KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 21. september 2005
om Tysklands statsstøtte C 5/2004 (ex N 609/2003) til fordel for Kronoply
(meddelt under nummer K(2005) 3497)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2006/262/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 22. december 2003 (A/39031) anmeldte Tyskland sine planer om at yde et investeringstilskud under de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (2) (herefter benævnt »multisektorale rammebestemmelser af 1998«) til fordel for Kronoply GmbH, Heiligengrabe (Brandenburg), (herefter benævnt »Kronoply«). Den påtænkte støtte blev registreret under nr. N 609/2003.
(2)
Ved brev af 18. februar 2004 (SG/D/200649) underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.
(3)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(4)
Ved brev af 19. marts 2004 (A/32003) fremsatte Tyskland sine bemærkninger.
(5)
Ved brev af 24. maj 2004 (A/33878) fremsatte advokatfirmaet Luther Menold Rechtsanwaltsgesellschaft mbh bemærkninger på vegne af Kronoply. Disse bemærkninger blev videresendt til Tyskland (D/58277) den 19. november 2004.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Første anmeldelse N 813/2000
(6)
Denne sag har tilknytning til statsstøtte N 813/2000 til fordel for Kronoply, som godkendtes af Kommissionen.
(7)
Kommissionen godkendte den 3. juli 2001 (SG/D/289524) en bruttostøtteintensitet på 31,5 % til fordel for Kronoply under de multisektorale rammebestemmelser af 1998 med henblik på opførelsen af en fabrik til produktion af »Oriented Strand Boards« (4) (herefter benævnt OSB) i Heiligengrabe, Brandenburg, som er et støtteberettiget område som defineret i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Støtteintensiteten blev fastsat til 3,5 procentpoint under den maksimale støtteintensitet, da det pågældende marked blev anset for at være vigende.
(8)
Kommissionen beregnede de tre justeringsfaktorer, der skulle anvendes til fastsættelsen af den maksimale støtteintensitet i henhold til de multisektorale rammebestemmelser af 1998. Hvad angår den maksimale støtteintensitet, fremkom der en procentsats på 31,5 % (konkurrencefaktor: 0,75, faktor for forholdet mellem kapitalindskud - arbejdspladser: 0,8 og faktor for regionale virkninger: 1,5). Støtten beløb sig således til 35,4 mio. EUR (5).
(9)
Fastlæggelsen af konkurrencefaktoren førte til uenighed mellem Kommissionen og Tyskland. Begge parter definerede dog det relevante marked som værende markedet for OSB- og krydsfinerprodukter. Tyskland havde i starten fremlagt undersøgelser, som viste, at dette marked ikke var vigende. Kommissionen stillede sig tvivlende over for disse undersøgelser, idet de byggede på en usædvanlig stor stigning i efterspørgslen for år 2000 i forhold til de foregående år. Efter gentagne udvekslinger af oplysninger reducerede Tyskland intensiteten for den anmeldte støtte fra 35 % til 31,5 %:
•
Ved brev af 22. december 2000 (A/40955) meddelte Tyskland, at det havde til hensigt at yde støtte til Kronoply som led i de multisektorale rammebestemmelser af 1998.
•
Ved brev af 3. januar 2001 (D/56400) anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Den 11. januar 2001 mødtes repræsentanter for forbundsregeringen, delstaten Brandenburg, den berørte virksomhed og Kommissionen. Ved brev af 9. februar 2001 (A/31359) og af 20. februar 2001 (A/31463) fremlagde forbundsregeringen de ønskede oplysninger. Ved brev af 9. april 2001 (D/51511) stillede Kommissionen yderligere spørgsmål til Tyskland, som blev besvaret ved brev af 21. maj 2001 (A/34090).
•
Ved brev af 19. juni 2001 (A/34812) meddelte Tyskland, at det havde reduceret støtteintensiteten fra 35 % til 31,5 %.
•
Kommissionen meddelte Tyskland ved brev af 5. juli 2001 (SG/D/289525), at man ingen indvendinger havde mod støtten.
(10)
Ved brev af 3. januar 2002 (A/30013) anmodede Tyskland om en ændring af Kommissionens beslutning. Tyskland fremlagde beviser for, at den forudsagte stigning i efterspørgslen for 2000 faktisk var indtruffet, og at markedet dermed ikke var vigende. Kommissionen afviste ved brev af 5. februar 2002 (D/50463) at ændre sin tidligere beslutning med den begrundelse, at støtten var blevet vurderet ud fra en korrekt beregning af alle relevante faktorer. Kommissionen kunne af følgende årsager ikke ændre sin begrundelse: vurderingen af konkurrencefaktoren byggede på en sammenligning af udviklingen i det konstaterede forbrug af de pågældende produkter og en vækstrate i den pågældende produktionssektor for perioden 1994 - 1999 og på en prognose, der på beslutningstidspunktet var korrekt.
2.2. Anden anmeldelse N 609/2003
(11)
Anden anmeldelse var et forsøg på at opnå den tidligere afviste højere intensitet på 35 % gennem en yderligere støtte på 3,5 % (dvs. 3 939 947 EUR).
(12)
Tyskland fremførte, at markedsdefinitionen i den første anmeldelse N 813/2000 indholdsmæssigt var forkert og henviste til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (6) (herefter forordning (EF) nr. 659/1999), i henhold til hvilken en beslutning kan ophæves på følgende betingelse: »Kommissionen kan ophæve en beslutning […], hvis den var baseret på urigtige oplysninger, som blev indsendt under proceduren, og som var af afgørende betydning for beslutningen…«
(13)
Mens det relevante marked i den oprindelige anmeldelse var blevet defineret som markedet for OSB og krydsfiner, viste nye undersøgelser ifølge Tyskland, at det ville være mere korrekt at definere det relevante marked som markedet for OSB og kun visse krydsfinerprodukter. Markedet ville i henhold til denne nye markedsdefinition i det pågældende tidsrum ikke være vigende (jf. punkt 3.4 i de multisektorale rammebestemmelser af 1998), og derfor burde man godkende en fuld støtteintensitet på 35 %.
2.3. Beslutning om at indlede proceduren
(14)
Kommissionen har ikke efterkommet Tysklands anmodning om ud fra en anden definition af substituerbare produkter at indskrænke det relevante marked til OSB og kun visse krydsfinerprodukter .
(15)
Kommissionen anså det ikke for nødvendigt at revurdere markedet, idet to vigtige elementer ikke var til stede, hvilket gav anledning til alvorlig tvivl om, hvorvidt støtten var forenelig med fællesmarkedet:
• Manglende tilskyndelse: Kommissionen nærede alvorlig tvivl om, hvorvidt den anmeldte støtte har nogen tilskyndelseseffekt, da investeringerne allerede er gennemført. Hvis støtten ikke har nogen tilskyndelseseffekt, finder undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), om regionaludvikling ikke anvendelse.
• Manglende nødvendighed: Kommissionen betvivlede stærkt, at støtte til allerede gennemførte investeringer kan betragtes som støtte til at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. En støtteintensitet på 31,5 % var i det pågældende tilfælde en tilstrækkelig tilskyndelse til at udløse investeringen.
3. KOMMENTARER FRA TYSKLAND
(16)
Tyskland insisterede fortsat på, at Kommissionen skulle revurdere markedssituationen i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 659/1999.
•
Støtten skulle ydes som led i Gemeinschaftsaufgabe: Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur, som Kommissionen havde godkendt som regionalstøtteordning. Kommissionen var derfor kun forpligtet til at undersøge, om den anmeldte foranstaltning er i overensstemmelse med bestemmelserne i den godkendte støtteordning, og om den er forenelig med de multisektorale rammebestemmelser af 1998. Da den pågældende støtte, der blev meddelt i den nye anmeldelse, opfylder disse bestemmelser, var støtteforanstaltningen helt klart en investering og ikke nogen driftsstøtte.
•
Retten i Første Instans bekræftede i en kendelse af 5. november 2003 i sag T-130/02 (Kronoply/Kommissionen) (7), at det er muligt at anmelde yderligere støtte eller ændre i allerede anmeldt støtte. Det betyder ifølge Tyskland, at Kommissionen ikke kan klassificere støtten i den anden anmeldelse som driftsstøtte med henvisning til, at projektet allerede var afsluttet. Ellers ville den af Domstolen bekræftede mulighed for at anmelde yderligere støtteforanstaltninger ikke reelt være til stede.
4. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(17)
Kronoply holdt fast ved, at det er muligt med flere anmeldelser i forbindelse med samme investering og henviste til afgørelser i forskellige retssager:
•
Retten i Første Instans bekræftede i sin afgørelse i retssagen Kronoply/Kommissionen (8) at det er muligt at få yderligere støtte eller ændre i allerede godkendt støtte. »Det bemærkes desuden, at der ikke er noget til hinder for, at de nationale myndigheder anmelder et projekt, der har til formål at indføre en ny støtteforanstaltning til fordel for en virksomhed eller at ændre i den allerede bevilgede støtte til denne.«
•
Dette synspunkt kommer også til udtryk i dommen afsagt af Retten i Første Instans den 30. januar 2002 i sag T-212/00 (Nuove Industrie Molisane Srl/Kommissionen) (9): »[Kommissionens beslutning] foregriber ikke […] de italienske myndigheders mulighed for at anmelde at projekt, der har til formål at indføre en ny støtteforanstaltning til fordel for sagsøgeren eller at ændre i den allerede bevilgede støtte til sagsøgeren.«
(18)
Kronoply fremhævede også, at Kommissionen skal tage stilling til indholdet af den nye anmeldelse og anførte særlig to grunde i den forbindelse:
•
Kommissionen kan ikke støtte sig til den tidligere markedsvurdering, da denne vurdering beror på en indholdsmæssig forkert markedsdefinition.
•
Kronoply havde ikke haft mulighed for at lade Retten prøve Kommissionens oprindelige beslutning, da firmaets interesser ikke var berørte (10).
(19)
Kronoply erklærede sig uenig i, at der ikke var tale om en tilskyndelseseffekt, og anførte især følgende argumenter:
•
Under punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (11) (herefter benævnt »retningslinjer for regionalstøtte«) er det fastlagt, hvordan man kan kontrollere, om der foreligger en tilskyndelse. Det hedder heri: »Desuden skal det fastsættes i støtteordningerne, at anmodningen om støtte skal indgives, inden gennemførelsen af projekterne påbegyndes.« Ved at have indgivet en støtteansøgning til de nationale myndigheder før projektets begyndelse har Kronoply opfyldt denne betingelse. Dermed udgjorde støtten den ønskede tilskyndelse og opfyldte kriteriet om nødvendighed med hensyn til fremme af den økonomiske udvikling af regioner i den betydning, der er anført i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).
•
Kronoply havde fra starten ansøgt om en støtteintensitet på 35 %. Nedsættelsen af den oprindeligt ønskede støtteintensitet betød ikke, at det ikke var nødvendigt med mere støtte. Da den formelle procedure kan vare op til 18 måneder, var det i støttemodtagernes interesse omgående at tage imod den del af støtten, hvis lovlighed Kommission ikke betvivlede.
5. VURDERING
(20)
Efter at have gennemgået Tysklands og Kronoplys bemærkninger holder Kommissionen fast ved det synspunkt, den havde, da beslutningen om at indlede proceduren blev truffet, nemlig at en revurdering af markedet i henhold til de multisektorale rammebestemmelser af 1998 ikke var nødvendig, da to vigtige forudsætninger for støtten ikke var opfyldt, nemlig tilskyndelseseffekt og nødvendighed.
5.1. Ingen yderligere støtteberettigede investeringsomkostninger i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte
(21)
Kommissionen er af den opfattelse, at denne anmeldelse N 609/2003 (af 22. december 2003) skal opfattes som endnu en separat anmeldelse af støtte til fordel for Kronoply, men at denne støtte ikke medfører yderligere investeringer eller oprettelse af arbejdspladser. Det betyder, at der ikke opstår yderligere støtteberettigede omkostninger i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte, hvormed en yderligere støtte kunne begrundes.
(22)
Kommissionen havde med sin beslutning SG(2001) D/289524 af 3. juli 2001 godkendt en investeringsstøtte på 35,4 mio. EUR til fordel for Kronoply. Beslutningen hvilede på de oplysninger, som Tyskland dengang havde fremlagt. Kommissionen besluttede ikke at fremsætte indvendinger og godkendte støtten, sådan som den var blevet foreslået af Tyskland. Beslutningen blev accepteret af Tyskland og Kronoply. Støtten blev dernæst ydet af de tyske myndigheder, og Kronoply afsluttede sine investeringer den 31. januar 2003.
(23)
Først 18 måneder efter Kommissionens endelige beslutning - og næsten et år efter afslutningen på investeringsprojektet - forelagde Tyskland med anmeldelsen af 22. december 2003 en ny markedsdefinition og erklærede, at det på baggrund af nye undersøgelser ville være mere korrekt at definere det relevante marked som markedet for OSB og kun visse krydsfinerprodukter. Som allerede anført i beslutningen om indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure vil Kommissionen under disse omstændigheder ikke revurdere sin tidligere beslutning. Kommissionen er af den opfattelse, at Tysklands fremlæggelse af en anden markedsdefinition ikke falder ind under artikel 9 i forordning (EF) nr. 659/1999.
(24)
I overensstemmelse med den afgørelse, som Retten i Første Instans har truffet i retssagen Kronoply/Kommissionen, er Kommissionen af den opfattelse, at en medlemsstat kan anmelde yderligere støtte eller ændre i et allerede godkendt projekt eller i forskellige trancher af statsstøtte til et bestemt projekt, og at Kommissionen kan godkende disse anmeldelser, når der for den enkelte tranche kan påvises tilskyndelseseffekt og nødvendighed. Imidlertid anmeldte Tyskland ud over det allerede afsluttede projekt ingen yderligere investeringsprojekter fra Kronoply. Det projekt, der skulle finansieres, var derudover afsluttet et år før anmeldelsen af det nye støtteprojekt. Kommissionen er derfor kommet til det resultat, at formålet med den anden anmeldelse udelukkende er at opnå den tidligere afviste støtteintensitet på 35 %, uden at det udløser yderligere støtteberettigede omkostninger, som kan medføre en godkendelse af støtte på op til 3 936 947 EUR, og uden at der foreligger tilskyndelseseffekt og nødvendighed.
(25)
Som EF-Domstolen fastslog i sin dom af 5. oktober 2000 i sag C-288/96 (Forbundsrepublikken Tyskland/Kommissionen) (12), skal Kommissionen anse en sådan støtte som støtte til driften, da den ydes, uden at der kræves en modydelse fra modtagerne, og den har til formål at forbedre virksomhedernes driftsøkonomi.
5.2. Tilskyndelseseffekt
(26)
Selvom Kommissionen er af den opfattelse, at den i tilstrækkelig grad har godtgjort, at en godkendelse af yderligere støtte ikke fører til nye investeringer og ikke indeholder nogen tilskyndelse, ønsker den alligevel at kommentere Tysklands og Kronoplys bemærkninger om begrebet tilskyndelseseffekt nærmere.
5.2.1. Investeringsproces
(27)
Driftsinvesteringer bør betragtes som en dynamisk proces. Det er vigtigt, at man skelner mellem to faser, nemlig en forhåndsvurdering og en efterfølgende vurdering:
•
Virksomhederne baserer deres beslutning om, hvorvidt de vil investere, på en forhåndsvurdering af forventede indtægter og udgifter i forbindelse med projektet. Hvis investeringens forventede afkast ligger over det krævede afkast, indleder de projektet. Regionalstøtte bør tilskynde til, at virksomhederne ændrer adfærd og investerer i regioner, hvor de ellers ikke ville have investeret.
•
Når investeringerne er foretaget, er det meget vanskeligt efterfølgende at ændre dem, da en stor del af investeringerne går til bestemte anlægsaktiver, som ikke uden videre kan flyttes til et andet sted. Ved et salg af sådanne anlægsaktiver ville sælger miste en del af sin investeringskapital.
5.2.2. Forhåndsvurdering af tilskyndelseseffekten ud fra retningslinjerne for regionalstøtte.
(28)
I henhold til punkt 4.2 i retningslinjerne for regionalstøtte skal støttemodtageren have ansøgt om støtten, inden projektet indledes. Hvis det er tilfældet, går Kommissionen ud fra, at der er tale om en tilskyndelseseffekt.
(29)
I bemærkningerne giver Tyskland og Kronoply udtryk for, at forudsætningerne i punkt 4.2. i retningslinjerne for regionalstøtte er opfyldt, idet Kronoply havde ansøgt om støtte, inden projektet blev indledt.
(30)
Ved hjælp af kriteriet i punkt 4.2 søger man at efterprøve tilskyndelseseffekten uden at trække investeringerne for meget i langdrag. En omfattende undersøgelse af alle økonomiske aspekter af støttemodtagerens investeringsbeslutning kan vise sig at være meget vanskelig eller tidsrøvende og dermed hindre investeringen og den økonomiske udvikling af regionen.
(31)
I forbindelse med vurderingen af tilskyndelseseffekten af den yderligere støtte på 3,5 % er det afgørende, om forskellen mellem de 31,5 % og de 35 % gjorde en forskel for tilskyndelseseffekten og påvirkede Kronoplys beslutning om at investere:
•
Kronoply kunne ikke før investeringen vide, hvor stor støtten i sidste ende ville blive, da beregningerne af justeringsfaktorerne i de multisektorale rammebestemmelser af 1998 udføres på grundlag af Kommissionens skøn. Kronoply var således ikke sikker på, om støtteintensiteten til virksomheden ville blive på 31,5 % eller 35 %. Derfor gik virksomheden ud fra, at den forventede intensitet ville ligge et sted mellem de to værdier, alt efter hvilket af de to resultater der var mest sandsynligt. Kronoply baserede sin beslutning om at investere på det forventede støttebeløb.
•
Kommissionen tager til efterretning, at Kronoply besluttede sig for at investere, selvom det nøjagtige støttebeløb eller den nøjagtige støtteintensitet ikke lå fast. Endvidere afsluttede virksomheden investeringen, efter at der var blevet bevilget en støtteintensitet på 31,5 %. Kronoply var således tydeligvis parat til at løbe risikoen for en støtteintensitet på kun 31,5 %.
•
Den omstændighed, at Kronoply opfyldte kriteriet i punkt 4.2 i retningslinjerne for regionalstøtte, betyder således ikke nødvendigvis, at forventningen om yderligere 3,5 % havde en tilskyndelseseffekt.
5.2.3. Efterfølgende vurdering af tilskyndelseseffekten på baggrund af de faktiske omstændigheder.
(32)
I stedet for yderligere at beskæftige sig med Kronoplys forhåndsvurdering mener Kommissionen, at det giver mere mening at tage udgangspunkt i fakta. Som bekendt besluttede Kronoply at investere og fortsatte også sin aktivitet, efter at virksomheden kun havde fået bevilget støtte på 31,5 %. Investeringen blev gennemført som oprindeligt planlagt. Kronoply tilpassede heller ikke sin investering ud fra den lavere støtteintensitet.
(33)
Kronoply ændrer ikke sit projekt, uanset om virksomheden får yderligere støtte. Der er ingen tegn på, at Kronoply med en yderligere støtte vil forøge produktionen eller udvide produktionsanlægget. Da investeringen allerede er foretaget, er der heller ingen grund til at frygte, at Kronoply stopper sin produktion, hvis virksomheden ikke får yderligere støtte.
(34)
På den baggrund er Kommissionen kommet frem til det resultat, at en yderligere støtte på 3,5 % ikke vil have tilskyndelseseffekt.
(35)
Som allerede anført i beslutningen om indledning af proceduren skal støtten have tilskyndelseseffekt, hvis den skal medvirke til at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. Hvis investeringen allerede har fundet sted som i dette tilfælde, vil en støtte ikke have en sådan tilskyndelseseffekt og vil ikke føre til nye investeringer eller oprettelse af arbejdspladser. Kommissionen kan således ikke retfærdiggøre støtten med en forøgelse af nye investeringer eller oprettelse af arbejdspladser i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. Kommissionen kommer således igen frem til det resultat, at en yderligere støtte på 3 936 947 EUR vil udgøre driftsstøtte.
5.3. Støttens nødvendighed
(36)
Hvad angår udredningerne i beslutningen om at indlede proceduren, er Kommissionen af den opfattelse, at princippet om nødvendighed umiddelbart fremgår af begrebet kontrol af statsstøtte. Kommissionen kan kun erklære støtte for at være i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, når den kan fastslå, at støtten bidrager til virkeliggørelsen af et af de nævnte mål, som den virksomhed, der modtager støtten, ikke kunne opnå ved egen kraft under normale markedsvilkår. Det er i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis, som særlig er blevet bekræftet af EF-Domstolen i dom af 17. september 1980 i sag 730/79 (Philip Morris/Kommissionen) (13).
(37)
Som anført i betragtning 26 til 35 har den planlagte støtte ingen tilskyndelseseffekt, for så vidt angår nye investeringer eller oprettelsen af arbejdspladser. Støtten kræver hverken modydelse af støttemodtageren eller et bidrag til et fælles mål. Der er derfor tale om driftsstøtte til dækning af løbende omkostninger, som Kronoply normalt selv skulle afholde.
(38)
Punkt 4.15 i retningslinjerne for regionalstøtte forbyder normalt driftsstøtte. Denne form for støtte kan undtagelsesvis ydes i områder, der falder ind under traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), forudsat at den findes velbegrundet på grundlag af dens bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje. Tyskland har hverken fremlagt oplysninger om eventuelle ulemper eller godtgjort, hvordan den yderligere støtte skal bidrage til regionaludviklingen.
(39)
Af de faktiske omstændigheder fremgår det, at yderligere støtte ikke er nødvendig, da Kronoply er fast besluttet på at fortsætte sine aktiviteter også efter godkendelsen af en lavere støtteintensitet på 31,5 %. Det betyder, at Kronoplys økonomiske aktiviteter er rentable, eller at virksomheden i al fald ikke er afhængig af yderligere støtte. Enhver yderligere støtte i denne fase ville være en uventet gevinst for Kronoply.
(40)
Kommissionen kommer således frem til det resultat, at en yderligere grund til, at støtten ikke er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), er, at den ikke er nødvendig for regionaludviklingen.
(41)
Endelig undersøges det, om undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, finder anvendelse på støtten.
•
Undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, vedrørende støtte af social karakter til enkelte forbrugere, støtte til at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer, eller støtte til overvindelse af Tysklands deling finder ikke anvendelse i dette tilfælde.
•
Støtten kan heller ikke i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), anses som støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Tysklands økonomi. Der er heller ikke tale om støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d).
•
EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), fastlægger, at der kan ydes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Da denne støtte på grund af manglende tilskyndelseseffekt eller nødvendighed ikke kan erklæres forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan den af samme grund heller ikke erklæres forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
6. KONKLUSION
(42)
Kommissionen konkluderer, at den anmeldte støtte udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning. Da denne støtte hverken har tilskyndelseseffekt eller er nødvendig, finder undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 eller 3, ikke anvendelse. Denne støtte er således en ulovlig driftsstøtte og kan ikke ydes -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den af Tyskland påtænkte statsstøtte til fordel for Kronoply GmbH til et beløb af 3 936 947 EUR, som er anmeldt under nr. N 609/2003, er uforenelig med fællesmarkedet.
Støtten kan derfor ikke ydes.
Artikel 2
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. september 2005.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2005. szeptember 21.)
a Németország által a Kronoply részére nyújtani kívánt C 5/2004 (ex N 609/2003) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2005) 3497. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2006/262/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
azt követően, hogy az érintett feleket az említett cikkeknek (1) megfelelően felkérte észrevételeik megtételére, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
Németország 2003. december 22-i levelében (A/39031) közölte azon szándékát, hogy a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatás 1998-as multiszektorális keretrendszere (2) alapján (a továbbiakban: multiszektorális támogatási keretrendszer) beruházási támogatást nyújt a heiligengrabei (Brandenburg tartomány) Kronoply Kft-nek (a továbbiakban: Kronoply). A támogatást N 609/03 számon vették nyilvántartásba.
(2)
A Bizottság 2004. február 18-i levelében (SG/D/200649) közölte Németországgal azon határozatát, hogy az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése értelmében megindítja az eljárást.
(3)
A Bizottság eljárást megindító határozatát közzé tették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). A Bizottság felszólította az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatási intézkedéssel kapcsolatos észrevételeiket.
(4)
Németország 2004. március 19-i levelében (A/32003) foglalt állást.
(5)
2004. május 24-i levelében (A/33878) megtette észrevételeit a Luther Menold ügyvédi munkaközösség a Kronoply nevében. Ezt az állásfoglalást 2004. november 19-én megküldték Németországnak (D/58277).
2. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
2.1. Első bejelentés N 813/2000
(6)
Jelen határozat az N 813/2000 támogatással van összefüggésben, amelynek Kronoply javára való nyújtását a Bizottság jóváhagyta.
(7)
A Bizottság 2001. július 3-án (SG/D/289524) a Kronoply részére a multiszektorális támogatási keretrendszer alapján 31,5%-os bruttó támogatási intenzitást hagyott jóvá egy „irányított szálelrendezésű lapot” (4) (Oriented Strand Board, a továbbiakban: OSB) gyártó üzem építéséhez Heiligengrabéban (Brandenburg tartomány), ami az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatható térség. A támogatási intenzitást 3,5%-kal a legmagasabb támogatási intenzitás alatt állapították meg, mivel az érintett piac zsugorodó piacnak minősül.
(8)
A legmagasabb támogatási intenzitás kiszámításához a Bizottság a multiszektorális támogatási keretrendszer szerint értékelte a három korrekciós tényezőt. Ez 31,5%-os támogatási intenzitást eredményezett (0,75 versenytényező, 0,8 „tőkebefektetés-munkahelyek arány”-tényező és 1,5 „regionális hatások”-tényező). A támogatás így 35,4 millió euróra (5) rúgott.
(9)
A versenytényező meghatározása véleménykülönbséghez vezetett a Bizottság és Németország között, azonban érintett piacnak mindkét fél az OSB- és rétegelt lemez-piacot határozta meg. Eleinte Németország tanulmányokat mutatott be, amelyekből az derült ki, hogy a piac nincs zsugorodófélben. A Bizottság kétségbe vonta ezeket a tanulmányokat, mert az előző évihez képest rendkívül nagy 2000. évi keresletnövekedésből indultak ki. Az ismételt információcserét követően Németország a bejelentett támogatás intenzitását 35%-ról 31,5%-ra csökkentette.
•
Németország 2000. december 22-i levelében (A/40955) közölte azon szándékát, hogy a multiszektorális támogatási keretrendszer alapján támogatást nyújt a Kronoplynak.
•
2001. január 3-án (D/56400) a Bizottság további információkat kért. 2001. január 11-én a német szövetségi kormány, Brandenburg tartomány, az érintett vállalat és a Bizottság képviselői megbeszélést tartottak. A szövetségi kormány 2001. február 9-i (A/31359) és 2001. február 20-i (A/31463) levelében megküldte a kért információkat. A Bizottság 2001. április 9-i (D/51511) levelében további kérdéseket intézett Németországhoz, amelyekre a 2001. május 21-i (A/34090) levélben érkezett válasz.
•
2001. június 19-i (A/34812) levelében Németország közölte a támogatási intenzitás 35-ról 31,5%-ra csökkentését.
•
A Bizottság 2001. július 5-i (SG/D/289525) levelében közölte Németországgal, hogy nem emel kifogást a támogatás ellen.
(10)
2002. január 3-i (A/30013) levelében Németország a Bizottság határozatának módosítását kérte. Németország bizonyítékokkal szolgált arról, hogy a 2000. évre előrejelzett keresletnövekedés valóban bekövetkezett, és hogy a piac így nem zsugorodott. A Bizottság 2002. február 5-i (D/50463) levelében elutasította korábbi határozatának megváltoztatását azzal az indokkal, hogy a támogatást az összes vonatkozó tényező helyes kiszámítása alapján értékelte. A Bizottság a következő okok miatt nem tudta megváltoztatni a határozatát: a versenytényező értékelése a kérdéses termék fogyasztásában és a gyártó-ágazat növekedési rátájában 1994 és 1999 között történt változások összevetésén alapult és egy olyan előrejelzésen, amely a határozat meghozatalának időpontjában helyes volt.
2.2. Második bejelentés N 609/2003
(11)
A második bejelentés kísérlet volta arra, hogy egy újabb, 3,5%-os (átszámolva 3 939 947 EUR) támogatás nyújtásával elérjék a korábban elutasított 35%-os intenzitást.
(12)
Németország úgy érvelt, hogy az első, N 813/2000 számú bejelentés piaci meghatározásában tárgyi hiba volt, és az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (6) (a továbbiakban: 659/1999/EK rendelet) 9. cikkére hivatkozott, amely szerint az alábbi feltétellel visszavonható egy határozat: „A Bizottság […] határozatát visszavonhatja, amennyiben a határozat az eljárás során szolgáltatott olyan helytelen információn alapult, amely döntő fontosságú volt a határozat meghozatalában. …”
(13)
Míg az eredeti bejelentésben az OSB- és rétegelt lemez-piacot határozták meg érintett piacnak, Németország szerint az újabb tanulmányokból az derül ki, hogy megfelelőbb volna az OSB- és csak bizonyos rétegelt lemez-típusok piacát érintett piacnak meghatározni. Ezen új piacmeghatározás következtében a multiszektorális támogatási keretrendszer 3.4. pontja értelmében az érintett időszakban a piac nem zsugorodna, és ezért jóvá kellene hagyni a teljes, 35%-os támogatási intenzitást.
2.3. Az eljárást megindító határozat
(14)
A Bizottság nem teljesítette Németország azon kérését, hogy az érintett piacot a helyettesítő termékek más meghatározása alapján az OSB és bizonyos rétegelt lemez-típusok piacára korlátozza.
(15)
A Bizottság nem tartotta szükségesnek a piac újraértékelését, mivel két olyan fontos elem hiányzott, amely komoly kétségekre adna okot a támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetősége kapcsán:
• Az ösztönző jelleg hiánya: A Bizottságnak komoly kétségei vannak a bejelentett támogatás ösztönző hatásával kapcsolatban, mivel a beruházások már megvalósultak. Ha a támogatás nem hat ösztönzőleg, az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontjában található, regionális fejlesztésre vonatkozó eltérések nem alkalmazhatók.
• A szükségesség hiánya: A Bizottságnak komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy egy már elkészült beruházás támogatása minősíthető-e bizonyos gazdasági ágazatok vagy térségek támogatásához szükségesnek, az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja értelmében. A tárgyalt esetben a beruházás ösztönzéséhez elegendő volt a 31,5%-os támogatásintenzitás.
3. NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(16)
Németország továbbra is a mellett állt ki, hogy a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 9. cikke alapján értékelje újra a piacot:
•
A támogatást a „Közösségi feladat: a regionális gazdaságstruktúra fejlesztése” („Gemeinschaftsaufgabe: Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur”) keretében nyújtották, amelyet a Bizottság regionális támogatásként jóváhagyott. A Bizottság ezért csupán azt köteles megvizsgálni, hogy a bejelentett intézkedés megfelel-e a jóváhagyott támogatási szabályozásnak, és összeegyeztethető-e a multiszektorális támogatási keretrendszerrel. Mivel az új bejelentésben leírt támogatás megfelel ezeknek a rendelkezéseknek, a támogatási intézkedés egyértelműen beruházási és nem működési támogatás.
•
Az Elsőfokú Bíróság a T-130/02. sz. (Kronoply kontra Bizottság) ügyben (7)2003. november 5-én hozott végzésében megerősítette, hogy kiegészítő támogatást is be lehet jelenteni illetve egy már jóváhagyott támogatást is meg lehet változtatni. Ezáltal a Bizottság a második bejelentett támogatást nem minősíthetné működési támogatásnak azzal az indoklással, hogy a projekt már lezárult. Másként a további támogatási intézkedések bejelentésének lehetősége - amit a Bíróság megerősített - értelmetlen lenne.
4. AZ ÉRINTETT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(17)
A Kronoply kitartott azon álláspontja mellett, hogy egyazon beruházási projekthez több bejelentést is be lehet nyújtani, és ezt a következő ügyekben hozott ítéletekkel támasztotta alá:
•
Az Elsőfokú Bíróság a Kronoply kontra Bizottság ügyben (8) hozott végzésében megerősítette, hogy egy már végrehajtott támogatást meg lehet változtatni, illetve kapcsolódhat hozzá további támogatás is. „Ezen kívül semmiképpen sincs a nemzeti hatóságoknak megtiltva, hogy olyan projektet jelentsenek be, amellyel egy vállalkozásnak további támogatást szándékoznak nyújtani vagy egy már megadott támogatást meg kívánnak változtatni.”
•
Ezt az álláspontot képviselte az Elsőfokú Bíróság a T-212/00. sz. Nuove Industrie Molisane kontra Bizottság ügyben (9)2002. január 30-án hozott ítéletében: „[…a Bizottság] határozata nem szünteti meg az olasz hatóságok lehetőségét, hogy olyan projektet jelentsenek be, amellyel a felperes egy további támogatást szándékozik nyújtani vagy egy már megadott támogatást kíván megváltoztatni.”
(18)
A Kronoply kiemelte, hogy a Bizottságnak tényszerűen kell megvizsgálnia az új bejelentést, és ehhez lényegében két okot nevezett meg:
•
A Bizottság nem támaszkodhat a korábbi piacértékelésre, mert az egy tárgyi hibás piacmeghatározáson alapult.
•
A Kronoplynak nem volt lehetősége a Bizottság első döntését a Bírósággal megvizsgáltatni, mert az érdekei nem szenvedtek kárt (10).
(19)
A Kronoply vitatja az ösztönző jelleg hiányát, és ehhez lényegében a következő érveket hozta fel:
•
A regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás (11) 4.2. pontjában (a továbbiakban: regionális támogatási iránymutatás) le van fektetve, hogyan lehet az ösztönző jelleg meglétét eldönteni. A szöveg így szól: „A támogatási programoknak ezenkívül meg kell határozniuk azt, hogy a támogatást még a projekt megkezdése előtt kell kérelmezni.” A Kronoply teljesítette ezt a feltételt, amikor a nemzeti hatóságoktól a projekt kezdetét megelőzően igényelt támogatást. Ezért - a Kronoply szerint - a támogatás rendelkezik a kívánt ösztönző jelleggel és teljesít az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében vett területek fejlesztéséhez szükséges feltételeket.
•
A Kronoply mindig 35%-os támogatási intenzitást igényelt. Az intenzitás csökkentése szerinte nem jelenti az, hogy nincs szükség további támogatásra. Mivel a hivatalos eljárás akár 18 hónapig is tarthat, a támogatás címzettjének előnyösebb volt rögtön elfogadni a támogatásnak azt a részét, amelynek jogszerűségét a Bizottság nem vitatta.
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(20)
Németország és a Kronoply észrevételeinek megvizsgálása után a Bizottság kitart az eljárást megindító határozatában képviselt álláspontjánál, mely szerint a multiszektorális támogatási keretrendszer szerint nem szükséges a piacot újraértékelni, mivel a támogatáshoz nem teljesül két alapvető feltétel: az ösztönző hatás és a szükségesség.
5.1. A regionális támogatási iránymutatás értelmében vett további támogatható beruházási költségek hiánya
(21)
A Bizottság azon a véleményen van, hogy a szóban forgó N 609/03 számú bejelentést (kelt 2003. december 22.) mint a Kronoplynak nyújtott különálló, második támogatási bejelentést kell értékelni, amelynek hatásaként azonban nem jönnek létre további beruházások vagy új munkahelyek. Ezért a regionális támogatási iránymutatás értelmében nem keletkeznek további támogatható költségek, amelyek egy újabb támogatás nyújtását indokolhatnák.
(22)
A Bizottság 2001. július 3-i SG(2001) D/289524 határozatában 35,4 millió EUR nagyságú beruházási támogatást hagyott jóvá a Kronoply javára. A határozat a Németország által akkor bemutatott adatokon alapult. A Bizottság úgy határozott, hogy nem emel kifogást, és oly módon engedélyezte a támogatást, ahogy azt végső soron Németország javasolta. A határozatot Németország és a Kronoply elfogadta. Ennek alapján a német hatóságok odaítélték a támogatást, és a Kronoply 2003. január 31-én lezárta a beruházási projektet.
(23)
Csak a Bizottság végleges döntése után 18 hónappal - és majdnem egy évvel a beruházás befejezése után - mutatta be Németország az új piacmeghatározást a 2003. december 22-i bejelentéssel, és úgy nyilatkozott, hogy új tanulmányok alapján helyesebb lenne érintett piacként az OSB- és csak bizonyos rétegelt lemez-típusok piacát meghatározni. Mint ez már a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatban is olvasható, a Bizottság ezen körülmények között nem fogja korábbi határozatát felülvizsgálni. A Bizottság azon a véleményen van, hogy Németország által egy másik piacmeghatározás benyújtása nem sorolható a 659/1999/EK rendelet 9. cikkének hatálya alá.
(24)
Az Elsőfokú Bíróság Kronoply kontra Bizottság ügyben hozott végzésével összhangban a Bizottság azt a véleményt képviseli, hogy egy tagállam további támogatást akkor jelenthet be, illetve a már jóváhagyott beruházási projektet vagy általában egy állami támogatás különböző részeit akkor változtathatja meg, és a Bizottság ezt akkor hagyhatja jóvá, ha a támogatás minden része esetében bizonyítható az ösztönző hatás és a szükségesség. Németország viszont a már lezárt projekt mellett nem jelentett be további, Kronoply által tervezett beruházási projekteket. A támogatandó projekt ezen kívül körülbelül egy évvel az új támogatási terv bejelentése előtt lezárult. A Bizottság így arra a következtetésre jutott, hogy ezzel a második bejelentéssel egyszerűen a korábban elutasított 35%-os támogatási intenzitást szerették volna elérni, anélkül, hogy további támogatható költségek merültek volna fel, amelyekre 3 936 947 EUR értékű támogatást jóvá lehetne hagyni, valamint ösztönző hatás és szükségesség nélkül.
(25)
Amint ezt az Európai Közösségek Bírósága a C-288/96. sz. Németország kontra Bizottság ügyben 2000. október 5-én hozott ítéletében (12) kifejtette, a Bizottság az ilyen támogatást működési támogatásnak köteles minősíteni, mivel azt úgy nyújtják, hogy a kedvezményezettől semmilyen, a felhasználásra vonatkozó kötelezettséget nem követelnek meg, és a támogatás az üzem pénzügyi helyzetének javítására szolgál.
5.2. Ösztönző hatás
(26)
Jóllehet a Bizottság azon a véleményen van, hogy a fenti megjegyzésekkel elégségesen bemutatta, hogy egy további támogatás nyújtása nem vezet új beruházáshoz és nem jelent ösztönzést, szeretne - Németország és a Kronoply észrevételeinek megválaszolására - az ösztönző hatás fogalmára bővebben kitérni.
5.2.1. A beruházási folyamat
(27)
Az üzemi beruházásokat dinamikus folyamatként kell szemlélni. Fontos az előzetes és az utólagos szakasz megkülönböztetése.
•
A vállalkozások előzetesen hozzák meg a döntést, hogy végrehajtanak-e egy beruházást, amelyhez számításaikat a várt bevételekre és a projekt költségeire alapozzák. Ha a beruházási projektből származó bevétel meghaladja a szükséges bevétel mértékét, akkor hozzáfognak a projekthez. A regionális támogatásnak ösztönzőként kellene hatnia ahhoz, hogy a vállalkozások megváltoztassák viselkedésüket, és olyan térségekben is beruházzanak, ahol egyébként nem tennének ilyet.
•
Ha egy beruházást egyszer végrehajtottak, akkor azt utólag nehéz visszavonni, hiszen a beruházás jelentős részéből olyan létesítmények épültek, amelyeket nem lehet minden további nélkül máshová átszállítani. Az ilyen létesítmények eladásával az elidegenítő elveszítené a befektetett tőke egy részét.
5.2.2. Az ösztönző hatás előzetes értékelése a regionális támogatási iránymutatás alapján
(28)
A regionális támogatási iránymutatás 4.2. pontjában a következő próbát használják annak eldöntésére, hogy egy támogatás rendelkezik-e ösztönző hatással: a támogatás címzettje a projekt megvalósításának megkezdése előtt köteles a támogatási kérelmet benyújtani. Ha ez megtörténik, a Bizottság az ösztönző hatás meglétéből indul ki.
(29)
Észrevételeikben Németország és a Kronoply úgy vélekedtek, hogy a regionális támogatási iránymutatás 4.2. pontjának feltételei teljesültek, hiszen a Kronoply a projekt megvalósítását megelőzően nyújtotta be támogatási igényét.
(30)
A 4.2. pontban található próba segítségével meg kell kísérelni az ösztönző hatás megvizsgálását, anélkül, hogy ez a beruházást túlságosan késleltetné. A kedvezményezett beruházási döntésének minden gazdasági vonatkozását nagyon hosszadalmas vagy időigényes volna átfogóan megvizsgálni, ami hátráltatná a beruházást illetve a térség gazdasági fejlődését.
(31)
A 3,5%-os kiegészítő támogatás ösztönző hatásának értékelésénél az volt a mértékadó, hogy a 31,5% és a 35% közötti különbség jelent-e eltérést az ösztönző jellegben, és befolyásolja-e a Kronoply beruházási döntését:
•
A Kronoply a beruházás előtt nem tudhatta, mekkora lesz végül a támogatás, hiszen a multiszektorális támogatási keretrendszerben található korrekciós tényezők értékelése a Bizottság mérlegelési hatáskörébe tartozik. A Kronoply tehát nem volt biztos abban, hogy 31,5%-os vagy 35%-os támogatási intenzitáshoz jut-e. Ezért a vállalkozás abból indult ki, hogy a várt támogatási intenzitás a két lehetséges eredmény valószínűségének függvényében valahol a két érték között lesz. Beruházási döntését a Kronoply a várt támogatási összegre alapozta.
•
A Bizottság tudomásul veszi, hogy a Kronoply a beruházás mellett döntött, jóllehet a támogatás pontos összege avagy intenzitása még nem volt megállapítva. Ezen kívül a vállalkozás befejezte a beruházást, miután 31,5 %-os támogatási intenzitásban részesült. A Kronoply így nyilvánvalóan készen állt arra, hogy egy mindössze 31,5%-os támogatási intenzitást is vállaljon.
•
Önmagában az a tény, hogy a Kronoply a regionális támogatási iránymutatás 4.2. pontjában található feltételnek megfelelt, nem jelenti azt feltétlenül, hogy ennek a további 3,5 százalékpontnyi várható értéknek ösztönző hatása volna.
5.2.3. Az ösztönző hatás utólagos értékelése a tények alapján
(32)
A Kronoply előzetes döntésének további elemzése helyett a Bizottság szerint értelmesebb a tényekre támaszkodni. A Kronoply nyilvánvalóan azt követően is a beruházás mellett döntött és folytatta tevékenységeit, miután csupán 31,5%-os támogatási intenzitásban részesült. A beruházási projektet az eredeti terveknek megfelelően valósították meg. A Kronoply a kisebb támogatási intézkedés láttán sem módosított beruházási tervein.
(33)
A Kronoply nem fog változtatni a magatartásán, függetlenül attól, hogy részesül-e további támogatásban vagy nem. Semmi sem mutat arra, hogy egy további támogatás a Kronoplyt a termelés növelésére vagy a termelőlétesítmények kibővítésére sarkallja. Mivel a beruházásokat már végrehajtották, alaptalan az a félelem, hogy a Kronoply leállítja a termelést, ha nem jut további támogatáshoz.
(34)
Ezért a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy egy további 3,5%-os támogatás jóváhagyása nem járna ösztönző hatással.
(35)
Amint azt már az eljárást megindító határozatban kifejtették, a támogatásoknak ösztönzőleg kell hatniuk, ha az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja értelmében bizonyos gazdasági ágazatok vagy térségek támogatásához kívánnak hozzájárulni. Amennyiben egy beruházást - mint jelen esetben is - már véghez vittek, a támogatás nem bír ösztönző hatással és nem vezet új beruházásokhoz vagy munkahelyek teremtéséhez. A Bizottság ezért nem tudja a támogatást az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja értelmében az új beruházásokkal vagy munkahelyteremtéssel igazolni. A Bizottság újra arra az eredményre jut, hogy a 3 936 947 EUR kiegészítő támogatás működési támogatás.
5.3. A támogatás szükségessége
(36)
Az eljárást megindító határozatban található magyarázatokkal kapcsolatban a Bizottság azon a véleményen van, hogy a szükségesség elve közvetlenül az állami támogatások ellenőrzésének fogalmából ered. A Bizottság csak akkor mondhatja ki egy támogatásról, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésével összeegyeztethető, ha meg tudja állapítani, hogy a támogatás hozzájárul az egyik megnevezett cél megvalósításához, amelyet a kedvezményezett vállalkozás normális piaci körülmények között, önerőből cselekedve nem lenne képes elérni. Ez megfelel a Bizottság állandó gyakorlatának, amelyet az Európai Közösségek Bírósága is megerősített, különösen a 730/79. sz. Philip Morris kontra Bizottság ügyben 1980. szeptember 17-én hozott ítéletében (13).
(37)
Mint a 26-35. pontban ki van fejtve, a tervezett támogatás nem hat ösztönzőleg új beruházások létrejöttére vagy munkahelyek teremtésére. A támogatás kedvezményezettjétől nem kíván sem ellenszolgáltatást, sem valamely közös érdeket szolgáló célhoz való hozzájárulást. Ezért itt az olyan folyó költségek fedezésére szolgáló működési támogatásról van szó, amelyeket normális esetben a Kronoplynak kellene viselnie.
(38)
A regionális támogatási iránymutatás 4.15. pontja normális esetben megtiltja a működési támogatást. Kivételes esetben azonban az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti régiókban lehet ilyen támogatást nyújtani, feltéve, hogy i) az a régió fejlődéséhez nyújtott hozzájárulás és ii) jellege tekintetében a támogatás indokolt, és a támogatás szintje arányos az általa ellensúlyozni kívánt hátránnyal. Németország sem az esetleges hátrányokról nem nyújtott be adatokat, sem azt nem mutatta be, hogyan járul hozzá a további támogatás a regionális fejlődéshez.
(39)
A tényekből az tűnik ki, hogy további támogatás nem szükséges, hiszen a Kronoply eldöntötte, hogy tevékenységét azután is folytatja, miután csak a 31,5%-os csekélyebb támogatási intenzitást kapta meg. Ez azt jelenti, hogy a Kronoply gazdasági vállalkozásként jövedelmező, illetve hogy a vállalkozás legalábbis nem szorul további támogatásra. Ebben a szakaszban a Kronoply számára minden támogatás nem várt nyereséget jelentene.
(40)
A Bizottság ezért arra következtet, hogy ez esetben a támogatás azért sem egyeztethető össze az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontjával, mert nem szükséges a regionális fejlődéshez.
(41)
Végül megvizsgáljuk, hogy az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében található eltérések alkalmazhatók-e a támogatásra:
•
Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében található - magánszemély fogyasztóknak nyújtott szociális jellegű támogatással, természeti csapások által okozott károk helyreállításával és Németország felosztásával kapcsolatos - eltérések jelen esetben nem alkalmazhatók.
•
A támogatás nem tekinthető az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint közös európai érdeket szolgáló projektnek, sem a Németország gazdaságában bekövetkezett komoly zavar elhárítására nyújtott támogatásnak. Ugyanilyen kevéssé szolgál a kultúrának és a kulturális örökség megőrzésének előmozdítására az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének d) pontja értelmében.
•
Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődésének előmozdítása esetében lehetővé teszi a támogatást, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. Mivel hiányos ösztönző hatása és hiányos szükségessége miatt a támogatás az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontjával összeegyeztethetetlennek minősült, ugyanezen okokból kifolyólag nem minősíthető összeegyeztethetőnek az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontjával sem.
6. VÉGKÖVETKEZTETÉS
(42)
A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a bejelentett támogatás az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás. Mivel a támogatás sem ösztönzőként nem hat, sem nem szükséges, esetében az EK-Szerződés 87. cikkének (2) vagy (3) bekezdésében található egyetlen eltérés sem alkalmazható. A támogatás ezért jogszerűtlen működési támogatás, amelyet nem szabad odaítélni.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 3 936 947 EUR összegű állami támogatás, amelyet Németország az N609/2003 bejelentés szerint a Kronoply Kft-nek szándékozik nyújtani, összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
Ezen ok miatt a támogatást nem szabad odaítélni.
2. cikk
Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Németország tájékoztatja a Bizottságot az annak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.
3. cikk
E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2005. szeptember 21-én.