KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 270/2007
af 13. marts 2007
om ændring af forordning (EF) nr. 1973/2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 145, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004 (2) skal Kommissionen have tilsendt bestemte oplysninger. Meddelelsen om den vejledende tobaksstøtte skal gives for produktionsåret og ikke det følgende år som nævnt i litra d) i samme artikel, som derfor bør ændres.
(2)
De meddelelser, som i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1973/2004 og artikel 171ai, stk. 3, i samme forordning skal gives til Kommissionen om afgrødespecifikke betalinger for bomuld overlapper hinanden. Derfor bør artikel 171ai, stk. 3, udgå.
(3)
I henhold til artikel 71a, stk. 2, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (3) skal medlemsstaterne tage hensyn til de nedsættelser eller udelukkelser, der skal foretages i forbindelse med individuelle støtteansøgninger, når de fastsætter den nedsættelseskoefficient, som skal anvendes, hvis budgetloftet over støtteordningerne er overskredet.
(4)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal der fastsættes visse nedsættelseskoefficienter senest den 15. november i et givet år. På det tidspunkt har medlemsstaterne ikke nødvendigvis kendskab til, hvor stor en samlet virkning nedsættelserne og udelukkelserne får på de individuelle støtteansøgninger. Desuden er det heller ikke nødvendigt at fastsætte koefficienterne allerede på det tidspunkt.
(5)
Erfaringen har endvidere vist, at det ofte er vanskeligt at fastsætte yderligere nedsættelseskoefficienter som krævet i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 senest den 15. november det pågældende år. Da der ikke er noget specielt behov for at fastsætte koefficienterne på så tidligt et tidspunkt, og da det er tidligt nok, at Kommissionen får oplysningerne senest den 31. januar det følgende år, når blot det sker, inden der foretages nogen betalinger, bør artikel 4 ændres. Ændringen får indflydelse på nævnte forordnings artikel 3, 61, 69 og 171bb og bilag III og VI, hvorfor de også bør ændres.
(6)
I Kommissionens rapport til Rådet om gennemgangen af støtten til energiafgrøder, jf. artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, understreges det, at støtten bør gøres mere tiltrækkende både for landbrugerne og forarbejdningsvirksomhederne. Gennemførelsesbestemmelserne i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor forenkles.
(7)
Ordningen med sikkerhedsstillelser garanterer, at den råvare, der dyrkes på arealer, hvortil der ydes støtte til energiafgrøder, og som leveres til opkøbere eller første forarbejdningsvirksomheder, i sidste ende forarbejdes til energi. Medlemsstaterne bør dog i stedet for ordningen med sikkerhedsstillelser kunne anvende en alternativ ordning med godkendelse af erhvervsdrivende, der er lige så effektiv. De godkendte erhvervsdrivende skal overholde nogle mindstekrav, og der vil, hvis de ikke overholder deres forpligtelser, blive iværksat sanktioner over for dem i henhold til regler, som de nationale myndigheder skal fastsætte.
(8)
Kontraktlige forpligtelser er et effektivt middel til at sikre, at landbrugere, der ansøger om støtte til energiafgrøder, i sidste ende leverer råvarerne til en opkøber eller en forarbejdningsvirksomhed. Da permanente afgrøder (f.eks. hurtigtvoksende stævningsskov) ikke kan høstes det/de første år efter plantningen, bør den kontraktlige forpligtelse først gælde fra det år, hvor der høstes første gang.
(9)
Der bør anvendes repræsentative udbytter til beregning af den mængde råvarer, som landbrugeren mindst skal levere, for at sikre, at de pågældende arealer anvendes til energiformål. For nogle råvarers vedkommende er misbrug dog praktisk taget umuligt på grund af deres originale karakter, og det er derfor ikke nødvendigt at fastsætte et repræsentativt udbytte for dem.
(10)
Der er pligt til at levere alle de råvarer, som er høstet på de pågældende arealer, og det er ikke tilladt at erstatte de høstede råvarer med en tilsvarende mængde af den samme råvare. For enårige afgrøder er denne forpligtelse ikke nødvendig og bør ophæves, så ordningen kan gennemføres mere fleksibelt, uden at ordningens grundlæggende mål bringes i fare.
(11)
Det bør fastsættes, at landbrugerens, opkøberens og den første forarbejdningsvirksomheds meddelelser til betalingsorganet så vidt muligt skal foregå på en sådan måde, at de ikke overlapper hinanden.
(12)
I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 1973/2004 kan medlemsstaterne give landbrugerne tilladelse til at anvende råvarer på deres egen bedrift til energiformål. Af klarheds- og åbenhedshensyn bør der under hensyntagen til denne mulighed fastsættes særlige regler for dette tilfælde.
(13)
Korn og oliefrø, der anvendes på bedriften, skal denatureres, hvilket udtrykkeligt er fastsat i artikel 25, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1973/2004. I betragtning af, at denne produktion kan være af meget begrænset størrelse, og at der er tekniske vanskeligheder forbundet hermed, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger og den kontrol, der skal anvendes. Dette bør også gælde beregningen af, hvor store mængder råvarer der er høstet.
(14)
I henhold til artikel 24, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal en første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber, der vælger at erstatte råvarer, mellemprodukter eller biprodukter med tilsvarende mængder, underrette myndighederne herom. Ifølge samme bestemmelse skal medlemsstaternes myndigheder informere hinanden, hvis transaktionerne vedrører flere medlemsstater, således at medlemsstaternes myndigheder har tilstrækkelige informationer herom. Derfor er forpligtelsen til at anvende kontroleksemplar T5, jf. artikel 37 og 38 i samme forordning, ikke påkrævet og bør ophæves.
(15)
For at harmonisere de arealrelaterede støtteordningers regler og forenkle forvaltningen og kontrollen af støtteansøgningerne bør de elementer, der er nævnt i de retsakter, som er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som indgår i betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. samme forordnings artikel 5 og bilag IV, gælde for alle arealrelaterede støtteordninger, herunder enkeltbetalingsordningen. Derfor bør artikel 30, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004 også gælde for denne ordning.
(16)
Det er nødvendigt at have oplysninger om udbyttet i forbindelse med arealstøtten til markafgrøder, for at der kan udarbejdes udgiftsprognoser. I artikel 104 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes der differentierede udbytter til beregning af støtten, alt efter om majs behandles særskilt eller ej. Derfor bør bilag IX til forordning (EF) nr. 1973/2004 tilpasses.
(17)
Forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
Da ændringerne i denne forordning vedrører støtteansøgninger, som skal indsendes i 2007, bør forordningen anvendes fra den 1. januar 2007. På grund af administrative problemer bør nogle af ændringerne dog først anvendes fra den 1. januar 2008.
(19)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1973/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Som litra b)a indsættes:
»b)a
senest den 15. oktober efter udgangen af det år, som støtten ydes for, alle de oplysninger, der kræves for at evaluere støtten til energiafgrøder, især:
-
antallet af ansøgninger
-
arealerne for hver råvareart
-
mængderne af hver type råvare og fremstillede slutprodukter.«
b)
I litra c) foretages følgende ændringer:
i)
Indledningen affattes således:
»senest den 31. januar det følgende år:«.
ii)
Nr. iii) affattes således:
»iii)
den samlede fastslåede mængde for så vidt angår tillægsbetalingerne til producenterne af mejeriprodukter i henhold til artikel 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003.«
c)
Litra d) affattes således:
»d)
senest den 31. marts det pågældende produktionsår det vejledende støttebeløb pr. kg, for så vidt angår tobaksstøtten i henhold til artikel 110j i forordning (EF) nr. 1782/2003, opdelt på grupper af tobakssorter som omhandlet i bilag XXV til nærværende forordning, og i påkommende tilfælde pr. kvalitetsgrad.«
2)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Koefficienten for nedsættelse af arealer i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82 og 85, artikel 89, stk. 2, og artikel 98 og 143 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængder tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 31. januar det følgende år, før der foretages betalinger til landbrugerne, på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), b)a og c), i nærværende forordning.«
3)
Kapitel 8 affattes således:
»KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»støtte«: den støtte til energiafgrøder, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
»energiprodukt«: et af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer - bortset fra ansøgere, der anvender råvarer på bedriften - som foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
e)
»opkøber«: en person, der indgår kontrakt med en ansøger som omhandlet i artikel 25, og som i eget navn køber råvarer, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, og bestemt til de anvendelsesformål, som er fastsat i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Anvendelse af råvarer
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten, forudsat at de primært skal anvendes til produktion af energiprodukter på de betingelser, som er fastsat i stk. 2 til 8.
2. Sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter anvendes til produktion af energiprodukter og hvis biprodukter, der indeholder sukker, anvendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (4).
3. Artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (5) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på hamp.
4. Medlemsstaterne kan udelukke enhver landbrugsråvare fra støtten, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
5. Medlemsstaterne kan for en råvare fastsætte et mindsteareal, der skal dyrkes.
6. Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 38, stk. 6, i denne forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og fremkommet ved den samme forarbejdning.
7. Uanset stk. 6 kan sojabønner dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter bortset fra sojamel anvendes til produktion af energiprodukter.
8. Ved produktion af energiprodukter må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 3
Kontrakt
Artikel 25
Kontrakt
1. Produktionen af de råvarer, der er nævnt i artikel 24, skal i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 være omfattet af en kontrakt indgået på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Uanset stk. 1 kan ansøgeren for årene før den første høst af andre afgrøder end enårige afgrøder ved en skriftlig erklæring forpligte sig til i løbet af det pågældende år at så eller plante den pågældende afgrøde og anvende de råvarer, der skal høstes, til produktion af energiprodukter. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
året for den første høst.
3. Som bilag til enkeltansøgningen skal ansøgeren inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en genpart af den kontrakt, der er indgået med en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, eller eventuelt den erklæring, som er nævnt i stk. 2.
Medlemsstaterne kan bestemme, at kontrakten kun må indgås mellem en ansøger og en første forarbejdningsvirksomhed.
Medlemsstaterne kan kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én kontrakt pr. råvare.
4. Ansøgeren skal sørge for, at kontrakten mindst indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn fra landbrugeren om, at forpligtelserne i artikel 27, stk. 1, vil blive overholdt
f)
tilsagn fra den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber om at anvende råvarerne i overensstemmelse med dette kapitel.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter, levering af råvarer og mængder, der skal leveres
Artikel 26
Repræsentative udbytter
1. Efter en passende procedure fastlægger medlemsstaterne hvert år i god tid de repræsentative udbytter, der skal opnås for hver råvareart, og underretter ansøgerne herom.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at undlade at fastlægge repræsentative udbytter for andre afgrøder end enårige afgrøder. Hvis det ved kontrollen, jf. artikel 27, stk. 1, andet afsnit, som følge heraf viser sig, at der er risiko for, at forpligtelsen til at levere alle de høstede råvarer, vil blive misligholdt, fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure repræsentative udbytter for de afgrøder, som er omfattet af risikoen.
Artikel 27
Levering af råvarer og mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren skal til en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed levere:
a)
de mængder råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte
b)
alle råvarer, der stammer fra afgrøder, med hensyn til hvilke medlemsstaten har besluttet at anvende valgmuligheden i artikel 26, stk. 2.
Medlemsstaterne indfører kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at levere alle råvarerne, jf. første afsnit, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren eller opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed giver den myndighed, de sorterer under, meddelelse om leveringen af råvarerne ved en skriftlig erklæring, som er underskrevet af opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed og ansøgeren. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
leveringsdatoen
b)
de mængder, der er leveret af hver art.
3. Opkøberne eller de første forarbejdningsvirksomheder overtager råvarerne, jf. stk. 1, og sørger for, at der i EU anvendes en tilsvarende mængde råvarer til fremstilling af et eller flere energiprodukter.
4. Opkøberne leverer en tilsvarende mængde af alle de råvarer, de har overtaget fra ansøgerne, til de(n) første forarbejdningsvirksomhed(er).
5. Den første forarbejdningsvirksomhed kan anvende en tilsvarende mængde råvarer, mellemprodukter eller biprodukter til at fremstille et eller flere energiprodukter.
I det tilfælde, der er nævnt i første afsnit, eller hvis opkøberen sælger en tilsvarende mængde høstede råvarer, underretter den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen den myndighed, over for hvilken der er stillet sikkerhed, jf. artikel 31, eller, hvis artikel 37 finder anvendelse, den myndighed, der er ansvarlig for at godkende den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver myndighederne i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
6. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Den første forarbejdningsvirksomhed er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han på grund af disse omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i den kontrakt, som er omhandlet i artikel 25. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal leveres til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, ændres.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 29
Betaling
1. Uden at foregribe de sanktioner, der kan træffes i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 30 i nærværende forordning, udbetales der kun støtte:
a)
hvis der er sendt en genpart af kontrakten til den ansvarlige myndighed i henhold til artikel 25
b)
hvis den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 31, er blevet stillet, medmindre artikel 37 finder anvendelse
c)
hvis den erklæring, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, er blevet sendt til den ansvarlige myndighed
d)
hvis den ansvarlige myndighed har kontrolleret, at betingelserne i artikel 25 og 27 er opfyldt for hver ansøgning.
2. Uanset stk. 1 og uden at foregribe nedsættelser eller udelukkelser i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 eller sanktioner i henhold til artikel 30 i nærværende forordning udbetales der støtte for årene før den første høst for andre afgrøder end enårige afgrøder, hvis den erklæring, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, er blevet sendt til myndigheden, og myndigheden har kontrolleret, at den er i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2.
Artikel 30
Sanktioner i tilfælde af urigtig leveringserklæring
Viser det sig ved kontrollen, at der forsætligt er afgivet urigtig leveringserklæring, jf. artikel 27, stk. 2, mister ansøgeren retten til støtte. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004. For andre afgrøder end enårige afgrøder kræves alle tidligere uretmæssigt udbetalte beløb tilbagebetalt.
AFDELING 6
Opkøbers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 31
Sikkerhedsstillelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller en sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, de sorterer under, inden sidste frist for ændringer af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 796/2004. Medlemsstaterne kan dog fravige kravet om sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (6).
2. Sikkerhedsstillelsen beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. hektar multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt indgået af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Ved produktion af andre afgrøder end enårige afgrøder, stilles der dog kun sikkerhed for det første år, der høstes, og den gælder for de følgende år i kontraktens gyldighedsperiode.
4. Er kontrakten blevet ændret i henhold til artikel 28, tilpasses sikkerhedsstillelsen i forhold hertil.
5. Medmindre andet følger af artikel 20 til 24 i forordning (EØF) nr. 2220/85, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under. Finder den første forarbejdning sted i en medlemsstat, der anvender artikel 37, frigives opkøberens sikkerhedsstillelse, når råvaren er blevet leveret til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed.
Artikel 32
Primære, sekundære og underordnede krav gældende for opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
opkøbers forpligtelse til at levere alle råvarer til den første forarbejdningsvirksomhed, jf. artikel 27, stk. 4
b)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til mindst at forarbejde de mængder råvarer, der er fastlagt i henhold til artikel 27, stk. 1, til de slutprodukter, som er fastsat i kontrakten
c)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse i forbindelse med den økonomiske værdi af de energiprodukter, som fremkommer ved forarbejdning af råvarerne, jf. artikel 24, stk. 6.
2. Den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at forarbejde råvarerne senest den 31. juli det andet år efter høsten er et sekundært krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
3. Følgende forpligtelser udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
for opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder:
i)
forpligtelsen til at overetage de relevante mængder råvarer, som ansøgerne leverer i henhold til artikel 27, stk. 3
ii)
forpligtelsen til at underskrive den leveringserklæring, der er nævnt i artikel 27, stk. 2
b)
for første forarbejdningsvirksomheder eventuelt forpligtelsen til at stille en sikkerhed inden den frist, som er fastsat i artikel 31, stk. 1.
4. Uanset artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 er en opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at acceptere eller lette myndighedernes kontrol på stedet eller udlevere de registre, der er nævnt i artikel 38 i nærværende forordning, et primært krav.
AFDELING 7
Særlige regler for anvendelse af råvarer på bedriften
Artikel 33
Anvendelse af råvarer på bedriften
1. Uanset artikel 25, stk. 1, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. Hvis stk. 1 i nærværende artikel anvendes, finder artikel 25 ikke anvendelse. Ansøgeren skal inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, som bilag til enkeltansøgningen sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en skriftlig erklæring, der mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
eventuelt året for den første høst
c)
et tilsagn fra ansøgeren om direkte at anvende eller forarbejde de råvarer, som er omfattet af erklæringen, i henhold til nærværende artikels stk. 1 og artikel 24, stk. 1, inden udløbet af en frist, som medlemsstaten fastsætter, dog senest den 31. juli det andet år efter høsten
d)
råvarernes påtænkte anvendelse og en teknisk beskrivelse af den planlagte forarbejdning.
3. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de pågældende landbrugere.
Artikel 34
Mængder af råvarer, der skal anvendes på bedriften
1. Ansøgeren skal på bedriften anvende:
a)
en mængde råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte, som er nævnt i artikel 26, eller
b)
alle de råvarer, der er høstet, hvis der ikke er fastsat et repræsentativt udbytte for dem.
Medlemsstaterne indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen i stk. 1, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren skal inden en dato, som medlemsstaten fastsætter, forelægge den myndighed, vedkommende sorterer under, en høsterklæring, der mindst indeholder følgende oplysninger:
a)
høstdatoen
b)
de mængder råvarer, der er høstet.
3. I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han er ude af stand til at høste eller anvende hele eller en del af den råvare, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal anvendes på bedriften, ændres.
Artikel 35
Kontrol
Uanset kontrollen i artikel 24 og 26 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 37, stk. 4-6, i nærværende forordning indfører medlemsstater, der anvender artikel 33, stk. 1, i nærværende forordning, passende kontrolforanstaltninger for at sikre:
a)
at de relevante mængder råvarer høstes i henhold til artikel 34.
Kontrolforanstaltningerne skal mindst omfatte følgende:
i)
administrativ kontrol af, at de høstede mængder er i overensstemmelse med artikel 34
ii)
kontrol på stedet af mindst 10 % af bedrifterne for at undersøge de høstede mængder, som ansøgerne har anmeldt i henhold til artikel 34, stk. 2
b)
kontrol af, at de råvarer, der er nævnt i litra a), anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
Artikel 36
Betalinger
1. Uden at foregribe de nedsættelser og udelukkelser, der kan foretages i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og nærværende artikels stk. 2, udbetales der kun støtte til ansøgerne:
a)
hvis de fornødne mængder råvarer er høstet, jf. artikel 34
b)
hvis de erklæringer, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, og artikel 34, stk. 2, er blevet forelagt for den ansvarlige myndighed
c)
hvis den ansvarlige myndighed har gennemført den kontrol, som er omhandlet i artikel 35, litra a).
2. Viser det sig, at en ansøger forsætligt har afgivet en urigtig høsterklæring, jf. artikel 34, stk. 2, i nærværende forordning, er vedkommende ikke støtteberettiget, jf. dog artikel 40 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er råvarerne ikke forarbejdet til energiprodukter inden den dato, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, litra c), kræves den støtte, der er udbetalt for den pågældende høst, tilbagebetalt i henhold til artikel 73, i forordning (EF) nr. 796/2004, og landbrugeren udelukkes fra at modtage støtte for energiafgrøder for det følgende år.
Artikel 36a
Medlemsstaterne kan beslutte at anvende denne afdeling fra den 1. januar 2008.
AFDELING 8
Fakultativ godkendelsesordning
Artikel 37
Fakultativ godkendelsesordning
1. Uanset artikel 31 kan medlemsstaterne beslutte at indføre en ordning for godkendelse af opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder, i det følgende benævnte »godkendte erhvervsdrivende«.
Medlemsstaterne offentliggør den beslutning, der er nævnt i første afsnit, senest den 1. november året før anvendelsen. For 2007 offentliggør medlemsstaterne dog deres beslutning senest den 1. marts 2007.
Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de medlemsstater, der har besluttet at anvende første afsnit.
2. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, vedtager den de nødvendige beslutninger og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre sig, at dette kapitels bestemmelser overholdes. Medlemsstaterne fastsætter navnlig betingelser for godkendelse af erhvervsdrivende, der garanterer, at mindst følgende kriterier overholdes:
a)
for opkøbere:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som opkøber og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har indgået kontrakt med mindst en forarbejdningsvirksomhed om levering af råvarer eller har drevet handel i en tilstrækkeligt lang periode
b)
for første forarbejdningsvirksomheder:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som første forarbejdningsvirksomhed og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har produktionskapacitet til at producere mindst et energiprodukt som nævnt i artikel 24, stk. 1.
3. Medlemsstaterne indfører en procedure for kontrol af godkendelsen for godkendte erhvervsdrivende, før den liste, der er nævnt i stk. 6, offentliggøres.
4. Hvis det konstateres, at en godkendt erhvervsdrivende ikke har overholdt forpligtelserne i dette kapitel eller de nationale bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf, eller hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ikke accepterer eller letter den kontrol på stedet, som myndighederne skal foretage, og/eller ikke udleverer de oplysninger, der er nævnt i artikel 38, iværksætter medlemsstaterne sanktioner. Sanktionerne beregnes efter, hvor alvorlig misligholdelsen er, og i forhold til de sikkerhedsstillelser, der fortabes på grund af misligholdelse af kravene i artikel 32.
5. Undlader en godkendt erhvervsdrivende på grund af grov uagtsomhed, som skal defineres af medlemsstaten, at efterleve dette kapitels bestemmelser eller de nationale bestemmelser, kan medlemsstaten beslutte at inddrage godkendelsen for en periode, den selv fastsætter.
6. Inden den 15. december året før det år, for hvilket støtten udbetales, offentliggør medlemsstaterne en liste over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder. For så vidt angår den støtte, der skal udbetales for 2007, offentliggøres listen over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder dog senest den 15. april 2007.
7. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, udbetales støtten kun til ansøgere, der har indgået kontrakter med godkendte opkøbere eller forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 38
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen, forarbejdningsvirksomheden eller ansøgeren, jf. artikel 33, stk. 1, skal føre, og hvor hyppigt de skal føres, hvilket dog skal ske mindst en gang om måneden.
2. For en forarbejdningsvirksomheds vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
3. For en opkøbers vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på alle første forarbejdningsvirksomheder.
4. For en ansøgers vedkommende, jf. artikel 33, stk. 1, skal registrene mindst omfatte et lagerregnskab, så de produkter, der er høstet og forarbejdet på bedriften, kan spores.
5. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes de myndigheder, som ansøgeren sorterer under.
6. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 6, sammenligner myndighederne på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer myndighederne de relevante priser, navnlig på grundlag af de oplysninger, som er omhandlet i artikel 39, stk. 1.
Artikel 39
Kontrol af forarbejdningen
1. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger de myndigheder, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der bruges til at bestemme de mængder slutprodukter, der kan produceres.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne er beliggende, udfører kontrol på stedet hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Kontrollen skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne, og at de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32 overholdes.
3. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, udfører hos mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, og som er udvalgt på grundlag af en risikoanalyse, kontrol på stedet af, at artikel 24, stk. 1, og de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32, stk. 2, er overholdt. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at kontrollere, om der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer myndighederne sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
4. Når det gælder de i artikel 33, stk. 1, nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, der udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
arten af den produktion, der er anmeldt til forarbejdning, især andre afgrøder end enårige afgrøder
c)
antallet af landbrugsparceller
d)
udviklingen i forhold til det foregående år
e)
kontrolresultaterne fra tidligere år
f)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
5. Den kontrol, der er nævnt i stk. 4, skal mindst omfatte:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
kontrol af, at der findes anlæg til anvendelse eller forarbejdning af råvarerne på bedriften.
6. Hvis der ved den i stk. 4 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder, foretager myndighederne supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel ansøgere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år, jf. artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004.
7. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen, jf. stk. 2, 3 og 4, kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
8. I forbindelse med hver kontrol på stedet udarbejdes der en kontrolrapport, som inspektøren underskriver, hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
kontroldatoen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
kontrolresultaterne.
Artikel 40
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
4)
Artikel 61, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
5)
Artikel 69 affattes således:
»Artikel 69
Meddelelser
Hvis der konstateres en overskridelser af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, fastsætter den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent, før der udbetales støtte til landbrugerne, og meddeler den til Kommissionen senest den 31. januar det følgende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.«
6)
I artikel 136 udgår »artikel 30, stk. 3«.
7)
I artikel 171ai udgår stk. 3.
8)
Artikel 171bb, stk. 2, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne fastsætter senest den 31. januar det følgende år støtten pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
9)
I bilag III udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
10)
I bilag VI udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
11)
Bilag IX affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007. Afdeling 3, 4, 5, 6 og 9 i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004, ændret ved artikel 1, nr. 3), i nærværende forordning, anvendes dog fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2007.
A BIZOTTSÁG 270/2007/EK RENDELETE
(2007. március 13.)
az 1782/2003/EK tanácsi rendelet IV. és IVa. címében meghatározott támogatási rendszereket, továbbá a pihentetett terület alapanyag-termelésre való használatát illetően ugyanezen rendelet alkalmazásának részletes szabályozásáról szóló 1973/2004/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 145. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1973/2004/EK bizottsági rendelet (2) 3. cikkének (1) bekezdése előírja egyes adatoknak a Bizottság felé történő továbbítását. A dohányra vonatkozó támogatás tekintetében az indikatív támogatási összeggel kapcsolatos közleményt a betakarítási évre vonatkozóan kell megadni, nem pedig az azt követő évre, amint az az említett cikk d) pontjában található, amelyet ennek megfelelően módosítani kell.
(2)
A gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatás tekintetében az 1973/2004/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése és 171ai. cikkének (3) bekezdése által megkövetelt tájékoztatást szükségtelen benyújtani a Bizottságnak. Ennélfogva a 171ai. cikk (3) bekezdését törölni kell a szövegből.
(3)
A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK tanácsi rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet (3) 71a. cikke (2) bekezdésének d) pontjával összhangban a csökkentési együttható megállapításánál a tagállamok kötelesek figyelembe venni az egyéni támogatási kérelmek esetében alkalmazandó támogatáscsökkentéseket vagy kizárásokat az olyan esetekben, amikor az egyes támogatási programok költségvetésében meghatározott felső értékeket túllépték.
(4)
Az 1973/2004/EK rendelet 4. cikke előírja, hogy az egyes csökkentési együtthatókat az adott év november 15-ig meg kell állapítani. Ebben az időpontban azonban a tagállamok nem feltétlenül ismerik az egyéni támogatási kérelmekre alkalmazandó csökkentések és kizárások teljes hatását. Ezenkívül az adott időpontig nincs szükség az együtthatók meghatározására.
(5)
A tapasztalatok ezenkívül azt mutatják, hogy az 1973/2004/EK rendelet 4. cikke szerinti további csökkentési együtthatók megállapítása az adott év november 15-ig gyakran nehézségeket okoz. Tekintettel arra, hogy nem szükséges az együtthatók ilyen korai szakaszban történő megállapítása, valamint arra, hogy elegendő az adatokat a következő év január 31-ig, de mindenképpen a kifizetések megkezdése előtt továbbítani a Bizottság felé, a 4. cikket ennek megfelelően módosítani kell. Ez a módosítás érinti az említett rendelet 3., 61., 69., 171bb. cikkét, valamint III. és VI. mellékletét, amelyeket ennek megfelelően módosítani kell.
(6)
Az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében előírt, az energianövényekre vonatkozó támogatási rendszer felülvizsgálatáról a Tanácsnak benyújtott bizottsági jelentés hangsúlyozta, hogy szükség van az említett támogatás vonzerejének növelésére mind a mezőgazdasági termelők, mind a feldolgozók szemében. Ennélfogva az 1973/2004/EK rendelet 8. fejezetében meghatározott végrehajtási szabályokat egyszerűsíteni kell.
(7)
A biztosítékok rendszere garantálja, hogy az energianövényekre vonatkozó támogatásban részesülő területen termesztett, a felvásárlóhoz vagy az elsődleges feldolgozóhoz szállított alapanyagot energiává dolgozzák fel. Ennek ellenére a tagállamok helyettesíthetik a biztosítékok rendszerét egy azonos fokú hatékonyságot garantáló üzemeltetői engedélyezési rendszerrel. Az ilyen engedélyezett üzemeltetőknek minimumkövetelményeknek kell megfelelniük, és a kötelezettségeiknek való meg nem felelést az illetékes hatóságok által megállapított nemzeti szintű részletes szabályoknak megfelelően kell szankcionálni.
(8)
A szerződéses kötelezettség hatékony mód annak biztosítására, hogy az energianövényekre vonatkozó támogatásra pályázó mezőgazdasági termelők a alapanyagokat ténylegesen eljuttatják a felvásárlóhoz vagy az elsődleges feldolgozóhoz. Mivel az állandó kultúrákat (pl. rövid rotációs idejű sarjerdő) nem lehet a telepítés első évében (éveiben) betakarítani, a szerződéses kötelezettség csak az első betakarítási évtől érvényes.
(9)
A mezőgazdasági termelő által szállítandó minimális alapanyag-mennyiség kiszámításánál reprezentatív hozamokat kell megállapítani annak biztosítására, hogy a szóban forgó területeket energiával kapcsolatos célokra használják fel. Bizonyos alapanyagok esetében azonban azok eredeti jellege miatt gyakorlatilag lehetetlen visszaélést elkövetni, így ezekkel kapcsolatban nem szükséges a reprezentatív hozam meghatározása.
(10)
A szóban forgó területeken betakarított összes alapanyag szállítási kötelezettsége nem engedélyezi a betakarított alapanyag azonos mennyiségű, azonos alapanyaggal történő kicserélését. Egynyári növények esetében ez a kötelezettség szükségtelen, ezért a program végrehajtásának rugalmasabbá tétele érdekében - a program alapvető céljának veszélyeztetése nélkül - el kell törölni.
(11)
Célszerű annak előírása, hogy amennyiben lehetséges, a mezőgazdasági termelő és a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó által a kifizető szervezethez továbbított adatokat úgy kell továbbítani, hogy elkerüljék a kettős feldolgozást.
(12)
Az 1973/2004/EK rendelet 25. cikke lehetőséget ad a tagállamoknak arra, hogy megengedjék a mezőgazdasági termelőknek, hogy bizonyos alapanyagokat saját üzemük energiaszükségletének fedezésére használjanak fel. Az egyértelműség és átláthatóság, valamint e lehetőség sajátosságainak figyelembevétele érdekében célszerű az ilyen esetekre alkalmazandó speciális szabályok meghatározása.
(13)
Az üzemben felhasznált gabonaféléket és olajnövényeket illetően az 1973/2004/EK rendelet 25. cikkének (4) bekezdése kifejezetten előírja a termelés denaturálását. Figyelembe véve az ilyen jellegű termelés korlátozott mértékét és az ilyen jellegű eljárás műszaki nehézségeit, célszerű a tagállamra bízni a megfelelő intézkedések és ellenőrzések meghozatalát. Így kell eljárni a betakarított alapanyagok mennyiségének meghatározásakor is.
(14)
Ha az 1973/2004/EK rendelet 24. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban az elsődleges feldolgozók és a felvásárlók azt a lehetőséget választják, hogy az alapanyagot és a köztesterméket vagy a mellékterméket azonos mennyiséggel cserélik ki, erről kötelesek értesíteni az illetékes hatóságokat. E rendelkezés szerint, amennyiben az ilyen tranzakció több tagállamot is érint, biztosítani kell a tagállamok nemzeti hatóságai közti kommunikációt oly módon, hogy elegendő információ álljon a tagállamok nemzeti hatóságai rendelkezésére. Ennélfogva a rendelet 37. és 38. cikke által előírt T5 nyomtatvány használata nem szükséges, el kell törölni.
(15)
A területalapú támogatási rendszerek szabályainak harmonizálása, valamint a támogatási kérelmek igazgatásának és ellenőrzésének egyszerűsítése érdekében valamennyi területalapú támogatási rendszer - beleértve az egységes területalapú támogatási rendszert - esetében támogathatóvá kell tenni azokat a tereptárgyakat, amelyeket az 1782/2003/EK rendelet III. mellékletében felsorolt jogi aktusok említenek, vagy amelyek az ugyanazon rendelet 5. cikkében és IV. mellékletében meghatározottak szerint a jó mezőgazdasági és ökológiai állapot részét képezhetik. Ennélfogva a 796/2004/EK rendelet 30. cikkének (3) bekezdését is alkalmazni kell a programra.
(16)
A szántóföldi növényekre vonatkozó területalapú támogatás keretében a kiadási terv összeállításához szükség van a hozamokkal kapcsolatos információra. Emellett az 1782/2003/EK rendelet 104. cikke különböző hozamokat állapít meg annak függvényében, hogy a támogatás kiszámításánál a kukorica külön kezelendő-e vagy nem. Az 1973/2004/EK rendelet IX. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(17)
Az 1973/2004/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
(18)
Mivel az e rendeletben előírt módosítások a 2007-re benyújtott támogatási kérelmekre vonatkoznak, ezen rendeletet 2007. január 1-jétől kell alkalmazni. Közigazgatási korlátozások miatt azonban néhány módosítást csak 2008. január 1-jétől kell alkalmazni.
(19)
Az ebben a rendeletben meghatározott intézkedések összhangban vannak a Közvetlen Kifizetések Irányítóbizottságának véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1973/2004/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 3. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
A következő b)a ponttal egészül ki:
„b)a
A tagállamok a támogatás évét követő október 15-ig eljuttatják a Bizottságnak azokat az információkat, amelyek az energianövényekre vonatkozó támogatások értékeléséhez szükségesek, különös tekintettel:
-
a támogatási kérelmek számára,
-
az egyes alapanyagfajtákhoz tartozó területekre,
-
az egyes alapanyagfajták, s az abból kapott végtermékek mennyiségeire.”
b)
A c) pont a következőképpen módosul:
i.
a bevezető mondat helyébe a következő lép:
„legkésőbb a következő év január 31-ig:”;
ii.
az iii. pontot a következő váltja fel:
„iii.
a tejtermelőknek az 1782/2003/EK rendelet 96. cikkében előírt kiegészítő támogatása esetén a teljes meghatározott mennyiség.”
c)
A d) pontot a következő váltja fel:
„legkésőbb a betakarítási év március 31-ig az 1782/2003/EK rendelet 110j. cikkében előírt, dohányra vonatkozó támogatás esetén a támogatás kilogrammonkénti indikatív összege az e rendelet XXV. mellékletében felsorolt dohányfajtacsoportonként és adott esetben minőségi osztályonként;”
2.
A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„4. cikk
Az 1782/2003/EK rendelet 75. cikkében, 78. cikke (2) bekezdésében, 82., 85. cikkében, 89. cikke (2) bekezdésében, 98. és 143. cikkében említett esetekben a területcsökkentésre vagy a mennyiségcsökkentésre alkalmazott csökkentési együtthatót és az ugyanazon rendelet 95. cikke (4) bekezdésében említett objektív ismérvet a mezőgazdasági termelőknek megítélt kifizetések megkezdése előtt és legkésőbb a következő év január 31-ig meg kell állapítani az e rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b), b)a és c) pontjával összhangban közölt adatok alapján.”
3.
A 8. fejezet helyébe a következő rész lép:
„8. FEJEZET
ENERGIANÖVÉNYEKRE VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
Fogalmak
23. cikk
Fogalmak
E fejezet alkalmazásában:
a)
a »kérelmező« alatt értendő bármely mezőgazdasági termelő, aki az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében említett területen, az említett cikkben előírt támogatásban való részesülés céljából gazdálkodik;
b)
»támogatás« alatt az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében előírt, energianövényekre vonatkozó támogatás értendő;
c)
»energiatermék« alatt az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkének második bekezdésében említett energiatermékek egyike értendő;
d)
az »elsődleges feldolgozó« alatt értendő bárki, aki mezőgazdasági alapanyagot használ fel (kivéve az alapanyagot közvetlenül az üzemben felhasználó kérelmezőt), s aki annak első feldolgozását az 1782/2003/EK rendelet 88. cikk második bekezdésében említett egy vagy több termék előállításának céljából vállalja;
e)
a »felvásárló« alatt értendő bármely személy, aki a kérelmezővel a 25. cikkben említett szerződést köt, és aki saját számlájára a 24. cikk (1) bekezdésében említett, valamint az 1782/2003/EK rendelet 88. cikke második bekezdésében előírt felhasználásra szánt alapanyagot vásárol.
2. SZAKASZ
Az alapanyag felhasználása
24. cikk
Az alapanyag felhasználása
(1) A támogatások hatálya alá tartozó területeken bármely mezőgazdasági alapanyag termeszthető, feltéve hogy elsősorban a (2)-(8) bekezdésben meghatározott feltételek szerinti energiatermékek előállításához használják fel.
(2) Az (1) bekezdésben említett területeken termeszthető cukorrépa, amennyiben bármely, az energiatermékek előállításához használt köztestermék, valamint a cukortartalmú társ- vagy melléktermék használata a 318/2006/EK tanácsi rendelettel (4) összhangban történik.
(3) A kender esetében a 795/2004/EK bizottsági rendelet (5) 29. cikkét, valamint a 796/2004/EK rendelet 33. cikkét kell alkalmazni.
(4) A tagállamok bármilyen mezőgazdasági alapanyagot kizárhatnak a támogatásból, amennyiben ezek az anyagok az ellenőrzés, közegészség, környezet, büntetőjog, vagy a keletkező energiatermék túl jelentéktelen mennyisége szempontjából nehézséget jelentenek.
(5) A tagállamok bármely alapanyag esetében meghatározhatnak egy minimálisan megművelendő területnagyságot.
(6) Az alapanyagok feldolgozásával nyert energiatermékek gazdasági értékének meg kell haladnia az összes többi, más célra szánt, ilyen feldolgozással nyert, e rendelet 38. cikkének (6) bekezdésében leírt értékelő módszerrel meghatározott termékét.
(7) A (6) bekezdéstől eltérve, az (1) bekezdésben említett területeken szójabab termeszthető abban az esetben, ha a szójaliszttől eltérő köztestermékeket energiatermékek előállítására használják fel.
(8) Az energiatermékeket legkésőbb a harmadlagos feldolgozónak elő kell állítania.
3. SZAKASZ
Szerződés
25. cikk
Szerződés
(1) A 24. cikkben említett alapanyagok termelését az 1782/2003/EK rendelet 90. cikkével összhangban lévő szerződéssel kell szabályozni, az ebben a fejezetben meghatározott feltételek alapján.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a nem egynyári növények első betakarítását megelőző éveket illetően a kérelmezők írásbeli nyilatkozat útján kérhetik az érintett évben történő ültetést, valamint a betakarítandó alapanyagok energiatermékek előállítására történő felhasználását. A nyilatkozatnak legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
az összes érintett alapanyag fajtája és az adott fajtával bevetett terület;
b)
az első betakarítási év.
(3) Az összevont kérelem mellé, a 796/2004/EK rendelet 11. cikkében előírt határidőig a kérelmező köteles benyújtani az illetékes hatóságokhoz a felvásárlóval vagy az elsődleges feldolgozóval kötött szerződések másolatait, illetve adott esetben a (2) bekezdésben említett nyilatkozatot.
A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy csak a kérelmező és az elsődleges feldolgozó között jöhet létre szerződés.
A tagállamok előírhatják a kérelmezőknek, hogy minden alapanyagra kössenek egyedi szerződést.
(4) A kérelmező gondoskodik arról, hogy a szerződésben legalább a következő adatok szerepeljenek:
a)
a szerződő felek neve és címe;
b)
a szerződés időtartama;
c)
az összes érintett alapanyag fajtája és az adott fajtával bevetett terület;
d)
az alapanyagok becsült mennyiségének leszállítására vonatkozó bármely feltétel;
e)
a mezőgazdasági termelő kötelezettségvállalása a 27. cikk (1) bekezdése szerinti kötelezettségek teljesítésére;
f)
az elsődleges feldolgozó vagy a felvásárló kötelezettségvállalása, hogy az alapanyagokat ezzel a fejezettel összhangban használja fel.
4. SZAKASZ
Reprezentatív hozamok, az alapanyagok szállítása és a szállítandó mennyiségek
26. cikk
Reprezentatív hozamok
(1) A tagállamok megfelelő eljárás segítségével minden évben határidőre megállapítják az elérendő reprezentatív hozamokat az alapanyagok minden fajtájára, és erről értesítik az érintett kérelmezőket.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok úgy határozhatnak, hogy az egynyári növények kivételével nem állapítanak meg reprezentatív hozamokat. Abban az esetben, ha a 27. cikk (1) bekezdésének második albekezdése által előírt ellenőrzések azt mutatják, hogy fennáll a veszélye annak, hogy a betakarított alapanyagok szállítási kötelezettségét nem teljesítik, a tagállamok megfelelő eljárás segítségével reprezentatív hozamokat állapítanak meg azokra a növényekre, amelyek esetében ez a veszély fennáll.
27. cikk
Az alapanyagok szállítása és a szállítandó mennyiségek
(1) A kérelmező a következőket szállítja a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak:
a)
legalább a reprezentatív hozamnak megfelelő mennyiségű alapanyagot;
b)
minden olyan növényből készített alapanyagot, amelyre a tagállamok éltek a 26. cikk (2) bekezdésében meghatározott lehetőséggel.
A tagállamok megfelelő ellenőrzési intézkedéseket hoznak annak érdekében, hogy az első albekezdés b) pontjában meghatározott alapanyagok szállítási kötelezettségét teljesíteni tudják.
(2) A kérelmezők, felvásárlók vagy elsődleges feldolgozók a felvásárló vagy elsődleges feldolgozó és a kérelmező aláírásával ellátott írásbeli nyilatkozatot nyújtanak be az illetékes hatóságnak az alapanyagok beszállításáról. A nyilatkozatnak legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
a szállítás dátuma;
b)
minden fajtából a beszállított mennyiség.
(3) A felvásárlók vagy elsődleges feldolgozók az (1) bekezdésben meghatározott módon szállítják az alapanyagot, és biztosítják azonos mennyiségű hasonló alapanyag felhasználását a Közösségen belül legalább egy energiatermék gyártására.
(4) A felvásárlók a kérelmezőktől átvett összes alapanyag mennyiségével azonos mennyiséget szállítanak az elsődleges feldolgozó(k)hoz.
(5) Az elsődleges feldolgozó azonos mennyiségű alapanyagot, köztesterméket vagy mellékterméket használhat egy vagy több energiatermék előállításához.
Az első albekezdésben említett esetben, vagy ha a felvásárló a betakarított alapanyag mennyiségével egyenértékű mennyiséget elad, úgy az elsődleges feldolgozó vagy a felvásárló tájékoztatja azt az illetékes hatóságot, amelyiknél a 31. cikkben említett biztosítékot letétbe helyezte, vagy a 37. cikk alkalmazása esetén az érintett felvásárló vagy elsődleges feldolgozó engedélyezéséért felelős illetékes hatóságot. Amennyiben a szóban forgó mennyiség egy másik tagországban kerül felhasználásra, nem pedig ott, ahol az alapanyagot betakarították, úgy az érintett tagállamok illetékes hatóságai kölcsönösen tájékoztatják egymást a szóban forgó ügyletről.
(6) A szerződéses kapcsolatokat szabályozó nemzeti rendelkezésekkel összhangban az elsődleges feldolgozó megbízhat egy harmadik felet azzal, hogy a támogatást kérelmező mezőgazdasági termelőnél az alapanyagot felvásárolja. Az elsődleges feldolgozó ez esetben is egy személyben felel az ezen fejezetben meghatározott kötelezettségekért.
28. cikk
Rendkívüli események
Az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (4) bekezdésében említett rendkívüli körülmény vagy vis maior bekövetkezte esetén a kérelmező a 796/2004/EK rendelet 72. cikkében meghatározott eljárás keretében értesítheti az illetékes hatóságot, hogy rendkívüli események miatt a 25. cikk szerinti szerződésben megjelölt alapanyagok egészét vagy egy részét nem lesz képes szállítani. Miután az illetékes hatóság kellőképpen megbizonyosodott a szóban forgó rendkívüli eseményekről, engedélyezheti a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak szállítandó mennyiségek módosítását.
5. SZAKASZ
A támogatás kifizetésének feltételei
29. cikk
Kifizetés
(1) A 796/2004/EK rendelet 51. cikke és e rendelet 30. cikke szerint kiszabható szankciók sérelme nélkül a támogatás csak akkor fizethető ki, ha:
a)
a 25. cikkel összhangban a szerződés másolatát az illetékes hatóságnál letétbe helyezték;
b)
a 31. cikkben előírt biztosíték letétbe helyezése megtörtént, kivéve azokat az eseteket, amelyekre a 37. cikk vonatkozik;
c)
a 27. cikk (2) bekezdése szerinti nyilatkozatot benyújtották az illetékes hatóságnak;
d)
az illetékes hatóság ellenőrizte, hogy a 25. és 27. cikkben megállapított feltételek minden kérelem esetében teljesültek.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve és a 796/2004/EK rendelet 51. cikkében meghatározott csökkentések és kizárások, valamint az e rendelet 30. cikke szerinti szankciók sérelme nélkül a támogatás a nem egynyári növények első betakarítását megelőző évekre vonatkozóan akkor kerül kifizetésre, ha a 25. cikk (2) bekezdésében említett nyilatkozatot az illetékes hatósághoz benyújtották, ez utóbbi pedig ellenőrizte a 25. cikk (2) bekezdésének való megfelelést.
30. cikk
Szankciók hamis szállítási nyilatkozat esetén
Abban az esetben, ha az ellenőrzések során kiderült, hogy a 27. cikk (2) bekezdése szerinti szállítási nyilatkozatot szándékosan meghamisították, a kérelmező elveszíti a támogatásra való jogosultságát. Amennyiben a támogatás már kifizetésre került, a támogatást a 796/2004/EK rendelet 73. cikkének rendelkezéseivel összhangban vissza kell téríteni. A nem egynyári növények esetén a már kifizetett összegeket az utolsó még támogatható kifizetésig kell visszatéríteni.
6. SZAKASZ
A felvásárlókra és az elsődleges feldolgozókra vonatkozó kötelezettségek
31. cikk
Biztosítékok
(1) A felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó saját illetékes hatóságánál a (2) bekezdésben előírt módon biztosítékot helyez letétbe, az érintett tagállamban az adott évre vonatkozó kifizetésmódosításoknak a 796/2004/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti határidejéig. A tagállamok azonban a 2220/85/EGK bizottsági rendelet (6) 5. cikkének feltételei alapján eltekinthetnek a biztosíték követelményétől.
(2) A letétbe helyezendő biztosíték mértékét minden egyes alapanyag esetében a hektáronkénti 60 eurós összeg és az érintett felvásárló vagy elsődleges feldolgozó által aláírt szerződés tárgyát képező és az előirányzott alapanyag-termelésre használt megművelt teljes földterület szorzatát alapul véve kell kiszámítani.
(3) A nem egynyári növények előállításának esetében azonban a biztosítékot csak az első betakarítás évében kell letétbe helyezni, és a szerződés hatályának teljes időtartama alatt érvényesnek kell lennie.
(4) Amikor a szerződést a 28. cikk szerint módosítják, a biztosítékot is aszerint kell módosítani.
(5) A 2220/85/EGK rendelet 20-24. cikkének sérelme nélkül a felvásárló által elhelyezett biztosítékot felszabadítják, miután a szóban forgó alapanyagot leszállították az elsődleges feldolgozónak, amennyiben a felvásárló illetékes hatósága felé igazolták, hogy az elsődleges feldolgozó saját illetékes hatóságánál egyenlő értékű biztosítékot helyezett letétbe. Amennyiben az elsődleges feldolgozás a 37. cikk rendelkezéseit alkalmazó tagállamban történik, úgy a felvásárló által letétbe helyezett biztosítékot azután szabadítják fel, miután a szóban forgó alapanyagot leszállították az engedélyezett elsődleges feldolgozónak.
32. cikk
A felvásárló és feldolgozó számára megszabott elsődleges, másodlagos és alárendelt követelmények
(1) A 2220/85/EGK bizottsági rendelet 20. cikke értelmében az elsődleges követelmények az alábbi kötelezettségekből állnak:
a)
a felvásárlók a 27. cikk (4) bekezdése értelmében kötelesek a teljes mennyiségű alapanyagot leszállítani az elsődleges feldolgozónak;
b)
az elsődleges feldolgozó köteles legalább a 27. cikk (1) bekezdésével összhangban megállapított alapanyag-mennyiséget a szerződésben meghatározott végtermékké feldolgozni;
c)
az elsődleges feldolgozónak a 24. cikk (6) bekezdésben említett, az alapanyagok feldolgozásával nyert energiatermékek gazdasági értékével kapcsolatos kötelezettsége.
(2) Az elsődleges feldolgozó arra vonatkozó kötelezettsége, hogy az alapanyagokat a betakarítást követő második év július 31-ig fel kell dolgozni, a 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének értelmében másodlagos követelménynek minősül.
(3) A 2220/85/EGK bizottsági rendelet 20. cikke értelmében az alárendelt követelmények az alábbi kötelezettségekből állnak:
a)
a felvásárlók és elsődleges feldolgozók esetében:
i.
kötelesek átvenni a kérelmezők által a 27. cikk (3) bekezdésével összhangban szállított alapanyag-mennyiséget;
ii.
kötelesek a 27. cikk (2) bekezdésében említett szállítási nyilatkozatot aláírni;
b)
az elsődleges feldolgozók adott esetben kötelesek a 31. cikk (1) bekezdésében meghatározott határidőn belül biztosítékot letétbe helyezni.
(4) A 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének (2) bekezdésétől eltérve a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó elsődleges kötelezettsége, hogy fogadja és elősegítse az illetékes hatóságok által végzendő helyszíni ellenőrzéseket, illetve hogy átadja az e rendelet 38. cikkében említett nyilvántartást.
7. SZAKASZ
Az alapanyag üzemben történő felhasználásának különös szabályai
33. cikk
Az alapanyag üzemben történő felhasználása
(1) A 25. cikk (1) bekezdése ellenére a tagállamok engedélyezhetik a kérelmezőknek:
a)
az ex 0602 90 41 által említett rövid tenyészidejű fák vagy a betakarított 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 és 1206 00 99 KN kódú gabonafélék és olajnövények használatát:
i.
tüzelőanyagként mezőgazdasági üzemük fűtésére;
ii.
a mezőgazdasági üzemben energia, valamint bioüzemanyag előállítására;
b)
az üzemük területén betakarított összes alapanyag a 2711 29 00 KN-kód által szabályozott biogázzá történő átalakítását.
(2) Amennyiben e cikk (1) bekezdése alkalmazandó, a 25. cikket figyelmen kívül kell hagyni. Az összevont kérelem mellé, valamint a 796/2004/EK rendelet 11. cikkében meghatározott dátumig a kérelmezőknek írásbeli nyilatkozatot kell eljuttatniuk illetékes hatóságaikhoz, amely legalább a következő adatokat tartalmazza:
a)
az összes érintett alapanyag fajtája és az adott fajtával bevetett terület;
b)
adott esetben az első betakarítási év;
c)
a kérelmező kötelezettségvállalása, hogy e cikk (1) bekezdésével és a 24. cikk (1) bekezdésével összhangban álló nyilatkozatban foglalt alapanyagot a tagállamok által meghatározott határidőig - amely nem lehet később, mint a betakarítást követő második év július 31-e - felhasználja és közvetlenül feldolgozza;
d)
az alapanyag tervezett végfelhasználása és a tervezett átalakítás műszaki leírása.
(3) E fejezet rendelkezései alkalmazandók az érintett mezőgazdasági termelőkre, amennyiben e szakasz másként nem rendelkezik.
34. cikk
Az üzemben felhasználandó alapanyagok mennyisége
(1) A kérelmezőknek a következőket kell használnia az üzemben:
a)
legalább a 26. cikkben említett reprezentatív hozammal azonos mennyiségű alapanyagot; vagy
b)
az összes betakarított alapanyagot, amennyiben nem állapítottak meg reprezentatív hozamot.
A tagállamok megfelelő ellenőrző intézkedéseket foganatosítanak annak érdekében, hogy eleget tudjanak tenni az első albekezdés b) pontjában előírt kötelezettségnek.
(2) A kérelmezők a tagállamok által meghatározott határidőig betakarítási nyilatkozatot nyújtanak be illetékes hatóságukhoz, amelynek legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
a betakarítás időpontját;
b)
a betakarított alapanyag mennyiségét.
(3) Az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (4) bekezdésében említett rendkívüli körülmény vagy vis maior bekövetkezte esetén a kérelmező a 796/2004/EK rendelet 72. cikkével összhangban értesítheti az illetékes hatóságot, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett alapanyagok egészét vagy egy részét nem lesz képes betakarítani. Miután az illetékes hatóság kellőképpen megbizonyosodott a szóban forgó rendkívüli eseményekről, engedélyezheti az üzemben felhasználandó mennyiségek módosítását.
35. cikk
Ellenőrzések
A 796/2004/EK rendelet 24. és 26. cikkében, valamint e rendelet 37. cikkének (4) és (6) bekezdésében előírt ellenőrzések sérelme nélkül a tagállamok e rendelet 33. cikkének (1) bekezdését alkalmazva megfelelő ellenőrző intézkedéseket foganatosítanak annak biztosítása érdekében, hogy:
a)
a 34. cikkel összhangban az alapanyagok megfelelő mennyisége kerüljön betakarításra.
Az ellenőrző intézkedéseknek legalább a következőkre kell kiterjednie:
i.
a betakarított mennyiség adminisztratív ellenőrzése, hogy a 34. cikknek való megfelelést biztosítsák;
ii.
a 34. cikk (2) bekezdésével összhangban helyszíni ellenőrzések kivitelezése a kérelmező által deklarált betakarított mennyiség ellenőrzésére a gazdaságok legalább 10 %-ában;
b)
az a) pontban említett alapanyagok az üzemben közvetlenül kerülnek felhasználásra vagy 2711 29 00 KN-kód által szabályozott biogázzá alakítják át őket.
36. cikk
Kifizetések
(1) A 796/2004/EK rendelet 51. cikke és e rendelet (2) bekezdése szerint kiszabható csökkentések és kizárások sérelme nélkül a támogatás csak akkor fizethető ki, ha:
a)
a 34. cikk szerint esedékes alapanyag-mennyiséget betakarították;
b)
a 33. cikk (2) bekezdésében és a 34. cikk (2) bekezdésében előírt nyilatkozatokat eljuttatták az illetékes hatósághoz;
c)
a 35. cikk a) pontjában előírt ellenőrzéseket az illetékes hatóság végrehajtotta.
(2) Az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének sérelme nélkül, amennyiben kiderül, hogy a kérelmező szándékosan az e rendelet 34. cikkének (2) bekezdésében említett hamis betakarítási nyilatkozatot adott be, a támogatásra való jogosultságát elveszíti. Amennyiben a támogatás már kifizetésre került, a támogatást a 796/2004/EK rendelet 73. cikkével összhangban vissza kell téríteni.
Amennyiben az alapanyagokat a 33. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett határidőig nem dolgozták fel energiatermékké, akkor a szóban forgó betakarításért kifizetett támogatást a 796/2004/EK rendelet 73. cikkével összhangban vissza kell téríteni, a mezőgazdasági termelőt pedig ki kell zárni a következő évben az energianövényekre vonatkozó támogatásból.
36a. cikk
A tagállamok szabadon határozhatnak e szakasz 2008. január 1-jétől történő alkalmazásáról.
8. SZAKASZ
Az engedélyezés választható rendszere
37. cikk
Az engedélyezés választható rendszere
(1) A 31. cikktől eltérve a tagállamok határozhatnak saját engedélyezési rendszer felállításáról a felvásárlók és az elsődleges felhasználók tekintetében (a továbbiakban: elismert piaci szereplők).
A tagállamoknak az alkalmazását megelőző év november 1-jéig nyilvánosságra kell hozni az első albekezdésben említett határozatot. A 2007-es évre azonban a tagállamoknak 2007. március 1-jéig kell nyilvánosságra hozni határozataikat.
E fejezet rendelkezései alkalmazandók azokra a tagállamokra, amelyek az első albekezdés alkalmazása mellett döntöttek, amennyiben e szakasz másként nem rendelkezik.
(2) Amennyiben egy tagállam az (1) bekezdés alkalmazása mellett döntött, el kell fogadnia az e fejezet rendelkezéseinek való megfelelést biztosító rendelkezéseket és intézkedéseket. A tagállamoknak különösen a piaci szereplők engedélyezésének feltételeit kell lefektetnie, biztosítva legalább az alábbi feltételek teljesülését:
a)
a felvásárlók esetében:
i.
a felvásárlóként való működéshez és a 38. cikkben említett nyilvántartás elvégzéséhez megfelelő adminisztratív kapacitással rendelkezik;
ii.
legalább egy elsődleges feldolgozóval szerződéses viszonyban áll alapanyag szállítására vagy elegendő ideig végzett kereskedelmi tevékenységet;
b)
az elsődleges feldolgozók esetében:
i.
az elsődleges feldolgozóként való működéshez és a 38. cikkben említett nyilvántartás elvégzéséhez megfelelő adminisztratív kapacitással rendelkezik;
ii.
a 24. cikk (1) bekezdésében említett, legalább egy energiatermék előállításához elegendő termelői kapacitással rendelkezik.
(3) A tagállamoknak a (6) bekezdésben említett lista megjelenése előtt ki kell dolgozniuk az elismert piaci szereplők jóváhagyási folyamatának ellenőrzésére szolgáló eljárást.
(4) Amennyiben megállapítást nyer, hogy egy elismert piaci szereplő nem teljesíti az e fejezetben megállapított kötelezettségeit vagy az azok alapján elfogadott nemzeti rendelkezésekben foglaltakat, vagy ha a felvásárló vagy elsődleges feldolgozó nem teszi lehetővé az illetékes hatóság általi helyszíni ellenőrzést és/vagy nem bocsátja rendelkezésre a 38. cikkben említett adatokat, a tagállamok megfelelő szankciókat alkalmaznak. A szankciók mértékét a jogsértés súlyosságának fényében és a 32. cikkben megállapított követelmények be nem tartásáért visszatartott biztosíték arányában kell megállapítani.
(5) Ha az elismert piaci szereplő a tagállam által meghatározott súlyos gondatlanság miatt nem teljesíti a nemzeti szinten előírt vagy az e fejezetben foglalt rendelkezéseket, a tagállam visszavonhatja a piaci szereplő engedélyét a tagállam által meghatározandó időszakra.
(6) A támogatás éve előtti év december 15-ig a tagállamoknak nyilvánosságra kell hozniuk az engedélyezett felvásárlók és elsődleges feldolgozók listáját. A 2007. évre jóváhagyott támogatások esetében azonban az elismert felvásárlók és elsődleges feldolgozók listáját legkésőbb 2007. április 15-ig kell közzétenni.
(7) Amennyiben egy tagállam az (1) bekezdés alkalmazása mellett döntött, a támogatást csak annak a kérelmezőnek fizetik ki, aki engedélyezett felvásárlóval vagy feldolgozóval áll szerződéses viszonyban.
9. SZAKASZ
Ellenőrzések
38. cikk
Nyilvántartások vezetése
(1) A tagállam illetékes hatósága határozza meg a 33. cikk (1) bekezdése szerint a felvásárló, a feldolgozó, illetve a kérelmező által nyilvántartandó adatokat és azok frissítésének gyakoriságát, amely legalább havi rendszerességgel történik.
(2) A feldolgozók esetében a nyilvántartásoknak legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
a feldolgozásra vásárolt különböző alapanyagok mennyisége;
b)
a feldolgozott alapanyagok mennyisége és az azokból nyert végtermékek, társtermékek, valamint melléktermékek mennyisége és típusa;
c)
a feldolgozás alatt képződött hulladék;
d)
a megsemmisített mennyiségek és a megsemmisítés okai;
e)
a feldolgozó által értékesített vagy átruházott termékek mennyisége és típusa, valamint az elért árak;
f)
adott esetben a későbbi feldolgozók neve és címe.
(3) A felvásárlók esetében a nyilvántartásoknak legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
az e rendszer keretében minden feldolgozásra vásárolt és eladott alapanyag mennyisége;
b)
az elsődleges feldolgozók neve és címe.
(4) A 33. cikk (1) bekezdésében említett kérelmezők esetében a nyilvántartásnak a betakarítás és az üzemben való feldolgozás nyomon követhetősége érdekében legalább egy készletnyilvántartást kell tartalmaznia.
(5) A felvásárló, illetve az elsődleges feldolgozó illetékes hatósága ellenőrzi, hogy a benyújtott szerződés megfelel-e a 24. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek. Amennyiben azoknak nem felel meg, a kérelmező illetékes hatóságát értesíteni kell.
(6) A 24. cikk (6) bekezdésében említett termékek gazdasági értékének kiszámítása érdekében az érintett illetékes hatóságok a (2) bekezdésben említett információk alapján összehasonlítják az összes energiatermék értékének összegét az ugyanazon feldolgozási művelet során nyert, más felhasználásra szánt termékek értékének összegével. Az egyes értékösszeget az adott mennyiség, valamint az előző gazdasági év ellenőrzött gyártelepi átlagárának a szorzata adja. Amennyiben ezek az árak nem állnak rendelkezésre, a szükséges árakat - elsősorban a 39. cikk (1) bekezdésében említett információk alapján - az illetékes hatóság határozza meg.
39. cikk
A feldolgozás ellenőrzése
(1) Az első feldolgozók benyújtják illetékes hatóságaikhoz a szükséges, a szóban forgó feldolgozási szakaszokra vonatkozó információkat, különösen az árak, illetve a végtermékek előállítható mennyiségének meghatározásához használt technikai feldolgozási együtthatók tekintetében.
(2) A felvásárló székhelyéül szolgáló tagállam illetékes hatósága a felvásárlónak az adott tagállam területén működő létesítményei legalább 25 %-ában ellenőrzéseket végez, amelyeket kockázatelemzés alapján választ ki. A fizikai vizsgálatokból és a kereskedelmi okmányok vizsgálatából álló ellenőrzések célja, hogy megbizonyosodjanak az alapanyag-vásárlások és az ennek megfelelő szállítások, valamint a 32. cikkben meghatározott elsődleges, másodlagos és alárendelt követelményeknek való megfelelés közötti összhangról.
(3) Azon tagállam illetékes hatósága, amelyben a feldolgozás történik, ellenőrzi a 24. cikk (1) bekezdése rendelkezéseinek, valamint a 32. cikk (2) bekezdésében meghatározott elsődleges, másodlagos és alárendelt követelményeknek a betartását a területén működő feldolgozói létesítmények legalább 25 %-ában, amelyeket kockázatelemzés alapján választ ki. Az ilyen ellenőrzéseknek ki kell terjedniük legalább:
a)
az összes energiatermék értéke összegének összehasonlítására az összes többi olyan, más felhasználási célra szánt termék értékének összegével, amely ugyanannak a feldolgozási folyamatnak a terméke;
b)
a feldolgozó gyártási rendszerének ellenőrzésére, beleértve a fizikai ellenőrzéseket és a kereskedelmi okmányok ellenőrzését annak igazolása céljából, hogy az alapanyagok, végtermékek, társtermékek és melléktermékek átadása között összhang van.
Az első albekezdés b) pontjában említett ellenőrzések elvégzése érdekében az illetékes hatóságok különös figyelmet szentelnek az adott alapanyag technikai feldolgozási együtthatóinak. Amennyiben a közösségi jogszabályokban léteznek az exportra vonatkozó ilyen jellegű együtthatók, úgy azokat kell alkalmazni. Amennyiben a közösségi joganyag ilyen együtthatókat nem, de más együtthatókat tartalmaz, akkor azokat kell alkalmazni. Minden más esetben, az ellenőrzéseket az érintett feldolgozóipar által általánosságban elfogadott együtthatók alapján kell elvégezni.
(4) A 33. cikk (1) bekezdésében említett feldolgozási műveleteket illetően az ellenőrzést a kérelmezők kockázatelemzéssel kiválasztott 10 %-ánál kell végrehajtani, a következő adatok alapján végzett kockázatelemzés eredményére való figyelemmel:
a)
a támogatás összege;
b)
a feldolgozásra bejelentett termelési típusok, különös tekintettel a nem egynyári növényekre;
c)
a mezőgazdasági parcellák száma;
d)
az előző évhez képest végbement változás;
e)
az előző évek során végzett ellenőrzések eredményei;
f)
más, a tagállamok által, a benyújtott bejelentéseket reprezentáló tényező alapján meghatározott paraméterek.
(5) A (4) bekezdésben említett ellenőrzések legalább a következőkre terjednek ki:
a)
az összes energiatermék értéke összegének összehasonlítására az összes többi olyan, más felhasználási célra szánt termék értékének összegével, amely ugyanannak a feldolgozási folyamatnak a terméke;
b)
az alapanyagok üzemben történő felhasználását és feldolgozását lehetővé tévő rendszerek megléte.
(6) Amennyiben a (4) bekezdésben említett ellenőrzések szabálytalanságokat tárnak fel, az illetékes hatóság az év folyamán kiegészítő ellenőrzéseket végez, ezt követően pedig megnöveli azoknak a kérelmezőknek az arányát, akiknél a következő évben a 796/2004/EK rendelet 26. cikkének (3) bekezdésével összhangban helyszíni ellenőrzést fog végezni.
(7) Amennyiben rendelkeztek arról, hogy a (2), (3) és (4) bekezdésben említett ellenőrzések egyes elemeit minta alapján el lehet végezni, annak a mintának megbízható és a jellegzetességeket megmutató ellenőrzési szintet kell biztosítania.
(8) Minden helyszíni ellenőrzésről a felügyelő aláírásával ellátott ellenőrzési jelentés készül, amely tartalmazza az elvégzett ellenőrzés részleteit. A jelentésben szerepelnie kell:
a)
az ellenőrzés időpontjának;
b)
a jelen lévő személyeknek;
c)
az ellenőrzött időszaknak;
d)
az ellenőrzés módszerének, adott esetben beleértve a mintavételi módszerekre való utalást is;
e)
az ellenőrzés eredményeinek.
40. cikk
Kiegészítő intézkedések és kölcsönös segítségnyújtás
(1) A tagállamok gondoskodnak minden olyan kiegészítő intézkedésről, amely ezen fejezet eredményes alkalmazásához szükségszerű, és kölcsönösen segítik egymást a szóban forgó fejezetben meghatározott ellenőrzések végrehajtásában. Amennyiben az alkalmazandó csökkentésekről vagy kizárásokról ez a fejezet nem rendelkezik, úgy a tagállamok a támogatások engedélyezési eljárása során saját szankcióikat alkalmazhatják a piaci szereplőkkel szemben.
(2) A tagállamok a szükséges, illetve az e fejezetben előírt mértékben kölcsönösen segítik egymást annak érdekében, hogy biztosítsák a hatékony ellenőrzést, és lehetővé tegyék a benyújtott okmányok hitelességének és a továbbított adatok pontosságának ellenőrzését.
4.
A 61. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az 59. és a 60. cikkben említett területek túllépése esetén az illető tagállam a mezőgazdasági termelőknek megítélt kifizetések megkezdése előtt és legkésőbb a következő év január 31-ig két tizedes jegyűre kerekítve meghatározza a túllépés pontos mértékét.”
5.
A 69. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„69. cikk
Tájékoztatás
Az 59. és a 60. cikkben említett területek túllépése esetén az illető tagállam a mezőgazdasági termelőknek megítélt kifizetések megkezdése előtt és legkésőbb a következő év január 31-ig két tizedes jegyűre kerekítve meghatározza a túllépés pontos mértékét, illetve arról legkésőbb a következő év január 31-ig tájékoztatja a Bizottságot. A bázisterület-túllépés mértékének kiszámításához használt adatot a VI. mellékletben meghatározott formanyomtatvány felhasználásával kell továbbítani.”
6.
A 136. cikk szövegéből a „30. cikk (3) bekezdését” kifejezést el kell hagyni.
7.
A 171ai. cikkből a (3) bekezdést el kell hagyni.
8.
A 171bb. cikk (2) bekezdésében az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok a mezőgazdasági termelőknek megítélt kifizetések megkezdése előtt és legkésőbb a következő év január 31-ig megállapítják a különböző kategóriájú olajfaligetekre járó támogatás tájékoztató jellegű, olajbogyó-FIR-hektáronkénti összegét.”
9.
A III. mellékletből a „BEADÁSI HATÁRIDŐ: MINDEN ÉV NOVEMBER 15-E” sort el kell hagyni.
10.
A VI. mellékletből a „BEADÁSI HATÁRIDŐ: MINDEN ÉV NOVEMBER 15-E” sort el kell hagyni.
11.
A IX. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Rendelkezései 2007. január 1-jétől alkalmazandók. Az e rendelet 1. cikkének (3) bekezdésével módosított 1973/2004/EK rendelet 8. fejezetének 3., 4., 5., 6. és 9. szakasza azonban 2008. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2007. március 13-án.