lejlighed til at blive hørt. Parterne blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told, med et beløb svarende til den endelige told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(3) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige redegørelser fra interesserede parter, og i påkommende tilfælde blev de endelige resultater ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN UNDERSØGTE VARE OG SAMME VARE
1. Den undersøgte vare
(4) I betragtning 7 i forordningen om midlertidig told beskrives den pågældende vare som tovværk og kabler af stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm (i det følgende benævnt "stålwirer" med branchens egen terminologi).
(5) Det hævdedes, at stålwirer burde opdeles i to særskilte varer, efter hvad der blev beskrevet som to forskellige anvendelser eller brug, dvs. tovværk til almindeligt brug og tovværk til særligt brug i bestemte industrier.
(6) I modsætning til påstanden om, at der fandtes to forskellige, særskilte varer, nemlig tovværk til almindeligt brug og tovværk til særligt brug, blev det fastslået, at de eksporterende producenter fremstiller stålwirer i et bredt udvalg af forskellige typer, og at alle stålwirer har samme grundlæggende fysiske egenskaber (dvs. stålwirer som udgør strengen; strengene, der er snoet om kernen; og selve kernen). Det blev også godtgjort, at alle stålwirer har samme grundlæggende tekniske egenskaber (alle har et antal tråde i en streng, et antal strenge i et tovværk, en vis diameter og en vis opbygning).
(7) De forskellige typer stålwirer kan klassificeres i en række varegrupper, som afspejler deres fysiske og tekniske egenskaber. Medens stålwirer i grupperne i øverste og laveste kategori helt klart ikke kan udskiftes med hinanden, er det muligt at udskifte stålwirer i tilstødende grupper med hinanden. Det konkluderedes, at der til en vis grad var overlapning og konkurrence mellem stålwirer i forskellige grupper. På grund af denne overlapning mellem grupperne kunne der ikke drages nogen klar skillelinje i udvalget af stålwirer. Denne konklusion er i overensstemmelse med afgørelsen truffet af De Europæiske Fællesskabers Domstol(3).
(8) Da alle stålwirer har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, selv om der findes forskelle mellem stålwirer i øverste og laveste kategori af et udvalg, og der er konkurrence mellem stålwirer i tilhørende grupper, konkluderes det, at alle varer i udvalget var en og samme vare, og alle stålwirer blev derfor anset for at være samme vare.
2. Samme vare
(9) Kommissionen fastslog i betragtning 8 i forordningen om midlertidig told, at stålwirer importeret fra de pågældende lande og stålwirer fremstillet og solgt i Fællesskabet af erhvervsgrenen i Fællesskabet var samme vare med hensyn til grundlæggende fysiske og tekniske karakteristika. Det konstateredes også, at både de i Fællesskabet fremstillede og importerede stålwirer i væsentlig grad anvendes til samme formål, og at de konkurrerer med hinanden.
(10) Det hævdedes, at stålwirer fremstillet og solgt af producenter i Fællesskabet ikke var samme vare som dem, der importeredes fra de berørte lande. Det blev navnlig fremført, at den vare, der fremstilles i eksportlandene, fortrinsvis er en råvare, hvorimod den vare, der fremstilles i Fællesskabet, er en special stålwire. Producenterne i Fællesskabet skulle endvidere have inddraget flere såkaldte specialvaretyper i deres udvalg af stålwirer i den undersøgte periode, hvilket fremgik af stigningen i deres enhedspriser.
(11) Der blev draget følgende konklusioner:
- Producenterne i Fællesskabet var involveret i fremstillingen af hele udvalget af stålwirer ligesom de eksporterende producenter, nemlig i produktionen af stålwirer til specialbrug såvel som til brug som råvare.
- Overlapningen mellem varer fremstillet af producenterne i Fællesskabet og varer fremstillet af de eksporterende producenter viser sig i salgsmængden, hvor der blev fundet stålwiremodeller, som svarede til hinanden (75 % af de eksporterende producenters og 51 % af EF-erhvervsgrenens salgsmængde). Denne overlapning viser sig også ved, at stålwirer fremstillet i Fællesskabet og importerede stålwirer omfatter alle berørte KN-koder.
(12) Den foreløbige afgørelse om, at importerede stålwirer og stålwirer fremstillet i Fællesskabet er samme vare som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen") bekræftes således.
D. DUMPING
1. Normal værdi
1.1. Fastsættelse af den normale værdi
(13) En indisk eksporterende producent hævdede, at produktionsomkostningerne for undersøgelsesperioden (1. januar 1997 til 31. marts 1998, i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden") burde fastsættes på grundlag af oplysninger vedrørende perioden forud for undersøgelsesperioden. Ifølge artikel 6, stk. 1, i grundforordningen skal der fastsættes en undersøgelsesperiode, og de oplysninger, der skal undersøges, er almindeligvis begrænset til denne undersøgelsesperiode for at sikre repræsentative resultater vedrørende dumping. Der er ikke fremført årsager, som ville have gjort det mere hensigtsmæssigt at anvende produktionsomkostningerne vedrørende en periode forud for undersøgelsesperioden. Navnlig bør det bemærkes, at den eksporterende producent fortsatte med også at fremstille og sælge de pågældende varetyper i undersøgelsesperioden. Derfor blev de resultater, der er baseret på oplysninger vedrørende undersøgelsesperioden, anset for at være repræsentative, og anmodningen kunne således ikke imødekommes.
(14) Den sydafrikanske eksporterende producent og en indisk eksporterende producent gjorde indsigelse imod den metode, der anvendtes til at fastsætte den beregnede normale værdi for den pågældende vare.
(15) Den sydafrikanske producent hævdede, at det ikke var rigtigt at beregne fortjenstmargenen på grundlag af salget på hjemmemarkedet, da beregningen omfattede alle transaktioner på hjemmemarkedet, også salg af stålwirer til minedrift. På grund af de særlige egenskaber ved stålwirer til minedrift, som ikke eksporteres til Fællesskabet, som udgør en særlig vare, der kræver et sofistikeret udstyr, og som sælges med en betydelig fortjenstmargen, hævdedes det, at der ved fastsættelsen af den beregnede normale værdi for de øvrige typer tovværk ikke burde tages hensyn til fortjenstmargenen på hjemmemarkedssalget af stålwirer til minedrift.
(16) Den indiske eksporterende producent anmodede om, at hjemmemarkedssalget af visse varetyper af høj værdi blev holdt uden for beregningen af den normale værdi, fordi disse varer ikke blev eksporteret i undersøgelsesperioden eller kun i yderst få tilfælde, og fordi hjemmemarkedssalget af disse varetyper gav usædvanligt høje fortjenester, som forvanskede den gennemsnitlige fortjeneste på den pågældende vare.
(17) Det konstateredes, at den sydafrikanske stålwire til minedrift og de indiske varetyper af høj værdi var "samme vare" som den undersøgte vare som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen. Den fortjenstmargen, der anvendtes ved beregningen af den normale værdi, var derfor fastsat korrekt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, 4 og 6, i grundforordningen, dvs. på grundlag af alt salg på hjemmemarkedet af samme vare i normal handel. Det er uden betydning for fastsættelsen af fortjenstmargenen i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen, om de pågældende varetyper også eksporteredes til Fællesskabet, så længe de er samme vare i den i grundforordningen nævnte forstand.
(18) Disse krav blev derfor afvist.
(19) Som alternativ til ovenstående anmodede det indiske selskab om, at den gennemsnitlige fortjeneste blev beregnet på grundlag af alt salg på hjemmemarkedet, dvs. salget af både fortjenstgivende og ikke-fortjenstgivende varetyper, og ikke kun på grundlag af hjemmemarkedssalget af fortjenstgivende varetyper. Beløbet for fortjeneste skal imidlertid i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen fastsættes på grundlag af oplysninger om produktion og salg af samme vare i normal handel på eksportlandets hjemmemarked. I den forbindelse kan salg til priser under omkostningerne ved en særlig varetype kun medtages ved fastsættelsen af fortjenstmargenen, hvis mængden af ikke-fortjenstgivende salg af sådanne typer ikke udgør over 20 % af alt salg af den pågældende type, eller hvis den vejede gennemsnitlige salgspris ikke er lavere end de vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger. Denne regel blev overholdt ved fastsættelsen af fortjenstmargenen, og det alternativ, der blev anmodet om, kunne derfor ikke imødekommes.
(20) Da der ikke blev indgivet andre bemærkninger vedrørende den normale værdi, bekræftes resultaterne som fastsat i betragtning 9-13 i forordningen om midlertidig told.
1.2. Valg af referenceland for lande uden markedsøkonomi
(21) Kinesiske og ukrainske eksporterende producenter anfægtede valget af Indien som referenceland og anmodede om, at dette valg blev taget op til ny undersøgelse. Den ukrainske eksporterende producent foreslog Republikken Korea (i det følgende benævnt "Sydkorea"), fordi der er et åbent marked.
(22) Argumenterne imod valget af Indien som referenceland, blev grundigt undersøgt, og det blev af nedennævnte grunde besluttet at opgive Indien som referenceland. Da der ikke fandtes et samarbejdsvilligt tredjeland med markedsøkonomi, som ikke er omfattet af den nuværende undersøgelse, blev Polen anset for at være det mest rimelige valg som referenceland til beregningen af den normale værdi for Kina og Ukraine.
(23) I fortsættelse af offentliggørelsen af de foreløbige resultater rejste de kinesiske og de ukrainske eksporterende producenter også tvivl om valget af Polen som referenceland, og hævdede, at Sydkorea ville være mere passende med hensyn til importtoldniveau, hjemmemarkedets størrelse og konkurrencen på hjemmemarkedet. Polen blev imidlertid anset for at være et passende valg i betragtning af landets lave importtoldniveau, hjemmemarkedets tilgængelighed og størrelse, konkurrencen mellem lokale producenter samt det forhold, at polske stålwirer samlet gav den mest repræsentative sammenligning med hensyn til modeller, der svarer til modellerne fra Kina og Ukraine.
(24) Med hensyn til Sydkorea noteredes det, at landet også har et lavt importtoldniveau, men at der var en meget lavere procentdel af hjemmemarkedssalget, der kunne sammenlignes med importen til Fællesskabet fra Kina.
(25) Polen blev derfor anset for at være det mest rimelige valg som referenceland, både for Ukraine og Kina.
2. Eksportpris
(26) Da der ikke blev modtaget bemærkninger vedrørende eksportprisen, bekræftes resultaterne i betragtning 14-17 i forordningen om midlertidig told.
3. Sammenligning
(27) En polsk eksporterende producent gentog sit krav om justering af den normale værdi for forskelle i lagerfinansiering og oplagring ved salg på hjemmemarkedet og til eksport. Men da der ikke blev forelagt nye beviser angående virkningen af ovennævnte faktorer for prisernes sammenlignelighed som omhandlet i artikel 2, stk. 10, litra k), i grundforordningen, blev kravet ikke imødekommet.
(28) Samme polske producent og en ungarsk eksporterende producent gentog deres anmodning om justering af den normale værdi for forskelle i handelsled. Kravet blev undersøgt på baggrund af de nye beviser, der blev forelagt, og det blev imødekommet, da det påvistes, at eksportprisen og den normale værdi forekom i forskellige handelsled, og denne forskel havde virkninger for prisernes sammenlignelighed.
(29) En indisk eksporterende producent indgav anmodning om justering for forskelle i handelsled, fordi eksportsalget udelukkende foregik i engrosleddet, medens salget på hjemmemarkedet både fandt sted til grossister og endelige brugere. Der blev indrømmet justering i det omfang, anmodningen var begrundet.
(30) En polsk eksporterende producent anfægtede, at der anvendtes månedlige gennemsnitlige vekselkurser til omregningen af eksportprisen til hjemmemarkedets valuta i forbindelse med fastsættelsen af foreløbige resultater. Denne producent hævdede, at de faktisk gældende vekselkurser skulle have været anvendt. Det er imidlertid normal praksis at anvende månedlige gennemsnitlige vekselkurser. Desuden blev begge fremgangsmåder afprøvet, og det konstateredes, at der kun var ubetydelige forskelle, og at positive forskelle blev opvejet af negative forskelle, dvs. at ingen af de to fremgangsmåder konsekvent førte til højere eller lavere vekselkurser, og at virkningerne af dette problem for den endelige dumpingmargen ikke var væsentlige. Det blev følgelig besluttet at anvende den normale praksis med månedlige gennemsnitlige vekselkurser.
(31) Den sydafrikanske eksporterende producent krævede justering for valutaomregningen af eksportpriser, fordi en sammenligning af valutaens laveste kurs og ecuen i undersøgelsesperioden og den højeste kurs i 1999 viste en stærk devaluering af ecu.
(32) Dette krav blev afvist i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra j), i grundforordningen, da svingningerne i vekselkurserne ikke viste vedvarende bevægelser i undersøgelsesperioden, som kunne have berettiget en justering. Den gennemsnitlige devaluering af ecu over for den sydafrikanske rand var desuden meget lille i undersøgelsesperioden.
(33) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende sammenligningen, bekræftes resultaterne i betragtning 17-19 og 21-23 i forordningen om midlertidig told.
4. Dumpingmargener
4.1. Metode
(34) På det foreløbige stadium blev en indisk eksporterende producents eksportsalg af stålwirer holdt uden for fastsættelsen af dumping, idet denne producent solgte varerne til sin forbundne importør i Fællesskabet, og varerne senere blev omdannet yderligere af denne importør.
(35) Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater anfægtede den indiske producent en sådan fremgangsmåde. Den pågældende anmodede om, at den dumping, der konstateredes i forbindelse med de undersøgte eksporttransaktioner, blev udtrykt i procent af den samlede cif-pris, dvs. inklusive de eksporttransaktioner, som vedrørte varer, der senere blev omdannet som beskrevet ovenfor. Til støtte for anmodningen fremførte producenten, at antidumpingforanstaltninger ville gælde for al import af den pågældende vare.
(36) Anmodningen kunne ikke imødekommes. Det ville for det første have været vanskeligt at beregne en pålidelig eksportpris for de importerede varer, som senere var blevet solgt i omdannet tilstand. For det andet udgjorde det eksportsalg, der blev medtaget ved fastsættelsen af en dumpingmargen, 80 % af hele producentens videresalg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Dette blev anset for at være fuldt ud tilstrækkeligt som grundlag for repræsentative resultater. For det tredje, da eksportsalg vedrørende varer, som senere var blevet omdannet, ikke kunne anvendes ved fastsættelsen af dumping, kunne der heller ikke tages hensyn til det ved beregningen af dumpingmargenen, da det ville have forvansket resultaterne og kunstigt nedsat dumpingmargenen.
(37) Derfor bekræftes den metode, der anvendtes til fastsættelsen af foreløbige resultater, herunder også margener for ikke-samarbejdsvillige virksomheder, som omhandlet i betragtning 24-26.
4.2. Dumpingmargenens niveau
(38) Den vejede gennemsnitlige normale værdi pr. varetype blev sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris ab fabrik og i samme handelsled i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen.
(39) Efter revision af beregningerne, især fordi de normale værdier for Kina og Ukraine var baseret på de polske producenters hjemmemarkedssalg, fastsættes de endelige dumpingmargener til følgende i procent af cif-priserne, frit Fællesskabets grænse:
TABELPOSITION
E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
1. Produktion i Fællesskabet
(40) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige resultater som omhandlet i betragtning 34-36 i forordningen om midlertidig told.
2. Erhvervsgrenen i Fællesskabet
(41) Ifølge de bemærkninger, der er modtaget fra interesserede parter, er erhvervsgrenen i Fællesskabet følgende:
(42) Nedennævnte 16 klagende fællesskabsproducenter og fire fællesskabsproducenter, som støtter klagen, og som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, udgør "erhvervsgrenen i Fællesskabet" som omhandlet i artikel 4 i grundforordningen:
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Tyskland)
- Bridon International Limited (Det Forenede Kongerige)
- BTS Drahtseile GmbH (Tyskland)
- Cables Y Alambres Especiales Sa. (Spanien)
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Tyskland)
- Cordoaria Oliveira SA (Portugal)
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Tyskland)
- Holding FICADI (Frankrig)
- Iscar Funi Metalliche (Italien)
- D. Koronakis SA (Grækenland)
- Metalcalvi Wire Ropes (Italien)
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Det Forenede Kongerige)
- Randers Rebslageri (Danmark)
- Redaelli Tecnacordati SPA (Italien)
- Trefileurope (Frankrig)
- Trenzas Y Cables S.L. (Spanien)
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Tyskland)
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Østrig)
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Tyskland)
- Wadra GmbH (Tyskland).
3. Import foretaget af erhvervsgrenen i Fællesskabet
(43) Flere interesserede parter anfægtede beregningen af niveauet af erhvervsgrenens import.
(44) Oplysningerne om importen er baseret på data indgivet af eksportørerne i deres eksportsalgslister og behørigt efterprøvet. EF-erhvervsgrenens import blev på denne måde fastsat til 4,4 % af forbruget i undersøgelsesperioden.
(45) Undersøgelsen i forordningen om midlertidig told af, at erhvervsgrenens vigtigste aktivitet stadig var produktionen af stålwirer i betragtning af det lave importniveau, bekræftes. Endvidere var dette lave niveau ikke af en sådan art, at det kunne beskytte fællesskabsproducenterne mod de skadelige virkninger af dumping, og det gav dem heller ikke mulighed for at drage urimelig fordel af den pågældende import.
F. SKADE
1. Indledende bemærkning - undersøgelsesperiode
(46) Det blev fremført, at inddragelsen af 1994 fordrejede skadesundersøgelsen, da størstedelen af importen fandt sted mellem 1994 og 1995, og at niveauet for importerede varer fra de berørte lande derefter var stabilt. Det blev også fremført, at EF-erhvervsgrenens situation var stabil fra 1995 og til undersøgelsesperioden. Derfor blev der anmodet om, at skadesundersøgelsesperioden skulle starte i 1995.
(47) Formålet med undersøgelsen er at vurdere virkningerne af dumpingimporten for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i undersøgelsesperioden. For at foretage en sådan analyse fastlægges der tendenser for en række indikatorer på grundlag af oplysninger vedrørende et antal år forud for undersøgelsesperioden. Det er derfor uden betydning, om 1994 eller 1995 blev taget som udgangspunkt for fastsættelsen af tendenser.
(48) Under alle omstændigheder bør følgende bemærkes:
- Størstedelen af importen fra de berørte lande fandt sted mellem 1994 og 1995. Men i modsætning til hvad der er blevet fremført, fortsatte denne import med at stige efter 1995 (+12 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden).
- Priserne på den pågældende import lå betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser i hele perioden.
- Virkningerne af importen for EF-erhvervsgrenens situation førte til en betydelig nedgang i rentabilitet mellem 1994 og 1995 (fra 1,3 % til - 0,3 %), hvilket faldt sammen med tab af markedsandele (-10 procentpoints). Som beskrevet i forordningen om midlertidig told forsøgte EF-erhvervsgrenen at genvinde markedsandele ved at sænke priserne mellem 1995 og 1996, men kun for at lide yderligere tab (- 0,3 % til - 0,7 %). For at reducere disse tab hævede EF-erhvervsgrenen atter sine priser mellem 1996 og 1997. Men dette skete på bekostning af markedsandele og førte til yderligere nedgang.
- Forværringen af EF-erhvervsgrenens situation var således resultatet af pres fra både importmængden fra de berørte lande og det lave prisniveau på denne import.
(49) På grundlag af ovenstående afvises påstanden vedrørende starttidspunktet for undersøgelsen af tendenser.
(50) Med den periode, i hvilken EF-erhvervsgrenens økonomiske situation blev undersøgt, har det således været muligt at foretage en korrekt vurdering af erhvervsgrenens situation, som nøjagtig afspejler udviklingen på markedet for stålwirer i Fællesskabet.
2. Kumulation
2.1. Import fra Ungarn
(51) En eksporterende producent gentog sit krav om, at importen fra Ungarn ikke skulle indgå i kumulationen med importen fra de andre berørte lande. Men der blev ikke fremført nye argumenter til støtte for dette krav. Derfor bekræftes begrundelserne for kumulation som omhandlet i betragtning 47 i forordningen om midlertidig told.
2.2. Import fra Mexico
(52) En eksporterende producent fremførte, at importen fra Mexico ikke skulle indgå i kumulationen med importen fra de andre berørte lande, da denne import fra Mexico burde anses for at være ubetydelig. Det hævdedes, at det meste af importen fra Mexico blev foretaget af en importør, som var forbundet med en fællesskabsproducent, og at der ikke burde tages hensyn til denne import ved fastsættelsen af niveauet for import fra Mexico. Den resterende del af importen fra Mexico ville følgelig være ubetydelig, og derfor skulle importen fra Mexico ikke indgå i kumulationen med importen fra de andre berørte lande i forbindelse med skadesundersøgelsen.
(53) Ved vurderingen af, om importen fra et berørt land skal anses for at være ubetydelig i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i grundforordningen, beregnes den samlede importmængde af varer med oprindelse i det pågældende land.
(54) Det i betragtning 45 og 48 i forordningen om midlertidig told omhandlede importtoldniveau bekræftes således, dvs. 3 % af forbruget i undersøgelsesperioden, og påstanden om, at importen fra Mexico også er ubetydelig, afvises.
3. Priserne på dumpingimporten
3.1. Sammenligning af EF-erhvervsgrenens priser og priserne på dumpingimporten
(55) Det blev påstået, at de elementer, der anvendtes i kategoriseringen af stålwirer med henblik på at beregne underbud, ikke gav mulighed for en vedkommende og korrekt prissammenligning. Det fremførtes navnlig, at elementer, som ikke indgik i beregningerne af underbud (galvanisering, trækstyrke, kerne og belægning) og andre elementer, som ikke er forudset i spørgeskemaet (tolereret diametervarians, strækningsfaktor og brudstyrke), har betydelig indflydelse på priserne. Det hævdedes også, at samme varekategorisering burde anvendes til beregningerne af dumping og skade.
(56) Der blev draget følgende konklusioner:
- Til beregningerne af underbud blev stålwirer grupperet efter antal tråde og antal strenge i et tovværk, tovværkets opbygning og dets diameter. Det konstateredes, at disse elementer er de vigtigste prisfaktorer ved stålwirer. Andre elementer, som ikke indgik i underbudsanalysen (dvs. galvanisering, strækstyrke, kerne og belægning), har kun underordnet betydning for priserne på markedet i Fællesskabet.
Underbudsberegningerne med ovenfor beskrevne gruppering af stålwirer resulterede i en rimelig salgsmængde for både de eksporterende producenter og EF-erhvervsgrenen og blev derfor anset for at give et vedkommende og repræsentativt resultat.
- Det blev anset for at være unødvendigt at inddrage yderligere elementer, som ikke var forudset i spørgeskemaet (dvs. tolereret diametervarians, strækningsfaktor og brudstyrke), da disse elementer i vid udstrækning var en kombination af de vigtigste elementer i stålwirer, som allerede var inkluderet i varekategoriseringen. Det ville ikke give en mere nøjagtig prissammenligning at inddrage sådanne elementer, og en sådan fremgangsmåde ville have været urimelig byrdefuld for alle interesserede parter.
- Varekategoriseringen til beregningen af dumpingmargenen blev ikke anset for at være en god model for beregningen af underbud, da kategoriseringen i forbindelse med dumping for størstedelen bestod i en sammenligning af et selskabs vareudvalg, dvs. samme eller tilsvarende varer fremstillet af en og samme producent og solgt på to forskellige markeder. Beregningen af underbud bestod imidlertid i en sammenligning af et stort antal stålwirer, som solgtes af et stort antal parter. Det blev derfor fastslået, at den metode, der allerede anvendtes i forordningen om midlertidig told, gav et mere rimeligt grundlag for undersøgelsen af prisunderbud, idet den omfattede den største salgsmængde og samtidig tog hensyn til de vigtigste prisfaktorer.
- Endelig blev det fastslået, at der ikke fandtes betydelige prisforskelle for de forskellige, typer stålwirer inden for en gruppe.
(57) Argumenterne vedrørende varekatalogisering i forbindelse med underbudsberegningerne afvises.
3.2. Handelsled
(58) En del interesserede parter fremførte, at det var nødvendigt at justere salgspriserne for en påstået forskel i handelsled, fordi EF-erhvervsgrenen solgte til endelige brugere, hvorimod de importerede varer almindeligvis solgtes til grossister/distributører.
(59) Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenen solgte via flere salgskanaler, både til grossister/distributører og endelige brugere. Der blev heller ikke konstateret nogen konsekvent og/eller betydelig prisforskel mellem de forskellige salgskanaler.
(60) Anmodningen om justering for handelsled blev derfor afvist.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(61) Visse eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenen ikke havde lidt væsentlig skade som omhandlet i artikel 3 i grundforordningen, da erhvervsgrenens produktion, kapacitet, priser, investeringer og produktivitet var stabil eller forbedredes mellem 1994 og undersøgelsesperioden.
4.1. Produktion
(62) Det konstateredes, at produktionsniveauerne var stabile i den undersøgte periode (+1 %); dette bør vurderes i sammenhæng med de stigende lagre (+30 %) og nedgangen i salget (- 9 %) som anført i betragtning 58-60 i forordningen om midlertidig told. Forbruget øgedes 5 % i perioden.
4.2. Kapacitet og investeringer
(63) Resultatet om, at kapacitetsstigningen (+11 %) kunne tilskrives investeringer i udskiftning af maskiner til maskiner med øget kapacitet som anført i betragtning 59 og 65 i forordningen om midlertidig told, bekræftes.
4.3. Rentabilitet
(64) Flere eksporterende producenter anfægtede anvendelsen af reviderede regnskaber til beregningen af EF-erhvervsgrenens rentabilitet som anført i betragtning 64 i forordningen om midlertidig told. De hævdede, at de reviderede regnskaber omfattede salg af varer, som ikke indgik i undersøgelsen, og ikke vedrørte hele undersøgelsesperioden.
(65) Selv om flere selskaber var i stand til at indgive separate oplysninger om den pågældende vare, havde andre ikke et regnskabssystem, som gav dem mulighed for at udskille den undersøgte vare. I mangel af sådanne oplysninger blev det fastslået, at de reviderede regnskaber gav pålidelige oplysninger om den snævrest mulige varegruppe, herunder den pågældende vare, for hvilken der forelå de nødvendige oplysninger om rentabilitet. For alle seks selskaber i stikprøven gælder det, at deres hovedaktivitet er produktion af stålwirer. Det konstateredes i vid udstrækning, at andre varer, som fremstilles af disse selskaber (f.eks. tovværk af rustfrit stål, stålwirer af diameter på under 3 mm, stålwirer og forspændte strenge), er forbundet med hovedaktiviteten, og at det er almindeligt at anvende samme råmateriale, maskiner og personale.
(66) Det blev anset for at være rimeligt at anvende rentabiliteten vedrørende 1997 i stedet for undersøgelsesperioden, da 1997 stort set dækker undersøgelsesperioden, som løb fra januar 1997 til marts 1998.
(67) På grundlag af ovenstående blev det fastslået, at de reviderede regnskaber gav et repræsentativt og pålideligt billede af rentabiliteten af den pågældende vare i overensstemmelse med artikel 3, stk. 8, i grundforordningen.
(68) I forbindelse med forordningen om midlertidig told havde en fællesskabsproducent, hvis regnskabsår sluttede i marts, kun indgivet foreløbige data vedrørende rentabilitet. Kommissionen modtog siden endelige oplysninger, og rentabiliteten for EF-erhvervsgrenen blev omregnet til - 0,3 % i 1997, der som nævnt i ovenstående er repræsentativt for undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens rentabilitet ændredes derfor fra +1,3 % i 1994 til - 0,3 % i 1997.
4.4. Konklusion vedrørende EF-erhvervsgrenens situation
(69) Visse eksporterende producenter fremførte, at EF-erhvervsgrenen havde haft gode resultater i perioden efter 1995, og at en afgørelse om, at der forvoldtes væsentlig skade, derfor ikke var berettiget.
(70) Det er nødvendigt at minde om (se afsnit F.1 "Indledende bemærkninger") at uanset om 1994 eller 1995 tages som udgangspunkt for skadesundersøgelsen, er der sket en forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Selv om 1995 tages som udgangspunkt, var der nedgang i produktion, salg, beskæftigelse og investeringer. Lagrene øgedes. Markedsandelen var stabil (fra 65,26 % til 65,54 %) og rentabiliteten stadig negativ (- 0,3 %).
(71) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen vedrører undersøgelsen af den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen, under alle omstændigheder den samlede vurdering af disse økonomiske faktorer, og ingen af disse faktorer kan hver for sig betragtes som udslagsgivende for afgørelsen.
(72) Argumentet afvises derfor.
4.5. Konklusion vedrørende skade
(73) Konklusionen om, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som anført i betragtning 68 i forordningen om midlertidig told, bekræftes.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(74) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige resultater som anført i betragtning 69-85 i forordningen om midlertidig told.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(75) Flere parter rejste tvivl om vurderingen af antidumpingforanstaltningernes virkninger for brugerindustrien.
(76) Der blev ikke modtaget besvarelser af Kommissionens spørgeskemaer fra de brugerindustrier, der er berørt af proceduren (betragtning 87 i forordningen om midlertidig told). Der blev heller ikke modtaget oplysninger efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told. Konklusionerne i forordningen om midlertidig told viste, at brugerne ikke ville blive væsentligt berørt af foranstaltningerne. Denne konklusion er ikke blevet anfægtet af brugere, og den bekræftes derfor.
(77) En række interesserede parter fremførte, at fællesskabsproducenterne ikke fremstiller stålwirer med lille diameter, og at virkningerne af antidumpingforanstaltningerne ville betyde, at der ville blive mangel på disse stålwirer på markedet i Fællesskabet. Det hævdedes også, at dette ville få negative følger for beskæftigelsen hos importørerne, som nu importerer stålwirer med lille diameter til Fællesskabet.
(78) EF-erhvervsgrenen fremstiller hele udvalget af stålwirer, også stålwirer med lille diameter. Indførelsen af foranstaltninger vil således ikke medføre en prisstigning og heller ikke forårsage mangel på stålwirer med lille diameter på markedet i Fællesskabet. Det bekræftes også, at der findes en række alternative leveringskilder for stålwirer, der ikke er underlagt antidumpingforanstaltninger (betragtning 105 i forordningen om midlertidig told).
(79) I betragtning af ovenstående konkluderes det, at indførslen af endelige foranstaltninger ikke vil få store negative virkninger for de erhvervsdrivende i Fællesskabet.
I. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Afslutning af proceduren vedrørende Sydkorea
(80) På baggrund af konklusionerne i betragtning 24 ff. i forordningen om midlertidig told om, at dumpingmargenen for Sydkorea er ubetydelig, og da der ikke er fremført nye argumenter imod afslutningen af proceduren vedrørende Sydkorea, afsluttes proceduren vedrørende importen af varer med oprindelse i Sydkorea hermed, uden at der indføres foranstaltninger.
2. Skadesafhjælpningsniveau
(81) Med henblik på at fastsætte det endelige niveau for de foranstaltninger, der skal indføres, blev det fastslået, at priserne på dumpingimporten skulle hæves til et ikke-skadevoldende niveau. Med henblik på beregningen af den nødvendige prisstigning, dvs. skadesmargenen, blev priserne på dumpingimporten sammenlignet med EF-erhvervsgrenens salgspriser plus den manglende fortjeneste og et rimeligt niveau for fortjeneste. Da EF-erhvervsgrenens rentabilitet var blevet omregnet til at være - 0,3 % i 1997 (se punkt 4.3 "Rentabilitet") blev elementet for den manglende fortjeneste i underbudsberegningen ændret i overensstemmelse hermed. Ellers bekræftes den metode, der anvendtes til fastsættelse af skadesmargenen som omhandlet i betragtning 110 i forordningen om midlertidig told.
3. Tilsagn
(82) På et sent stadium i undersøgelsen afgav flere eksporterende producenter i Kina, Mexico og Ukraine tilsagn. Endvidere forelagde de eksporterende producenter i Indien og Sydafrika reviderede pristilsagn.
- Med hensyn til Kina kunne tilsagnene ikke godtages, da ingen af selskaberne i disse lande var blevet indrømmet individuel behandling, og da der ikke var nogen garanti i tilsagnene for, at de kinesiske myndigheder ville tillade passende kontrol.
- Med hensyn til Indien (Usha Martin Industries & Usha Belton Ltd), Mexico, Sydafrika og Ukraine afgav de berørte eksporterende producenter pristilsagn, som kunne godtages.
(83) Det er anført i betragtning 112 ff. i forordningen om midlertidig told, at der blev afgivet tilsagn af de eksporterende producenter i Ungarn og Polen, som Kommissionen godtog. Disse tilsagn blev justeret, så de afspejler de endelige resultater af undersøgelsen med hensyn til minimumspriser.
4. De endelige foranstaltningers form og niveau
(84) Der bør vedtages endelige foranstaltninger i form af værditold, med individuelle satser for hvert enkelt samarbejdsvilligt selskab. For andre eksporterende producenter bør der i betragtning af det høje samarbejdsniveau, der konstateredes, anvendes den højeste selskabsbestemte told fastsat for en samarbejdende eksportør i det pågældende land. For de selskaber, som har afgivet acceptable pristilsagn, vedtages endelige foranstaltninger i form af tilsagn.
(85) I de tilfælde, hvor der i forbindelse med en bestemt eksporterende producent konstateredes lavere dumpingmargener end de tilsvarende stigninger i importpriserne, som var nødvendige for at fjerne ovennævnte skade, begrænsedes den endelige told i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen til den fastsatte dumpingmargen.
(86) Denne told er følgende i procent af cif-prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
TABELPOSITION
(87) Den individuelle told, der er specificeret i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af nærværende antidumpingundersøgelse. De afspejler den situation, der konstateredes i løbet af undersøgelsen. Disse toldsatser gælder således udelukkende for import af varer med oprindelse i de berørte lande og fremstillet af de nævnte juridiske personer. Varer fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne selskaber, er ikke omfattet af disse satser og er derfor underlagt resttolden.
(88) Alle krav om anvendelse af individuelle toldsatser (f.eks. efter en ændring i navnet på den juridiske person) stiles hurtigst muligt til Kommissionen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i selskabets aktiviteter, der har forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg forbundet med den pågældende navneændring.
J. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD
(89) I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret for de eksporterende producenter, og omfanget af den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, anses det for at være nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told, medmindre den midlertidige told er lavere, i hvilket tilfælde sidstnævnte told er gældende -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7312 10 82 (Taric-kode 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (Taric-kode 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (Taric-kode 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (Taric-kode 7312 10 88*10) og ex 7312 10 99 (Taric-kode 7312 10 99*10) og har oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af cif-prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer, der er fremstillet af nedennævnte selskaber:
TABELPOSITION
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er anført.
Artikel 2
1. Uanset bestemmelserne i artikel 1 gælder den endelige told ikke for import af den i artikel 1 omhandlede vare, som er fremstillet, direkte eksporteret og faktureret til et importselskab i Fællesskabet af de i stk. 3 nævnte selskaber, som har afgivet pristilsagn, der er godtaget af Kommissionen ved dens afgørelse, 1999/572/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Republikken Korea, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine(4).
2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning på grundlag af et tilsagn, er fritagelse for tolden betinget af, at der over for de relevante medlemsstaters toldmyndigheder forelægges en gyldig tilsagnsfaktura i den form, der er fastsat i bilaget til forordningen om midlertidig told og udstedt af et af de selskaber, der er anført i stk. 3. Vedrørende selskabet i Ukraine skal tilsagnsfakturaen ledsages af en gyldig eksportlicens udstedt af de ukrainske myndigheder i den form, der er fastsat i bilaget.
3. Varer, der importeres i forbindelse med afgivne og godtagne tilsagn, angives under følgende Taric-tillægskoder:
TABELPOSITION
Artikel 3
Med hensyn til importen af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine opkræves de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordningen om midlertidig told, med et beløb svarende til den endelige antidumpingtold. Sikkerhedsstillelse, der overstiger den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 4
Proceduren vedrørende importen af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vare med oprindelse i Republikken Korea afsluttes hermed.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 1999.
A Tanács 1796/99/EK rendelete
(1999. augusztus 19.)
a Dél-Afrikából, Indiából, a Kínai Népköztársaságból, Lengyelországból, Magyarországról, Mexikóból és Ukrajnából származó acél drótkötelek és kábelek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Koreai Köztársaságból származó behozatalokra vonatkozó dömpingellenes eljárás megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre [1], és különösen annak 9. cikkére és 10. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára, amelyet a Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően nyújtott be,
mivel:
A. IDEIGLENES INTÉZKEDÉSEK
(1) A 362/1999/EK rendelettel [2] (továbbiakban az "ideiglenes rendelet") a Bizottság ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Dél-Afrikából, Indiából, Kínai Népköztársaságból (KNK), Mexikóból, és Ukrajnából származó acél kötelek és kábelek behozatalára, valamint elfogadta egyes magyar és lengyel exportőrök kötelezettségvállalását.
B. A TOVÁBBI ELJÁRÁS
(2) Az ideiglenes dömpingellenes vámok kivetését követően az érdekelt felek kérésükre lehetőséget kaptak, hogy meghallgassák őket. A feleket tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a végleges dömpingellenes vám kivetését, valamint e vámtételek szerinti ideiglenes vámok végleges beszedését javasolták. A feleknek egy határidőt adtak meg, amelyen belül a közlést követően megtehették észrevételeiket.
(3) Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásos megjegyzéseket megvizsgálták, s amennyiben ezeket helyénvalónak találták, a végleges megállapításokat ezek szerint módosították.
C. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(4) Szükséges emlékeztetni arra, hogy az ideiglenes rendelet (7) preambulumbekezdése az érintett terméket úgy határozta meg, mint a 3 mm-t meghaladó keresztmetszetű acél kötelek és kábelek, beleértve a zárt sodrású köteleket is, viszont kizárva rozsdamentes acélból készült köteleket és kábeleket (a továbbiakban az ipari kifejezést használva acél drótkötélként vagy "ADK"-ként említik azokat).
(5) Állítások szerint az előírt két eltérő alkalmazási és felhasználási területnek megfelelően az ADK-t két külön termékre kell felosztani, azaz általános felhasználásra szolgáló kötelek és különleges, sajátos ipari felhasználásra szolgáló kötelek.
(6) Azzal az állítással ellentétben, amely szerint az ADK esetében két eltérő termék - általános felhasználásra szolgáló és sajátos ipari felhasználásra szolgáló kötelek - különíthető el, megállapították, hogy az exportáló termelők nagy számban állítják elő az ADK különböző típusait, valamint hogy az összes ADK ugyanazokkal az alapvető fizikai jellemzőkkel rendelkezik (azaz a sodratot alkotó acél drótok, valamint a mag köré tekert, a kötelet és magát a magot alkotó sodrat). Azt is megállapították, hogy az összes ADK ugyanazokkal a műszaki jellemzőkkel rendelkezik (mindegyik drótkötél esetében a sodratban meghatározott számú drót van, egy kötél meghatározott számú sodratból áll, a drótköteleknek adott a keresztmetszete és a felépítése).
(7) A különböző ADK-típusokat a fizikai és műszaki jellemzőik alapján több termékcsoportba lehet sorolni. Míg az első csoportba tartozó ADK egyértelműen nem cserélhető fel az utolsó csoportba tartozó ADK-val, az egymás melletti csoportokba tartozó ADK-k esetében megállapították, hogy azok fecsérelhetőek. Ezért azt a következtetést vonták le, hogy bizonyos szintű átfedés, valamint verseny van az ADK különböző termékcsoportjai között. E termékcsoportok közötti átfedés miatt sehol sem lehet egyértelmű választóvonalat húzni az ADK-választékban. Ez a következtetés összhangban van az Európai Közösségek Bíróságának joggyakorlatával [3].
(8) Mivel az összes ADK-ról megállapították, hogy a választék felső és alsó csoportjai közötti különbségek ellenére a termékcsoportoknak ugyanazok az alapvető fizikai és műszaki jellemzőik, valamint ugyanaz a rendeltetésük, és mivel az egymás melletti csoportokban lévő ADK-típusok konkurens termékek, azt a következtetést vonták le, hogy a választék összes terméke egy egységes terméket alkot, és ezért az összes ADK-t egy terméknek tekintették.
2. Hasonló termék
(9) Szükséges emlékeztetni arra, hogy az ideiglenes rendelet (8) preambulum bekezdésében a Bizottság megállapította, hogy az érintett országokból importált ADK és a közösségi iparág által a Közösségben előállított és árusított ADK az alapvető fizikai és műszaki jellemzőik alapján hasonló. Mind a Közösségben előállított, mind az importált ADK esetében megállapították, hogy alapvetően ugyanaz a felhasználásuk és konkurens termékek.
(10) Állítások szerint a közösségi termelők által előállított és értékesített ADK nem hasonlít az érintett országokból behozott ADK-hoz. Különösen arra mutattak rá, hogy az exportáló országokban előállított termék főleg általános felhasználásra szolgáló ADK, míg a Közösségben előállított termék sajátos ipari felhasználásra szolgáló ADK volt. Továbbá rámutattak, hogy a vizsgált időszak alatt a közösségi termelők több úgynevezett sajátos felhasználásra szolgáló terméktípust vettek fel az ADK-választékba, ahogy ez az egységáraik növekedéséből is látható.
(11) Az alábbi következtetéseket vonták le:
- megállapították, hogy a közösségi termelők, ahogy az exportáló termelők is, az ADK teljes választékának előállításával foglalkoztak, azaz mind a sajátos felhasználásra szolgáló ADK-t, mind az inkább általános felhasználásra szolgáló ADK-t is előállították,
- a közösségi termelők és az exportáló termelők által előállított termékek közötti átfedést bizonyítja az értékesítések volumene is, amely esetében megegyező ADK-típusokat találtak (az exportáló termelők értékesített mennyiségének 75 %-a és a közösségi iparág értékesített mennyiségének 51 %-a). Ezt az átfedést az a tény is mutatja, hogy a Közösségben előállított ADK és az importált ADK az összes érintett KN-kódot lefedi.
(12) Ezért megerősítik azt az ideiglenes megállapítást, amely szerint a Közösségben előállított ADK és a behozott ADK a 384/96/EK rendelet (továbbiakban: "az alaprendelet") 1. cikke (4) bekezdése értelmében hasonló termékek.
D. DÖMPING
1. Rendes érték
1.1. A rendes érték meghatározása
(13) Egy indiai exportáló termelő azt igényelte, hogy a vizsgálati időszakra (1997. január 1-jétől 1998. március 31-ig, a továbbiakban "VI") vonatkozó gyártási költségeket a VI-t megelőző időszakra vonatkozó adatok alapján állapítsák meg. Az alaprendelet 6. cikkének (1) bekezdése alapján azonban a dömpinggel kapcsolatos reprezentatív eredmények megállapításához egy VI-t választanak ki, s az információkat általában csak a VI tekintetében elemzik. Nem közöltek olyan indokot, amely szerint jobban megfelelne, ha a VI előtti időszakra vonatkozó gyártási költséget alkalmaznák. Különösen azt kell megjegyezni, hogy az exportáló termelő a VI alatt is folytatta az említett terméktípusok gyártását és forgalmazását. Így a VI-ra vonatkozó információ alapján megállapított eredményeket reprezentatívnak tartották, és a kérelmet ezért visszautasították.
(14) A dél-afrikai exportáló termelő és egy indiai exportáló termelő kifogásolta az érintett termék számított rendes értékének meghatározásához használt módszert.
(15) A dél-afrikai exportáló termelő azt állította, hogy a belföldi értékesítések haszonkulcsát helytelenül számították ki, mert a számítás az összes belföldi értékesítésen alapult, beleértve a bányászati célokra értékesített ADK-t is. A Közösségbe nem exportált, bányászati célokra szolgáló ADK sajátos tulajdonságai miatt - bonyolult felszerelést kívánó, jelentős haszonkulccsal értékesített különleges termék - az exportáló termelő azt kérte, hogy a bányászati célokra szolgáló ADK belföldi értékesítése utáni haszonkulcsot ne vegyék figyelembe a többi kötéltípus számított rendes értékének a megállapításakor.
(16) Az indiai exportáló termelő azt kérte, hogy egyes magas értékű terméktípusok belföldi értékesítéseit zárják ki a számított rendes érték megállapításakor, mert ezeket a termékeket a VI alatt egyáltalán nem, vagy csak nagyon ritkán exportálták, és mert ezeket a terméktípusokat a hazai piacon a szokásosnál nagyobb nyereséggel értékesítik, s ez eltorzítja az érintett termék tekintetében az átlagnyereség meghatározását.
(17) Megállapították, hogy az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdése szerint a dél-afrikai bányászati célokra szolgáló ADK és az indiai magas értékű terméktípusok a kérdéses termékhez "hasonló termékek". A rendes érték kiszámításakor használt haszonkulcsot így helyesen határozták meg az alaprendelet 2. cikke (3), (4) és (6) bekezdésének megfelelően, azaz a hasonló terméknek a rendes kereskedelmi forgalomban történő összes hazai piaci értékesítése alapján. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a haszonkulcsnak az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése szerinti megállapításánál lényegtelen, hogy a kérdéses terméktípusokat exportálták-e a Közösségbe is, amennyiben ezek az alaprendelet értelmében hasonló terméknek minősülnek.
(18) E kérelmeket ezért elutasították.
(19) Egy másik lehetőségként az indiai vállalat azt kérte, hogy az összes belföldi értékesítés, azaz mind a nyereséges, mind a nem nyereséges terméktípusok értékesítése alapján számítsák ki az átlagnyereséget, és ne csak a nyereséges terméktípusok belföldi értékesítése alapján. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése alapján a nyereség összegének azokon az adatokon kell alapulnia, amelyek a szokásos terméknek az exportáló ország hazai piacán a rendes kereskedelmi forgalomban történő előállítására és értékesítésére vonatkoznak. Ebben az összefüggésben egy bizonyos terméktípus önköltségi ár alatti értékesítését csak akkor lehet figyelembe venni a haszonkulcs meghatározásakor, ha e típus nem nyereségesen értékesített mennyisége nem magasabb a típus teljes értékesítésének 20 %-ánál, vagy ha a súlyozott értékesítési átlagár nincs az egységnyi súlyozott átlagköltség alatt. Ezt a szabályt figyelembe vették a haszonkulcs meghatározásakor, így ezt a kérelmet sem lehetett elfogadni.
(20) Mivel a rendes értékkel kapcsolatban egyéb észrevétel nem történt, az ideiglenes rendelet (9)-(13) preambulum bekezdésének megállapításait megerősítik.
1.2. A nem piacgazdaságú országok esetében az analóg ország kiválasztása
(21) A kínai és az ukrán exportáló termelők kifogásolták India mint analóg ország kiválasztását, és kérték, hogy az analóg ország ideiglenes kiválasztását vizsgálják felül. Az ukrán exportáló termelő a Koreai Köztársaság (a továbbiakban: "Dél-Korea") kiválasztását javasolta, mert annak nyitott piacgazdasága van.
(22) Indiának, mint analóg országnak a kiválasztásával szemben felhozott érveket gondosan elemezték, és az alábbiakban részletezett indokok alapján úgy határoztak, hogy nem Indiát választják analóg országnak. A jelenlegi vizsgálatban nem érintett, együttműködő, piacgazdaságú harmadik ország hiányában úgy ítélték meg, hogy Kína és Ukrajna esetében a rendes érték kiszámításához Lengyelország a legmegfelelőbb analóg ország.
(23) Az ideiglenes közlés után a kínai és az ukrán exportáló termelők megkérdőjelezték Lengyelország mint analóg ország kiválasztását is; azt állapították meg, hogy a behozatali vám szintje, a hazai piac nagysága és a hazai piacon való verseny tekintetében Dél-Korea megfelelőbb analóg ország lenne. Lengyelországot azonban megfelelőnek találták, tekintettel a behozatali vám alacsony szintjére, a nyílt hazai piacra és annak nagyságára, a helyi termelők közötti versenyre, valamint arra a tényre, hogy a megegyező típusok tekintetében általában a lengyel ADK adta a legreprezentatívabb összehasonlítási alapot a kínai és az ukrán termékekhez.
(24) Dél-Koreát illetően megjegyezték, hogy bár ebben az országban is alacsony a behozatali vám szintje, a belföldi értékesítés százalékaránya viszont jóval alacsonyabb, s ez a KNK-ból a Közösségbe irányuló behozatallal volt összehasonlítható.
(25) Ezek alapján megállapították, hogy mind Ukrajna, mind a KNK esetében Lengyelország volt a legmegfelelőbb analóg ország.
2. Export ár
(26) Mivel az export árral kapcsolatban nem volt állásfoglalás, az ideiglenes rendelet (14)-(17) preambulum bekezdésének megállapításait megerősítik.
3. Összehasonlítás
(27) Egy lengyel exportáló termelő megismételte a rendes érték kiigazítására vonatkozó igényét, amely kiigazítás a raktárkészlet-finanszírozási és raktározási költségek tekintetében figyelembe venné a belföldi értékesítés és az export értékesítés közötti különbségeket. Azonban az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének k) pontjában előírt új bizonyíték hiányában, amely az említett tényezőknek az árak összehasonlíthatóságára gyakorolt hatását igazolná, a kérelmet elutasították.
(28) Ugyanez a lengyel exportáló termelő és egy magyar exportáló termelő ismételten kérték a rendes érték kiigazítását a kereskedelmi szintek különbözősége tekintetében. A benyújtott új bizonyíték alapján a kérelmet újra megvizsgálták és elfogadták, mert bebizonyosodott, hogy a kiviteli ár és a rendes érték a kereskedelem különböző szintjeire vonatkoztak, és ez a különbség befolyásolta az árak összehasonlíthatóságát.
(29) Egy indiai exportáló termelő kérelmet nyújtott be a kereskedelmi szintek közötti különbségek kiigazítására, azzal az indokkal, hogy az export értékesítés kizárólag nagykereskedelmi szinten, míg a belföldi értékesítés mind nagykereskedelmi, mind végfelhasználói szinten történt. A kiigazítást a kérelem indokoltságának mértékében elvégezték.
(30) Egy lengyel exportáló termelő kifogásolta, hogy az ideiglenes megállapítások meghatározása során a kiviteli ár nemzeti pénznemre való átszámításához egy havi átlag-valutaárfolyamot használnak. Szerinte a tényleges valutaárfolyamokat kellett volna alkalmazni. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a havi átlag-valutaárfolyamok alkalmazása bevett gyakorlat. Ezenkívül mindkét módszert ellenőrizték, és megállapították, hogy az eredmények közötti különbség csekély, valamint hogy bármelyik pozitív eltérést kiegyenlítették a negatív eltérések, azaz a két módszer közül egyik sem eredményezett egyenletesen magasabb vagy alacsonyabb valutaárfolyamot, és e probléma nem volt lényeges hatással a végső dömpingkülönbözetre. Következésképpen úgy határoztak, hogy a bevett gyakorlat szerint a havi átlag-valutaárfolyamot alkalmazzák.
(31) A dél-afrikai exportáló termelő engedményt kért az export árakra vonatkozó konverzió tekintetében azzal az indokkal, hogy a valuta VI alatti legalacsonyabb valutaárfolyamának és az ECU-nek összehasonlítása az 1999. évi legmagasabb valutaárfolyammal az ECU lényeges leértékelődését mutatta a dél-afrikai valutával szemben.
(32) Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése j) pontjának megfelelően a kérelmet elutasították, mivel a vizsgálati időszak alatt nem volt olyan tartós árfolyam-ingadozás, amely indokolta volna a kiigazítást. Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy az ECU a dél-afrikai randdal szembeni átlagos leértékelődése a vizsgálati időszak alatt igen csekély volt.
(33) Mivel az összehasonlítással kapcsolatban egyéb állásfoglalás nem történt, az ideiglenes rendelet (17)-(19) és (21)-(23) preambulum bekezdésének megállapításait megerősítik.
4. Dömpingkülönbözet
4.1. Módszerek
(34) Az ideiglenes szakaszban a dömping megállapításából kizárták egy indiai exportáló termelő ADK-exportértékesítését, amely a vele kapcsolatban lévő közösségbeli importőrhöz érkezett, aki ezt követően feldolgozta az ADK-t.
(35) Az ideiglenes megállapításokról való tájékoztatást követően az indiai exportáló termelő kifogásolta ezt a módszert. Kérte, hogy a vizsgált export ügyletekre megállapított dömpinget a teljes CIF-ár százalékában fejezzék ki, beleértve azokhoz a termékekhez kapcsolódó export ügyleteket is, amelyeket a fent leírtak szerint később feldolgoztak. A kérelem alátámasztásaként az exportáló termelő rámutatott, hogy a dömpingellenes intézkedéseket az érintett termék teljes behozatalára alkalmazzák.
(36) Ezt a kérelmet nem lehetett elfogadni. Először is nehéz lett volna megbízhatóan kiszámítani az azokra az importált termékekre vonatkozó megbízható export árat, amelyeket később feldolgozott formában újra értékesítettek. Továbbá a dömpingkülönbözet megállapításakor figyelembe vett export értékesítés az exportáló termelő Közösségbe irányuló összes export viszonteladásainak 80 %-át tette ki a VI alatt. Ezt több mint elegendőnek ítélték meg ahhoz, hogy reprezentatív megállapításokat tegyenek. Végül a később feldolgozott termékekkel kapcsolatos export áruforgalmat nem lehetett figyelembe venni a dömping és a dömpingkülönbözet kiszámításakor, mert ez a dömpingkülönbözet mesterséges csökkentésével torzította volna a megállapításokat.
(37) Ezért megerősítik az ideiglenes rendelet (24)-(26) preambulum bekezdésében előírt, az ideiglenes megállapítások meghatározására használt módszereket, beleértve a maradék különbözetet is.
4.2. A dömpingkülönbözet mértéke
(38) Az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdése alapján a terméktípusonkénti súlyozott átlag rendes értéket az EXW-ár alapján összehasonlították a súlyozott átlag-exportárral a kereskedelem azonos szintjén.
(39) A számítások felülvizsgálata után, különösen amiatt, hogy a KNK és Ukrajna esetében a rendes értékeket a lengyel termelők belföldi értékesítései alapján állapították meg, a véglegesen megállapított dömpingkülönbözetek a következők (a közösségi határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve):
-DÉL-AFRIKA
Haggie Rand Ltd. (a vállalat megváltoztatta a nevét, és most Haggie a vállalat neve) | 132 % |
Az összes termelő/exportőr | 132 % |
-INDIA:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd | 23,8 % |
Mohatta & Heckel | 30,8 % |
Az összes termelő/exportőr: | 30,8 % |
-KOREAI KÖZTÁRSASÁG
Kiswire Ltd. | 1,2 % |
Manho Rope & Wire Ltd. | 0,1 % |
Chung Woo Rope Co. Ltd | 0,2 % |
Chun Kee Steel and Wire Rope Co. Ltd | 0,4 % |
-KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG: | 60,4 % |
-LENGYELORSZÁG:
Drumet SA | 27,9 % |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akeyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut" Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut Linmet" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia | 48,3 % |
Az összes termelő/exportőr: | 48,3 % |
-MAGYARORSZÁG:
Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt. | 28,1 % |
Az összes termelő/exportőr: | 28,1 % |
-MEXIKÓ:
Aceros Camesa SA de CV | 95,6 % |
Az összes termelő/exportőr: | 95,6 % |
-UKRAINE: | 51,8 % |
E. A KÖZÖSSÉGI IPARÁG
1. Közösségi termelés
(40) Új információ hiányában az ideiglenes rendelet (34)-(36) preambulum bekezdésében leírt ideiglenes megállapításokat megerősítik.
2. Közösségi iparág
(41) Az érdekelt felektől kapott állásfoglalásokat követően a közösségi iparág meghatározása a következő.
(42) A következő 16 panasztevő közösségi termelő és további 4, a panaszt támogató, valamint a vizsgálatban együttműködő közösségi termelő alkotja az alaprendelet 4. cikke értelmében a "közösségi iparágat", azaz:
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Németország),
- Bridon Internatonal Limited (UK),
- BTS Drahtseile GmbH (Németország),
- Cables Y Alambres Especiales SA (Spanyolország),
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Németország),
- Cordoaria Oliveira SA (Portugália),
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Németország),
- Holding FICADI (Franciaország),
- Iscar Funi Metalliche (Olaszország),
- D. Koronakis SA (Görögország),
- Metalcalvi Wire Ropes (Olaszország),
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Egyesült Királyság),
- Randers Rebslaareri (Dánia),
- Redaelli Tecnacordati SpA (Olaszország),
- Trefileurope (Franciaország),
- Trenzas Y Cables SL (Spanyolország),
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Németország),
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Ausztria),
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Németország),
- Wadra GmbH (Németország).
3. A közösségi iparág importja
(43) Egyes érdekelt felek kifogásolták a közösségi iparág által behozott termékek mennyiségének kiszámítását.
(44) Szükséges megjegyezni, hogy a behozatalra vonatkozó információ alapjául az exportőrök által átadott, az export-áruforgalmi jegyzékben feltüntetett és megfelelően felülvizsgált adatok szolgáltak. E módon állapították meg, hogy a közösségi iparág importja a vizsgálati időszak alatti fogyasztás 4,4 %-át tette ki.
(45) Megerősítették azt az ideiglenes rendeletben kiadott elemzést, amely szerint a behozatal alacsony szintje miatt a közösségi iparág fő tevékenysége továbbra is az ADK előállítása. Továbbá a fent említett alacsony szint nem védte a közösségi termelőket a dömping káros hatásaitól, illetve azt sem tette lehetővé, hogy a közösségi termelők az érintett behozatalból tisztességtelen előnyt szerezzenek.
F. A KÁR
1. Előzetes megjegyzés - a vizsgálati időszak
(46) Azzal érveltek, hogy az 1994. év bevonása a vizsgálati időszakban torzítja a kárelemzést, mert az importok legnagyobb része 1994 és 1995 között történt, ezt követően pedig az érintett országokból importált mennyiség állandó maradt. Azt is hozzátették, hogy a közösségi iparág helyzete 1995 és a VI között állandó maradt. Ezért azt kérték, hogy a kármegállapításra vonatkozó vizsgálati időszak 1995-ben kezdődjön.
(47) A vizsgálat célja az, hogy értékelje a dömpingelt behozatalnak a közösségi iparág gazdasági helyzetére gyakorolt hatását a VI alatt. Egy ilyen elemzés elkészítéséhez számos mutató tekintetében tendenciákat állapítanak meg a VI-t megelőző néhány évre vonatkozó információ alapján. Ezért lényegtelen, hogy a tendenciák megállapításához 1994-et vagy 1995-öt veszik-e kezdő időpontnak.
(48) Minden esetben meg kell jegyezni, hogy
- bár az érintett országokból származó importok legnagyobb része 1994 és 1995 között történt, a fenti állítással ellentétben a behozatal 1995 után is tovább nőtt (+ 12 % 1995 és a VI között),
- e behozatal árai jelentősen a közösségi iparág árai alatt maradtak a teljes időszak alatt,
- e behozatal jelentősen csökkentette a közösségi iparág nyereségességét 1994 és 1995 között (1,3 %-ról - 0,3 %-ra), valamint a piaci részesedést (-10 százalékponttal). Ahogy azt az ideiglenes rendeletben kifejtették, 1995 és 1996 között a közösségi iparág az árak csökkentésével megpróbálta visszaszerezni a piaci részesedését, azonban csak további veszteséget halmozott fel (-0,3 %-ról -0,7 %-ra). A veszteség csökkentése érdekében a közösségi iparág újra növelte árait 1996 és 1997 között. Azonban ez a piaci részesedés terhére történt, amely így tovább csökkent,
- a közösségi iparág helyzete tehát az érintett országokból származó behozatal mennyisége és az alacsony behozatali árak következtében romlott.
(49) A fent említettek alapján a tendencia elemzésének kezdő időpontjára vonatkozó állítást elutasították.
(50) Így a vizsgálati időszak, amely alatt a közösségi iparág gazdasági helyzetét elemezték, lehetővé tette az iparág helyzetének megfelelő értékelését, és pontosan tükrözi a Közösségben az ADK piacának alakulását.
2. Felhalmozás (kumuláció)
2.1. A Magyarországról származó behozatal
(51) Egy exportáló termelő megismételte azt az igényét, hogy a Magyarországról származó behozatalt a többi érintett országból származó behozataltól külön összesítsék. Azonban nem támasztották alá új érvekkel a Magyarországról származó behozatal külön összesítését. Ezért az ideiglenes rendelet (47) preambulum bekezdésében megállapított, a felhalmozásra vonatkozó indokokat megerősítik.
2.2. A Mexikóból származó behozatal
(52) Egy exportáló termelő azzal érvelt, hogy a Mexikóból származó behozatalt a többi érintett országból származó behozataltól külön összesítsék, mivel a mexikói behozatal de minimis-nek tekintendő. Ezzel összefüggésben azt állították, hogy a Mexikóból származó behozatal nagyobb része egy közösségi termelővel üzleti kapcsolatban lévő importőr által történt, és így ezt a behozatalt nem kell figyelembe venni a Mexikóból származó behozatal volumenének megállapításakor. Következésképpen a fennmaradó mexikói behozatal de minimis-nek tekinthető, és ezért a Mexikóból származó behozatalt a többi érintett behozataltól külön kell összesíteni a kárelemzés során.
(53) Meg kell jegyezni, hogy amikor megállapítják, hogy az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdése szerint egy érintett országból származó behozatal de minimis-nek tekintendő-e, akkor az érintett országból származó behozatal teljes mennyiségével számolnak.
(54) Az ideiglenes rendelet (45) és (48) preambulum bekezdésében megállapított importmennyiséget (a VI alatt a fogyasztás 3 %-a) ezért megerősítik, valamint elutasítják azt az állítást, mely szerint a mexikói behozatal de minimis-nek tekintendő.
3. A dömpingelt import árai
3.1. A közösségi árak és a dömpingelt import árai összehasonlítása
(55) Állítások szerint az ADK besorolása során az áron alul kínálás mértékének kiszámításához használt tényezők nem teszik lehetővé a mérvadó és helyes ár-összehasonlítást. Különösen azzal érveltek, hogy az áron alul kínálás mértékének kiszámítása során figyelmen kívül hagyott tényezők (galvanizáció, szakítószilárdság, mag és burkolat) és a kérdőívben nem említett tényezők (a keresztmetszet változásának tűréshatára, húzó alakváltozás és törési teherbírás) jelentősen befolyásolják az árat. Azt is állították, hogy ugyanazt a termékbesorolást kellene használni mind a dömping, mind a kár kiszámításához.
(56) Az alábbi következtetéseket vonták le:
- az áron alul kínálás mértékének kiszámításához az ADK-t a drótok és a kötélben lévő sodratok száma, a kötél szerkezete és keresztmetszete alapján csoprtosították. Úgy ítélték meg, hogy ezek a tényezők az ADK árának főbb befolyásolói, s az áron alul kínálás mértékének elemzésekor figyelmen kívül hagyott tényezők (galvanizáció, szakítószilárdság, mag és burkolat) csupán másodlagos hatással vannak a közösségi piaci árakra.
Az ADK-t a leírtak alapján csoportosító, az áron alul kínálás mértékére vonatkozó számítások mind az exportáló termelők, mind a közösségi iparág tekintetében ésszerű értékesítési volument mutattak, és ezért mérvadónak és reprezentatívnak tekinthetők.
- a kérdőívben nem említett kiegészítő tényezők figyelembe vételét (azaz a keresztmetszet változásának tűréshatára, húzó alakváltozás és törési teherbírás) szükségtelennek tartották, mivel ezek a tényezők jórészt a termékbesorolás során már figyelembe vett főbb tényezők különböző kombinációjából adódnak. Úgy ítélték meg, hogy a kiegészítő tényezők figyelembe vétele nem biztosította volna a pontosabb ár-öszehasonlítást, ezért kérelmük indokolatlan terhet rótt volna valamennyi érdekelt félre.
- a dömpingkülönbözet kiszámítására használt termékbesorolást nem tekintették jó modellnek az áron alul kínálás mértékének kiszámításához, mivel a dömpingkülönbözet szerinti termékbesorolás nagyrészt egy vállalat termékválasztékának az összehasonlításával kapcsolatos, azaz egy és ugyanazon termelő által előállított, de két különböző piacon értékesített ugyanazon vagy hasonló termékekkel. Az az áron alul kínálás mértékére vonatkozó számítás azonban több fél által értékesített, több ADK összehasonlításán alapult. Ezért úgy ítélték meg, hogy az ideiglenes rendeletben már alkalmazott módszerekkel ésszerűbben meg lehet határozni az áron alul kínálás mértékét: ez a megközelítés figyelembe veszi az árat befolyásoló fő tényezőket, és az értékesítés legnagyobb volumenét fedi le,
- végül az egy csoportban lévő különböző ADK-típusok között nem állapítottak meg jelentős árkülönbséget.
(57) Következésképpen elutasították az áron alul kínálás mértékére vonatkozó számítások során használt termékbesorolással kapcsolatos érveket.
3.2. A kereskedelem szintje
(58) Egyes érdekelt felek azt kérték, hogy módosítsanak az értékesítési árakon azért, hogy azok tükrözzék a kereskedelmi szinteken meglévő állítólagos különbségeket, hiszen a közösségi iparág termékeit végfelhasználóknak, míg a importált termékeket általában nagykereskedőknek vagy közvetítő kereskedőknek értékesítették.
(59) A közösségi iparági értékesítésről megállapították, hogy az különböző értékesítési csatornákon keresztül történt, beleértve mind a nagykereskedőket és közvetítő kereskedőket, mind a végfelhasználókat. Továbbá a különböző értékesítési csatornák tekintetében nem állapítottak meg sem állandó, sem jelentős árkülönbséget.
(60) A kereskedelem szintjére vonatkozó módosító kérelmet ezért elutasították.
4. A közösségi iparág helyzete
(61) Egyes exportáló termelők azt állították, hogy a közösségi iparágat nem érte jelentős kár az alaprendelet 3. cikkének értelmében, mivel a közösségi ipar termelése, teljesítőképessége, árai, beruházásai és termelékenysége 1994 és a VI között állandó maradt, illetve fejlődött.
4.1. Termelés
(62) Megállapították, hogy a termelés a vizsgált időszak alatt stabil maradt (+ 1 %), ezt azonban az ideiglenes rendelet (58)-(60) preambulum bekezdése szerint az árukészletek növekedésével (+ 30 %) és az értékesített mennyiség csökkenésével (- 9 %) együtt kell vizsgálni. Emlékeztetnek arra is, hogy a fogyasztás 5 %-kal nőtt az időszak alatt.
4.2. Teljesítőképesség és beruházások
(63) Megerősítették az ideiglenes rendelet (59) és (65) preambulumbekezdéseinek megállapítását, hogy az ideiglenes rendeletben említett teljesítőképesség-növekedés (+ 11 %) a nagyobb teljesítményű gépekbe befektetett eszközpótló beruházás eredménye.
4.3. Nyereségesség
(64) Egyes exportáló termelők kifogásolták, hogy az ideiglenes rendelet (64) preambulum bekezdésében meghatározottak alapján a közösségi iparág nyereségességének kiszámítására auditált mérlegeket használnak. Azzal érveltek, hogy az auditált mérlegek tartalmazták a nem a vizsgálat körébe tartozó termékek értékesítését is, és nem terjedtek ki a teljes VI-ra.
(65) Megállapították, hogy míg néhány vállalat tudott külön az érintett termékről információt adni, addig más vállalatok nem rendelkeztek egy olyan költségszámítási rendszerrel, amely lehetővé teszi a vizsgált termék külön azonosítását. Ezen információ hiányában úgy ítélték meg, hogy az auditált mérlegek megbízható információt adtak a termékek azon legszűkebb csoportjáról, beleértve az érintett terméket is, amelyről rendelkezésre állt a nyereségességre vonatkozó szükséges adat. Mind a hat, a mintában szereplő vállalat esetében az ADK előállítása jelenti a fő tevékenységet. A vállalatok által gyártott egyéb termékekről (például rozsdamentes drótkötelek, 3 mm-nél kisebb keresztmetszetű ADK, acélhuzalok és előfeszített szálak) megállapították, hogy gyártásuk nagyjából ehhez a fő tevékenységhez kapcsolódik, és előállításuk során általában ugyanazt a nyersanyagot, gépeket és személyzetet használják.
(66) A számításhoz ésszerűnek tartották a VI helyett csak az 1997-re vonatkozó nyereségességet alkalmazni, mivel 1997 jórészt lefedi az 1997 januárjától 1998 márciusáig tartó VI-t.
(67) A fent említett indokok alapján úgy ítélték meg, hogy az alaprendelet 3. cikke (8) bekezdésének megfelelően az auditált mérlegek az érintett termék nyereségességéről reprezentatív és megbízható képet adtak.
(68) Az ideiglenes rendelet időszakában egy közösségi termelő, aki márciusban zárta a pénzügyi évet, csak előzetes nyereségességi adatokkal rendelkezett. Azóta végleges adatok érkeztek, s újra kiszámították a közösségi iparág nyereségességét, amely így -0,3 % lett a VI tekintetében reprezentatív 1997. évben. A közösségi iparág nyereségessége ezért az 1994-es + 1,3 %-ról 1997-ben -0,3 %-ra esett vissza.
4.4. A közösségi iparág helyzetére vonatkozó következtetés
(69) Egyes exportáló termelők azzal érveltek, hogy a közösségi iparág jól teljesített az 1995-öt követő időszakban, és ezért indokolatlan volt a jelentős kár megállapítása.
(70) Emlékeztetni kell arra (lásd F.1 szakasz "Előzetes megjegyzés"), hogy függetlenül attól, hogy 1994-et vagy 1995-öt veszik-e a kárelemzés kiindulópontjának, a közösségi iparág helyzete romlott. Még ha 1995-öt vennék is kiindulópontnak, a termelés, az értékesítés volumene, a foglalkoztatás és a beruházások mértéke csökkent. Az árukészlet nőtt. A piaci részesedés stabil (65,26 %-ról 65,645-ra nőtt), a nyereségesség pedig negatív maradt (- 0,3 %).
(71) Bármely esetben, az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően, a közösségi iparágban okozott kár elemzése a gazdasági mutatók átfogó értékelésén alapul, s egyik mutató sem lehet önmagában döntő jelentőségű.
(72) Ezt az érvet ezért elutasították.
4.5. A kárra vonatkozó következtetés
(73) Megerősítették azt a következtetést, hogy a közösségi iparágat az ideiglenes rendelet (68) preambulumbekezdésében meghatározottak szerinti jelentős kár érte.
G. A KÁR OKAI
(74) Új információ hiányában megerősítették az ideiglenes rendelet (69)-(85) preambulum bekezdésében megfogalmazott ideiglenes megállapításokat.
H. KÖZÖSSÉGI ÉRDEK
(75) Egyes felek kifogásolták a dömpingellenes intézkedések felhasználó iparágakra gyakorolt hatásának értékelését.
(76) Emlékeztetni kell arra, hogy nem érkezett válasz a Bizottság szolgálatainak kérdőíveire a dömpingellenes eljárás során érintett felhasználó iparágaktól (az ideiglenes rendelet (87) preambulumbekezdése). Ezenkívül az ideiglenes rendelet kihirdetését követően sem érkezett további információ. Megemlítendő, hogy az ideiglenes rendeletben felvázolt következtetések jelezték, hogy az intézkedések bevezetése nem gyakorolna jelentős hatást a felhasználókra. Mivel ezt a felhasználók nem vitatták, a következtetést megerősítették.
(77) Számos érdekelt fél azzal érvelt, hogy a közösségi termelők nem állítanak elő kis átmérőjű ADK-t, s így a dömpingellenes intézkedések az ilyen típusú ADK hiányát eredményezik a közösségi piacon. Továbbá hozzáfűzték, hogy mindennek hátrányos hatása van a jelenleg a Közösségbe kis átmérőjű ADK-t importáló importőrök foglalkoztatási helyzetére.
(78) Emlékeztetni kell arra, hogy a közösségi iparág az ADK teljes választékát előállítja, így a kis átmérőjű ADK-t is. Arra a következtetésre jutottak, hogy az intézkedések bevezetése nem vezet olyan árnövekedéshez, amely a közösségi piacon a kis átmérőjű ADK ellátási hiányát eredményezné. Azt is megerősítették, hogy az ADK tekintetében számos más ellátási forrás áll rendelkezésre, amelyek nincsenek alávetve dömpingellenes intézkedéseknek (az ideiglenes rendelet (105) preambulum bekezdése).
(79) A fentiek alapján arra a következtetésre jutottak, hogy a végleges intézkedések bevezetése nem gyakorol jelentős negatív hatást a közösségbeli gazdasági szereplőkre.
I. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
1. Az eljárás megszüntetése Dél-Korea tekintetében
(80) Figyelembe véve az ideiglenes rendelet (24) és az azt követő preambulumbekezdések következtetését, mely szerint a dömpingkülönbözet Dél-Korea esetében elhanyagolhatónak (de minimis-nek) tekinthető, a Dél-Koreára vonatkozó eljárás megszüntetését pedig a továbbiakban nem kifogásolták, a Dél-Koreából származó behozatalra vonatkozó eljárást az intézkedések bevezetése nélkül megszüntetik.
2. A kár megszüntetésének mértéke
(81) A véglegesen bevezetendő dömpingellenes intézkedések mértékének megállapítása céljából úgy ítélték meg, hogy a dömpingelt behozatal árait olyan szintre kell emelni, amely már nem okoz kárt. A szükséges árnövekedés, vagyis a kár mértékének kiszámítása céljából a dömpingelt behozatal árait a közösségi iparág értékesítési árainak és az elmaradt haszonnak az összegével, valamint a nyereség ésszerű összegével hasonlították össze. Mivel a közösségi iparág nyereségességét az 1997. évre -0,3 %-ban határozták meg újra (lásd "Nyereségesség" az F.4.3. pontban), ennek megfelelően módosították az áron aluli értékesítés kiszámítása során az elmaradt haszon tételét. Egyébként megerősítették az ideiglenes rendelet (110) preambulum bekezdése alapján a kár mértékének meghatározásához használt módszereket.
3. Kötelezettségvállalások
(82) A vizsgálat késői szakaszában számos kínai népköztársaságbeli, mexikói és ukrajnai exportáló termelő ajánlotta fel kötelezettségvállalásait. Ezenkívül az indiai és dél-afrikai exportáló termelők felülvizsgált, árral kapcsolatos kötelezettségvállalást ajánlottak fel.
- a Kínai Népköztársaság esetében - mivel az ebben az országban lévő vállalatok egyike sem részesült egyéni elbánásban, és a felajánlás nem tartalmazta a kínai hatóságoknak a megfelelő megfigyelést lehetővé tevő garanciáit - a felajánlott kötelezettségvállalást nem tekintették elfogadhatónak.
- India (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd), Mexikó, Dél-Afrika és Ukrajna esetében az érintett exportáló termelők árral kapcsolatos kötelezettségvállalásait elfogadták.
(83) Az ideiglenes rendelet (112) és az azt követő preambulum bekezdések alapján a magyarországi és lengyelországi exportáló termelők kötelezettségvállalásokat ajánlottak fel, amelyeket a Bizottság elfogadott. Ezeket a felajánlásokat a vizsgálat végleges megállapításaiban meghatározott minimum árak tekintetében kiigazították.
4. A végleges intézkedések formája és mértéke
(84) A végleges intézkedések értékvámokról szólnak, melyek tételeit minden egyes együttműködő vállalat esetében külön rögzítik. Tekintettel a nagy mértékű együttműködésre más exportáló termelők esetében az érintett országban az együttműködő exportőrökre érvényes legmagasabb, vállalatra megállapított vámot kell alkalmazni. Az elfogadható, árral kapcsolatos kötelezettségvállalásokat felajánló vállalatok esetében a végleges intézkedéseket a kötelezettségvállalás szerint hozzák meg.
(85) Amennyiben az egy adott exportáló termelő tekintetében megállapított dömpingkülönbözet nem éri el a megfelelő, a kár megszüntetéshez szükséges importár-növekedést, az alaprendelet 9. cikke (4) bekezdése alapján a végleges vámtételeket a megállapított dömpingkülönbözetre korlátozzák.
(86) Ezek a vámtételek a közösségi határparitáson számított CIF-nettóár százalékában kifejezve, vámkezelés előtt a következők:
-DÉL-AFRIKA
Haggie | 38,6 % |
Az összes termelő/exportőr | 38,6 % |
-INDIA:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd | 23,8 % |
Mohatta & Heckel | 30,8 % |
Az összes termelő/exportőr: | 30,8 % |
-KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG:
Az összes termelő/exportőr: | 60,4 % |
-LENGYELORSZÁG:
Drumet SA | 27,9 % |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akeyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia Fabryka Lin i Drutów "Falind" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut" Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu "Linodrut Linmet" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia | 48,3 % |
Az összes termelő/exportőr: | 48,3 % |
-MAGYARORSZÁG:
Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt | 28,1 % |
Az összes termelő/exportőr. | 28,1 % |
-MEXIKÓ:
Aceros Camesa SA de CV | 56,1 % |
Az összes termelő/exportőr: | 56,1 % |
-UKRAJNA:
Az összes termelő/exportőr: | 51,8 % |
(87) Az e rendeletben meghatározott egyedi vámtételeket e dömpingellenes vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Ezért a vizsgálat során megállapított helyzetet tükrözik. Ezeket a vámtételeket így kizárólag az érintett országokból származó, a megnevezett jogi személyek által előállított termékek behozatalára kell alkalmazni. Az e rendelet rendelkező részében névszerint nem említett bármely más vállalat által előállított termékek, beleértve a kapcsolodó személyeket is, nem e vámtételek, hanem maradványvám alá esnek.
(88) Az egyedi vámtételek alkalmazása iránti igényt (például a személy nevének változását követően) az összes lényeges adat megadásával a Bizottságnak kell benyújtani, különös tekintettel a vállalat tevékenységében bekövetkezett változásokra, amelyek e névváltozással összefüggő előállításhoz, belföldi és exportértékesítésekhez kapcsolódnak.
J. AZ IDEIGLENES VÁMOK BESZEDÉSE
(89) Az exportáló termelők esetében megállapított dömpingkülönbözet mértékét, valamint a közösségi iparnak okozott kár nagyságát figyelembe véve szükségesnek tartották, hogy az ideiglenes rendelet keretében megállapított ideiglenes dömpingellenes vámok összegét a végleges vámtétel szerint véglegesen beszedjék, amennyiben az ideiglenes vámtételek nem alacsonyabbak, mert akkor az utóbbi az irányadó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A jelenleg az ex73121082 (az Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszerében (TARIC) 73121082*10 kód), az ex73121084 (az Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszerében (TARIC) 73121084*10 kód), az ex73121086 (az Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszerében (TARIC) 73121086*10 kód), az ex73121088 (az Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszerében (TARIC) 73121088*10 kód) és az ex73121099 (az Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszerében (TARIC) 73121099*10 kód) KN-kód alá tartozó, a Dél-Afrikai Köztársaságból, Indiából, Kínai Népköztársaságból, Lengyelországból, Magyarországról, Mexikóból és Ukrajnából származó acél drótkötelek és kábelek behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetnek ki.
(2) A vámkezelés előtti, közösségi határparitáson számított CIF nettó árra alkalmazott végleges dömpingellenes vámtételek az alábbi felsorolt vállalatok termékei esetében a következők:
Ország | Vállalat | Vámtétel (%) | Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszere (TARIC) kiegészítő kód |
Dél-Afrika | Összes vállalat | 38,6 | 8900 |
India | Usha Martien Industries & Usha Beltron Ltd Shakespeare Sarani Calcutta-700 071 India | 23,8 | 8613 |
Összes egyéb vállalat | 30,8 | 8900 |
KNK | Összes vállalat | 60,4 | - |
Lengyelország | Drumet SA 87-880 Wloclawek, ul. Polna 26/74 Polska | 27,9 | 8614 |
Összes vállalat | 48,3 | 8900 |
Magyarország | Összes vállalat | 28,1 | 8900 |
Mexikó | Összes vállalat | 56,1 | 8900 |
Ukrajna | Összes vállalat | 51,8 | 8900 |
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Függetlenül az 1. cikktől nem kell alkalmazni végleges vámot az olyan, az 1. cikk (1) bekezdésében leírt, egy közösségbeli importőr vállalatnak közvetlenül számlázott, a (3) bekezdésben felsorolt vállalatok által előállított és exportált termékek ára, amely vállalatoktól a Bizottság a Dél-Afrikai Köztársaságból, Indiából, Kínai Népköztársaságból, Lengyelországból, Magyarországról, Mexikóból és Ukrajnából származó acél drótkötelek és kábelek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalások elfogadásáról szóló, 1999. augusztus 13-i 1999/572 EK határozat [4] alapján kötelezettségvállalást fogadott el.
(2) Amennyiben egy kötelezettségvállalás alapján a szabad forgalomba bocsátásra kérelmet nyújtanak be, a vámmentesség attól függ, hogy az érintett tagállamok vámhivatalainak bemutatták-e az ideiglenes rendelet mellékletében meghatározott formában kiállított, a (3) bekezdésben felsorolt vállalatok valamelyike által kiadott érvényes kötelezettségvállalási számlát. Ukrajnai vállalatok esetében a kötelezettségvállalási számlához mellékelik az ukrán hatóságok által a mellékletben meghatározott formában kiállított érvényes kiviteli engedélyt is.
(3) A felajánlott és elfogadott kötelezettségvállalások keretében történő behozatalt az alábbi TARIC-kiegészítőkód alatt jelentik be:
Ország | Vállalat | Európai Közösségek Integrált Vámtarifarendszere (TARIC) kiegészítő kód |
Dél-Afrika | Haggie Lower Germiston Road Jupiter PO Box 40072 Cleveland South Africa | A023 |
India | Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd. Shakespeare Sarani, Calcutta, 700071 India | A024 |
Lengyelország | Drumet SA 87-880 Wloclawek, ul. Polna 26/74, Polska | 8617 |
Slaskie Zaklady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akeyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnosciaPL-41-800 Zabre, Sobieskiego utca 1 Fabryka Lin i Drutów Falind Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia PL-41-201 Sosnowiec, Niwecka utca 1 Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu Linodrut Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia, 41-906 Bytom, Ks. Jerzago Popieluszki utca 1 Dolnoslaska fabryka Lin i Drutu Linodrut Linmet Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia, 58-309 Walbrzych, Sluga utca 2 | 8619 |
Magyarország | Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt. Besenyöi utca 18,3527 Miskolc, Hungary | 8616 |
Mexikó | Aceros Camesa SA de CV Margarita Maza de Juárez Nol 154. Col. Nueva Ind. Vallejo México D.F. C.P. 07700 México | A022 |
Ukrajna | Joint Stock Company, Silur, 343700 Khartsyzsk | A025 |
3. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésében leírt termék Dél-Afrikai Köztársaságból, Indiából, Kínai Népköztársaságból, Lengyelországból, Magyarországról, Mexikóból és Ukrajnából származó behozatala tekintetében az ideiglenes rendelet keretében megállapított ideiglenes dömpingellenes vámok összegét a végleges vámtétel szintjén szedik be. A végleges dömpingellenes vám felett nyújtott biztosítékot feloldják.
4. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésében leírt termék Koreai Köztársaságból származó behozatalára vonatkozó eljárást megszüntetik.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1999. augusztus 12-én.