++++
Raadets forordning ( EOEF ) nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet * 150 *
Indholdsfortegnelse
AFSNIT I : ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 1 - 4 ) * 150 *
AFSNIT II : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 5 - 10 ) * 151 *
AFSNIT III : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES ( artiklerne 11 - 14 ) * 153 *
AFSNIT IV : ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER * 155 *
Kapitel 1 : Almindelige regler om sammenlaegtning af forsikringsperioder ( artikel 15 ) * 155 *
Kapitel 2 : Sygdom og moderskab ( artiklerne 16 - 34 ) * 156 *
Kapitel 3 : Invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) ( artiklerne 35 - 59 ) * 162 *
Kapitel 4 : Arbejdsulykker og erhvervssygdom ( artiklerne 60 - 77 ) * 169 *
Kapitel 5 : Ydelser ved doedsfald ( artiklerne 78 og 79 ) * 176 *
Kapitel 6 : Ydelser ved arbejdsloeshed ( artiklerne 80 - 84 ) * 176 *
Kapitel 7 : Familieydelser og boernetilskud ( artiklerne 85 - 89 ) * 178 *
Kapitel 8 : Ydelser til boern af pensions eller rentemodtagere og til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ( artiklerne 90 - 92 ) * 179 *
AFSNIT V : FINANSIELLE BESTEMMELSER ( artiklerne 93 - 107 ) * 180 *
AFSNIT VI : FORSKELLIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 108 - 117 ) * 184 *
AFSNIT VII : OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER ( artiklerne 118 - 122 ) * 86 *
BILAG
Bilag 1 : Kompetente myndigheder * 188 *
Bilag 2 : Kompetente institutioner * 189 *
Bilag 3 : Bopaelstedets institutioner og opholdsstedets institutioner * 202 *
Bilag 4 : Kontaktorganer * 211 *
Bilag 5 : Til tosidede overenskomster knyttede gennemfoerelsesbestemmelser , der forbliver i kraft * 214 *
Bilag 6 : Fremgangsmaaden ved udbetaling af ydelser * 218 *
Bilag 7 : Banker * 220 *
Bilag 8 : Tilkendelse af familieydelser * 220 *
Bilag 9 : Beregning af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser * 221 *
Bilag 10 : Institutioner og organer udpeget af de kompetente myndigheder * 223 *
RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 574/72
af 21 . marts 1972
om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedtemmer , som flytter inden for Faellesskabet
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 2 , 7 og 51 ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 97 ,
under henvisning til det forslag , der er udarbejdet af Kommissionen efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring ,
under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og
ud fra foelgende betragtninger :
Forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) , er blevet afloest af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , ligesom forordning nr . 4 om gennemfoerelse og supplering af bestemmelserne i forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) er blevet ophaevet ved artikel 99 i forordning nr . 1408/71 , og der skal saaledes fastsaettes nye gennemfoerelsesregler paa grundlag af de nye principielle bestemmelser og de erfaringer , der er indvundet i loebet af de 12 aar , disse forordninger har vaeret gaeldende ;
der er navnlig behov for en noeje angivelse af de kompetente institutioner i hver medlemsstat , af de dokumenter , der skal fremlaegges , og af formaliteter , der skal opfyldes af de paagaeldende for at opnaa ydelser , af de administrative og laegelige kontrolforanstaltninger , af betingelserne for refusion af ydelser , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en institution i en anden medlemsstat , samt af de opgaver , der skal henlaegges til revisionsudvalget ,
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning
a ) forstaas ved udtrykket " forordning " forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ;
b ) forstaas ved udtrykket " gennemfoerelsesforordning " naervaerende forordning ;
c ) har de i forordningens artikel 1 fastlagte udtryk den betydning , der er tillagt dem i den naevnte artikel .
Artikel 2
Blanketter , meddelelser vedroerende lovgivning , vejledninger
1 . Blanketterne til de attester , bevidnelser , erklaeringer , begaeringer og oevrige dokumenter , der er noedvendige for anvendelsen af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , udarbejdes af Den administrative Kommission .
To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale at goere brug af forenklede formularer i deres indbyrdes forhold .
2 . Den administrative Kommission kan til brug for de kompetente myndigheder i hver medlemsstat indsamle oplysninger om de nationale lovbestemmelser , hvorpaa forordningen finder anvendelse .
3 . Den administrative Kommission udarbejder vejledninger , der tager sigte paa at underrette de paagaeldende om deres rettigheder samt om de administrative formaliteter , der skal iagttage for at goere disse rettigheder gaeldende .
Disse vejledninger skal fastlaegges efter forhandling med det raadgivende udvalg .
Artikel 3
Kontaktorganer - Forbindelse mellem institutionerne indbyrdes samt mellem institutionerne og de berettigede
1 . De kompetente myndigheder kan udpege kontaktorganer , der er berettiget til at traede i direkte forbindelse med hinanden .
2 . Enhver institution i en medlemsstat samt enhver person , der er bosat eller opholder sig paa en medlemsstats omraade , kan - enten direkte eller gennem kontaktorganerne - rette henvendelse til en anden medlemsstats institution .
Artikel 4
Bilag
1 . Bilag 1 angiver den kompetente myndighed eller myndigheder i hver medlemsstat .
2 . Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i hver medlemsstat .
3 . Bilag 3 angiver bopaelsstedets og opholdsstedets institutioner i hver medlemsstat .
4 . Bilag 4 angiver de kontaktorganer , der er udpeget i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 3 , stk . 1 .
5 . Bilag 5 angiver de bestemmelser , som omhandles i gennemfoerelsesforordningens artikel 5 , artikel 53 , stk . 3 , artikel 104 , artikel 105 , stk . 2 , artikel 116 og artikel 120 .
6 . Bilag 6 angiver den fremgangsmaade ved betaling af ydelser , der i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 53 , stk . 1 , er valgt af de forpligtede institutioner i hver medlemsstat .
7 . Bilag 7 angiver navn og hjemsted for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 55 , stk . 1 , naevnte banker .
8 . Bilag 8 angiver de medlemsstater , paa hvis gensidige forhold gennemfoerelsesforordningens artikel 10 , stk . 2 , litra d ) , finder anvendelse .
9 . Bilag 9 angiver de ordninger , der skal tages i betragtning ved beregningen af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 3 , litra a ) , og artikel 95 , stk . 3 , litra a ) .
10 . Bilag 10 angiver de institutioner eller organer , der er udpeget af de kompetente myndigheder , navnlig i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 6 , stk . 1 , artikel 11 , stk . 1 , artikel 13 , stk . 2 og 3 , artikel 14 , stk . 1 - 3 , artikel 38 , stk . 1 , artikel 70 , stk . 1 , artikel 80 , stk . 2 , artikel 81 , artikel 82 , stk . 2 , artikel 85 , stk . 2 , artikel 89 , stk . 1 , artikel 91 , stk . 2 , artikel 102 , stk . 2 , artikel 110 og artikel 113 , stk . 2 .
AFSNIT II
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Gennemfoerelse af forordningens artikler 6 og 7
Artikel 5
Anvendelse af gennemfoerelsesforordningen i stedet for administrative aftaler om gennemfoerelse af overenskomster
Gennemfoerelsesforordningens bestemmelser traeder i stedet for bestemmelserne i de administrative aftaler om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 6 ; de traeder ligeledes i stedet for bestemmelserne om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 7 , stk . 2 , litra c ) , for saa vidt disse gennemfoerelsesbestemmelser ikke er anfoert i bilag 5 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 9
Artikel 6
Adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring
1 . Saafremt den paagaeldende under hensyntagen til forordningens artikel 9 og artikel 15 , stk . 3 , opfylder betingelserne for adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) inden for flere ordninger i medfoer af en medlemsstats lovgivning , og saafremt han ikke i medfoer af sin seneste beskaeftigelse har vaeret omfattet af den tvungne forsikring inden for en af disse ordninger , har han paa grundlag af de naevnte bestemmelser adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring inden for den ordning , der er fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat eller , saafremt der ikke er fastsat nogen ordning , inden for en af ham selv valgt ordning .
2 . For at opnaa ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 9 , stk . 2 , skal den paagaeldende for vedkommende medlemsstats institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat . Denne attest udstedes efter den paagaeldendes begaering af den eller de institutioner , der anvender de lovbestemmelser , efter hvilke han har tilbagelagt disse forsikringsperioder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 12
Artikel 7
Almindelige regler om gennemfoerelse af bestemmelserne om undgaaelse af dobbeltydelser . Disse bestemmelsers anvendelse paa ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner )
1 . Naar modtageren af en ydelse , som han har krav paa efter en medlemsstats lovgivning , tillige har krav paa ydelser efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater , gaelder foelgende regler :
a ) Saafremt anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 eller 3 , medfoerer , at disse ydelser samtidig nedsaettes eller stilles i bero , kan ingen af dem nedsaettes eller stilles i bero med et stoerre beloeb end det , der fremkommer ved at dividere det beloeb , der i henhold til den lovgivning , hvorefter ydelsen udredes , skal nedsaettes eller stilles i bero , med antallet af de modtageren tilkommende ydelser , der skal nedsaettes eller stilles i bero ;
b ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , skal ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) , omhandlede teoretiske beloeb , men udelukkende ved , at det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) omhandlede beloeb nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og stoerrelsen heraf fastsaettes i forhold til laengden af de tilbagelagte forsikringsperioder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) ;
c ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit , skal i de tilfaelde , hvor bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 3 , anvendes , ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse , der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb , men udelukkende ved , at det beloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og denne del faas ved paa dette beloeb at anvende en koefficient , der svarer til forholdet mellem det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , og det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit .
2 . Med henblik paa anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , meddeler de kompetente institutioner paa begaering hinanden alle noedvendige oplysninger .
Artikel 8
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater
Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemedlemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade foedslen har fundet sted , eller - saafremt foedslen ikke har fundet sted paa en af disse medlemsstaters omraade - alene efter lovgivningen i den medlemsstat , hvoraf den paagaeldende arbejdstager senest har vaeret omfattet .
Artikel 9
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til ydelser ved doedsfald efter lovgivningen i flere medlemsstater
1 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , er det alene den efter denne medlemsstats lovgivning erhvervede ret til begravelseshjaelp , der bevares , medens den ret , der er erhvervet efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , bortfalder .
2 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , medens retten til begravelseshjaelp er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andre medlemsstater , eller indtraeder et doedsfald uden for medlemsstaternes omraade , medens retten er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , er det alene den ret , der er erhvervet efter den lovgivning i en medlemsstat , hvorunder arbejdstageren har tilbagelagt sin sidste forsikringsperiode , der bevares , medens den efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat erhvervede ret bortfalder .
Artikel 10
Regler der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud eller naar arbejdstageren successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i den samme periode eller del af denne periode
1 . Dersom der for den samme periode og for det samme familiemedlem tilkommer to personer familieydelser eller boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , og i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland , er det bestemmelserne om samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud i lovgivningen i familiemedlemmets bopaelsland , der kommer til anvendelse . Herefter skal retten til familieydelser eller boernetilskud efter forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , tages i betragtning , som om det drejede sig om en ret , der var erhvervet i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland .
2 . Dersom en arbejdstager successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i loebet af en udbetalingsperiode , saaledes som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser eller boernetilskud i den ene eller begge de paagaeldende stater , gaelder foelgende regler :
a ) de familieydelser eller boernetilskud , som den paagaeldende arbejdstager kan goere krav paa efter lovgivningen i hver af disse stater , svarer til antallet af de daglige ydelser eller tilskud , der udbetales efter den paagaeldende lovgivning . Dersom lovgivningen i de paagaeldende stater ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af daglige ydelser eller tilskud , tilkendes familieydelserne eller boernetilskuddene efter forholdet mellem det tidsrum , i hvilket den paagaeldende arbejdstager har vaeret omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater , og det i den paagaeldende lovgivning fastsatte tidsrum ;
b ) naar familieydelserne eller boernetilskuddene er udbetalt af en institution for et tidsrum , hvor de skulle have vaeret udbetalt af en anden institution , skal der foretages en afregning mellem disse institutioner ;
c ) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder udtrykkes i andre enheder end dem , der anvendes ved beregningen af familieydelser eller boernetilskud i medfoer af den lovgivning i en anden medlemsstat , hvoraf arbejdstageren tillige her vaeret omfattet i det samme tidsrum , sker omregningen , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i litra a ) og litra b ) , efter gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 ;
d ) uanset bestemmelserne i litra a ) skal i forholdet mellem de i bilag 8 til gennemfoerelsesforordningen naevnte medlemsstater den institution , der afholder udgifterne ved familieydelser eller boernetilskud paa grundlag af den foerste beskaeftigelse i det paagaeldende tidsrum , afholde disse udgifter i hele udbetalingsperioden .
3 . Dersom familiemedlemmerne til en arbejdstager , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til en arbejdsloes , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed i medfoer af fransk lovgivning , flytter fra én medlemsstat til en anden inden for den samme kalendermaaned , skal den institution , som det paahvilede at udbetale boernetilskud i begyndelsen af maaneden , fortsat udbetale dem for hele den loebende maaned .
AFSNIT III
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES
Gennemfoerelse af forordningens artikler 13 - 16
Artikel 11
Formaliteter ved udstationering
1 . I de i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) og stk . 2 , litra a ) , omhandlede tilfaelde skal den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , hvis lovgivning fortsat finder anvendelse , paa arbejdstagerens eller hans arbejdsgivers begaering , og saafremt de foreskrevne betingelser er opfyldt , udleverer arbejdstageren en udstationeringsattest , der bekraefter , at han fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil et naermere angivet tidspunkt .
2 . Det i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) ii ) , omhandlede samtykke skal indhentes af arbejdsgiveren .
Artikel 12
Saerlige bestemmelser om medlemskab af den tyske ordning om social sikring
1 . Saafremt tysk lovgivning i medfoer af forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) eller litra c ) , eller stk . 2 , litra a ) , finder anvendelse paa en arbejdstager , der er beskaeftiget af en virksomhed eller en arbejdsgiver , hvis hjemsted eller bopael ikke er beliggende paa tysk omraade , finder denne lovgivning anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa sit bopaelssted paa tysk omraade .
2 . Naar der i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end Tyskland betales bidrag for en bestemt periode til en tvungen forsikring vedroerende invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , kan der for samme periode ogsaa betales bidrag til tillaegsforsikringen efter tysk lovgivning ( Hoeherversicherung ) .
Artikel 13
Udoevelse af retten til at vaelge for personale , der goer tjeneste ved diplomatiske missioner og konsulater
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 2 , fastsatte ret til at vaelge skal udoeves foerste gang inden tre maaneder efter det tidspunkt da arbejdstageren blev ansat ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsultat eller traadte i privat tjeneste hos embedsmaend i denne mission eller dette konsulat . Valget faar virkning fra datoen for tiltraedelsen af den paagaeldende stilling .
Dersom arbejdstageren ved udgangen af et kalenderaar paany goer brug af sin ret til at vaelge , har valget virkning fra den foerste dag i det foelgende kalenderaar .
2 . En arbejdstager , som goer brug af sin ret til at vaelge , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning han har valgt at vaere omfattet , og underretter samtidig sin arbejdsgiver . Den naevnte institution underretter om fornoedent alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat i overensstemmelse med de af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat udstedte forskrifter .
3 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne medlemsstats lovgivning , saalaenge han er beskaeftiget ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsulat eller er i privat tjeneste hos embedsmaend ved denne mission eller dette konsulat .
4 . Har arbejdstageren valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
Artikel 14
Udoevelse af retten til at vaelge , for saa vidt angaar De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 3 , fastsatte ret til at vaelge skal benyttes ved ansaettelseskontraktens oprettelse . Den myndighed , der er berettiget til at afslutte denne kontrakt , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , at hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet . Den naevnte institution underretter , om fornoedent , alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat .
2 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne stats lovgivning , saa laenge han er ansat ved De europaeiske Faellesskaber .
3 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger om fornoedent de institutioner , hvorunder De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte skal henhoere .
4 . Dersom en hjaelpeansat , der er beskaeftiget i en anden medlemsstat end Tyskland , har valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om den paagaeldende var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
AFSNIT IV
ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER
KAPITEL 1
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLAEGNING AF FORSIKRINGSPERIODER
Artikel 15
1 . I de i forordningens artikel 18 , stk . 1 , artikel 38 , artikel 45 , stk . 1 og 2 , artikel 64 og artikel 67 , stk . 1 og 2 , omhandlede tilfaelde sker sammenlaegningen af forsikringsperioder efter foelgende regler :
a ) Til forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , laegges forsikringsperioder tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , i det omfang det er noedvendigt at medregne dem for at supplere de efter den foerstnaevnte medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikringsperioder med henblik paa erhvervelse , bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser , forudsat at disse forsikringsperioder ikke helt eller delvis falder sammen . Hvor det drejer sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der skal fastsaettes af to eller flere medlemsstaters institutioner efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , foretager hver af de beroerte institutioner hver for sig denne sammenlaegning ved medregning af samtlige de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , af hvis lovgivning han har vaeret omfattet , saafremt ikke andet foelger af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 2 , litra c ) ;
b ) naar en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning om en tvungen forsikring , falder sammen med en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning om en frivillig eller frivillig fortsat forsikring , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
c ) naar en forskringsperiode , der ikke er en ligestillet periode , og som er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , falder sammen med en efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
d ) enhver efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater ligestillet periode skal alene medregnes af institutionen i den medlemsstat , at hvis lovgivning den forsikrede senest har vaeret omfattet af en tvungen forsikring forud for den naevnte periode ; har den forsikrede ikke vaeret omfattet af en tvungen forsikring efter lovgivningen i en medlemsstat forud for den naevnte periode , medregnes denne periode af institutionen i den medlemsstat , i hvilken han foerste gang efter den naevnte periode har vaeret omfattet af en tvungen forsikring ;
e ) dersom det tidsrum , i hvilket visse forsikringsperioder er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , ikke kan fastslaas med bestemthed , antages det , at disse forsikringsperioder ikke falder sammen med forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , og de skal medregnes ved sammenlaegning af perioder , for saa vidt de kan komme i betragtning i dette oejemed ;
f ) dersom visse forsikringsperioder efter en medlemsstats lovgivning kun medregnes , hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt tidsfrist , skal den institution , som anvender denne lovgivning ,
i ) kun medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , hvis de er tilbagelagt inden for denne frist , eller
ii ) forlaenge fristen med laengden af de forsikringsperioder , der helt eller delvis er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning inden for den naevnte frist , naar det drejer sig om perioder , der efter den anden medlemsstats lovgivning alene medfoerer udsaettelse af den frist , inden for hvilken forsikringsperioder skal vaere tilbagelagt .
2 . Forsikringsperioder , der er tilbagelagt i en medlemsstat efter en lovgivning , der ikke er omfattet af forordningen , men som medregnes i henhold til en anden lovgivning i denne medlemsstat , som er omfattet af forordningen , anses for forsikringsperioder , der skal medregnes med henblik paa sammenlaegning .
3 . Hvor forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der anvendes i en anden medlemsstats lovgivning , sker den for sammenlaegningen noedvendige omregning efter foelgende regler :
a ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en seks dages uge :
i ) er dag lig med 8 timer og omvendt ;
ii ) er 6 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 26 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 78 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 312 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler ;
b ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en fem dages uge :
i ) er 1 dag lig med 9 timer og omvendt ;
ii ) er 5 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 22 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 66 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 264 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler .
KAPITEL 2
SYGDOM OG MODERSKAB
Gennemfoerelse af forordningens artikel 18
Artikel 16
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 18 skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udleveres efter arbejdstagerens begaering af institutionen eller institutionerne i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet . Dersom han ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til denne eller disse institutioner for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , hvis det er noedvendigt at tage hensyn til forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 19
Artikel 17
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 19 skal arbejdstageren lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution og herved forevise dokumentation for , at han har ret til disse naturalydelser for sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest udstedes af den kompetente institution eventuelt paa grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte oplysninger . Dersom arbejdstageren eller hans familiemedlemmer ikke foreviser den naevnte attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Denne attest er gaeldende , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om at den ikke laengere er gyldig . Naar attesten er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af tre maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Saafremt arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har underrettet bopaelsstedets institution om , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Bopaelsstedets institution underretter den kompetente institution om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
5 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal den paagaeldende fremlaegge de bevisligheder , der kraeves , for at naturalydelser kan tilkendes i medfoer af lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
6 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution den kompetente institution om indlaeggelsesdatoen , den forventede varighed af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen , senest tre dage efter at den er blevet bekendt hermed . En saadan underretning er dog ikke fornoeden , hvis udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
7 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af naturalydelser , der er opfoert i den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse . Den kompetente institution har en frist paa 15 dage regnet fra fremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt at fremsaette en begrundet indsigelse ; dersom bopaelsstedets institution ikke har modtaget nogen indsigelse inden udloebet af denne frist , tilkender den naturalydelserne . I tilfaelde hvor det er tvingende noedvendigt at udrede naturalydelserne straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom . Underretning om en begrundet indsigelse er dog ikke fornoeden , naar udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
8 . Arbejdstageren eller hans familiemedlemmer er forpligtet til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om ethvert arbejdsophoer eller overgang til anden beskaeftigelse for arbejdstagerens vedkommende , eller om enhver aendring af arbejdstagerens eller et familiemedlems bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution om ophoer af arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller om bortfald af hans ret til naturalydelser . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution oplysning om arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller hans ret til naturalydelser .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 18
Kontantydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution og herved fremlaegge en anmeldelse om arbejdsophoer eller - dersom dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder erklaeringer om uarbejdsdygtighed , retter arbejdstageren direkte henvendelse til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for dem .
Denne institution foranlediger straks den paagaeldende undersoegt af en laege til konstatering af hans uarbejdsdygtighed , hvorefter den i stk . 1 omhandlede erklaering udstedes . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt , og i hvert fald inden tre dage efter at arbejdstageren har rettet henvendelse til den , lade foretage en kontrolundersoegelse af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den erklaering , der udstedes af den kontrollerende laege , og som navnlig skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution skal senere , om fornoedent , underkaste arbejdstageren administrativ eller laegelig kontrol , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for ophoeret af arbejdstagerens uarbejdsdygtighed . Meddelelsen til arbejdstageren anses for en afgoerelse truffet paa den kompetente institutions vegne , jfr . dog bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder ret til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Beslutter den kompetente institution at afslaa udbetaling af kontante ydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de i bopaelsstedets lovgivning foreskrevne formaliteter , eller konstaterer den , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om sin afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , hvis dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution og arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution for den kompetente institutions regning , underretter den sidstnaevnte institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om stoerrelsen af kontantydelserne , tidspunkterne for deres udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan ydes , efter reglerne i den kompetente stats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 20
Artikel 19
Saerlige bestemmelser for graensearbejdere og deres familiemedlemmer
Naar det drejer sig om graensearbejdere eller deres familiemedlemmer , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages paa den medlemsstats omraade , hvor de er ordineret , efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 22
Artikel 20
Naturalydelser under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Saertilfaelde vedroerende udstationerede arbejdstagere og arbejdstagere beskaeftiget ved international transport samt deres familiemedlemmer
1 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham under hans udstationering , skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 foreskrevne attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , antages han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham - skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede internationale transportarbejder , der under udoevelsen af sin beskaeftigelse befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest , der skal vaere udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i den samme kalendermaaned eller inden for de to sidste kalendermaaneder foer fremlaeggelsen . Denne attest skal navnlig angive , hvor laenge arbejdstageren har vaeret beskaeftiget for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse ; dersom den kompetente institution efter den kompetente stats lovgivning ikke noedvendigvis er arbejdsgiveren bekendt , skal arbejdstageren dog skriftligt angive denne institutions benaevnelse og adresse ved sin indgivelse af begaering til opholdsstedets institution . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Er det ikke muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den paagaeldende opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede disse ydelser , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter , at den har modtaget begaeringen fra denne . Er svaret bekraeftende , angiver den kompetente institution eventuelt , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , den anvender , og opholdsstedets institution udreder fortsat de naevnte ydelser .
5 . I stedet for de i stk . 1 og 2 foreskrevne attester kan de i de naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institution fremlaegge attest for , at betingelserne for ret til naturalydelser er opfyldt . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes i henhold til den kompetente stats lovgivning . I dette tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 1 - 4 ikke anvendelse .
6 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
7 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 og 2 omhandlede formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
Artikel 21
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Andre arbejdstagere end de , der er omhandlet i gennemfoerelsesforordningens artikel 20
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 omhandlede tilfaelde - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution efter arbejdstagerens begaering om muligt foer han forlader den medlemsstat , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 22
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter , eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes i henhold til den kompetente stats lovgivning . Attesten kan ogsaa udstedes efter arbejdstagerens afrejse og paa dennes begaering , dersom den paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i det i forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra c ) , i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 23
Naturalydelser til familiemedlemmer
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 21 eller artikel 22 , finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 22 , stk . 3 , omhandlede familiemedlemmer .
Artikel 24
Kontantydelser til arbejdstagere ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
For opnaaelse af kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at vaere erhvervsmaessigt beskaeftiget dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer ; dette beroerer ikke forpligtelsen til at fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 23 , stk . 3
Artikel 25
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af kontantydelser
1 . For at bringe bestemmelserne i forordningens artikel 23 , stk . 3 , i anvendelse skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted .
Den er gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald begynder gyldighedstiden at loebe fra datoen for dens fornyelse .
Arbejdstageren skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dato , da dette forhold er opstaaet .
3 . I stedet for den i stk . 1 foreskrevne attest kan den kompetente institution afkraeve arbejdstageren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 1
Artikel 26
Ydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat for at soege arbejde der
1 . For at opnaa de i forordningens artikel 25 , stk . 1 , omhandlede natural - og kontantydelser for sig selv og sine familiemedlemmer , skal den arbejdsloese for sygeforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , som skal indhentes fra den kompetente sygeforsikringsinstitution foer hans afrejse . Fremlaegger den arbejdsloese ikke den naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
Denne attest skal bekraefte , at han har ret til de naevnte ydelser paa de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra a ) , angivne betingelser , anfoere , for hvor lang tid han er berettiget til ydelserne under hensyntagen til bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , og naermere angive stoerrelsen af de kontantydelser , der i det naevnte tidsrum eventuelt skal udbetales efter reglerne om sygeforsikring i tilfaelde af uarbejdsdygtighed eller hospitalsindlaeggelse .
2 . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , bekraefter paa en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 83 omhandlede attest , der skal tilstilles sygeforsikringsinstitutionen paa det samme sted , at de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , angivne betingelser er opfyldt med angivelse af det tidspunkt , fra hvilket disse betingelser er opfyldt , samt det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese modtager ydelser fra arbejdsloeshedsforsikringen til udgift for den kompetente institution .
Denne attest er gaeldende i det i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , fastsatte tidsrum , saa laenge betingelserne er opfyldt . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , skal inden tre dage underrette den naevnte sygeforsikringsinstitution , dersom betingelserne ikke laengere er opfyldt .
3 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 og 7 , finder tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 3
Artikel 27
Naturalydelser til arbejdsloese familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 finder tilsvarende anvendelse paa tilkendelse af naturalydelser til arbejdsloeses familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Ved registrering af familiemedlemmer til arbejdsloese , der modtager ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , skal den i gennemfoerelsesforordningens artikel 26 , stk . 1 , omhandlede attest fremlaegges . Denne attest gaelder , saa laenge der udredes ydelser efter forordningens artikel 69 , stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 26
Artikel 28
Naturalydelser til pensions - eller renteansoegere og deres familiemedlemmer
1 . En pensions - eller renteansoeger skal for at opnaa naturalydelser i den medlemsstat , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 26 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om , at han har ret til de naevnte ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i medfoer af en anden medlemsstats lovgivning . Denne attest udstedes af den institution i denne anden medlemsstat , som det paahviler at udrede naturalydelser ;
2 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , der har udstedt attesten , om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 28
Artikel 29
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke er bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning de har ret til ydelser
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 28 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om at han har ret til disse ydelser for sig selv og sine familiemedlemmer i medfoer af den lovgivning eller en af de lovgivninger , hvorefter han modtager pension eller rente .
2 . Denne attest udstedes efter pensions - eller rentemodtagerens begaering af den institution eller en af de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt af den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse vedroerende ret til naturalydelser , saa snart den paagaeldende opfylder betingelserne for opnaaelse af ret til disse ydelser . Fremlaegger den paagaeldende ikke denne attest , fremskaffes den af bopaelsstedets institution ved henvendelse til den eller de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt til den institution , der er berettiget til at udstede attesten . Medens bopaelsstedets institution afventer modtagelsen af denne attest , kan den foretage en foreloebig registrering af pensions - eller rentemodtageren og hans familiemedlemmer paa grundlag af bevisligheder , den har godkendt . Denne registrering er kun bindende for den institution , som det paahviler at udrede naturalydelser , naar denne institution har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest .
3 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , som har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest , om enhver registrering , der har fundet sted i medfoer af den naevnte bestemmelse .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal det godtgoeres over for bopaelsstedets institution , at modtageren fortsat er berettiget til pension eller rente , ved forelaeggelse af en kvittering eller anvisningstalon for den seneste udbetaling af pensionen eller renten .
5 . Modtageren eller hans familiemedlemmer har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig inddragelse eller bortfald af pensionen eller renten samt enhver bopaelspforandring . De institutioner , som det paahviler et udbetale pension eller rente underretter ligeledes institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver saadan forandring .
6 . Den administrative Kommission fastsaetter , om fornoedent , de naermere regler for afgoerelse af , hvilken institution der skal udrede naturalydelser i det i forordningens artikel 28 , stk . 2 , litra b ) , omhandlede tilfaelde .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 29
Artikel 30
Naturalydelser til familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat en den , hvor pensions - eller rentemodtageren er bosat
1 . Familiemedlemmerne skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor de er bosat , i medfoer af forordningens artikel 29 , stk . 1 , lade sig registrere ved institutionen paa deres bopaelssted og herved fremlaegge de bevisligheder , der efter den lovgivning , som gaelder for denne institution , kraeves , for at saadanne ydelser kan tilkendes en pensions - eller rentemodtagers familiemedlemmer , samt en attest , der bekraefter , at rentemodtageren har ret til naturalydelser til sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , gaelder , saa laenge institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest udstedes af en fransk institution , er den dog kun gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hvert aar .
2 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal familiemedlemmerne for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge den i stk . 1 naevnte attest , dersom det er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution , at en saadan begaering skal vaere ledsaget af dokumentation for modtagelse af pension eller rente .
3 . Institutionen paa modtagerens bopaelssted underretter institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted , dersom pensionen eller renten stilles i bero eller bortfalder , eller modtageren skifter bopael . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst anmode institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver oplysning om ret til naturalydelser .
4 . Familiemedlemmerne har pligt til at underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan antages at beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 31
Artikel 31
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer ved ophold i en anden medlemsstat end den , hvor de er bosat
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 31 for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , saavidt muligt foer han forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter denne medlemsstats lovgivning . Fremlaegger modtageren ikke den naevnte attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til bopaelsstedets institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse . I saa fald anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted for den kompetente institution .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , for saa vidt angaar tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 31 omhandlede familiemedlemmer .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 1
Artikel 32
De institutioner , til hvilke arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 35 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer rette henvendelse til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som er angivet i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selv om denne er en institution , der er undergivet ordningen for arbejdere i staalindustrien forudsat at de ydelser , der i opholds - eller bopaelslandet udredes i henhold til den ordning vedroerende syge - og moderskabsforsikring , der gaelder for arbejdere i staalindustrien , svarer til de ydelser , der udredes efter den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Denne institution er i saa fald forpligtet til at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne i henhold til den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , er disse arbejdstagere eller deres familiemedlemmer berettiget til at henvende sig enten til den institution , som det paahviler at administrere denne ordning , eller til den naermeste institution , som er beliggende paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som administrerer ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal denne institution goere den paagaeldende opmaerksom paa , at han vil opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at administrere den fornaevnte saerlige ordning ; den skal endvidere underrette ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 3
Artikel 33
Medregning af den periode , for hvilket der allerede er udredet ydelser af den anden medlemsstats institution
Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 35 , stk . 3 , kan den institution i en medlemsstat , som skal udrede ydelserne , afkraeve en anden medlemsstats institution oplysninger om , for hvilken periode den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme sygdoms - eller moderskabstilfaelde .
Refusion fra den kompetente institution i en medlemsstat af udgifter , der er afholdt under ophold i en anden medlemsstat
Artikel 34
1 . Dersom de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 1 , 2 og 5 , samt artiklerne 21 , 23 og 31 foreskrevne formaliteter ikke har kunnet opfyldes under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat , refunderes de udlagte beloeb efter arbejdstagerens begaering af den kompetente institution efter de satser , der anvendes af opholdsstedets institution .
2 . Opholdsstedets institution skal paa begaering af den kompetente institution underrette denne om disse satser .
KAPITEL 3
INVALIDITET , ALDERDOM OG DOEDSFALD ( PENSIONER )
Indgivelse og behandling af begaeringer om ydelser
Artikel 35
Begaeringer om ydelser ved invaliditet i tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret efter de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger , samt i det i forordningens artikel 40 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 37 - 39 samt i de i forordningens artikel 40 , stk . 2 , artikel 41 , stk . 1 , og artikel 42 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren indgive begaering enten til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da uarbejdsdygtigheden med efterfoelgende invaliditet eller en forvaerring af denne invaliditet indtraadte , eller til bopaelsstedets institution , som da sender begaeringen til den foerstnaevnte institution med angivelse af datoen for dens indgivelse ; denne dato skal anses for datoen for begaeringens indgivelse til den foerstnaevnte institution . Dersom der har vaeret tilkendt kontantydelser efter reglerne om sygeforsikring skal den dag , da udbetalingen af disse kontantydelser ophoerer , i givet fald anses for datoen for indgivelse af begaering om pension .
2 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede tilfaelde underretter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , den institution , som det oprindeligt paahvilede at udrede ydelserne , om stoerrelsen af de ydelser , der skal udredes efter den lovgivning , som gaelder for institutionen , samt om , fra hvilket tidspunkt ydelserne skal udredes . Fra dette tidspunkt bortfalder de ydelser , der blev udredet foer forvaerringen indtraadte , eller de nedsaettes indtil det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tillaeg .
3 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra d ) , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 ikke anvendelse . I dette tilfaelde retter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , henvendelse til den nederlandske institution for at faa oplyst stoerrelsen af det beloeb , som skal udbetales af denne institution .
Artikel 36
Begaeringer om ydelser ved alderdom , til efterladte ( med undtagelse af ydelser til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ) samt ydelser ved invaliditet i de tilfaelde , der ikke er omfattet af gennemfoerelsesforordningens artikel 35
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 40 - 51 ( bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 35 omhandlede tilfaelde ) skal ansoegeren indgive begaering til bopaelsstedets institution efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution . Dersom arbejdstageren ikke har tilbagelagt forsikringsperioder efter denne lovgivning , sender bopaelsstedets institution begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , med angivelse af datoen for begaeringens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den sidstnaevnte institution .
2 . Er ansoegeren bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning han ikke har tilbagelagt forsikringsperioder , kan han indgive begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
3 . Er ansoegeren bosat i en ikke-medlemsstat , skal han indgive sin begaering til den kompetenten institution i den af medlemsstaterne , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
Dersom ansoegeren indgiver sin begaering til institutionen i den medlemsstat , hvor han er statsborger , sender denne institution begaeringen til den kompetente institution .
4 . En begaering om ydelser , der indgives til en medlemsstats institution , medfoerer automatisk samtidig fastsaettelse af ydelser efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , hvis betingelser ansoegeren opfylder , medmindre han i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de ydelser ved alderdom , der er erhvervet i medfoer af lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes .
Artikel 37
Bevisligheder og oplysninger , der skal vedlaegges de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer om ydelser
For indgivelse af de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal ledsages af de fornoedne bevisligheder og skal udfaerdiges paa den blanket , der er foreskrevet i lovgivningen
i ) i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat , i det artikel 36 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde ,
ii ) i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , i de i artikel 36 , stk . 2 og 3 , omhandlede tilfaelde .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren meddelte oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
c ) Ansoegeren skal saavidt muligt anfoere den eller de institutioner for forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom eller doesdsfald ( pensioner ) i enhver medlemsstat , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , eller den eller de arbejdsgivere , hos hvem han har vaeret beskaeftiget paa hver medlemsstats omraade , under vedlaeggelse af de arbejdsattester , som han maatte vaere i besiddelse af .
d ) Dersom ansoegeren i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de alderspensioner , der maatte vaere erhvervet efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes , skal han anfoere , efter hvilken stats lovgivning han begaerer ydelserne .
Artikel 38
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved fastsaettelsen af ydelsens stoerrelse
1 . For at opnaa ydelse efter bestemmelserne i forordningens artikel 39 , stk . 4 , eller artikel 47 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer ( med undtagelse af hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit foreskrevne attest , kan den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer ( bortset fra hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos pensions - eller rentemodtageren , skal denne omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Artikel 39
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditeti tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret i medfoer af de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger
1 . Dersom arbejdstageren har indgivet begaering om ydelser ved invaliditet , og institutionen fastslaar , at bestemmelserne i forordningens artikel 37 , stk . 1 , skal anvendes , retter den , om fornoedent , henvendelse til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , for at fremskaffe attest om de forsikringsperioder , han har tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for sidstnaevnte institution .
2 . Bestemmelserne i stk . 1 finder tilsvarende anvendelse , dersom det er paakraevet at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
3 . I det i forordningens artikel 39 , stk . 3 , omhandlede tilfaelde sender den institution , som har behandlet arbejdstagerens begaering , denne til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet .
4 . Gennemfoerelsesforordningens artikler 41 - 50 anvendes ikke paa behandlingen af de i denne artikel omhandlede begaeringer .
Artikel 40
Fastsaettelse af invaliditetsgraden
En medlemsstats institution skal ved fastsaettelse af invaliditetsgraden tage saadanne laegelige dokumenter og erklaeringer i betragtning samt administrative oplysninger , som institutionen har indhentet fra enhver anden medlemsstat . Enhver institution bevarer dog undtagen i de tilfaelde hvor bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 3 , anvendes , retten til at lade ansoegeren undersoege af en af den selv udpeget laege .
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte i de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede tilfaelde
Artikel 41
Bestemmelse , af hvilken institution der er behandlende institution
1 . Begaeringer om ydelser behandles af den institution , hvortil de er indgivet eller sendt i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 . Denne institution betegnes " den behandlende institution " .
2 . Den behandlende institution skal straks ved anvendelse af en blanket , der er udfaerdiget med henblik herpaa , underrette alle de beroerte institutioner om indkomne begaeringer om ydelser , for at disse kan blive behandlet samtidig og uden forsinkelse i alle disse institutioner .
Artikel 42
Blanketter , der skal benyttes til behandling af begaeringer om ydelser
1 . Ved behandling af begaeringer om ydelser skal den behandlende institution anvende en blanket , der specielt indeholder en opgoerelse og oversigt over de forsikringsperioder , som arbejdstageren har tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige beroerte medlemsstater .
2 . Oversendelse af disse blanketter til enhver anden medlemsstats institution traeder i stedet for oversendelse af bevisligheder .
Artikel 43
Den fremgangsmaade , der skal foelges af de beroerte institutioner ved begaeringens behandling
1 . Den behandlede institution anfoerer paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den , og fremsender et eksemplar af blanketten til enhver medlemsstats institution for ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , i givet fald vedlagt de af ansoegeren fremlagte arbejdsattester .
2 . Dersom kun én yderligere institution er beroert , supplerer denne institution den omhandlede blanket med angivelse af :
a ) de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den ;
b ) stoerrelsen af den ydelse , som ansoegeren ville kunne goere krav paa alene paa grundlag af disse forsikringsperioder ;
c ) ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 .
Den saaledes supplerede blanket tilbagesendes til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen i den anden medlemsstat , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , medens de under litra c ) , omhandlede beregninger kraever betydeligt laengere tid , tilbagesendes blanketten til den behandlende institution med de i litra a ) og litra b ) omhandlede oplysninger ; de i litra c ) omhandlede oplysninger fremsendes snarest muligt til den behandlende institution .
3 . Saafremt to eller flere andre institutioner er beroert , skal hver af institutionerne supplere den naevnte blanket med angivelse af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for den paagaeldende institution , og tilbagesende den til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for en eller flere af disse institutioner , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , underrettes den behandlende institution om dette beloeb samtidig med underretning om forsikringsperioderne ; kraever fastsaettelsen af det naevnte beloeb en vis tid , underrettes den behandlende institution om beloebet , saa snart det er fastsat .
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplysning om forsikringsperioderne og i givet fald om det eller de beloeb , der skal udbetales efter lovgivningen i en eller flere af de beroerte medlemsstater , sender den behandlende institution et eksemplar af de saaledes udfyldte blanketter til hver af de beroerte institutioner , som deri anfoerer ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb , beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , og tilbagesender blanketten til den behandlende institution .
4 . Saa snart den behandlende institution efter modtagelsen af de i stk . 2 og 3 omhandlede oplysninger har konstateret , at bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 2 , eller artikel 48 , stk . 2 eller 3 , skal bringes i anvendelse , underretter den de oevrige beroerte institutioner herom .
5 . I det i gennemfoerelsesforordningens artikel 37 , litra d ) , omhandlede tilfaelde angiver institutionerne i de medlemsstater , af hvis lovgivning ansoegeren har vaeret omfattet , men over for hvilke han har begaeret fastsaettelsen af ydelserne udsat , paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket kun de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af ansoegeren efter den lovgivning , der gaelder for dem .
Artikel 44
Den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse om invaliditetsgraden
1 . Saafremt ikke andet foelger af stk . 2 og 3 er kun den behandlende institution berettiget til at traeffe den i forordningens artikel 40 , stk . 3 , omhandlede afgoerelse med hensyn til ansoegerens invaliditet . Den traeffer denne afgoerelse , saa snart den er i stand til at fastslaa , om de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den , er opfyldt , i givet fald ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 . Den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
2 . Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til ydelser , - bortset fra betingelsen verdroerende invaliditet - der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den behandlende institution , ikke er opfyldt ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , underretter den straks den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den af de oevrige beroerte medlemsstater , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet . Den sidstnaevnte institution er berettiget til at traeffe afgoerelse om ansoegerens invaliditet , saafremt de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning som gaelder for den , er opfyldt ; den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
3 . I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren foerst har vaeret omfattet .
Artikel 45
Udbetaling af foreloebige ydelser samt forskud paa ydelser
1 . Dersom den behandlende institution konstaterer , at ansoegeren har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for den , uden at det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter andre medlemsstaters lovgivning , udbetaler den straks disse som foreloebige ydelser .
2 . Dersom ansoegeren ikke har ret til ydelser i medfoer af stk . 1 , men hvor det fremgaar af de oplysninger , der er tilgaaet den behandlende institution i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 43 , stk . 2 eller 3 , at han har ret til ydelser efter lovgivningen i en anden medlemsstat , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter naevnte lovgivning , udbetaler den institution , for hvilken naevnte lovgivning gaelder , ydelserne som foreloebige ydelser , saa snart institutionen har modtaget underretning fra den behandlende institution om , at den er forpligtet hertil .
3 . Dersom ansoegeren i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde har ret til ydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i hver af disse stater , paahviler udbetalingen af foreloebige ydelser den institution , som foerst har underrettet den behandlende institution om , at der bestaar en saadan ret ; det paahviler den behandlende institution at underrette de oevrige beroerte institutioner .
4 . Den institution , som det paahviler at udbetale ydelser i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , underretter straks ansoegeren herom og goer ham samtidig udtrykkeligt opmaerksom paa , at afgoerelsen er af foreloebig karakter og ikke kan paaklages .
5 . Dersom der ikke kan udbetales ansoegeren en foreloebig ydelse i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , men hvor det fremgaar af de foreliggende oplysninger , at ansoegeren har ret til ydelser i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 2 , udbetaler den behandlende institution ham et passende forskud , der kan kraeves tilbagebetalt , og hvis stoerrelse saavidt muligt svarer til det beloeb , der maa antages at blive fastsat i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 2 .
6 . To medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre regler for udbetaling af foreloebige ydelser i tilfaelde , hvor alene institutionerne i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
Artikel 46
Beregning af ydelser i tilfaelde af hel eller delvis sammenfald af forsikringsperioder
1 . Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske beloeb efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og litra b ) , finder reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , litra c ) og litra d ) , anvendelse .
Det saaledes fremkomne faktiske beloeb forhoejes med det beloeb , der svarer til forsikringsperioderne i henhold til en frivillig eller frivillig fortsat ordning , og som er fastsat efter den lovgivning , efter hvilken disse forsikringsperioder er tilbagelagt .
2 . Ved anvendelsen af forordningens artikel 46 , stk . 3 , skal ydelsesbeloeb , der svarer til forsikringsperioder i henhold til en frivillig eller fortsat ordning , ikke medregnes .
3 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse for saa vidt angaar den i forordningens artikel 15 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede frivillige tillaegsforsikring .
Ved anvendelsen af tysk lovgivning skal de bidrag , som ikke medregnes i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , medregnes ved beregningen af de supplerende beloeb efter den frivillige tillaegsforsikring . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 47
Endelig beregning af de ydelsesbeloeb , der skal udbetales af de institutioner , der anvender forordningens artikel 46 , stk . 3
I det i forordningens artikel 46 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede tilfaelde beregner den behandlende institution det endelige ydelsesbeloeb , som hver af de beroerte institutioner skal udrede , og giver institutionerne underretning herom .
Artikel 48
Meddelelse til ansoegeren om institutionernes afgoerelser
1 . De endelige afgoerelser truffet af hver af de beroerte institutioner , i givet fald under hensyntagen til den i gennemfoerelsesforordningens artikel 47 omhandlede meddelelse , meddeles til den behandlende institution . Hver af disse afgoerelser skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Efter modtagelsen af alle disse afgoerelser underretter den behandlende institution ansoegeren herom paa hans eget sprog ved en sammenfattende meddelelse ledsaget af de naevnte afgoerelser . Klagefristerne begynder foerst at loebe fra tidspunktet for ansoegerens modtagelse af den sammenfattende meddelelse .
2 . Samtidig med , at den behandlende institution sender ansoegeren den i stk . 1 omhandlede sammenfattende meddelelse , sender den en genpart heraf til hver af de beroerte institutioner , vedlagt en genpart af de oevrige institutioners afgoerelser .
Artikel 49
Ny beiegning af ydelser
1 . Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 49 , stk . 2 og 3 , samt artikel 51 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 45 og 47 tilsvarende anvendelse .
2 . I tilfaelde af , at ydelsen nyberegnes , bortfalder eller stilles i bero , underretter den institution , som har truffet afgoerelse herom straks den paagaeldende samt hver af de institutioner , fra hvilke den paagaeldende har ret til ydelser , eventuelt gennem den behandlende institution . Afgoerelsen skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Disse frister begynder foerst at loebe fra den paagaeldendes modtagelse af afgoerelsen .
Artikel 50
Foranstaltninger med henblik paa at fremskynde fastsaettelsen af ydelser
1 . a ) i ) Naar en arbejdstager , der er statsborger i en medlemsstat , er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning , skal den institution , der er kompetent vedroerende pensioner i den sidstnaevnte stat paa det tidspunkt , da arbejdstageren bliver registreret , til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den samme medlemsstat ( beskaeftigelseslandet ) ved anvendelse af ethvert til institutionens raadighed staaende middel sende alle arbejdstagerens personlige data , datoen for hans tiltraedelse af beskaeftigelsen samt den naevnte kompetente institutions benaevnelse og den paagaeldendes forsikringsnummer i institutionen .
ii ) Endvidere sender den under litra i ) , naevnte kompetente institution saavidt muligt alle andre oplysninger , som er egnet til at lette og fremskynde den senere fastsaettelse af pensionerne , til det organ , der er udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i litra i ) .
iii ) Disse oplysninger sendes til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat efter de af Den administrative Kommission fastsatte retningslinier .
iv ) Ved anvendelsen af bestemmelserne i litra i ) , ii ) og iii ) anses statsloese og flygtninge for at vaere statsborgere i den medlemsstat , af hvis lovgivning de foerst har vaeret omfattet .
b ) Paa begaering af arbejdstageren eller af den institution , som han paa det paagaeldende tidspunkt er tilsluttet , foretager de beroerte institutioner en opgoerelse over hans forsikringsforhold , senest 1 aar foer det tidspunkt , da han opnaar alderen for ret til pension .
2 . De naermere regler til gennemfoerelsen af bestemmelserne i stk . 1 fastsaettes af Den administrative Kommission .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 51
1 . Naar en person , der modtager ydelser , navnlig :
a ) ydelser ved invaliditet ;
b ) ydelser ved alderdom , der tilkendes paa grund af uarbejdsdygtighed ;
c ) ydelser ved alderdom , der tilkendes aeldre arbejdsloese ;
d ) ydelser ved alderdom , der tilkendes ved opgivelse af ervervsmaessig virksomhed ;
e ) ydelser til efterladte , der tilkendes paa grund af invaliditet eller uarbejdsdygtighed ;
f ) ydelser , der tilkendes under forudsaetning af , at modtagerens midler ikke overstiger en bestemt graense ;
opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den forpligtede institution er beliggende , foretages den administrative og laegelige kontrol paa denne institutions begaering paa modtagerens opholds - eller bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution . Den forpligtede institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Dersom det konstateres , at modtageren af ydelser efter stk . 1 har beskaeftigelse eller er i besiddelse af midler , der overstiger den foreskrevne graense , samtidig med at han modtager disse ydelser , skal opholds - eller bopaelsstedets institution indberette dette til den forpligtede institution , som har begaeret kontrollen foretaget . Denne indberetning skal isaer angive arten af beskaeftigelsen , arbejdsfortjenestens stoerrelse eller stoerrelsen af de midler , som den paagaeldende har haft raadighed over i det senest forloebne kvartal , endvidere den loen , hvilken paa den samme egn saedvanligt blev ydet en arbejdstager inden for det fagomraade , hvor de paagaeldende var beskaeftiget , foer han blev uarbejdsdygtig , i loebet af en periode , der skal fastsaettes af den forpligtede institution , samt eventuelt en erklaering afgivet af en laegelig sagkyndig om den paagaeldendes helbredstilstand .
Artikel 52
Naar den paagaeldende efter at de ydelser , han oppebar , har vaeret stillet i bero , generhverver sin ret til ydelser , medens han er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat , udveksler de beroerte institutioner alle fornoedne oplysninger med henblik paa fornyet udbetaling af de omhandlede ydelser .
Ydelsernes udbetaling
Artikel 53
Betalingsmaade
1 . Dersom den forpligtede institution i en medlemsstat ikke udbetaler ydelserne direkte til modtagere , der er bosat paa en anden medlemsstat omraade , sker udbetalingen af disse ydelser paa den forpligtede institutions begaering gennem kontaktorganet i den sidstnaevnte stat eller gennem institutionen paa de paagaeldende modtageres bopaelssted efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 54 - 58 ; udbetaler den forpligtede institution ydelserne direkte til disse modtagere , skal den underrette bopaelsstedets institution herom . Den betalingsmaade , der anvendes af medlemsstaternes institutioner , er anfoert i bilag 6 .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre fremgangsmaader ved udbetaling af ydelser i tilfaelde , hvor alene de kompetente institutioner i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
3 . De overenskomstmaessige bestemmelser vedroerende udbetaling af ydelser , der er gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 .
Artikel 54
Fremsendelse af opgoerelse over forfaldne beloeb til det udbetalende organ
1 . Den forpligtede institution sender en opgoerelse over forfaldne beloeb i to eksemplarer til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren er bosat , eller til bopaelsstedets institution , hvilke organer benaevnes " det udbetalende organ " ; opgoerelsen skal vaere det naevnte organ i haende senest 20 dage , foer ydelserne forfalder til udbetaling .
Artikel 55
Indbetaling af forfaldne beloeb paa det udbetalende organs konto
1 . Ti dage foer ydelserne forfalder til udbetaling , indbetaler den forpligtede institution i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , den noedvendige sum til daekning af de forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 omhandlede opgoerelse . Indbetalingen sker til nationalbanken eller en anden bank i den medlemsstat , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , paa en konto , der er aabnet i nationalbankens eller en anden banks navn i den medlemsstat , paa hvis omraade det udbetalende organ er beliggende , til ordre for dette organ . Denne indbetaling har frigoerende virkning . Den forpligtede institution sender samtidig meddelelse om indbetalingen til det udbetalende organ .
2 . Den bank , paa hvis konto indbetalingen er foretaget , krediterer det udbetalende organ for modvaerdien af indbetalingen i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade dette organ er beliggende .
3 . Navn og hjemsted for de i stk . 1 omhandlede banker er anfoert i bilag 7 .
Artikel 56
Det udbetalende organs betaling af forfaldne beloeb til modtageren
1 . De forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 , omhandlede opgoerelse , udbetales den berettigede af det udbetalende organ til udgift for den forpligtede institution . Disse udbetalinger foretages efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for det udbetalende organ .
2 . Saa snart det udbetalende organ eller ethvert andet af dette udpeget organ bliver bekendt med et forhold , der medfoerer , at ydelserne stilles i bero eller bortfalder , standser det enhver udbetaling . Det samme gaelder , naar modtageren flytter til en anden stats omraade .
3 . Det udbetalende organ underretter den forpligtede institution om aarsagen eller aarsagerne til indstillingen af udbetalingen . I tilfaelde af , at modtageren eller hans aegtefaelle afgaar ved doeden , eller en enke eller enkemand indgaar nyt aegteskab , underretter det udbetalende organ den naevnte institution om datoen herfor .
Artikel 57
Endelig afregning vedroerende de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger
1 . Kontiene for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger er genstand for endelig afregning ved udloebet af enhver betalingsperiode med henblik paa udarbejdelse af en opgoerelse over de beloeb , der faktisk er udbetalt til modtagerne eller til de personer , der efter lovgivningen eller i foelge fuldmagt repraesenterer dem , samt over ikke-udbetalte beloeb .
2 . Der udbetalende organ attesterer , at det samlede beloeb , der er angivet i bogstaver og tal i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , stemmer med de udbetalinger der er foretaget af det udbetalende organ bekraeftelsen skal underskrives af repraesentanten for dette organ .
3 . Det udbetalende organ garanterer for den korrekte gennemfoerelse af udbetalingerne .
4 . Forskellen mellem de af den forpligtede institution udbetalte beloeb , udtrykt i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , og vaerdien - udtrykt i den samme valuta - af de udbetalinger , der er godkendt af det udbetalende organ , fradrages i de beloeb , der senere paa samme grundlag skal udbetales af den forpligtede institution .
Artikel 58
Godtgoerelse af udgifterne ved ydelsernes udbetaling
Det udbetalende organ kan i udbetalingerne til modtagerne fradrage de med ydelsernes udbetaling forbundne udgifter , navnlig portoudgifter og bankgebyrer , paa de betingelser , der er foreskrevet i den lovgivning , som dette organ anvender .
Artikel 59
Meddelelse om bopaelsforandring
Naar en person , der modtager ydelser efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , flytter fra én stat til en anden , skal han underrette den eller de institutioner , der er forpligtet til at udrede disse ydelser , samt det udbetalende organ .
KAPITEL 4
ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 og 53
Artikel 60
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 52 , litra a ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse naturalydelser . Denne attest udstedes af den kompetente institution , eventuelt paa grundlag af oplysninger fra arbejdsgiveren . Dersom lovgivningen i den kompetente stat kraever det , skal arbejdstageren endvidere for bopaelsstedets institution fremlaegge et bevis fra den kompetente institution for modtagelse af anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen . Fremlaegger han ikke disse bevisligheder , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe dem , og i mellemtiden tilkender den ham naturalydelser efter reglerne om sygeforsikring , for saa vidt han opfylder de noedvendige betingelser for ret til saadanne ydelser .
2 . Denne attest bevarer sin gyldighed , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af 3 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 omhandlede attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal arbejdstageren fremlaegge de bevisligheder , der kraeves for tilkendelse af naturalydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
5 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution - inden tre dage efter at den er blevet bekendt hermed - den kompetente institution om datoen for hospitalsindlaeggelsen , hospitalsopholdets forventede varighed samt udskrivningsdatoen .
6 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af de naturalydelser , der er opfoert af den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse , med vedlaeggelse af de noedvendige bilag . Den kompetente institution han inden 15 dage efter afsendelsen af denne meddelelse fremsende en begrundet indsigelse ; har bopaelsstedets institution ikke modtaget nogen indsigelse ved udloebet af denne frist tilkender den naturalydelserne . Dersom det er tvingende noedvendigt at udrede saadanne naturalydelser straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom .
7 . Arbejdstageren har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i sine forhold , der maa antages at beroere hans ret til naturalydelser , navnlig ethvert arbejdsophoer eller overgang til ny beskaeftigelse eller enhver forandring af bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution , dersom arbejdstageren ikke laengere er forsikret eller hans ret til naturalydelser er bortfaldet . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution alle oplysninger vedroerende arbejdstagerens forsikringsforhold eller ret til naturalydelser .
8 . Naar det drejer sig om graensearbejdere , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages i den medlemsstat , hvor de er ordineret efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 61
Kontantydelser , bortset fra renter , i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stats
1 . For at opnaa kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 52 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution med en anmeldelse om , at han er ophoert med at arbejde , eller - saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder attest om uarbejdsdygtighed , henvender arbejdstageren sig direkte til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for den .
Denne institution foranlediger straks arbejdstageren laegeundersoegt med henblik paa konstatering af hans uarbejdsdygtighed samt udfaerdigelse af den i stk . 1 omhandlede erklaering . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt og under alle omstaendigheder inden tre dage efter at arbejdstageren har henvendt sig til den , lade ham kontrolundersoege af en laege , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den kontrollerende laeges erklaering , der navnlig skal indeholde oplysning om den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution ivaerksaetter senere om fornoedent , en administrativ eller laegelig kontrol af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den har konstateret , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for uarbejdsdygtighedens ophoer . Meddelelsen til arbejdstageren anses for at vaere en afgoerelse , der er truffet paa den kompetente institutions vegne , med mindre andet foelger af bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder retten til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Dersom den kompetente institution beslutter af afslaa begaeringen om kontantydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de formaliteter , der er foreskrevet i bopaelslandets lovgivning , eller den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om denne afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution samt arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution til udgift for den kompetente institution , underretter den kompetente institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om kontantydelsernes stoerrelse , hvornaar de forfalder til udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan tilkendes efter lovgivningen i den kompetente stat .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 55
Artikel 62
Naturalydelser i tilfaelde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 omhandlede attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede arbejdstager , der er beskaeftiget ved international transport , og som under udfoerelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i samme kalendermaaned eller inden for de to forudgaaende kalendermaaneder . Denne attest skal isaer angive , hvornaar arbejdstageren har tiltraadt sin beskaeftigelse for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Dersom det ikke er muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den i stk . 1 og 2 omhandlede arbejdstager opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede naturalydelserne , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter modtagelsen af dens begaering . Dersom svaret er bekraeftende , angiver den kompetente institution i givet fald , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og opholdsstedets institution skal fortsat udrede disse ydelser .
5 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 eller stk . 2 naevnte formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
6 . I stedet for de i stk . 1 og 2 omhandlede attester kan de i naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institutions fremlaegge den i stk . 7 omhandlede attest .
7 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de tilfaelde , hvor ydelserne tilkendes paa grundlag af den i stk . 1 eller 2 naevnte formodning - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge en attest , der bekraefter , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , om muligt foer arbejdstageren forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
8 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 63
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest for , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Attesten kan paa arbejdstagerens begaering ogsaa udstedes efter hans afrejse , hvis attesten paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i de i forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra c ) i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 64
Kontantydelser , bortset fra renter , ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Med hensyn til opnaaelse af kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at udoeve erhvervsmaessig virksomhed dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer . Dette beroerer ikke pligten til af fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 - 56
Artikel 65
Anmeldelser , undersoegelser og udveksling af oplysninger mellem institutionerne vedroerende en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , der er indtraadt i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . Naar en arbejdsulykke indtraeffer eller en erhvervssygdom foerste gang laegeligt konstateres i en anden medlemsstat end den kompetente stat , skal anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen foretages efter bestemmelserne i den kompetente stats lovgivning medmindre andet foelger af lovbestemmelser , der gaelder i den medlemsstat , hvor arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , og som fortsat skal finde anvendelse i et saadant tilfaelde . Naevnte anmeldelse indgives til den kompetente institution samtidig med , at en genpart af den sendes til bopaels - eller opholdsstedets institution .
2 . Institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , tilsender den kompetente institution i to eksemplarer de laegeerklaeringer , der er udfaerdiget i denne stat , samt - paa den sidstnaevnte institutions begaering - alle fornoedne oplysninger .
3 . Saafremt det , naar det drejer sig om et ulykkestilfaelde indtruffet paa vej til eller fra arbejdet i en anden medlemsstat end den kompetente stat , er paakraevet at foretage en undersoegelse paa den foerstnaevnte medlemsstats omraade , kan den kompetente institution udpege en person til at forestaa denne undersoegelse , og den skal i saa fald underrette myndighederne i den paagaeldende medlemsstat herom . Disse myndigheder yder den paagaeldende bistand , navnlig ved at stille en medhjaelp til raadighed for ham med henblik paa at gennemlaege rapporten og alle oevrige dokumenter vedroerende ulykkestilfaeldet .
4 . Efter behandlingens afslutning sendes en udfoerlig rapport med laegeerklaeringer om de varige foelger af ulykkestilfaeldet eller sygdommen , navnlig om den paagaeldendes oejeblikkelige tilstand samt om , hvervidt sygdommen er helbredt eller faldet til ro , til den kompetente institution . De hermed forbundne honorarer betales , alt efter omstaendighederne , af bopaelslandets institution eller af opholdsstedets institution , efter den af naevnte institution anvendte takst og til udgift for den kompetente institution .
5 . Den kompetente institution underretter paa begaering bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , alt efter omstaendighederne , om afgoerelsen , med angivelse af tidspunktet for , hvornaar sygdommen er helbredt eller faldet til ro samt , i givet fald , hvornaar afgoerelsen vedroerende tilkendelse af rente er truffet .
Artikel 66
Tvivl om , hvorvidt der er tale om en arbejdsulykke , henholdsvis om en erhvervssygdom
1 . Naar den kompetente institution i det i forordningens artikel 52 eller artikel 55 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde merer tvivl om , hvorvidt ulykkestilfaeldet eller sygdommen er omfattet af lovgivningen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme , underretter institutionen straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne ; disse ydelser betragtes derefter som sygeforsikringsydelser og udredes fortsat som saadanne paa grundlag af de i gennemfoerelsesforordningens artikler 20 og 21 omhandlede attester .
2 . Naar der er truffet endelig afgoerelse om dette spoergsmaal , underretter den kompetente institution straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne . Dersom der ikke er tale om en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , skal denne institution fortsat udrede disse naturalydelser som sygeforsikringsydelser , saafremt arbejdstageren ioevrigt er berettiget hertil . I modsat fald betragtes de naturalydelser , som arbejdstageren har modtaget i henhold til sygeforsikringen , som ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 57
Artikel 67
Fremgangsmaaden i tilfaelde af , at arbejdstageren i flere medlemsstater har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage en erhvervssygdom
1 . I det i forordningens artikel 57 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde indgives anmeldelsen af en erhvervssygdom enten til den institution , der er kompetent vedroerende erhvervssygdomme , i den medlemsstat , hvor den paagaeldende senest har udoevet en virksomhed , der kan forsaarsage den paagaeldende sygdom , eller til bopaelsstedets institution , som sender anmeldelsen til den naevnte kompetente institution .
2 . Dersom den i stk . 1 omhandlede kompetente institution konstaterer , at arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , under lovgivningen i en anden medlemsstat , sender den anmeldelsen med bilag til den tilsvarende institution i denne medlemsstat .
3 . Dersom institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , konstaterer , at den paagaeldende eller hans efterladte ikke opfylder betingelserne i denne medlemsstats lovgivning , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , skal den naevnte institution :
a ) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag , herunder resultaterne af de laegelige observationer og undersoegelser , som den foerstnaevnte institution har ladet foretage , samt en genpart af den i litra b ) omhandlede afgoerelse til institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren tidligere har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom ;
b ) samtidig underrette den paagaeldende om sin afgoerelse , navnlig med angivelse af begrundelsen for , at der gives afslag paa begaeringen om ydelser , og med angivelse af klageadgangen og fristerne for indgivelse af klage , samt datoen for sagens oversendelse til den i litra a ) naevnte institution .
4 . Det kan i givet fald vaere noedvendigt efter samme fremgangsmaade at gaa tilbage til den tilsvarende institution i den medlemsstat , hvor den paagaeldende foerst har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom .
Artikel 68
Udveksling af oplysninger mellem institutionerne i tilfaelde af klage over afslag paa begaering om ydelser . Ydelse af forskud i tilfaelde af en saadan klage
1 . I tilfaelde af klage over en afgoerelse , hvorved der gives afslag paa begaering om ydelser , truffet af institutionen i en af de medlemsstater , hvor arbejdstageren har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , skal denne institution underrette den institution , hvortil anmeldelsen efter den i gennemfoerelsesforordningens artikel 67 , stk . 3 , fastsatte fremgangsmaade er sendt , og skal senere underrette den om den endelige afgoerelse i sagen .
2 . Saafremt der er erhvervet ret til ydelser efter den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , udbetaler denne institution forskud med et beloeb , der i givet fald fastsaettes efter hoering af den institution , hvis afgoerelse er paaklaget , den sidstnaevnte institution refunderer det ydede forskudsbeloeb , hvis den som foelge af klageinstansens afgoerelse er forpligtet til at udbetale ydelserne . Dette beloeb indeholdes derefter i de ydelser , der tilkommer den paagaeldende .
Artikel 69
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af sklerogerpneumoconiose
For saa vidt angaar anvendelsen af forordningens artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , gaelder foelgende regler :
a ) Den kompetente institution i den medlemsstat , efter hvis lovgivning kontantydelserne er tilkendt i medfoer af forordningens artikel 57 , stk . 1 , - i det foelgende betegnet som " den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution " - anvender en blanket , der navnlig indeholder en opgoerelse og oversigt over samtlige de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , som den paagaeldende har tilbagelagt efter lovgivningen i hver af de beroerte medlemsstater .
b ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution sender denne blanket til samtlige de institutioner for alderdomsforsikring i disse medlemsstater , som den paagaeldende har vaeret tilsluttet ; hver af disse institutioner anfoerer paa blanketten de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og tilbagesender den til den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution .
c ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution foretager derefter en fordeling af udgifterne mellem sig selv og de oevrige beroerte institutioner . Derefter sender den dem til godkendelse en opgoerelse over denne fordeling med dertil hoerende bilag , der navnlig udviser stoerrelsen af de kontantydelser , der er tilkendt , og beregningen af fordelingsprocenterne .
d ) Ved udloebet af hvert kalenderar sender den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution de oevrige beroerte institutioner en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , der skal afholdes af hver af disse i foelge den i litra c ) omhandlede fordeling ; hver af de paagaeldende institutioner refunderer den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution der paagaeldende beloeb snarest muligt , og senest i loebet af 3 maaneder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 58 , stk . 3
Artikel 70
Attestation vedroerende de familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregningen af kontantydelser , herunder renter
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 58 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution , udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit omhandlede attest kan institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos ansoegeren , skal den omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 60
Artikel 71
Forvaerring af en erhvervssygdom
1 . I de i forordningens artikel 60 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den institution i en medlemsstat , hos hvilken han goer krav paa ydelser , alle oplysninger vedroerende tidligere tilkente ydelser i anledning af den paagaeldende erhvervssygdom .
Denne institution kan rette henvendelse til enhver anden institution der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
2 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tilfaelde forelaegger den kompetente institution , som det paahviler at udbetale kontantydelserne , under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale den anden beroerte institution det beloeb , som den sidstnaevnte institution skal afholde som foelge af den indtraadte forvaerring , til godkendelse . Ved udloebet af hvert kalenderaar sender den foerstnaevnte institution den anden institution en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , som skal afholdes af den sidstnaevnte institution , der refunderer beloebet snarest mulig , senest i loebet af tre maaneder .
3 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde forelaegger den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale de beroerte institutioner de aendringer , der er foretaget i den tidligere fordeling af udgifterne , til godkendelse .
4 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , andet punktum , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 61 , stk . 5
Artikel 72
Fastsaettelse af invaliditetsgraden i tilfaelde af en tidligere indtraadt arbejdsulykke eller erhvervssygdom
1 . Med henblik paa fastsaettelse af invaliditetsgraden i det i forordningens artikel 61 , stk . 5 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den kompetente institution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da arbejdsulykken indtraf eller erhvervssygdommen foerst blev konstateret , alle oplysninger vedroerende arbejdsulykker eller erhvervssygdomme , som tidligere maatte vaere overgaaet ham , medens han var omfattet af lovgivningen i enhver anden medlemsstat , uanset hvilken invaliditetsgrad disse tidligere tilfaelde har medfoert .
2 . Med henblik paa erhvervelse af ret til ydelser og fastsaettelse af disses stoerrelse tager den kompetente institution i overensstemmelse med bestemmelserne i den lovgivning , der gaelder for institutionen , hensyn til den invaliditetsgrad , som disse tidligere tilfaelde har medfoert .
3 . Den kompetente institution kan rette henvendelse til enhver anden institution , der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
Naar en tidligere uarbejdsdygtighed er foraarsaget af et ulykkestilfaelde , der er indtruffet , medens arbejdstageren var omfattet af lovgivningen i en medlemsstat , der ikke foretager nogen sondring efter uarbejdsdygtighedens aarsag , skal den institution , der er kompetent vedroerende den tidligere uarbejdsdygtighed , eller det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , paa begaering af den kompetente institution i en anden medlemsstat tilvejebringe oplysninger om den tidligere uarbejdsdygtigheds omfang samt , om muligt , oplysninger der goer det muligt at afgoere , om denne uarbejdsdygtighed var en foelge af et ulykkestilfaelde efter den lovgivning , der gjaldt for institutionen i den anden medlemsstat . Er dette tilfaeldet , finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 1
Artikel 73
De institutioner , hvortil arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 62 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder henvende sig til den naermste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de paagaeldende opholder sig eller er bosat og som er anfoert i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selvom naevnte institution hoerer under ordningen for arbejdere i staalindustrien , under forudsaetning af , at de ydelser , der i opholds - eller bopaeldslandet er hjemlet ved den for arbejdere i staalindustrien etablerede ordning vedroerende arbejdsulykker og erhvervssygdomme svarer til de ydelser , der er hjemlet i saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Den paagaeldende institution er i saa fald pligtig at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne efter saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , kan de paagaeldende arbejdstagere henvende sig enten til den institution , som det paahviler at anvende denne ordning , eller til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som anvender ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal den paagaeldende institution goere arbejdstageren opmaerksom paa , at han kan opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at anvende den naevnte saerlige ordning , og skal endvidere oplyse ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 2
Artikel 74
Medregning af den periode , hvori der allerede en udredet ydelser af institutionen i en anden medlemsstat
For saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 62 , stk . 2 , kan institutionen i en medlemsstat , der skal udrede ydelser , fra institutionen i en anden medlemsstat kraeve tilvejebragt oplysninger om den periode , hvori den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme ulykkestilfaelde eller den samme erhvervssygdom .
Indgivelse og behandling af begaeringer om renter ( bortset fra renter i anledning af de i forordningens artikel 57 omhandlede erhvervssygdomme )
Artikel 75
1 . For at opnaa en rente eller tillaeg til en rente efter lovgivningen i en medlemsstat skal arbejdstageren eller hans efterladte , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , indgive begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution , der sender den til den kompetente institution . For begaeringens indgivelse gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal vaere ledsaget af de foreskrevne bevisligheder og indgives paa den blanket , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges ansoegningsblanketten , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
2 . Den kompetente intitution underretter ansoegeren om sin afgoerelse enten direkte eller gennem den kompetente stats kontaktorgan ; samtidig sender den en genpart af denne afgoerelse til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 76
1 . Den administrative og laegelige kontrol samt de laegeundersoegelser , der er foreskrevet i tilfaelde af en aendring af renterne , foretages paa den kompetente institutions begaering af institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren befinder sig , efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution .
Den kompetente institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Enhver , der modtager en rente - til sig selv eller til et barn , der har mistet begge foraeldre eller en af dem - skal underrette den forpligtede institution om enhver forandring i sine eller barnets forhold , som kan beroere retten til rente .
Udbetaling af renter
Artikel 77
Renter , som en medlemsstats institution skal udrede til personer , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , udbetales efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
KAPITEL 5
YDELSER VED DOEDSFALD
Gennemfoerelse af forordningens artikler 64 - 66
Artikel 78
Indgivelse af begaering om ydelser
For at opnaa en ydelse ved doedsfald i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end den , paa hvis omraade han er bosat , skal ansoegeren indgive sin begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution .
Begaeringen skal vaere ledsaget af de bevisligheder , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Artikel 79
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 64 skal ansoegeren for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter den lovgivning , hvoraf han senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udstedes paa ansoegerens begaering af henholdsvis den sygeforsikringsinstitution eller den alderdomsforsikringsinstitution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet . Dersom ansoegeren ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
KAPITEL 6
YDELSER VED ARBEJDSLOESHED
Gennemfoerelse af forordningens artikel 67
Artikel 80
Attestation af forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte forordningens artikel 67 , stk . 1 , 2 eller 4 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet , samt alle saadanne supplerende oplysninger , som maatte vaere foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Denne attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den naevnte medlemsstat . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger den naevnte attest retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 68
Artikel 81
Attestation med henblik paa beregning af ydelser
Med henblik paa beregning af ydelser , der paahviler en i forordningens artikel 68 , stk . 1 , omhandlet institution , i tilfaelde , hvor den paagaeldendes seneste beskaeftigelse paa den medlemsstats omraade , hvor denne institution er beliggende , ikke har vaeret af mindst 4 ugers varighed , skal han for denne institution fremlaegge en attest , der angiver arten af den senest udoevede beskaeftigelse af mindst fire ugers varighed paa en anden medlemsstats omraade , samt det faglige omraade , inden for hvilket denne beskaeftigelse har vaeret udoevet . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger denne attest , retter den naevnte institution henvendelse enten til vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den sidstnaevnte medlemsstat , som han senest har vaeret tilsluttet , eller til en anden af den kompetente myndighed i denne medlemsstat udpeget institution .
Artikel 82
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af ydelser
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 68 stk . 2 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af den institution , der er udpeget hertil af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade de paagaeldende familiemedlemmer er bosat . Attesten skal bekraefte , at disse familiemedlemmer ikke tages i betragtning ved beregning af arbejdsloeshedsydelser til en anden person i henhold til den naevnte stats lovgivning . Attesten er gyldig i 12 maaneder fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald er den gyldig fra datoen for den fornyelse . Den paagaeldende skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dag , da dette forhold er opstaaet .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 69
Artikel 83
Betingelser og graenser for bevarelse af ret til ydelser , naar den arbejdsloese rejser til en anden medlemsstat
1 . For at bevare sin ret til ydelser skal den i forordningens artikel 69 , stk . 1 omhandlede arbejdsloese for institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , hvorved den kompetente institution bekruefter , at den paagaeldende fortsat har ret til ydelser paa de i stk . 1 , litra b ) , i den naevnte artikel fastsatte vilkaar . Den kompetente institution skal i denne attest navnling angive :
a ) stoerrelsen af den ydelse , der efter den kompetente stats lovgivning skal udbetales den arbejdsloese ;
b ) det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese er ophoert med at staa til raadighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat ;
c ) den frist , der er indroemmet efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , for tilmelding som arbejdssoegende i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst ;
d ) det laengste tidsrum i hvilket retten til ydelser kan bevares efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) ;
e ) forhold , der kan aendre retten til ydelser .
2 . En arbejdsloes , der agter at rejse til en anden medlemsstat for at soege beskaeftigelse der , skal foer sin afrejse begaere udstedelse af den i stk . 1 omhandlede attest . Fremlaegger den arbejdsloese ikke naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den . Arbejdsformidlingen i den kompetente stat skal sikre sig at den arbejdsloese er underrettet om de forpligtelser , der paahviler ham i medfoer af forordningens artikel 69 og denne artikel .
3 . Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , underretter den kompetente institution om datoen for den arbejdsloeses tilmelding samt om datoen for den foerste udbetaling af ydelser og udbetaler den kompetente stats ydelser efter de naermere regler i lovgivningen i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst .
Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst foretager eller foranlediger foretaget den foreskrevne kontrol , som om det drejede sig om en arbejdsloes , der modtager ydelser i medfoer af den lovgivning , som gaelder for institutionen . Den underretter den kompetente institution om ethvert forhold , der omfattes af stk . 1 , litra e ) , saa snart den er kommet til kundskab herom , og standser straks udbetaling af ydelsen i tilfaelde af , at denne skal stilles i bero eller bortfalde . Den kompetente institution skal straks underrette den om , i hvilket omfang og fra hvilket tidspunkt den arbejdsloeses rettigheder aendres af dette forhold . Foerst efter at denne underretning er modtaget , kan udbetaling af ydelserne i givet fald genoptages . I tilfaelde af , at ydelsen skal nedsaettes , udbetaler institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst fortsat en nedsat ydelse til ham under forbehold af afregning efter modtagelsen af den kompetente institutions svar .
4 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 71
Artikel 84
Arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra a ) ii ) og litra b ) ii ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde anses bopaelsstedets institution for den kompetente institution , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 .
2 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra b ) ii ) , skal den arbejdsloese foruden den i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 omhandlede attest for institutionen paa sit bopaelssted fremlaegge attest fra institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet , om , at han ikke har ret til ydelser efter forordningens artikel 69 .
3 . Med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 2 , afkraever bopaelsstedets institution den kompetente institution alle oplysninger vedroerende den arbejdsloeses rettigheder over for den sidstnaevnte institution .
KAPITEL 7
FAMILIEYDELSER OG BOERNETILSKUD
Gennemfoerelse af forordningens artikel 72
Artikel 85
Attestation af beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 72 skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Naevnte attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af den i en medlemsstat kompetente institution for familieydelser , som han tidligere senest har vaeret tilsluttet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i denne medlemsstat . Fremlaegger den paagaeldende ikke den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den forannaevnte institution for at fremskaffe den , medmindre sygeforsikringsinstitutionen er i stand til at sende den en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 16 , stk . 1 , naevnte attest .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 1 og artikel 75 , stk . 1 . litra a ) og litra b )
Artikel 86
Arbejdstagere der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
1 . For at opnaa familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , eventuelt gennem sin arbejdsgiver .
2 . Til stoette for sin begaering skal arbejdstageren fremlaegge en familieattest udstedt af de med hensyn til personregistrering kompetente myndigheder i familiemedlemmernes bopaelsland . Denne familieattest skal fornys én gang om aaret .
3 . Dersom familieydelserne efter den kompetente stats lovgivning kan eller skal udbetales til en anden person end arbejdstageren , skal arbejdstageren ligeledes , i forbindelse med sin begaering , tilvejebringe de fornoedne oplysninger , der goer det muligt at identificere den person , til hvem familieydelserne skal udbetales i bopaelslandet ( efternavn , fornavn , noejagtig adresse ) .
4 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale saerlige regler for udbetaling af familieydelser , navnlig med henblik paa at lette anvendelsen af forordningens artikel 75 , stk . 1 , litra a ) og litra b ) . Med saadanne aftaler goeres Den administrative Kommission bekendt .
5 . Arbejdstageren skal , eventuelt gennem sin arbejdsgiver , underrette den kompetente institution om :
- enhver forandring i familiemedlemmernes forhold , der kan medfoere aendring af retten til familieydelser ,
- enhver aendring i antallet af familiemedlemmer , for hvem der udbetales familieydelser ,
- enhver aendring i familiemedlemmernes bopaels - eller opholdssted ,
- enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der tillige kan kraeves udbetalt familieydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 2
Artikel 87
Arbejdstagere der er omfattet af fransk lovgivning
1 . For at opnaa boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , der udleverer ham en attest , hvori det bekraeftes , at han opfylder de betingelser med hensyn til beskaeftigelse , der efter fransk lovgivning er foreskrevet for erhvervelse af ret til boernetilskud . Arbejdstageren skal samtidig underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland bestaar nogen ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
I tilfaelde hvor fransk lovgivning giver ret til boernetilskud for et tidsrum , der svarer til beskaeftigelsesperiodernes laengde , skal attesten angive den beskaeftigelsestid , der er tilbagelagt inden for det paagaeldende tidsrum .
Familiemedlemmerne registreres i institutionen paa deres bopaelssted paa grundlag af naevnte attest og de bevisligheder , der kraeves efter den lovgivning , som gaelder for denne institution ved tilkendelse af boernetilskud .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den omhandlede attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Den i stk . 1 naevnte attest er gyldig i et tidsrum af tre maaneder fra datoen for dens udstedelse og skal af den kompetente institution automatisk fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution at den ikke laengere er gyldig .
4 . Dersom boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , udbetales maanedlig eller kvartalsvis , medens retten til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for et tidsrum , der svarer til den tilbagelagte beskaeftigelsestid , ydes boernetilskuddene efter forholdet mellem det sidstnaevnte tidsrum og det tidsrum , der er fastlagt i lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland .
5 . Saafremt der efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , ydes boernetilskud for et antal dage svarende til de tilbagelagte beskaeftigelsesdage , medens ret til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for en maaned , skal boernetilskuddene ydes for en maaned .
6 . Naar de efter fransk lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder i de i stk . 4 og 5 omhandlede tilfaelde udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der gaelder for beregning af boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , sker omregningen efter de i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 , indeholdte bestemmelser .
7 . Den kompetente institution giver straks meddelelse til institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted om , paa hvilket tidspunkt arbejdstagerens ret til boernetilskud ophoerer , eller hvornaar han flytter fra én medlemsstat til en anden .
Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst afkraeve den kompetente institution enhver oplysning vedroerende arbejdstagerens ret til boernetilskud .
Bopaelsstedets institution kontrollerer paa begaering af den kompetente institution , dersom denne anser det for paakraevet , rigtigheden af den i stk . 1 , foerste afsnit , omhandlede erklaering ,
8 . Familiemedlemmerne skal underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan medfoere aendring af retten til boernetilskud , navnlig enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 1
Artikel 88
Arbejdsloese , der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 86 finder tilsvarende anvendelse paa de i forordningens artikel 74 , stk . 1 , omhandlede arbejdsloese .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 2
Artikel 89
Arbejdsloese , der er omfattet af fransk lovgivning
1 . De i forordningens artikel 74 , stk . 2 , omhandlede familiemedlemmer skal for at opnaa boernetilskud i den medlemsstat , hvor de er bosat , for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge attest om , at den arbejdsloese modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning .
Denne attest udstedes af den kompetente franske arbejdsloeshedsinstitution eller af den institution , der er udpeget af den kompetente franske myndighed paa begaering af den arbejdsloese , som er forpligtet til at underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland haves ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den naevnte attest , retter institutionen paa deres bopaelssted henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 87 , stk . 2 - 8 , finder tilsvarende anvendelse .
KAPITEL 8
YDELSER TIL BOERN PENSIONS - ELLER RENTEMODTAGERE OG TIL BOERN , DER HAR MISTET BEGGE FORAELDRE ELLER EN AF DEM
Gennemfoerelse af forordningens artikler 77 - 79
Artikel 90
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 skal ansoegeren indgive begaering til institutionen paa sit bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Dersom ansoegeren ikke er bosat paa den medlemsstats omraade, hvor den kompetente institution er beliggende , kan han indgive begaerinfen enten til den kompetente institution eller til institutionen paa hans bopaelssted , der i saa fald sender begaeringen til den kompetente institutions med angivelse af datoen for dens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den kompetente institution .
3 . Dersom den i stk . 2 omhandlede kompetente institution konstaterer , at ansoegeren ikke har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , sender den straks begaeringen , ledsaget af alle fornoedne dokumenter og oplysninger , til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den laengste af sine forsikringsperioder .
I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den korteste af sine forsikringsperioder .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter i fornoedent omfang de noedvendige supplerende regler for indgivelse af begaering om ydelser .
Artikel 91
1 . Udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 sker i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
2 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger , om fornoedent , den institution der er kompetent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 .
Artikel 92
Enhver , der modtager ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 , eller artikel 78 , for boern af en pensions - eller rentemodtager eller for boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem , skal underrette den institution , der udbetaler disse ydelser :
- om enhver forandring i boernenes forhold , der kan medfoere aendring af retten til ydelserne ,
- om enhver aendring i antallet af boern , for hvem der udbetales ydelser ,
- om enhver bopaelsforandring for boernene ,
- om enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der haves ret til familieydelser eller boernetilskud for disse boern .
AFSNIT V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 93
Refusion af ydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen ( med undtagelse af dei gennemfoerelsesforordningens artikel 94 og 95 omkandlede ydelser
1 . Naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 og 2 , artikel 22 , artikel 25 , stk . 1 , 3 og 4 , artikel 26 , artikel 29 , stk . 1 , eller artikel 31 er ydet arbejdstagere og deres paa den samme medlemsstats omraade bosatte familiemedlemmer , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udredet de naevnte ydelser , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . I de i forordningens artikel 29 , stk . 1 og artikel 31 omhandlede tilfaelde og med henblik paa anvendelse af stk . 1 , anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted som den kompetente institution .
3 . Naar den faktiske stoerrelse af de i stk . 1 naevnte ydelser ikke fremgaar af regnskaberne for den institution , der har udredet dem , og der ikke er truffet nogen aftale i medfoer af stk . 6 , skal refusionsbeloebet fastsaettes til et fikseret beloeb paa grundlag af alle relevante oplysninger , der kan udledes af de foreliggende data . Den administrative Kommission afgoer , hvilket grundlag der skal anvendes ved beregningen af de fikserede beloeb , og fastsaetter disses stoerrelse .
4 . Der kan ikke til grund for refusionen laegges hoejere takster end dem , der anvendes ved udredelse af naturalydelser til arbejdstagere , der er omfattet af den lovgivning , der gaelder for den institution , som har udredet de i stk . 1 omhandlede ydelser .
5 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse paa refusion af kontantydelser , der er udbetalt i henhold til bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 8 , andet punktum .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for opgoerelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb .
Artikel 94
Refusion af naturalydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen til en arbejdstagers familiemedlemmer , der ikke er bosat i samme medlemsstat som arbejdstageren
1 . Udgifterne ved naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 2 , er udredet til familiemedlemmer , der ikke er bosat paa samme medlemsstats omraade som arbejdstageren , skal af de kompetente institutioner refundere de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , som fastsaettes for hvert kalenderaar , og som i videst muligt omfang skal svare til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige de naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af denne stats lovgivning , med det gennemsnitlige aarlige antal arbejdstagere , der har familiemedlemmer ; de sociale sikringsordninger , der skal tages i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af lovgivningen i en af disse medlemsstater , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa naturalydelser , der udredes af en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af familier , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution , paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forlaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Artikel 95
Refusion af naturalydelser i henhold til syges - og moderskabsforsikringen til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke har ret til ydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , hvor de er bosat
1 . Naturalydelser , der er udredet i henhold til forordningens artikel 28 , stk . 1 , skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , der i videst muligt omfang svarer til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at mulitiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager med det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige personer , der efter den paagaeldende medlemsstats lovgivning modtager pension eller rente , samt til disses familiemedlemmer , med det gennemsnitlige aarlige antal pensions - eller rentemodtagere ; de sociale sikringsordninger , der kommer i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt skal tages i betragtning , lig med det gennemsnitlige aarlige antal af de i forordningens artikel 28 , stk . 2 , omhandlede pensions - eller rentemodtagere , der er bosat paa et af de paagaeldende to medlemsstaters omraader , og som har ret til naturalydelser til udgift for en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af pensions - eller rentemodtagere , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forelaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 63 , stk . 2
Artikel 96
Refusion af naturalydelser i henhold til forsikringen mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en anden medlemsstats institution
Med hensyn til anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 63 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 70 , stk . 2
Artikel 97
Refusion af arbejdsloeshedsydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat for at soege arbejde der
1 . Ydelser , der er udbetalt i henhold til forordningens artikel 69 , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udbetalt de naevnte ydelser , med det beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan
- efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller andre betalingsmaader eller
- give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Refusion af boernetilskud ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2
Artikel 98
Familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til arbejdsloese , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning
1 . Boernetilskud , der er ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2 , skal af den kompetente franske institution refunderes den institution , der har udbetalt disse tilskud , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan aftale , at de naevnte boernetilskud skal refunderes paa grundlag af et fikseret beloeb . I saa fald udregnes dette beloeb ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af det fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie faas ved at dividere samtlige aarlige udgifter til boernetilskud , der af institutionerne i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , er ydet for samtlige i denne stat bosatte familiemedlemmer til arbejdstagere og til arbejdsloese , med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt har ret til ydelser .
b ) Det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning , er lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af den kompetente stats lovgivning , samt i givet fald der gennemsnitlige antal arbejdsloese , der aarlig modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed til udgift for en institution i denne kompetente stat , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa boernetilskud , der udbetales af en institution i en anden medlemsstat , paa hvis omraade de er bosat .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter , efter indstilling fra det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg , de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 naevnte faktorer .
5 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre metoder for fastsaettelse af det fikserede beloeb .
Faelles refusionsregler
Artikel 99
Administrationsudgifter
To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 84 , stk . 2 , tredje punktum , aftale , at de i gennemfoerelsesforordningens artikler 93 - 98 omhandlede ydelser forhoejes med en bestemt procentsats til daekning af administrationsomkostninger . Denne procentsats kan variere efter de forskellige ydelser .
Artikel 100
Ikke-afregnede krav
1 . Ved afregningen mellem medlemsstaternes institutioner behoever den forpligtede institution ikke at imoedekomme refusionskrav vedroerende ydelser , der er udbetalt i et kalenderaar , der ligger mere end tre aar forud for tidspunktet for fremsaettelsen af disse krav , over for et kontaktorgan eller over for den forpligtede institution i den kompetente stat .
2 . For saa vidt angaar refusionskrav , der er beregnet paa et fikseret grundlag , begynder treaarsfristen at loebe fra datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af de aarlige gennemsnitlige udgifter for naturalydelser fastsat i overensstemmelse med gennen foerelsesforordningens artikler 94 og 95 .
Artikel 101
Opgoerelse over refusionskrav
1 . Den administrative Kommission udarbejder i henhold til forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , en opgoerelse over refusionskrav for hvert kalenderaar .
2 . Den administrative Kommission kan lade foretage enhver revision , der kan tjene til kontrol af det statistiske og regnskabsmaessige materiale , der ligger til grund for den i stk . 1 naevnte opgoerelse over refusionskrav , navlig for at sikre , at dette materiale er i overensstemmelse med de i dette afsnit fastsatte regler .
3 . Den administrative Kommission traeffer de i denne artikel omhandlede afgoerelser efter indstilling af et revisionsudvalg , der afgiver en begrundet udtalelse til Den administrative Kommission . Denne fastsaetter det naevnte revisionsudvalgs forretningsorden og sammensaetning .
Artikel 102
Revisionsudvalgets opgaver . Refusionsregler
1 . Det paahviler revisionsudvalget
a ) at tilvejebringe de noedvendige talmaessige data og foretage de fornoedne beregninger med henblik paa anvendelsen af dette afsnit ;
b ) at afgive periodiske indberetninger til Den administrative Kommission om , hvorledes gennemfoerelsen af forordningerne virker , navnlig paa det finansielle plan ;
c ) at fremsaette hensigtsmaessige forslag vedroerende litra a ) og litra b ) for den administrative Kommission ;
d ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag med hensyn til de bemaerkninger , der er tilsendt Udvalget i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 4 , og artikel 95 , stk . 4 ;
e ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag vedroerende anvendelsen af gennemfoerelsesforordningens artikel 101 ;
f ) at udfoere alle arbejder , undersoegelser eller andre opgaver i forbindelse med spoergsmal , der forelaegges Udvalget af Den administrative Kommission .
2 . De i forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , omhandlede refusioner til de refusionsberettigede institutioner i en anden medlemsstat sker , for saa vidt angaar samtlige kompetente institutioner i en medlemsstat , gennem organer udpeget af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne . De organer , hvorigennem refusionerne sker , underretter Den administrative Kommission om stoerrelsen af de refunderede beloeb under iagttagelse af de tidsfrister og regler , der er fastsat af den naevnte kommission .
3 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af de udredede ydelsers faktiske beloeb , saaledes som dette fremgaar af institutionernes regnskaber , afregnes de for hvert kalenderhalvaar i loebet af det foelgende kalenderhalvaar .
4 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af fikserede beloeb , afregnes de for hvert kalenderaar ; i saa fald yder de kompetente institutioner de refusionsberettigede institutioner forskud den foerste dag i hvert kalenderhalvaar efter de af Den administrative Kommission fastsatte regler .
5 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale andre refusionsfrister eller andre regler for ydelse af forskud .
Artikel 103
Tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit , navnlig hvad angaar bestemmelserne om tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data .
Artikel 104
Optagelse i bilag 5 af overenskomster om refusioner indgaaet mellem medlemsstater eller mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder
1 . Bestemmelser svarende til de i forordningens artikel 36 , stk . 3 , artikel 63 , stk . 3 , og artikel 70 , stk . 3 , samt i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 , stk . 6 , artikel 94 , stk . 6 , og artikel 95 , stk . 6 , indeholdte bestemmelser , som er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er optaget i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Bestemmelser svarende til de i stk . 1 naevnte , der efter forordningens ikrafttraeden maatte komme til anvendelse i forholdet mellem to eller flere medlemsstater , skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . Det samme gaelder bestemmelser , der maatte blive aftalt i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 97 , stk . 2 , og artikel 98 , stk . 2 .
Udgifter ved administrativ og laegelig kontrol
Artikel 105
1 . Udgifterne ved den administrative kontrol samt ved de laegeundersoegelser , indlaeggelser til observation , laegerejser og kontrolundersoegelser af enhver art , der er noedvendige for tilkendelse , udredelse eller aendring af ydelser , skal af den institution , for hvis regning de er foretaget , refunderes den institution , som det er blevet overdraget at foretage dem , paa grundlag af de af sidstnaevnte institution anvendte takster .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan dog aftale andre refusionsregler , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . De aftaler , der er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er opfoert i det naevnte bilag .
Faelles bestemmelser om udbetaling af kontantydelser
Artikel 106
De kompetente myndigheder i enhver medlemsstat underretter Den administrative Kommission , under iagttagelse af de af denne kommission fastsatte tidsfrister og regler , om stoerrelsen af de kontantydelser , der af de under disse myndigheder hoerende institutioner er udbetalt til personer , der er bosat eller opholder sig paa enhver anden medlemsstats omraade .
Artikel 107
Omregning af valuta
1 . Med henblik paa anvendelsen af foelgende bestemmelser :
a ) forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , sidste punktum , artikel 22 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 25 , stk . 1 , litra b ) , naestsidste punktum , artikel 41 , stk . 1 , litra c ) og litra d ) , artikel 46 , stk . 3 og 4 , artikel 50 , artikel 52 , litra b ) , sidste punktum , artikel 55 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , og stk . 2 , litra b ) , artikel 70 , stk . 1 og 2 , og artikel 71 , stk . 1 litra b ) ii ) , naestsidste punktum ;
b ) gennemfoerelsesforordningens artikel 34 , artikel 101 , stk . 1 , artikel 102 , stk . 1 , litra b ) , og artikel 119 , stk . 2 , sker omregningen af beloeb , der er udtrykt i forskellige valutaer , til den officielle kurs , der er meddelt af de enkelte staters valutamyndigheder og godkendt af Den internationale Valutafond .
2 . I andre end de i stk . 1 naevnte tilfaelde sker omregningen til den faktiske kurs paa betalingstidspunktet .
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 108
Godtgoerelse af , at en arbejdstager er saesonarbejder
Den i forordningens artikel 1 , litra c ) , omhandlede arbejdstager skal , for at godtgoere sin egenskab af saesonarbejder , fremlaegge sin arbejdskontrakt forsynet med paategning af arbejdskraftmyndighederne i den medlemsstat , paa hvis omraade han skal udfoere sit arbejde , eller et andet af naevnte myndigheder paategnet dokument , hvoraf det fremgaar , at arbejdstageren er beskaeftiget ved et saesonarbejde .
Artikel 109
Aftale om betaling af bidrag
1 . En arbejdsgiver , der ikke har nogen virksomhed i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdstageren er beskaeftiget , kan aftale med arbejdstageren , at denne opfylder de forpligtelser , der paahviler arbejdsgiveren med hensyn til betaling af bidrag .
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente institution eller i givet fald den af den kompetente myndighed i den fornaevnte medlemsstat udpegede institution om en saadan aftale .
Artikel 110
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne ydelser
Agter en medlemsstats institution , der har udredet ydelser , at goere erstatningskrav gaeldende mod en person , der uberettiget har modtaget disse ydelser , yder institutionen paa den paagaeldendes bopaelssted eller den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade den paagaeldende er bosat , den foerstnaevnte institution bistand .
Artikel 111
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne beloeb samt regreskrav fremsat af sociale forsorgsmyndigheder
1 . Dersom en medlemsstats institution ved fastsaettelse eller fornyet fastsaettelse af ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) i henhold til forordnings afsnit III , kapitel 3 , har udbetalt modtageren af en ydelse et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede tilsvarende ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de endnu ikke erlagte ydelser , der af den sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution sender det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution . For saa vidt det for meget udbetalte beloeb ikke kan tilbageholdes i de naevnte ydelser , finder bestemmelserne i stk . 2 anvendelse .
2 . Naar en medlemsstats institution har udbetalt en modtager et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution , under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat i den lovgivning , der gaelder for institutionen , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de ydelser , der af sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , som om det drejede sig om beloeb , institutionen selv havde udbetalt for meget , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution .
3 . Har en af forordningen omfattet person modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , hvor den paagaeldende havde ret til ydelser efter en anden medlemsstats lovgivning , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den paagaeldende , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , den sidstnaevnte institution udbetaler den paagaeldende .
Naar et familiemedlem til en af forordningen omfattet person har modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , for hvilket den naevnte person havde ret til ydelser for det paagaeldende familiemedlem efter lovgivningen i en anden medlemsstat , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede saadanne ydelser i forhold til denne person , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , som af sidstnaevnte institution udbetales til den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem .
Den forpligtede institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til det berettigede organ .
Artikel 112
Dersom en institution enten direkte eller gennem en anden institution , har foretaget udbetalinger med urette , og tilbagesoegning af de udbetalte beloeb ikke er mulig , skal de paagaeldende beloeb afholdes endeligt af den foerstnaevnte institution , undtagen hvor udbetalingen af det urigtigt udbetalte beloeb er fremkaldt ved svigagtig adfaerd .
Artikel 113
Tilbagesoegning af naturalydelser , der med urette er udredet til arbejdstagere beskaeftiget ved international transport
1 . I tilfaelde hvor retten til naturalydelser ikke anerkendes af den kompetente institution , skal naturalydelser , der af opholdsstedets institution er udredet til en international transportarbejder , paa grundlag af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , naevnte formodning , refunderes af den kompetente institution .
2 . De udgifter , der af opholdsstedets institution er afholdt for enhver international transportarbejder , der har modtaget naturalydelser ved fremlaeggelse af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , omhandlede attest , refunderes af den institution , der i den naevnte attest er anfoert som kompetent eller af enhver anden institution , der i dette oejemed er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , selvom den paagaeldende transportarbejder ikke i forvejen har henvendt sig til opholdsstedets institution og ikke har ret til naturalydelser .
3 . Den kompetente institution eller , i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde , den som saadan anfoerte eller den i dette oejemed udpegede institution bevarer over for modtageren et krav , svarende til stoerrelsen af de med urette udredede naturalydelser . De naevnte institutioner skal underrette det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , naevnte revisionsudvalg om saadanne krav , hvorefter udvalget foretager en opgoerelse over disse .
Artikel 114
Foreloebig udbetaling af ydelser i tilfaelde af uenighed om , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse , eller hvilken institution der skal udrede ydelserne
I tilfaelde af uenighed mellem de kompetente institutioner eller myndigheder i to eller flere medlemsstater med hensyn til , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse paa en arbejdstager i medfoer af forordningens afsnit II , eller med hensyn til , hvilken institution der skal udrede ydelserne , modtager den paagaeldende , som ville kunne goere krav paa ydelser , hvis en saadan uenighed ikke forelaa , foreloebige ydelser efter den lovgivning , som gaelder for bopaelsstedets institution , eller - dersom den paagaeldende ikke er bosat paa en af de beroerte medlemsstaters omraader - efter den lovgivning , der gaelder for den institution , hvortil begaeringen foerst er indgivet .
Artikel 115
Regler for laegeundersoegelser foretaget i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Opholds - eller bopaelsstedets institution , som i medfoer af forordningens artikel 87 skal lade foretage en laegeundersoegelse , foelger reglerne i den lovgivning , der gaelder for institutionen .
I mangel af saadanne regler retter institutionen henvendelse til den kompetente institution for at faa oplysning om , hvorledes den skal forholde sig .
Artikel 116
Aftaler om inddrivelse af bidrag
1 . De i medfoer af forordningens artikel 92 , stk . 2 , indgaaede aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . De aftaler , der er indgaaet med henblik paa anvendelsen af artikel 51 i forordning nr . 3 , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 117
Elektronisk databehandling af oplysningsmateriale
1 . En eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , tilpasse de blanketter til bevidnelser , attester , erklaeringer , begaeringer og andre dokumenter samt de procedurer , for og metoder til overfoersel af data , der er hjemlet med henblik paa anvendelse af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , til elektronisk databehandling .
2 . Den administrative Kommission vil foretage de fornoedne undersoegelser med henblik paa en standardisering og harmonisering af de blanketter , der er tilpasset i medfoer af stk . 1 , naar udviklingen af den elektroniske databehandling i de enkelte medlemslande muliggoer dette .
AFSNIT VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 118
Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter
1 . Hvad angaar begaeringer om pension eller rente , for hvis vedkommende fastsaettelse af ydelsen endnu ikke er sket paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden , skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen :
- for saa vidt angaar tiden foer forordningens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3 ,
- for saa vidt angaar tiden efter dens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen .
2 . Indgivelse efter forordningens ikrafttraeden af en begaering om ydelser ved invaliditet eller alderdom eller ydelser til efterladte medfoerer automatisk , at ydelser , der af institutionen eller institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat foer forordningens ikrafttraeden , for det samme tilfaelde , omberegnes paa grundlag af forordningens bestemmelser .
Artikel 119
Overgangsbestemmelser vedroerende familieydelser
1 . De i forordningens artikel 94 , stk . 9 , omhandlede rettigheder er saadanne rettigheder , som arbejdstagerne havde for familiemedlemmer , for hvis vedkommende der erhvervedes ret til familieydelser , efter de satser og inden for de graenser , der var gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , enten i medfoer af artikel 41 i forordning nr . 3 henholdsvis af bilag D til den naevnte forordning eller i medfoer af artikel 20 i forordning nr . 36/63/EOEF af 2 . april 1963 om social sikring af graensearbejdere ( 3 ) , henholdsvis af bilag 1 til den sidstnaevnte forordning .
2 . Saa laenge de i stk . 1 omhandlede ydelser er stoerre end de boernetilskud , der skal ydes i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , paahviler det den kompetente franske institution at soerge for , at de udbetales til arbejdstageren eller direkte til hans familiemedlemmer paa deres bopaelssted for boern , der har ret til saadanne ydelser .
3 . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted skal soerge for udbetaling af boernetilskud efter bestemmelserne i den lovgivning , som gaelder for institutionen , mod refusion fra den kompetente franske institution , saa snart der skal ske udbetaling af familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 .
4 . Enhver medlemsstat eller de kompetente myndigheder i denne medlemsstat kan i det bilaterale forhold til enhver anden medlemsstat fastsaette naermere regler om gennemfoerelsen af denne artikel .
Artikel 120
Supplerende gennemfoerelsesaftaler
1 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , om fornoedent , traeffe aftaler , der tager sigte paa at supplere de administrative regler om forordningens gennemfoerelse . Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Aftaler , der svarer til de i stk . 1 naevnte , og som er gaeldende dagen foer gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 121
Bilagenes karakter samt aendring af bilagene
1 . Bilagene til gennemfoerelsesforordningen udgoer en bestanddel af denne .
2 . Paa begaering af den eller de paagaeldende medlemsstater , henholdsvis af disses kompetente myndigheder , kan disse bilag efter udtalelse fra Den administrative Kommission aendres ved en forordning udstedt af Raadet paa forslag af Kommissionen .
3 . I bilag V til forordningen , afsnit " B . Tyskland " , indsaettes :
" 7 . Det fikserede beloeb for de med foedslen forbundne udgifter , der efter tysk lovgivning ydes familiemedlemmer til arbejdstagere , arbejdsloese og personer , der modtager eller har indgivet begaering om pension eller rente , anses ved anvendelsen af forordningen for en naturalydelse . "
Artikel 122
Gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden
Gennemfoerelsesforordningen traeder i kraft paa den foerste dag i den syvende maaned , der foelger efter maaneden for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . marts 1972 .
A Tanács 574/72/EGK rendelete
(1972. március 21.)
a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 2., 7. és 51. cikkére,
tekintettel a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 97. cikkére,
tekintettel a Bizottságnak a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottsággal folytatott konzultációt követően elfogadott javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
mivel a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet [2] helyébe az 1408/71/EGK rendelet lépett, amelynek 99. cikke ugyancsak hatályon kívül helyezte a 4. rendeletet [3], amely rögzítette a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet végrehajtási szabályait, valamint kiegészítette annak rendelkezéseit, ezért olyan végrehajtási szabályok előírása szükséges, amelyek igazodnak az új alapvető szabályokhoz, továbbá e szövegek tizenkét éven át történő alkalmazása során szerzett tapasztalatokhoz;
mivel különösen szükségessé vált az egyes tagállamok illetékes intézményeinek, valamint az ellátásokban való részesülés céljából az érintett személyek által benyújtandó okmányoknak és az általuk teljesítendő alakiságoknak, az igazgatási ellenőrzésekre és az orvosi felülvizsgálatokra vonatkozó szabályoknak, továbbá az egyik tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében nyújtott ellátások megtérítésével kapcsolatos feltételeknek és a könyvvizsgáló bizottság kötelezettségeinek a meghatározása,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) "rendelet" az 1408/71/EGK rendelet;
b) "végrehajtási rendelet" ez a rendelet;
c) a rendelet 1. cikkében található fogalommeghatározások az említett cikkben nekik tulajdonított jelentéssel rendelkeznek.
2. cikk
Formanyomtatványok - Tájékoztatás a jogszabályokról - Útmutatók
(1) A tanúsítványok, igazolások, nyilatkozatok, kérelmek, valamint a rendeletben és a végrehajtási rendeletben foglaltak alkalmazásához szükséges egyéb okmányok mintáit az igazgatási bizottság dolgozza ki.
Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megállapodás alapján és az igazgatási bizottság véleményének birtokában egymás között egyszerűsített formanyomtatványokat is alkalmazhatnak.
(2) Az igazgatási bizottság az egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai részére tájékoztatást adhat a rendelet alkalmazási körébe tartozó nemzeti jogszabályok rendelkezéseiről.
(3) Az igazgatási bizottság útmutatókat készít, hogy az érintett személyekkel megismertesse a jogaikat, valamint azokat az igazgatási alakiságokat, amelyeket az ilyen jogok gyakorlása érdekében teljesíteni kell.
Ezen útmutatók összeállítása előtt konzultálnak a tanácsadó bizottsággal.
3. cikk
Összekötő szervek - Kommunikáció az intézmények, valamint a kedvezményezettek és az intézmények között
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóságok összekötő szerveket jelölhetnek ki, amelyek egymással közvetlenül érintkezhetnek.
(2) A tagállamok intézményei, valamint a tagállamok területén lakóhellyel rendelkező vagy ott tartózkodó személyek akár közvetlenül, akár az összekötő szerveken keresztül kérelemmel fordulhatnak egy másik tagállam intézményéhez.
4. cikk
Mellékletek
(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságát vagy hatóságait az 1. melléklet sorolja fel.
(2) Az egyes tagállamok illetékes intézményeit a 2. melléklet sorolja fel.
(3) A tagállamok lakóhely szerinti intézményeit és tartózkodási hely szerinti intézményeit a 3. melléklet sorolja fel.
(4) A végrehajtási rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján kijelölt összekötő szerveket a 4. melléklet sorolja fel.
(5) A végrehajtási rendelet 5. cikkében, 53. cikkének (3) bekezdésében, 104. cikkében, 105. cikkének (2) bekezdésében, 116., valamint 120. cikkében említett rendelkezéseket az 5. melléklet sorolja fel.
(6) Az egyes tagállamokban a fizetésekért felelős intézmények által választott ellátások fizetésének szabályait a végrehajtási rendelet 53. cikke (1) bekezdésének megfelelően a 6. melléklet sorolja fel.
(7) A végrehajtási rendelet 55. cikkének (1) bekezdésében említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.
(8) Azokat a tagállamokat, amelyekre egymás közötti kapcsolataikban a végrehajtási rendelet 10. cikke (2) bekezdése d) pontjának rendelkezései vonatkoznak, a 8. melléklet sorolja fel.
(9) A természetbeni ellátások évi átlagos költségének kiszámításánál figyelembe veendő rendszereket a végrehajtási rendelet 94. cikke (3) bekezdése a) pontjának, valamint a 95. cikk (3) bekezdése a) pontjának megfelelően a 9. melléklet sorolja fel.
(10) A hatáskörrel rendelkező hatóságok által a végrehajtási rendeletnek különösen a következő cikkei alapján kijelölt intézményeket, illetve szerveket a 10. melléklet sorolja fel: a 6. cikk (1) bekezdése, a 11. cikk (1) bekezdése, a 13. cikk (2) és (3) bekezdése, a 14. cikk (1), (2) és (3) bekezdése, a 38. cikk (1) bekezdése, a 70. cikk (1) bekezdése, a 80. cikk (2) bekezdése, a 81. cikk, a 82. cikk (2) bekezdése, a 85. cikk (2) bekezdése, a 89. cikk (1) bekezdése, a 91. cikk (2) bekezdése, a 102. cikk (2) bekezdése, a 110. cikk és a 113. cikk (2) bekezdése.
II. CÍM
A RENDELET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
A rendelet 6. és 7. cikkének végrehajtása
5. cikk
Az egyezmények végrehajtási szabályainak felváltása a végrehajtási rendelettel
A végrehajtási rendelet rendelkezései felváltják a rendelet 6. cikkében említett egyezmények végrehajtási szabályait; a végrehajtási rendelet rendelkezései azoknak a szabályoknak a helyébe lépnek, amelyek a rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett egyezmények rendelkezéseinek végrehajtására vonatkoznak, amennyiben azokat a rendelet 5. melléklete nem sorolja fel.
A rendelet 9. cikkének végrehajtása
6. cikk
Az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszereibe történő belépés
(1) Aki a rendelet 9. cikkének és 15. cikke (3) bekezdésének értelmében a rokkantság, öregség és halál (nyugdíjak) tekintetében egy tagállam jogszabályai szerint több rendszerben is eleget tesz az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerbe történő belépés feltételeinek, és ha legutóbbi munkaviszonya következtében a fenti rendszerek valamelyike szerint nem tartozott kötelező biztosítás hatálya alá, akkor az említett cikkek szerint csatlakozhat az adott tagállam jogszabályaiban meghatározott önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerhez, vagy ennek hiányában az általa választott rendszerhez.
(2) Ahhoz, hogy egy személy hivatkozhasson a rendelet 9. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseire, igazolást kell benyújtania a kérdéses tagállam intézményéhez egy másik tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időről. Ezt az igazolást az érintett személy kérelme alapján az azon jogszabályokat alkalmazó intézmény vagy intézmények állítják ki, amely jogszabályok szerint az érintett személy a biztosítási időt szerezte.
A rendelet 12. cikkének végrehajtása
7. cikk
Az ellátások halmozódásának tilalmára vonatkozó rendelkezések végrehajtásának általános szabályai - E rendelkezések alkalmazása a rokkantsági, az öregségi és a haláleseti ellátásokra (nyugdíjakra)
(1) Ha egy, a tagállamok valamelyikének jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy egy vagy több más tagállam jogszabályai szerint is jogosult ellátásokra, a következő szabályok alkalmazandók:
a) amennyiben a rendelet 12. cikke (2) vagy (3) bekezdésének alkalmazása az említett ellátások csökkentésével vagy egyidejű felfüggesztésével jár, úgy azok egyike sem csökkenthető olyan összeggel vagy függeszthető fel olyan mértékben, amely meghaladja azt az összeget, amely akkor keletkezik, ha az azon jogszabályok szerint csökkentendő vagy felfüggesztendő összeget, amely jogszabályok szerint ellátás jár, elosztják azoknak a csökkentendő vagy felfüggesztendő ellátásoknak a számával, amelyekre az érintett személy jogosult;
b) a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe veszi azokat a más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek feltételezhetően az általa folyósított ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, nem a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett elméleti összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás teljes összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni, e hányadot a rendelet 46. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően a megszerzett biztosítási idő tartamának arányában határozzák meg.
c) a rendelet 46. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe vesz - ha a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazni kell - más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek valószínűleg a tőle járó ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, de nem a rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében említett összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni; e hányad úgy keletkezik, ha az összeget ellátják a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó ellátás összegének a rendelet 46. cikke (1) bekezdése első albekezdésének alkalmazásából adódó összegéhez viszonyított arányának megfelelő együtthatóval.
(2) A rendelet 12. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában az érintett illetékes intézmények kérelemre megadják egymásnak a szükséges felvilágosítást.
8. cikk
Több tagállam jogszabályai szerinti anyasági ellátásokra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok
Ha a munkavállaló vagy valamelyik családtagja két vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult anyasági ellátásra, úgy kizárólag a szülés helye szerinti tagállam jogszabályai szerint részesülhet ilyen ellátásban, vagy ha a szülés nem e tagállamok valamelyikének területén történt, akkor kizárólag azon tagállam jogszabályai szerint, amelyek hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
9. cikk
Több tagállam jogszabályai szerinti haláleseti juttatásra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok
(1) Ha a halál egy tagállam területén következik be, csak az e tagállam jogszabályai szerint szerzett haláleseti juttatásra való jogosultság marad fenn, a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.
(2) Ha a halál egy tagállam területén következik be és két vagy több másik tagállam jogszabályai szerint nyílik jogosultság haláleseti juttatásra, vagy ha a halál a tagállamok területén kívül következik be, és az említett jogosultság két vagy több tagállam jogszabályai szerint áll fenn, úgy csak azon tagállam jogszabályai szerint szerzett jogosultság marad fenn, ahol a munkavállaló utoljára volt biztosított, míg a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.
10. cikk
Családi ellátásokra, illetve családi támogatásra való jogosultságok halmozódása esetén, vagy abban az esetben alkalmazandó szabályok, ha a munkavállaló egy azonos időszakban vagy egy időszak azonos részében egymás után több tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott
(1) Ha - a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, továbbá a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint - azonos időszakban ugyanazon családtag után két különböző személy jogosult családi ellátásokra vagy családi támogatásokra, akkor a családi ellátásokra, illetve a családi támogatásokra való jogosultság halmozódása tekintetében a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályainak rendelkezéseit kell alkalmazni. E célból a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése szerinti családi ellátásokra vagy családi támogatásra való jogosultságot úgy kell figyelembe venni, mintha az a kérdéses családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint szerzett jogosultság lenne.
(2) Ha a munkavállaló egymást követően két tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott a családi ellátásoknak, illetve támogatásoknak az egyik vagy mindkét érintett tagállam jogszabályaiban előírt két kifizetési időpontja közé eső időszakban, úgy a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) azok a családi ellátások, illetve támogatások, amelyeket e munkavállaló e tagállamok mindegyike jogszabályainak hatálya alá tartozóként igényelhet, megegyeznek a megfelelő jogszabályok szerint járó napi ellátások, illetve támogatások számával. Ha e jogszabályok nem rendelkeznek napi ellátásokról vagy támogatásokról, úgy a családi ellátások, illetve támogatások juttatása annak arányában történik, hogy a munkavállaló mennyi ideig tartozott az egyes tagállamok jogszabályainak hatálya alá az érintett jogszabályok által meghatározott idő tartamához viszonyítva;
b) ha a családi ellátásokat, illetve támogatásokat egy intézmény olyan időszakban is folyósította, amikor egy másik intézménynek kellett volna ezt megtennie, úgy az említett intézmények elszámolnak egymás között;
c) az a) és b) pont alkalmazásában, ha az egyik tagállam jogszabályai szerint szerzett szolgálati időt olyan egységben fejezik ki, amely eltér attól az egységtől, amelyet a családi ellátások, illetve támogatások kiszámításánál egy másik olyan tagállam jogszabályai szerint alkalmaztak, amelynek a munkavállaló ugyanabban az időszakban szintén a hatálya alá tartozott, az átváltást a végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban kell végezni;
d) az a) pont rendelkezéseitől eltérően, a végrehajtási rendelet 8. mellékletében felsorolt tagállamok egymás közötti kapcsolata tekintetében, azt az intézményt, amely a családi ellátások, illetve támogatások költségeit az érintett időszakban az első foglalkoztatás okán viseli, a folyó időszak egészében terhelik e költségek.
(3) Ha a francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállaló vagy a francia jogszabályok szerint munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküli családtagjai az egyik tagállamból egy másik tagállam területére helyezik át lakóhelyüket egy naptári hónapon belül, akkor a családi támogatások biztosításáért az adott hónap kezdetén felelős intézmény a hónap végéig folytatja a támogatások biztosítását.
III. CÍM
A RENDELETNEK AZ ALKALMAZANDÓ JOGSZABÁLYOKAT MEGHATÁROZÓ RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
A rendelet 13-16. cikkének végrehajtása
11. cikk
Alakiságok a más országba történő kiküldetés esetén
(1) A rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában, valamint (2) bekezdésének a) pontjában említett esetekben azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályait továbbra is alkalmazni kell a munkavállalóra, a munkavállaló részére, a munkavállaló vagy munkáltatója kérésére, továbbá az előírt feltételek teljesülése esetén, kiküldetési igazolást állít ki, amely tanúsítja, hogy a munkavállaló egy meghatározott időpontig továbbra is e jogszabályok hatálya alá tartozik.
(2) A rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában előírt hozzájárulást a munkáltató kérelmezi.
12. cikk
A német szociális biztonsági rendszer alapján nyújtott biztosítást érintő különleges rendelkezések
(1) Ha a rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, illetve (2) bekezdésének a) pontja szerint a német jogszabályokat kell alkalmazni a nem németországi székhellyel, illetve lakóhellyel rendelkező vállalkozás vagy munkáltató által alkalmazott munkavállalóra, úgy e jogszabályokat olyan módon kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a németországi lakóhelyén alkalmaznák.
(2) Ha a járulékot nem Németország, hanem egy másik tagállam jogszabályai szerint fizetik meghatározott időre, rokkantságra, öregségre vagy halálra (nyugdíjra) vonatkozó kötelező rendszer keretében, akkor a kiegészítő biztosításért (Höherversicherung) a német jogszabályok szerint fizetendő kiegészítő járulék is befizethető ugyanarra az időszakra.
13. cikk
A diplomáciai és konzuli képviseletek által alkalmazott személyek választási jogának gyakorlása
(1) A rendelet 16. cikke (2) bekezdésében előírt választás jogát első alkalommal attól az időponttól számított három hónapon belül kell gyakorolni, amikor a munkavállalót az érintett diplomáciai, illetve konzuli képviselet felvette, vagy akkor, amikor e képviselet tagjának személyes szolgálatába állt. A választás a munkába állás napjától hatályos.
Ha egy munkavállaló valamely naptári év végén megújítja választási jogát, akkor az a következő naptári év első napján lép hatályba.
(2) A választás jogát gyakorló munkavállaló tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amelynek jogszabályai mellett döntött, és egyidejűleg értesíti a munkáltatóját. Szükség esetén az említett intézmény e tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt, a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kiadott iránymutatásoknak megfelelően.
(3) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályai mellett a munkavállaló dönt, tanúsítványt állít ki a munkavállaló részére, igazolva, hogy a munkavállaló mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg a kérdéses diplomáciai vagy konzuli képviselet őt alkalmazza, illetve addig, amíg e képviselet tagjának személyes szolgálatában áll.
(4) Ha a munkavállaló a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.
14. cikk
Az Európai Közösségek segédszemélyzete választási jogának gyakorlása
(1) A rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében előírt választás jogát a munkaszerződés megkötésének időpontjában kell gyakorolni. Az e szerződés megkötésére felhatalmazott hatóság tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amely tagállam jogszabályai mellett a segédszemélyzet tagja döntött. Szükség esetén az említett intézmény a tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt.
(2) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amelynek jogszabályai mellett az illető dönt, igazolást állít ki a segédszemélyzet tagja részére, tanúsítva, hogy ő mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg az Európai Közösségeknél a segédszemélyzet tagjaként alkalmazásban áll.
(3) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén kijelölik az Európai Közösségek segédszemélyzetének tagjai tekintetében illetékes intézményeket.
(4) Ha a segédszemélyzetnek az a tagja, akit Németországon kívül egy másik tagállam területén alkalmaznak, a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a segédszemélyzet tagját a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.
IV. CÍM
A RENDELETNEK AZ ELLÁTÁSOK EGYES CSOPORTJAIRA VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
I. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI IDŐK ÖSSZESÍTÉSÉNEK ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI
15. cikk
(1) A rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében, 38. cikkében, 45. cikkének (1) és (2) bekezdésében, 64. cikkében, valamint 67. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett esetekben a biztosítási idők összesítése a következő szabályok szerint történik:
a) az egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időhöz annyit kell hozzáadni a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időből, amennyi az ellátásokra való jogosultság megszerzése, fenntartása vagy feléledése céljából az első tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő kiegészítése érdekében szükséges, feltéve, hogy ezek a biztosítási idők nem esnek egybe. Ha a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti ellátások (nyugdíjak) megállapításáról két vagy több tagállam intézményeinek kell dönteni, úgy az érintett intézmények külön összesítik a munkavállaló által az azon tagállamok jogszabályai szerint szerzett valamennyi biztosítási időt, amely tagállamok jogszabályainak hatálya alá a munkavállaló tartozott, adott esetben a rendelet 45. cikke (2) bekezdése és 46. cikke (2) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül;
b) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett kötelező biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerinti önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;
c) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett, de nem ilyen időnek tekintett biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek tekintett idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;
d) a két vagy több tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek számító időszakot csak azon tagállam intézménye veszi figyelembe, amely tagállam jogszabályai szerint az említett időszakot megelőzően a biztosított legutóbb kötelezően biztosított volt; amennyiben a biztosított egyetlen tagállam jogszabályai szerint sem volt kötelezően biztosított az említett időszakot megelőzően, úgy azon tagállam intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint az illető az említett időszakot követően első alkalommal kötelezően biztosított volt, az említett időszakot veszi figyelembe;
e) ha nem lehet pontosan meghatározni azt az időszakot, amelyben valamely tagállam jogszabályai szerint biztosítási időt szereztek, vélelmezni kell, hogy e biztosítási idő nem esik egybe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idővel és e biztosítási időt figyelembe kell venni, amennyiben ez előnyös;
f) ha egy tagállam jogszabályai szerint egyes biztosítási időket csak akkor vesznek figyelembe, ha azokat egy meghatározott időszakban szerezték, az e jogszabályokat alkalmazó intézmény:
(i) csak akkor veszi figyelembe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, ha azt az említett időszakon belül szerezték; vagy
(ii) kiterjeszti ezt az időszakot azon biztosítási idő tartamára, amelyet részben vagy teljesen az említett határidőn belül más tagállam jogszabályai szerint szereztek, amennyiben e biztosítási idő az utóbbi tagállam jogszabályai szerint kizárólag annak a határidőnek a felfüggesztését vonja maga után, amelyen belül a biztosítási időt meg kell szerezni.
(2) Az azon tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, amelyre a rendelet nem vonatkozik, de amelyet olyan tagállam jogszabályai szerint vesznek figyelembe, amelyre a rendeletet alkalmazni kell, az összesítés szempontjából figyelembe veendő biztosítási időnek kell tekinteni.
(3) Ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt egy másik tagállam jogszabályaiban alkalmazottól eltérő egységben fejezik ki, az összesítéshez szükséges átváltást a következő szabályok szerint kell végezni:
a) ha a munkavállaló hatnapos heti munkarendben dolgozott:
i. egy nap nyolc órának, nyolc óra pedig egy napnak felel meg;
ii. egy hét hat napnak, hat nap pedig egy hétnek felel meg;
iii. egy hónap huszonhat napnak, huszonhat nap pedig egy hónapnak felel meg;
iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hetvennyolc napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hetvennyolc nap pedig egy negyedévnek felel meg;
v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;
vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet háromszáztizenkét napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget;
b) ha a munkavállaló ötnapos heti munkarendben dolgozott,:
i. egy nap kilenc órának, kilenc óra pedig egy napnak felel meg;
ii. egy hét öt napnak, öt nap pedig egy hétnek felel meg;
iii. egy hónap huszonkét napnak, huszonkét nap pedig egy hónapnak felel meg;
iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hatvanhat napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hatvanhat nap pedig egy negyedévnek felel meg;
v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;
vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet kétszázhatvannégy napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget.
2. FEJEZET
BETEGSÉG ÉS ANYASÁG
A rendelet 18. cikkének végrehajtása
16. cikk
A biztosítási idő igazolása
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 18. cikkének rendelkezéseire hivatkozni lehessen, a munkavállalónak igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyek hatálya alá utoljára tartozott, mennyi biztosítási időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást a munkavállaló kérelme alapján annak a tagállamnak az intézménye vagy intézményei állítják ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, azt az illetékes intézmény az érintett intézménytől vagy intézményektől szerzi be.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha ez az illetékes állam jogszabályai által előírt feltételek teljesítése érdekében a más tagállam jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási idő figyelembevételéhez szükséges.
A rendelet 19. cikkének végrehajtása
17. cikk
Természetbeni ellátások, ha a lakóhely az illetékes államon kívüli tagállamban található
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke szerint természetbeni ellátásban részesülhessen, nyilvántartásba kell vétetnie magát és családtagjait a lakóhelye szerinti intézménynél úgy, hogy igazolást nyújt be, amellyel tanúsítja, hogy ő, illetve családtagjai jogosultak az említett ellátásokra. Ezt az igazolást, amennyiben szükséges, az illetékes intézmény állítja ki a munkáltató által megadott információk alapján. Ha a munkavállaló vagy családtagjai nem nyújtják be az említett igazolást, akkor azt a lakóhely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény nem kapja meg az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.
(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható idejére érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt az igazolás megsemmisítéséről.
(4) A lakóhely szerinti intézmény minden, az (1) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott nyilvántartásba vételről tájékoztatja az illetékes intézményt.
(5) Természetbeni ellátás kérelmezése esetén az érintett személy minden esetben benyújtja azokat az igazoló okmányokat, amelyeket a természetbeni ellátások nyújtásának feltételeként e személy lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai előírnak.
(6) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba kerülés időpontjáról, a kórházi tartózkodás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról. Szükségtelen azonban értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.
(7) A lakóhely szerinti intézmény minden olyan határozat előtt értesíti az illetékes intézményt, amelyet a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások biztosításával kapcsolatban hoznak. Ezen értesítés elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Ha ezeket az ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell nyújtani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul tájékoztatja az illetékes intézményt. Szükségtelen azonban a kifogásról és az annak alapjául szolgáló indokokról értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.
(8) A munkavállaló, illetve családtagjai helyzetének minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a munkavállaló alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve a munkavállaló vagy valamelyik családtagja lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítottsága vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosítottságával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.
18. cikk
Pénzbeli ellátás, ha a munkavállaló lakóhelye az illetékes államon kívüli más tagállamban található
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint pénzbeli ellátásban részesülhessen, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy - ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják - megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.
(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.
Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.
(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.
(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.
(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem teljesítette a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alakiságokat, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.
(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről egyidejűleg értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.
(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót jogairól és, az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően, értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.
(9) Két vagy több tagállam, illetve e tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.
A rendelet 20. cikkének végrehajtása
19. cikk
A határ menti ingázókra és családtagjaikra vonatkozó különleges rendelkezések
A határ menti ingázók, illetve családtagjaik esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.
A rendelet 22. cikkének végrehajtása
20. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén - A kiküldetésben lévő munkavállalók, valamint a nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállalók, illetve családtagjaik különleges helyzete
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja (i) alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek a kiküldetés során, a munkavállalónak a tartózkodási helye szerinti intézményhez be kell nyújtania a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki ilyen igazolást nyújtott be, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkavállalónak a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy az igazolás benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá tartalmazza az illetékes intézmény nevét és címét; ha azonban a munkáltatónak az illetékes állam jogszabályai szerint nem kell ismernie az illetékes intézményt, akkor a munkavállaló ennek az intézménynek a nevét és címét írásban közli, amikor kérelmét a tartózkodási helye szerinti intézményhez benyújtja. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.
(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az érintett személy eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az intézmény mindaddig - de legfeljebb harminc napig - biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.
(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény - amennyiben szükséges - meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások nyújtását.
(5) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolások helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók olyan igazolást is benyújthatnak a tartózkodási hely szerinti intézményhez, amellyel tanúsítják, hogy eleget tettek a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ilyen esetben az (1), (2), (3) és (4) bekezdés nem alkalmazható.
(6) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
(7) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.
21. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén - A végrehajtási rendelet 20. cikkének hatálya alá nem tartozó munkavállalók
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló - a végrehajtási rendelet 20. cikkében említett esetektől eltekintve - a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (i) alpontja szerint természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel igazolja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény a munkavállaló kérelmére állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
22. cikk
Természetbeni ellátás olyan munkavállalók részére, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azok részére, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 22. cikke (1) bekezdése b) pontjának (i) alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy továbbra is jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően ezek az ellátások továbbra is biztosíthatók. Az igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése c) pontjának (i) alpontjában említett esetben a természetbeni ellátások biztosítása tekintetében.
23. cikk
Természetbeni ellátás családtagoknak
A végrehajtási rendelet 21. vagy 22. cikkének rendelkezéseit adott esetben hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikkének (3) bekezdése szerint a családtagok természetbeni ellátásának biztosítása tekintetében.
24. cikk
Munkavállalók pénzbeli ellátásai az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodásuk esetén
A végrehajtási rendelet 18. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (ii) alpontja alapján nyújtott pénzbeli ellátások tekintetében. Ugyanakkor - a keresőképtelenségre vonatkozó igazolás benyújtása kötelezettségének sérelme nélkül - attól a munkavállalótól, aki anélkül tartózkodik valamelyik tagállam területén, hogy ott kereső tevékenységet folytatna, nem követelhető meg, hogy benyújtsa a végrehajtási rendelet 18. cikke (1) bekezdésében említett, a munkavégzés megszűnéséről szóló értesítést.
A rendelet 23. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
25. cikk
A pénzbeli ellátások kiszámításánál figyelembe veendő családtagokra vonatkozó igazolás
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 23. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti intézmény állítja ki.
Az igazolás a kiállításának időpontjától számított tizenkét hónapig érvényes. Megújítható, ilyen esetben megújításának napjától érvényes.
A munkavállaló haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt minden olyan eseményről, amely szükségessé teszi az említett igazolás módosítását. E módosítás az esemény bekövetkeztének napján lép hatályba.
(3) Az illetékes intézmény az (1) bekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotot igazoló dokumentumok bemutatására is kötelezheti a munkavállalót azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
A rendelet 25. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
26. cikk
Ellátások olyan munkanélkülieknek, akik az illetékes államon kívüli tagállam területére távoznak munkakeresés céljából
(1) Ahhoz, hogy a munkanélküli vagy családtagjai a rendelet 25. cikkének (1) bekezdése szerint pénzbeli és természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkanélkülinek igazolást kell benyújtania azon hely szerinti betegbiztosító intézményhez, ahová távozott; ezt az igazolást távozása előtt az illetékes betegbiztosító intézménytől kell megkérnie. Ha a munkanélküli nem nyújtja be az említett igazolást, azt az azon hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől, ahová a munkanélküli távozott.
Ezzel az igazolással tanúsítani kell, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek szerint fennáll a jogosultság az említett ellátásokra; az igazolásban a rendelet 69. cikke (1) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével fel kell tüntetni e jogosultság időtartamát, továbbá szükség esetén meg kell határozni a keresőképtelenség vagy kórházi ápolás esetén a fenti időtartam alatt betegségbiztosítás útján nyújtandó pénzbeli ellátás összegét.
(2) Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, a végrehajtási rendelet 83. cikkében említett igazolás egy példányán tanúsítja, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltételek teljesültek, továbbá meghatározza, hogy e feltételeket mely időponttól teljesítették, valamint meghatározza azt az időpontot, amelytől kezdve a munkanélküli az illetékes intézmény költségén munkanélküli-biztosítási ellátásban részesül; e példányt meg kell küldeni az azon hely betegbiztosító intézményének, ahová a munkanélküli távozott.
Ez az igazolás a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének c) pontjában megállapított ideig érvényes, mindaddig, amíg a feltételek teljesülnek. Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, három napon belül tájékoztatja az említett betegbiztosító intézményt, ha a feltételek már nem teljesülnek.
(3) A végrehajtási rendelet 17. cikke (6) és (7) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 25. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
27. cikk
Természetbeni ellátások munkanélküliek családtagjainak, ha lakóhelyük az illetékes államon kívüli tagállam területén található
A végrehajtási rendelet 17. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a munkanélküliek családtagjainak nyújtott természetbeni ellátások tekintetében, ha e családtagok lakóhelye az illetékes államon kívüli tagállam területén található. A rendelet 69. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásban részesülő munkanélküliek családtagjai nyilvántartásba vételének időpontjában a végrehajtási rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást kell bemutatni. Ez az igazolás addig érvényes, ameddig a rendelet 69. cikkének (1) bekezdése szerint ellátás nyújtható.
A rendelet 26. cikkének végrehajtása
28. cikk
Természetbeni ellátások nyugdíjigénylőknek és családtagjaiknak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjigénylő, valamint annak családtagjai a rendelet 26. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjigénylő lakóhelye szerinti tagállamban, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjigénylő egy másik tagállam jogszabályai szerint saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra. Ezt az igazolást a természetbeni ellátásokért felelős tagállam intézménye állítja ki.
(2) A lakóhely szerinti intézmény az (1) bekezdésnek megfelelően végzett valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az igazolást kiállító intézményt.
A rendelet 28. cikkének végrehajtása
29. cikk
Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint ellátásokra jogosultak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas, valamint annak családtagjai a rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjas lakóhelye szerinti tagállam területén, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra azon jogszabályok szerint, amelyek szerint nyugdíj fizetendő.
(2) Amint a nyugdíjas eleget tesz az ezen ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek, ezt az igazolást a nyugdíjas kérelmére a nyugdíj folyósításáért felelős intézmény, vagy azok valamelyike, illetve, szükség esetén az az intézmény állítja ki, amelyik jogosult a természetbeni ellátásokra való jogosultság megállapítására. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az igazolást, akkor azt a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be a nyugdíj folyósításáért felelős intézménytől vagy azok valamelyikétől, illetve, szükség esetén attól az intézménytől, amelyik jogosult ezen igazolások kiállítására. Mialatt a lakóhely szerinti intézmény ezen igazolás beérkezésére vár, az elfogadott igazoló okmányok figyelembevételével ideiglenesen nyilvántartásba veheti a nyugdíjast és annak családtagjait. E nyilvántartásbavétel a természetbeni ellátások kifizetéséért felelős intézményt csak akkor kötelezi, ha ez az utóbbi intézmény kiállította az (1) bekezdésben előírt igazolást.
(3) A lakóhely szerinti intézmény az említett bekezdés rendelkezéseinek megfelelően végrehajtott valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az (1) bekezdésben előírt igazolást kiállító intézményt.
(4) Természetbeni ellátások iránti kérelem esetén a nyugdíjas az utolsó kifizetés utalványa átvételi elismervényének, illetve ellenőrző szelvényének a bemutatásával bizonyítja a lakóhely szerinti intézmény előtt, hogy nyugdíjjogosultsága még fennáll.
(5) A nyugdíjas vagy annak családtagjai a helyzetükben bekövetkező minden olyan változásról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, valamint lakóhelyük áthelyezéséről. A nyugdíjfizetésért felelős intézmények ugyancsak tájékoztatják a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt minden ilyen változásról.
(6) Az igazgatási bizottság a szükséges mértékben rögzíti azokat a szabályokat, amelyek segítségével a rendelet 28. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett esetben a természetbeni ellátások költségeit viselő intézményt meg lehet határozni.
A rendelet 29. cikkének végrehajtása
30. cikk
Természetbeni ellátások olyan családtagoknak, akik a nyugdíjas lakóhelye szerinti állam területén kívüli tagállamban rendelkeznek lakóhellyel
(1) Ahhoz, hogy a nyugdíjas családtagjai a rendelet 29. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a lakóhelyük szerinti tagállam területén, olyan igazoló okmányok benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok a nyugdíjas családtagjainak nyújtandó ilyen ellátások vonatkozásában előírnak, továbbá ugyancsak be kell nyújtaniuk egy igazolást, amellyel tanúsítják, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás - amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki - addig érvényes, amíg a családtagok lakóhelye szerinti intézményt nem értesítik annak érvénytelenítéséről. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állítja ki, akkor az a kiállításának időpontjától számítva csak tizenkét hónapig érvényes és minden évben meg kell újítani.
(2) A természetbeni ellátások kérelmezésekor a családtagoknak abban az esetben kell benyújtaniuk az (1) bekezdésben említett igazolást a lakóhelyük szerinti intézményhez, ha az intézmény által alkalmazott jogszabályok úgy rendelkeznek, hogy a kérelemhez nyugdíjjogosultságot igazoló okmányt kell csatolni.
(3) A nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény tájékoztatja a családtagok lakóhelye szerinti intézményt a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, továbbá a nyugdíjas lakóhelyének áthelyezéséről. A családtagok lakóhelye szerinti intézmény bármikor kérheti, hogy a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény adjon tájékoztatást a természetbeni ellátásokra való jogosultságról.
(4) A családtagok helyzetük minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen lakóhelyük áthelyezéséről.
A rendelet 31. cikkének végrehajtása
31. cikk
Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem a lakóhelyük szerinti tagállamban tartózkodnak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas a rendelet 31. cikke szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy az illető elhagyná a lakóhelyéül szolgáló tagállam területét, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az adott tagállam jogszabályainak megfelelően természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az említett igazolást, azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be a lakóhelye szerinti intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni. Ilyen esetben a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt kell illetékes intézménynek tekinteni.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 31. cikkének hatálya alá tartozó családtagoknak nyújtott természetbeni ellátásokra.
A rendelet 35. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
32. cikk
Intézmények, amelyekhez a bányákban és a hasonló üzemekben dolgozó munkavállalók, valamint családtagjaik fordulhatnak, ha az illetékes állam területén kívüli tagállamban tartózkodnak vagy rendelkeznek lakóhellyel
(1) A rendelet 35. cikke (1) bekezdésében említett esetekben, továbbá akkor, ha a tartózkodási hely vagy a lakóhely szerinti ország acéliparában alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő anyasági-, illetve betegségbiztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások megegyeznek a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalók különleges biztosítási rendszere alapján nyújtott ellátásokkal, az e csoportba tartozó munkavállalók és családtagjaik a tartózkodási vagy lakóhelyük szerinti tagállam területén a hozzájuk legközelebb eső intézményhez is fordulhatnak - ezeket a végrehajtási rendelet 3. melléklete határozza meg - még akkor is, ha ezek az intézmények az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő biztosítási rendszert alkalmazó intézmények, amelyek ezután az ellátások nyújtására kötelezettek.
(2) Amennyiben a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalókra vonatkozó különleges biztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások kedvezőbbek, úgy e munkavállalók vagy családtagjaik választhatnak, hogy e biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordulnak, avagy a tartózkodási, illetve lakóhelyük szerinti tagállam területén hozzájuk legközelebbi olyan intézményhez, amely az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozók biztosítási rendszerét alkalmazza. Ez utóbbi esetben a kérdéses intézmény felhívja az érintett személy figyelmét arra a tényre, hogy amennyiben a fent említett különleges biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordul, úgy kedvezőbb ellátásokban részesül; továbbá meg kell adnia ezen intézmény nevét és címét is.
A rendelet 35. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
33. cikk
Azon időszak figyelembevétele, amelynek során egy másik tagállam intézménye már nyújtott ellátásokat
A rendelet 35. cikke (3) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában valamely tagállam ellátás biztosítására kötelezett intézménye kérheti egy másik tagállam intézményétől, hogy adjon tájékoztatást arról az időszakról, amelynek során ez utóbbi intézmény az anyaság vagy betegség ugyanazon esetével kapcsolatban már nyújtott ellátást.
34. cikk
Egy tagállam területén való tartózkodás során felmerült kiadások megtérítése egy másik tagállam illetékes intézménye által
(1) Ha a munkavállalónak az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodása alatt a végrehajtási rendelet 20. cikkének (1), (2) és (5) bekezdésében, valamint 21., 23. és 31. cikkében előírt alakiságok nem teljesíthetők, úgy a munkavállaló kiadásait, kérelmére, az illetékes intézmény téríti meg a tartózkodási hely szerinti intézmény által a megtérítésekre alkalmazott mértékben.
(2) A tartózkodási hely szerinti intézmény az illetékes intézmény kérelmére minden szükséges információt megad a megtérítés mértékéről.
3. FEJEZET
ROKKANTSÁG, ÖREGSÉG ÉS HALÁL (NYUGDÍJAK)
Az ellátások iránti kérelmek benyújtása és vizsgálata
35. cikk
Rokkantsági ellátások iránti kérelem, amennyiben a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított, valamint a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében említett esetben
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló - a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, valamint 42. cikkének (2) bekezdésében említett eseteket is beleértve - a rendelet 37., 38. és 39. cikke szerint ellátásokban részesüljön, kérelmét vagy annak a tagállamnak az intézményéhez kell benyújtania, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá tartozott a rokkantsághoz vagy a rokkantság súlyosbodásához vezető keresőképtelenség bekövetkeztének időpontjában, vagy a lakóhelye szerinti intézményhez, amely ezt követően a kérelem benyújtása időpontjának megjelölésével továbbítja a kérelmet az előbbi intézményhez; ezt az időpontot kell tekinteni a kérelemnek az előbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának is. Ha azonban betegségbiztosítási pénzbeli ellátást nyújtottak, akkor - adott esetben - azt az időpontot kell a nyugdíj iránti kérelem benyújtása időpontjának tekinteni, amely napon e pénzbeli ellátás biztosítása megszűnt.
(2) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, értesíti az ellátások kifizetéséért eredetileg felelős intézményt arról, hogy az általa alkalmazott jogszabályok szerint az ellátások milyen mértékben és mely időponttól járnak. A rokkantság súlyosbodását megelőzően járó ellátások ettől az időponttól megszűnnek, vagy olyan összegre csökkennek, amely nem haladja meg a rendelet 41. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kiegészítést.
(3) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett esetben a (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazhatók. Ebben az esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, a holland intézményhez fordul azért, hogy meggyőződjön az attól az intézménytől járó összeg nagyságáról.
36. cikk
Öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelem (az árvaellátások kivételével), valamint rokkantsági ellátások a végrehajtási rendelet 35. cikkében nem említett esetekben
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 40-51. cikke szerint az érintett személy ellátásokban részesüljön - a végrehajtási rendelet 35. cikkében említett esetektől eltekintve -, kérelmét a lakóhelye szerinti intézményhez nyújtja be az intézmény által alkalmazott jogszabályi előírásoknak megfelelően. Ha a munkavállaló e jogszabályok szerint biztosítási időt nem szerzett, úgy a lakóhelye szerinti intézmény a kérelem benyújtása időpontjának feltüntetésével továbbítja a kérelmet annak a tagállamnak az intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá az igénylő utoljára tartozott. A feltüntetett időpontot a kérelemnek az utóbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának kell tekinteni.
(2) Ha az igénylő olyan tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint a munkavállaló biztosítási időt nem szerzett, úgy kérelmét annak a tagállamnak az intézményéhez nyújthatja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
(3) Ha az igénylő olyan állam területén rendelkezik lakóhellyel, amely nem tagállam, úgy kérelmét azon tagállam illetékes intézményéhez nyújtja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
Ha az igénylő annak a tagállamnak az intézményéhez nyújtja be kérelmét, amelynek állampolgára, akkor ez az intézmény továbbítja a kérelmet az illetékes intézménynek.
(4) Az egyik tagállam intézményéhez benyújtott ellátások iránti kérelem automatikusan maga után vonja valamennyi kérdéses tagállam jogszabályai szerint járó ellátások egyidejű megállapítását, amely jogszabályok feltételeinek az igénylő megfelel, hacsak - a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint - nem maga az igénylő kéri bármely olyan öregségi ellátás elhalasztását, amelyre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint jogosult lenne.
37. cikk
Okmányok és adatok, amelyeket a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett ellátások iránti kérelemhez mellékelni kell
A végrehajtási rendelet 36. cikkében említett kérelmek benyújtására a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) a kérelemhez mellékelni kell a szükséges igazoló okmányokat és a kérelmet az azon tagállam jogszabályaiban előírt formanyomtatványon kell elkészíteni,
i. amely tagállam területén az igénylő lakóhellyel rendelkezik, a 36. cikk (1) bekezdésében említett esetben;
ii. amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott, a 36. cikk (2) és (3) bekezdésében említett esetekben;
b) az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteniük;
c) amennyiben lehetséges, az igénylő feltünteti vagy annak a tagállamnak a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményét, illetve intézményeit, ahol a munkavállaló biztosított volt, vagy azt a munkáltatót, illetve azokat a munkáltatókat - a birtokában levő munkaviszony-igazolásokat mellékelve -, amelynél, illetve amelyeknél a munkavállaló a tagállamok bármelyikének területén dolgozott;
d) ha a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint az igénylő olyan öregségi ellátások megállapításának elhalasztását kéri, amelyekre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult lenne, meg kell határoznia azokat a jogszabályokat, amelyek szerint az ellátást kéri.
38. cikk
Igazolás azokról a családtagokról, akiket az ellátás összegének megállapításánál figyelembe kell venni
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 39. cikke (4) bekezdésének vagy 47. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania azokról a családtagjairól, gyermekei kivételével, akiknek lakóhelye nem annak a tagállamnak a területén található, ahol az ellátások megállapításáért felelős intézmény.
Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti betegbiztosító intézmény, vagy azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény állítja ki, amely tagállamban e családtagok lakóhellyel rendelkeznek. A végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdése második és a harmadik albekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
Az ellátások megállapításáért felelős intézmény azt is megkövetelheti, hogy az igénylő az első albekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotra vonatkozó okmányokat nyújtson be gyermekei kivételével azokról a családtagjairól, akik nem annak a tagállamnak a területén rendelkeznek lakóhellyel, ahol az említett intézmény található.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett esetben az érintett intézmény által alkalmazott jogszabályok megkövetelik, hogy a családtagok közös háztartásban éljenek a nyugdíjassal, akkor azt a tényt, hogy az említett családtagok, akik a fenti feltételnek nem tesznek ugyan eleget, mégis főként a nyugdíjas eltartottjai, okmányokkal igazolják, hogy az igénylő a jövedelmének egy részét rendszeresen elküldi nekik.
39. cikk
A rokkantsági ellátások iránti kérelmek elbírálása, ha a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított
(1) Ha a munkavállaló rokkantsági ellátások iránti kérelmet nyújtott be és az intézmény azt állapítja meg, hogy arra a rendelet 37. cikke (1) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak, akkor az intézmény, amennyiben szükséges, igazolást szerez be attól az intézménytől, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt, az ez utóbbi intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időről.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha az illetékes állam jogszabályaiban előírt feltételeknek való megfelelés szempontjából figyelembe kell venni más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási időt.
(3) A rendelet 39. cikkének (3) bekezdésében említett esetben a kérelmet elbíráló intézmény a munkavállalóra vonatkozó iratokat továbbítja ahhoz az intézményhez, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt.
(4) A végrehajtási rendelet 41-50. cikke nem alkalmazható az (1), (2) és (3) bekezdésben említett kérelmek vizsgálatára.
40. cikk
A rokkantság fokának meghatározása
A rokkantság fokának meghatározásánál a tagállam intézménye figyelembe vesz minden olyan okmányt, orvosi jelentést és igazgatási jellegű információt, amelyet bármely más tagállam intézménye szerzett be. Ugyanakkor minden intézmény fenntartja a jogot arra, hogy az általa választott orvossal vizsgáltassa meg az igénylőt; kivéve azokban az esetekben, amelyekre a rendelet 40. cikke (3) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak.
A rokkantsági, öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelmek vizsgálata a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett esetekben
41. cikk
A vizsgáló intézmény meghatározása
(1) Az ellátás iránti kérelmeket az az intézmény vizsgálja meg, ahová azokat a végrehajtási rendelet 36. cikke rendelkezéseinek megfelelően benyújtották vagy továbbították. Ez az intézmény a továbbiakban "vizsgáló intézmény".
(2) A vizsgáló intézmény egy különleges formanyomtatványon haladéktalanul értesíti valamennyi érintett intézményt az ellátás iránti kérelemről, hogy a kérelmet ezeknél az intézményeknél egyidejűleg és késedelem nélkül meg lehessen vizsgálni.
42. cikk
Az ellátások iránti kérelmek vizsgálatánál alkalmazandó formanyomtatványok
(1) A vizsgáló intézmény az ellátások iránti kérelmek vizsgálatához olyan formanyomtatványt használ, amely mindenekelőtt külön-külön és összesítve is tartalmazza a munkavállaló által valamennyi érintett tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időket.
(2) Ezek a formanyomtatványok az igazoló okmányok helyébe lépnek, amikor azokat egy másik tagállam intézményének továbbítják.
43. cikk
A kérelem vizsgálata során az érintett intézmények által követendő eljárás
(1) A vizsgáló intézmény rávezeti a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt, majd a nyomtatvány egy példányát továbbítja valamely tagállam rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményéhez, amelynél a munkavállaló biztosított volt, csatolva hozzá, ahol szükséges, az igénylő által benyújtott munkaviszony-igazolásokat.
(2) Ha csak egyetlen másik intézmény érintett, akkor az az intézmény a következők feltüntetésével tölti ki az említett formanyomtatványt:
a) az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő;
b) az ellátás összege, amelyet az igénylő csak a fenti biztosítási idő tekintetében igényelhet;
c) a ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összege.
Az így kitöltött formanyomtatványt visszaküldik a vizsgáló intézménynek.
Ha az ellátásra való jogosultság csak az utóbbi tagállam intézménye által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül megállapítható - mivel a c) pontban említett számítási műveletek érzékelhetően hosszabb időt vesznek igénybe -, akkor a formanyomtatványt az a) és a b) pontban említett információval küldik vissza a vizsgáló intézménynek; a c) pontban említett információt a lehető legrövidebb időn belül továbbítják a vizsgáló intézménynek.
(3) Ha két vagy több másik intézmény is érintett, akkor az általuk alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt feltüntetik az említett formanyomtatványon, majd visszajuttatják a vizsgáló intézményhez.
Ha ellátásra való jogosultság csak a fenti intézmények közül egy vagy több által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül meghatározható, akkor a vizsgáló intézményt egyidejűleg értesítik erről az összegről és a biztosítási időkről; ha az összeg meghatározása némi késedelemmel jár, úgy a vizsgáló intézményt akkor értesítik az összegről, mihelyt az összeget meghatározták.
A biztosítási időkről, továbbá - adott esetben - az egy vagy több érintett tagállam jogszabályai szerint járó összegről, illetve összegekről tájékoztató formanyomtatványok kézhezvételekor a vizsgáló intézmény minden érintett intézménynek megküldi az így kitöltött formanyomtatványok egy-egy példányát, azon pedig feltüntetik az ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összegét, majd visszaküldik a formanyomtatványt a vizsgáló intézménynek.
(4) A (2) vagy a (3) bekezdésben említett adatok beérkezésekor a vizsgáló intézmény amint megállapítja, hogy a rendelet 40. cikkének (2) bekezdését, vagy 48. cikkének (2) vagy (3) bekezdését kell-e alkalmazni, erről tájékoztatja a többi érintett intézményt.
(5) A végrehajtási rendelet 37. cikkének d) pontjában előírt esetben azoknak a tagállamoknak az intézményei, amely tagállamok jogszabályainak az igénylő a hatálya alá tartozott, de amelyekhez az ellátások megállapítása elhalasztásának érdekében fordult, csak azokat a biztosítási időket vezetik rá a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra, amelyeket az igénylő ezen intézmények által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett.
44. cikk
A rokkantság fokával kapcsolatban döntésre jogosult intézmény
(1) A (2) és a (3) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel csak a vizsgáló intézmény jogosult arra, hogy az igénylő rokkantságának fokát illetően a rendelet 40. cikkének (3) bekezdésében említett határozatot meghozza. Az intézmény akkor dönt, mihelyt módjában áll meghatározni, hogy - adott esetben a rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével - az általa alkalmazott jogszabályokban rögzített, jogosultságra vonatkozó feltételek teljesültek-e. E határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.
(2) A rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével amennyiben a jogosultságnak a vizsgáló intézmény által alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei, a rokkantság fokára vonatkozó feltételek kivételével, nem teljesültek, úgy erről az intézmény haladéktalanul értesíti azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményét, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
Ez az intézmény jogosult arra - amennyiben a jogosultságnak az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei teljesültek -, hogy döntsön az igénylő rokkantságának fokáról; e határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.
(3) Amennyiben szükséges, az ügy változatlan feltételek mellett visszautalható azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá először tartozott a munkavállaló.
45. cikk
Ellátások ideiglenes kifizetése, ellátások megelőlegezése
(1) Ha a vizsgáló intézmény azt állapítja meg, hogy az igénylő az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint anélkül jogosult ellátásokra, hogy ehhez más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt kellene figyelembe venni, akkor ideiglenes jelleggel azonnal megkezdi az ellátások folyósítását.
(2) Ha az igénylő az (1) bekezdés alapján nem jogosult ugyan ellátásra, de a végrehajtási rendelet 43. cikkének (2) vagy (3) bekezdése értelmében a vizsgáló intézmény részére szolgáltatott információkból kitűnik, hogy egy másik tagállam jogszabályai szerint - de csak e jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével - ellátásokra való jogosultság áll fenn, akkor az említett jogszabályokat alkalmazó intézmény ideiglenes jelleggel megkezdi az ellátások folyósítását, mihelyt a vizsgáló intézmény tájékoztatja erről a kötelezettségéről.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett esetben több tagállam jogszabályai szerint is ellátásra való jogosultság áll fenn - de csak e tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével -, akkor az ellátások ideiglenes kifizetéséért az az intézmény felel, amelyik először tájékoztatja a vizsgáló intézményt a jogosultság fennállásáról; a többi érintett intézmény tájékoztatása már a vizsgáló intézmény kötelessége.
(4) Az (1), (2) vagy (3) bekezdés szerint ellátások fizetésére kötelezett intézmény haladéktalanul tájékoztatja az igénylőt erről a tényről, miközben egyértelműen felhívja figyelmét a megtett intézkedés átmeneti jellegére, valamint arra, hogy fellebbezésnek nincs helye.
(5) Ha az (1), a (2) vagy a (3) bekezdés szerint ideiglenes ellátás nem jár az igénylőnek, viszont a beérkezett információból kitűnik, hogy a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése alapján jogosultság áll fenn, úgy a vizsgáló intézmény megfelelő visszatérítendő előleget fizet, amelynek összege a lehető legközelebb áll ahhoz az összeghez, amelyet a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint meg fognak állapítani.
(6) Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai megállapodhatnak arról, hogy az ellátások ideiglenes kifizetésénél eltérő módszereket alkalmaznak azokban az esetekben, amelyekben csak ezen államok intézményei érintettek.
Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.
46. cikk
Az ellátások kiszámítása a biztosítási idők halmozódása esetén
(1) Az ellátások elméleti, illetve tényleges összegének a rendelet 46. cikke (2) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek megfelelő kiszámítására a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b), c) és d) pontjában előírt szabályokat kell alkalmazni.
Az így megállapított tényleges összeg az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosításban eltöltött időnek megfelelő összeggel nő, kiszámítása pedig azon jogszabályok szerint történik, amelyek szerint biztosítási időt szereztek.
(2) A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítás idejének megfelelő ellátás összegét nem veszik figyelembe.
(3) Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 15. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett szabadon választható kiegészítő biztosítás esetén.
A német jogszabályok alkalmazásában a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján figyelembe nem vett járulékokat a szabadon választható kiegészítő biztosítás pótlólagos összegeinek kiszámításánál figyelembe veszik. Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni.
47. cikk
A rendelet 46. cikkének (3) bekezdését alkalmazó intézménytől járó ellátások végleges összegének kiszámítása
A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett esetben a vizsgáló intézmény számítja ki azokat az összegeket, amelyeket az egyes érintett intézmények folyósítani kötelesek, és a megfelelő összegekről tájékoztatja ezeket az intézményeket.
48. cikk
Az intézmények határozatainak közlése az igénylővel
(1) Az egyes érintett intézmények által hozott végleges határozatokat - szükség esetén a végrehajtási rendelet 47. cikkében említett értesítés figyelembevételével - továbbítani kell a vizsgáló intézménynek. Az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket minden egyes határozatban meg kell jelölni.
A vizsgáló intézmény az összes ilyen határozat beérkezése után az igénylőt az anyanyelvén kiállított összefoglaló nyilatkozattal értesíti a határozatról, amelyhez csatolja az említett határozatokat. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő az összefoglaló nyilatkozatot kézhez kapja.
(2) Az (1) bekezdésben előírt összefoglaló nyilatkozatnak az igénylő részére történő kézbesítésével egyidejűleg a vizsgáló intézmény annak egy-egy példányát valamennyi érintett intézménynek megküldi, csatolva hozzá a többi intézmény határozatának egy-egy példányát.
49. cikk
Az ellátások újraszámítása
(1) A rendelet 49. cikke (2) és (3) bekezdése, valamint 51. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a végrehajtási rendelet 45. és 47. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
(2) Az ellátás újraszámítása, visszavonása vagy felfüggesztése esetén az ilyen határozatot hozó intézmény azonnal értesíti e tényről az érintett személyt, valamint minden olyan intézményt, amelynél az említett személy ellátásra való jogosultságot szerzett, ha szükséges, a vizsgáló intézmény közvetítésével. A határozatban meg kell jelölni az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő a határozatot kézhez kapja.
50. cikk
Az ellátások megállapítását gyorsító intézkedések
(1) a) i. Ha a munkavállaló valamelyik tagállam állampolgáraként más tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, az utóbbi tagállam nyugdíj megállapítására hatáskörrel rendelkező intézménye, az említett munkavállalónak e tagállam (a foglalkoztatás szerinti ország) hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szervnél történő nyilvántartásba vételének időpontjában, a rendelkezésére álló eszközök igénybevételével, megküld a munkavállaló azonosításával kapcsolatos minden információt, a munkaviszony kezdetének időpontját, az említett hatáskörrel rendelkező intézmény nevét és az utóbbi intézmény által kiadott biztosítási számot.
ii. Ezenkívül a i. alpontban említett hatáskörrel rendelkező intézmény lehetőség szerint minden olyan egyéb információt is megküld az i. alpont rendelkezései szerint kijelölt szerv részére, amely megkönnyítheti és felgyorsíthatja a nyugdíjak végleges megállapítását.
iii. Ezt az információt az igazgatási bizottság által meghatározott feltételek betartásával az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szerv részére kell továbbítani.
iv. Az i., ii. és iii. alpont rendelkezéseinek alkalmazásában a hontalanok és menekültek annak a tagállamnak az állampolgárai, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alatt először álltak.
b) Az érintett intézmények - a munkavállalónak vagy annak az intézménynek a kérelmére, amelynél az illető jelenleg biztosított - összeállítják a munkavállaló biztosítási jogviszonyának az előzményét, legkésőbb egy évvel azt megelőzően, hogy az illető eléri a nyugdíjkorhatárt.
(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának szabályait az igazgatási bizottság rögzíti.
Igazgatási ellenőrzések és orvosi felülvizsgálatok
51. cikk
(1) Ha egy, különösen a következő ellátásokban részesülő személy:
a) rokkantsági ellátás;
b) munkára való alkalmatlanság esetén megállapított öregségi ellátások;
c) idősebb munkanélkülieknek nyújtott öregségi ellátások;
d) kereső tevékenység megszüntetése esetén nyújtott öregségi ellátások;
e) rokkantság vagy munkára való alkalmatlanság esetén nyújtott túlélő hozzátartozói ellátások;
f) azzal a feltétellel nyújtott ellátások, hogy a kedvezményezett anyagi eszközei nem haladnak meg egy előre meghatározott értéket;
olyan tagállam területén tartózkodik vagy rendelkezik lakóhellyel, amelyik nem azonos azzal az állammal, ahol a fizetésért felelős intézmény található, akkor az igazgatási ellenőrzéseket és az orvosi felülvizsgálatokat ennek az intézménynek a kérésére a kedvezményezett tartózkodási helye vagy lakóhelye szerinti intézmény végzi el az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően. Ugyanakkor a fizetésekért felelős intézmény fenntartja annak jogát, hogy a kedvezményezettet a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(2) Ha megállapítható, hogy az (1) bekezdésben említett kedvezményezett, miközben ellátásban részesül, alkalmazásban áll vagy anyagi eszközei meghaladják az előre megállapított határértéket, a tartózkodási hely vagy lakóhely szerinti intézmény erről jelentésben számol be a kifizetésekért felelős intézménynek, amely az ellenőrzést, illetve a felülvizsgálatot kérte. A jelentés kitér különösen az alkalmazás jellegére, a jövedelem, illetve az anyagi eszközök összegére, amellyel az érintett személy a legutóbbi teljes negyedév során rendelkezett, továbbá arra, hogy abban a szakmában, - amelyben rokkanttá válása előtt a fizetésekért felelős intézmény által meghatározott referencia-idő alatt az érintett dolgozott - milyen mértékű az érintett személlyel azonos területen és beosztásban dolgozó munkavállalók részére fizetett szokásos javadalmazás, valamint szükség esetén, az érintett személy egészségi állapotáról alkotott orvosszakértői véleményre.
52. cikk
Ha az ellátások felfüggesztését követően az érintett személy visszanyeri ellátásra való jogosultságát, miközben az illetékes államon kívüli tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, az érintett intézmények az említett ellátások újbóli biztosításával összefüggő valamennyi információt megosztják egymással.
Ellátások kifizetése
53. cikk
Az ellátások kifizetésének módja
(1) Ha a kifizetésért felelős intézmény valamelyik tagállamban nem közvetlenül folyósítja az ellátásra jogosult, de más tagállam területén lakóhellyel rendelkező jogosultnak a nekik járó ellátásokat, akkor az ellátásokat a kifizetésekért felelős intézmény kérelmére, e másik tagállam összekötő szerve vagy a lakóhely szerinti intézmény fizeti ki az ellátásra jogosultaknak a végrehajtási rendelet 54-58. cikkében előírt szabályoknak megfelelően; ha a kifizetésért felelős intézmény közvetlenül teljesíti a kifizetést a jogosult részére, akkor ennek megtörténtéről értesítenie kell a lakóhely szerinti intézményt. A fizetésnek a tagállamok intézményei által alkalmazandó szabályait a 6. melléklet sorolja fel.
(2) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az ellátások fizetésével kapcsolatban más szabályok alkalmazásáról is megállapodhatnak azokban az esetekben, amelyekben csak ezeknek a tagállamoknak az illetékes intézményei érintettek. Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.
(3) Az ellátások fizetésére vonatkozó megállapodásoknak a rendelet hatálybalépését megelőző napon alkalmazandó rendelkezéseit továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat az 5. melléklet felsorolja.
54. cikk
Az esedékes kifizetések jegyzékének átadása a kifizető szerv részére
Az ellátások fizetéséért felelős intézmény az esedékes kifizetések jegyzékét az ellátásra jogosult lakóhelye szerinti tagállam összekötő szerve vagy a jogosult lakóhelye szerinti intézmény (a továbbiakban mindkettő "kifizető szerv") részére két példányban küldi meg, amelynek az ellátások esedékessé válásának időpontja előtt legkésőbb húsz nappal be kell érkeznie a kifizető szervhez.
55. cikk
Az esedékes összegek befizetése a kifizető szerv számlájára
(1) A fizetésekért felelős intézmény tíz nappal az ellátások esedékessé válása előtt azon tagállam pénznemében, amely tagállamban található, befizeti a végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetésekhez szükséges összeget. A fizetésekért felelős intézmény azon tagállam nemzeti bankján vagy valamely más bankján keresztül teljesíti a befizetést a kifizető szerv javára, amely tagállamban található, azon tagállam nemzeti bankja vagy valamely más bankja nevében megnyitott számlára, amely tagállamban a kifizető szerv található. E befizetéssel az intézmény minden kötelezettségét teljesíti. Ezzel egy időben a fizetésekért felelős intézmény a befizetésről értesítést küld a kifizető szerv részére.
(2) A bank, amelynek számlájára a befizetést teljesítették, azon tagállam pénznemében írja jóvá a kifizető szervnek a befizetett összeg egyenértékét, amely tagállamban e kifizető szerv található.
(3) Az (1) bekezdésben említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.
56. cikk
Az ellátásokra jogosult személyeket megillető összegek kifizetése a kifizető szerv által
(1) A végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetéseket a kifizető szerv a fizetésekért felelős intézmény nevében teljesíti az ellátásokra jogosult személynek. E fizetéseket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően teljesíti.
(2) Ha a kifizető szerv, vagy az általa kijelölt más szerv az ellátások kifizetésének felfüggesztésére vagy visszavonásra okot adó körülményről értesül, azonnal megszakítja a fizetést. Ugyancsak ez az eset áll fenn, ha az ellátásra jogosult egy másik tagállam területére helyezi át lakóhelyét.
(3) A kifizető szerv tájékoztatja az ellátások fizetéséért felelős intézményt a fizetés beszüntetésének indokáról. Az ellátásokra jogosult személynek vagy házastársának halála, illetve az özvegyen maradt feleség vagy férj újbóli házasságkötése esetén a kifizető szerv ezen események időpontjáról értesíti az említett intézményt.
57. cikk
Elszámolás a végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében
(1) A végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében az egyes fizetési időszakok végén kerül sor elszámolásra az ellátásokra jogosult személyek, illetve törvényes vagy meghatalmazott képviselőik részére ténylegesen fizetett összegek, valamint a kifizetetlen összegek meghatározása céljából.
(2) A számjegyekkel és betűkkel is kifejezett, azon tagállam pénznemében megadott teljes összeg, amely tagállamban a kifizetésekért felelős intézmény található, igazoltan megfelel a kifizető szerv által teljesített fizetéseknek, amit a szerv képviselője aláírásával hagy jóvá.
(3) A kifizető szerv biztosítja, hogy az így meghatározott összegek folyósítását rendben teljesítette.
(4) A fizetésekért felelős intézmény által kifizetett, azon tagállam pénznemében kifejezett összegek, amely tagállamban az intézmény található és ugyanezen pénznemben kifejezett, a kifizető szerv által igazolt kifizetések értékének különbözetét a kifizetésekért felelős intézmény által a továbbiakban ugyanazon a címen kifizetendő összegek terhére számolják el.
58. cikk
Az ellátások folyósítása során felmerülő költségek behajtása
Az ellátások folyósítása során felmerülő költségeket, különösen a postai és bankköltségeket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban előírt feltételek szerint behajthatja a kedvezményezettektől.
59. cikk
Értesítés az ellátásokra jogosult személy lakóhelyének áthelyezéséről
Amikor az egy vagy több tagállam jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy a lakóhelyét egyik tagállam területéről egy másik tagállam területére helyezi át, akkor erről a tényről értesíti az ezen ellátások kifizetéséért felelős intézményt vagy intézményeket, valamint a kifizető szervet.
4. FEJEZET
MUNKAHELYI BALESETEK ÉS FOGLALKOZÁSI MEGBETEGEDÉSEK
A rendelet 52. és 53. cikkének végrehajtása
60. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének a) pontja szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult ezen ellátásokra. Ezt az igazolást, szükség esetén a munkáltató által szolgáltatott információ alapján, az illetékes intézmény állítja ki. Ezenkívül, ha az illetékes állam jogszabályai előírják, a munkavállaló a munkahelyi balesetről vagy a foglalkozási megbetegedésről az illetékes intézménynek küldött értesítés tértivevényét is benyújtja a lakóhelye szerinti intézményhez. Ha a munkavállaló e dokumentumokat nem nyújtja be, akkor a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be azokat az illetékes intézménytől, és azok beérkezéséig betegségbiztosítási természetbeni ellátásokat nyújt a munkavállalónak, amennyiben a munkavállaló az azokra való jogosultság feltételeit teljesíti.
(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény meg nem kapja az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha viszont az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.
(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, akkor az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható időtartamára érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt annak érvénytelenítéséről.
(4) A munkavállaló a természetbeni ellátások igénylésekor benyújtja a természetbeni ellátások biztosításához a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint megkövetelt igazoló okmányokat.
(5) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba való felvétel időpontjáról, a kórházi ápolás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról.
(6) A lakóhely szerinti intézmény a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások nyújtásával kapcsolatos határozatokról előzetesen értesíti az illetékes intézményt, csatolva a szükséges igazoló okmányokat. E tájékoztatás elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Amennyiben e természetbeni ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell biztosítani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt.
(7) A munkavállaló a helyzete minden olyan változásáról tájékoztatja a lakóhelye szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságát megváltoztathatja, különösen alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítása vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosításával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.
(8) A határ menti ingázók esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
61. cikk
Pénzbeli ellátások nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének b) pontja alapján a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban részesüljön, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy - ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják - megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.
(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.
Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.
(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.
(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.
(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem felelt meg a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alaki feltételeknek, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.
(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.
(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót a jogairól, és az illetékes állam jogszabályainak megfelelően értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
A rendelet 55. cikkének végrehajtása
62. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló természetbeni ellátásokban részesüljön, a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást be kell nyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, természetbeni ellátásokban részesülhessen, a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója, vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy a nyilatkozat benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá az illetékes intézmény nevét és címét. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.
(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az (1) vagy a (2) bekezdés hatálya alá tartozó munkavállaló eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. A tartózkodási hely szerinti intézmény mindaddig - de legfeljebb harminc napig - biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.
(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény - amennyiben szükséges - meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások biztosítását.
(5) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.
(6) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolás helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók a (7) bekezdésben előírt igazolást is benyújthatják a tartózkodási helyük szerinti intézménynek.
(7) Ahhoz, hogy egy munkavállaló - az (1) és a (2) bekezdés alapján alkalmazott vélelem eseteitől eltekintve - a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(8) A végrehajtási rendelet 60. cikkének (5), (6) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
63. cikk
Természetbeni ellátás olyan munkavállalóknak, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azoknak, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 55. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy újra jogosulttá vált az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások továbbra is biztosíthatók. A igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.
(2) A végrehajtási rendelet 60. cikke (5), (6) és (9) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
(3) A rendelet 55. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában említett esetben az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a természetbeni ellátások nyújtására.
64. cikk
Pénzbeli ellátás, nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén
A végrehajtási rendelet 61. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban való részesülés tekintetében. Ugyanakkor - a keresőképtelenségre vonatkozó igazolás benyújtása kötelezettségének sérelme nélkül - attól a munkavállalótól, aki anélkül tartózkodik valamelyik tagállam területén, hogy ott kereső tevékenységet folytatna, nem követelhető meg, hogy benyújtsa a végrehajtási rendelet 61. cikke (1) bekezdésében említett, a munkavégzés megszűnéséről szóló értesítést.
A rendelet 52-56. cikkének végrehajtása
65. cikk
Nyilatkozatok, vizsgálatok és intézmények közötti információcsere az illetékes államon kívüli tagállam területén elszenvedett munkahelyi balesettel vagy az ott bekövetkező foglalkozási megbetegedéssel kapcsolatban
(1) Ha az illetékes államon kívüli tagállam területén következik be a munkahelyi baleset, vagy a foglalkozási megbetegedést ott diagnosztizálják először, akkor az illetékes állam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően a munkahelyi balesetről, illetve foglalkozási megbetegedésről nyilatkozatot kell tenni az azon tagállam területén hatályos jogszabályok rendelkezéseinek sérelme nélkül, ahol a munkahelyi baleset bekövetkezett, vagy ahol a foglalkozási megbetegedést először diagnosztizálták, e rendelkezéseket ilyen esetben továbbra is alkalmazni kell. E nyilatkozatot az illetékes intézménynek, egy másolatát pedig a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézménynek kell megküldeni.
(2) Annak a tagállamnak az intézménye, amely tagállam területén a munkahelyi baleset bekövetkezett, illetve a foglalkozási megbetegedést első ízben diagnosztizálták, két példányban megküldi az illetékes intézménynek az említett területen kiállított orvosi igazolásokat, továbbá az utóbbi intézmény kérelmére megfelelő tájékoztatást ad.
(3) Ha az illetékes államon kívüli tagállam területén folytatott utazás közben elszenvedett balesetnél indokolt vizsgálatot tartani e másik tagállam területén, úgy a vizsgálatot végző személyt az illetékes intézmény jelölheti ki erre a feladatra, amiről tájékoztatja az érintett tagállam hatóságait. E hatóságok segítik a vizsgálatot végző személy munkáját, mindenekelőtt kijelölnek egy személyt, aki a hivatalos jelentések, valamint a balesettel összefüggő más okmányok áttekintésében segíti őt.
(4) A kezelés befejeztével az illetékes intézmény részletes jelentést kap, a baleset, illetve a betegség tartós következményeivel, különösen az áldozat jelenlegi állapotával, valamint a sérüléseiből való felépülésével, illetve állapotának állandósulásával kapcsolatos orvosi igazolásokkal együtt. A megfelelő tiszteletdíjakat az adott esettől függően vagy az illető lakóhelye vagy tartózkodási helye szerinti intézmény fizeti ki az intézmény által alkalmazott díjtételeknek megfelelően, az illetékes intézmény terhére.
(5) Kérelemre az illetékes intézmény értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt - az adott esettől függően - arról a határozatáról, amelyben megállapítja a sérülésekből való felépülés, illetve az állapot állandósulásának időpontját, továbbá adott esetben a nyugdíj folyósításáról szóló határozatáról.
66. cikk
A baleset munkahelyi, illetve a megbetegedés foglalkozási jellegéről folytatott viták
(1) Ha a rendelet 52. cikkében, vagy 55. cikkének (1) bekezdésében említett esetekben az illetékes intézmény vitatja a munkahelyi balesetekre, illetve a foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó jogszabályok alkalmazhatóságát, akkor e tényről haladéktalanul értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokat biztosította; ezt követően ezeket az ellátásokat betegségbiztosítási ellátásoknak tekintik, és ezen az alapon folytatják azok biztosítását a végrehajtási rendelet 20. és 21. cikkében említett rendelvények, illetve igazolások bemutatása esetén.
(2) Ha e kérdésben végleges határozat születik, e tényről az illetékes intézmény haladéktalanul értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokat nyújtotta. Ha adott esetben nem munkahelyi balesetről vagy foglalkozási megbetegedésről van szó, az intézmény betegségbiztosítás keretében folytatja az említett ellátások biztosítását, amennyiben a munkavállaló jogosult rá. Egyéb esetekben azokat a természetbeni ellátásokat, amelyekben a munkavállaló betegségbiztosítás keretében részesült, munkahelyi baleset, illetve foglalkozási megbetegedés után járó ellátásoknak kell tekinteni.
A rendelet 57. cikkének végrehajtása
67. cikk
Több tagállamban foglalkozási megbetegedést előidéző kockázatnak való kitettség esetén alkalmazandó eljárás
(1) A rendelet 57. cikke (1) bekezdésében említett esetben a foglalkozási megbetegedésről szóló értesítést vagy annak a tagállamnak a foglalkozási megbetegedések tekintetében illetékes intézményéhez nyújtják be, amely tagállam jogszabályai alapján a betegségben szenvedő személy a kérdéses betegséget valószínűleg kiváltó tevékenységet legutóbb folytatta, vagy az illető lakóhelye szerinti intézményhez, amely az értesítést az említett illetékes intézménynek továbbítja.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett illetékes intézmény azt állapítja meg, hogy a kérdéses foglalkozási megbetegedést feltételezhetően kiváltó tevékenységet utoljára egy másik tagállam jogszabályai szerint folytatták, akkor az értesítést és annak kísérő okmányait az érintett tagállam megfelelő intézményének továbbítja.
(3) Ha azon tagállam intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést valószínűleg kiváltó tevékenységet utoljára folytatta, azt állapítja meg, hogy e személy, vagy túlélő hozzátartozói nem tesznek eleget a fenti jogszabályok rendelkezéseiknek, az említett intézmény a rendelet 57. cikke (2) bekezdése, valamint 57. cikke (3) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével:
a) haladéktalanul továbbítja az értesítést és kiegészítő okmányait, többek között az első intézmény által elrendelt orvosi felülvizsgálatok eredményeit és az azokról felvett jelentéseket, valamint a b) pontban említett határozatot tartalmazó dokumentum egy példányát azon tagállam intézményének, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy korábban olyan tevékenységet folytatott, amely a kérdéses megbetegedést kiválthatta;
b) egyidejűleg értesíti az érintett személyt a határozatáról, megjelölve az ellátások megtagadásának indokait, a fellebbezés jogcímét és határidejét, valamint azt az időpontot, amikor az ügyiratot az a) pontban említett intézménynek továbbították.
(4) Amennyiben szükséges, az ügyet ugyanezen eljárásnak megfelelően vissza kell utalni azon tagállam megfelelő intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést esetleg kiváltó tevékenységet először folytatta.
68. cikk
Az intézmények közötti információcsere az elutasító határozat ellen benyújtott fellebbezés esetén - Előlegfizetés az ilyen fellebbezés esetén
(1) Amennyiben fellebbezést nyújtanak be az igény elutasításáról az egyik olyan tagállam intézménye által hozott határozattal szemben, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést esetleg kiváltó tevékenységet folytatta, úgy ez az intézmény ennek megfelelően tájékoztatja azt az intézményt, amelyikhez az értesítést a végrehajtási rendelet 67. cikkének (3) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően továbbították, majd ezt követően értesíti az általa meghozott végleges határozatról.
(2) Ha az ellátásra való jogosultság az utóbbi intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint áll fenn, a rendelet 57. cikke (2) bekezdése, valamint (3) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével, ez az intézmény előleget fizet, amelynek összegéről csak azután dönt, hogy szükség esetén megbeszélést folytatott azzal az intézménnyel, amelynek határozatával szemben a fellebbezést benyújtották. Ez utóbbi intézmény utólag megtéríti a kifizetett előleg összegét, ha a fellebbezés eredményeképpen az ellátások biztosítására kötelezik. Az összeget ezután levonják az érintett személyt megillető ellátások teljes összegéből.
69. cikk
A pénzbeli ellátások költségének arányos felosztása portüdő-megbetegedés (pneumokoniózis) esetén
A rendelet 57. cikke (3) bekezdése c) pontjának végrehajtására a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) azon tagállam illetékes intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint a pénzbeli ellátásokat a rendelet 57. cikke (1) bekezdésének értelmében biztosítják (a továbbiakban: a "pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény") olyan formanyomtatványt használ, amely tartalmazza mindenekelőtt a betegségben szenvedő személy által valamennyi érintett tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási (öregségi biztosítási) idő kimutatását és összesítését;
b) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény minden olyan öregségi biztosítási intézményhez eljuttatja ezt a formanyomtatványt, amelynél a betegségben szenvedő személy a fenti államokban biztosított volt; az említett intézmények mindegyike rávezeti a formanyomtatványra azt a biztosítási (öregségi biztosítási) időt, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint szereztek, majd visszaküldi a formanyomtatványt a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézménynek;
c) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény ezután arányosan felosztja a költségeket önmaga és a többi érintett illetékes intézmény között; ez utóbbiaknak jóváhagyásra megküldi a költségfelosztást a megfelelő igazoló okmányokkal együtt, különösen a biztosított pénzbeli ellátások teljes összege és a százalékos költségfelosztás kiszámítása tekintetében;
d) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény minden naptári év végén kimutatást küld az összes érintett illetékes intézménynek a vizsgált pénzügyi év folyamán kifizetett pénzbeli ellátásokról, a többi intézmény részéről a c) pontban előírt arányos felosztásnak megfelelően neki járó összegek feltüntetésével; a fenti intézmények a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három hónapon belül megtérítik a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézménynek járó összeget.
A rendelet 58. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
70. cikk
Igazolás a pénzbeli ellátások, köztük a nyugdíjak kiszámításánál figyelembe veendő családtagokról
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 58. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania azokról a családtagjairól, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén a pénzbeli ellátások megállapításáért felelős intézmény található.
Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti betegbiztosító intézmény, vagy egy másik olyan intézmény állítja ki, amelyet annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága jelölt ki, amely tagállam területén az érintettek lakóhellyel rendelkeznek. A végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdése második és a harmadik albekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A pénzbeli ellátások megállapításáért felelős intézmény az első albekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotot igazoló dokumentumok bemutatására is kötelezheti az igénylőt azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett esetben az érintett intézmény által alkalmazott jogszabályok megkövetelik, hogy a családtagok közös háztartásban éljenek az igénylővel, akkor azt a tényt, hogy az említett családtagok, akik a fenti feltételnek nem tesznek ugyan eleget, mégis főként az igénylő eltartottjai, okmányokkal igazolják, hogy az igénylő a jövedelmének egy részét rendszeresen átutalhatja a részükre.
A rendelet 60. cikkének végrehajtása
71. cikk
A foglalkozási megbetegedés súlyosbodása
(1) A rendelet 60. cikke (1) bekezdésében említett esetekben a munkavállaló a kérdéses foglalkozási megbetegedés miatt a korábbiakban számára biztosított ellátásokkal kapcsolatban minden információt megad azon tagállam intézménye részére, amelynél az ellátásokra való jogosultságát érvényesíti. Az intézmény az általa szükségesnek vélt információk beszerzése érdekében minden olyan intézményt megkereshet, amely előzőleg illetékességgel rendelkezett.
(2) A rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett esetben a pénzbeli ellátások fizetésére köteles illetékes intézmény jóváhagyásra megküldi a többi érintett intézménynek a betegség súlyosbodása következtében általuk viselendő költségek összegét, valamint a megfelelő igazolásokat. Az elsőként említett intézmény minden naptári év végén kimutatást küld ez utóbbi intézményeknek a kérdéses pénzügyi év folyamán kifizetett pénzbeli ellátásokról, az utóbbi intézményektől járó összegek feltüntetésével, amely intézmények a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három hónapon belül megtérítik az előbbi intézménynek járó összegeket.
(3) A rendelet 60. cikke (2) bekezdése b) pontjának első mondatában említett esetben a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény jóváhagyásra megküldi a többi érintett illetékes intézménynek a költségek korábbi arányos felosztásában végrehajtott változtatásokat, valamint a megfelelő igazolásokat.
(4) A rendelet 60. cikke (2) bekezdése b) pontjának második mondatában említett esetben a (2) bekezdés rendelkezései hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 61. cikke (5) bekezdésének végrehajtása
72. cikk
A keresőképtelenség mértékének megállapítása korábban elszenvedett munkahelyi baleset vagy korábban diagnosztizált foglalkozási megbetegedés esetén
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló keresőképtelenségének mértéke a rendelet 61. cikkének (5) bekezdésében említett esetben megállapítható legyen, a munkavállalónak meg kell adnia minden információt azon tagállam illetékes intézménye részére, amely tagállam jogszabályainak a munkahelyi baleset bekövetkezésének, illetve a foglalkozási megbetegedés első diagnosztizálásának időpontjában a hatálya alá tartozott, azokról a korábbi munkahelyi baleseteiről, illetve foglalkozási megbetegedéseiről, amelyek akkor következtek be, amikor még egy másik tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozott, bármilyen mértékű legyen a korábbi esetekben bekövetkezett keresőképtelensége.
(2) Az illetékes intézmény az ellátásra való jogosultság megszerzése, valamint az ellátás összegének meghatározása tekintetében az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően figyelembe veszi a korábbi esetekben bekövetkezett keresőképtelenség mértékét.
(3) Az illetékes intézmény az általa szükségesnek vélt információ beszerzése érdekében minden olyan intézményt megkereshet, amely a korábbiakban illetékességgel rendelkezett.
Ha a munkavállaló korábbi keresőképtelenségét egy akkor elszenvedett baleset idézte elő, amikor egy másik tagállam olyan jogszabályainak hatálya alá tartozott, amelyek nem tesznek különbséget a keresőképtelenség eredete tekintetében, a korábbi keresőképtelenség tekintetében illetékes intézmény vagy az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szerv egy másik tagállam illetékes intézményének a kérelmére tájékoztatást ad e korábbi keresőképtelenség fokáról, és, amennyiben módjában áll, minden olyan információt megad, amely lehetővé teszi annak meghatározását, hogy a keresőképtelenség a második tagállam intézménye által alkalmazott jogszabályok értelmében munkahelyi baleset következménye volt-e. Amennyiben ez az eset áll fenn, a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 62. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
73. cikk
Intézmények, amelyekhez a bányákban és hasonló üzemekben dolgozó munkavállalók fordulhatnak, ha az illetékes állam területén kívüli tagállamban tartózkodnak vagy rendelkeznek lakóhellyel
(1) A rendelet 62. cikkének (1) bekezdésében említett esetekben, továbbá akkor, ha a tartózkodási hely vagy a lakóhely szerinti ország acéliparában alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő, a munkahelyi balesetekre, illetve foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó biztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások megegyeznek a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalók különleges biztosítási rendszere alapján nyújtott ellátásokkal, az e csoportba tartozó munkavállalók a tartózkodási vagy lakóhelyük szerinti tagállam területén a hozzájuk legközelebb található intézményhez is fordulhatnak - ezeket a végrehajtási rendelet 3. melléklete határozza meg - még akkor is, ha ezek az intézmények az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő biztosítási rendszert alkalmazó intézmények, amelyek ezután az ellátásokat biztosítják.
(2) Amennyiben a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalókra vonatkozó különleges biztosítási rendszer szerint biztosított ellátások kedvezőbbek, úgy e munkavállalók választhatnak, hogy e biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordulnak, avagy a tartózkodási, illetve lakóhelyük szerinti tagállam területén hozzájuk legközelebb található olyan intézményhez, amely az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozók biztosítási rendszerét alkalmazza. Ez utóbbi esetben az érintett intézmény felhívja a munkavállaló figyelmét arra a tényre, hogy amennyiben a fent említett különleges biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordul, úgy kedvezőbb ellátásokban részesül; továbbá meg kell adnia ezen intézmény nevét és címét is.
A rendelet 62. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
74. cikk
Annak az időnek a figyelembevétele, amelynek során egy másik tagállam intézménye már nyújtott ellátást
A rendelet 62. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában valamely tagállam ellátások biztosítására köteles intézménye kérheti egy másik tagállam intézményétől, hogy adjon tájékoztatást arról az időről, amelynek során ez utóbbi intézmény ugyanannak a munkahelyi balesetnek vagy foglalkozási megbetegedésnek a kapcsán már biztosított ellátásokat.
Nyugdíjigények benyújtása és elbírálása a rendelet 57. cikkében említett foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos nyugdíjakon kívül
75. cikk
(1) Ahhoz, hogy az a munkavállaló, illetve túlélő hozzátartozói, aki, illetve akik egy másik tagállam területén rendelkeznek lakóhellyel, valamely tagállam jogszabályai alapján nyugdíjban vagy kiegészítő juttatásokban részesüljenek, kérelmüket vagy az illetékes intézményhez, vagy a lakóhelyük szerinti intézményhez kell benyújtaniuk, amely intézmény továbbítja azt az illetékes intézménynek. A kérelem benyújtására a következő szabályok vonatkoznak:
a) a kérelmet az illetékes intézmény által alkalmazott jogszabályoknak megfelelő formanyomtatványon kell benyújtani, és csatolni kell hozzá az előírt igazoló okmányokat;
b) az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy azt az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteni.
(2) Az illetékes intézmény közvetlenül vagy az illetékes állam összekötő szervén keresztül értesíti határozatáról az igénylőt; a határozat egy példányát megküldi az igénylő lakóhelye szerinti tagállam összekötő szervének.
Igazgatási ellenőrzések és orvosi felülvizsgálatok
76. cikk
(1) A felülvizsgálandó nyugdíjak esetén előírt igazgatási ellenőrzéseket és orvosi felülvizsgálatokat az illetékes intézmény kérelmére annak a tagállamnak az intézménye hajtja végre - az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított eljárás szerint - amelynek területén az ellátásra jogosult éppen tartózkodik. Ugyanakkor az illetékes intézmény fenntartja annak jogát, hogy az ellátásra jogosultat a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(2) Aki saját jogán, vagy egy árva jogán nyugdíjban részesül, a saját vagy az árva helyzetében bekövetkező minden olyan változásról tájékoztatja a fizetésekért felelős intézményt, amely a nyugdíjjogosultságot valószínűleg módosíthatja.
A nyugdíjak fizetése
77. cikk
Az egyik tagállam intézménye részéről egy másik tagállam területén lakóhellyel rendelkező igénylőnek járó nyugdíjakat a végrehajtási rendelet 53-58. cikke rendelkezéseinek megfelelően folyósítják.
5. FEJEZET
HALÁLESETI JUTTATÁSOK
A rendelet 64., 65. és 66. cikkének végrehajtása
78. cikk
Haláleseti juttatás iránti kérelem benyújtása
Ahhoz, hogy az igénylő a lakóhelye szerinti államon kívüli tagállam jogszabályai szerint részesülhessen haláleseti juttatásban, kérelmét az illetékes intézményhez vagy a lakóhelye szerinti intézményhez kell benyújtania.
Kérelméhez csatolnia kell azokat az igazoló okmányokat, amelyeket az illetékes intézmény által alkalmazott jogszabályok előírnak.
Az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteni.
79. cikk
Igazolás a biztosítási időkről
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 64. cikkének rendelkezéseire hivatkozni lehessen, az igénylőnek igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyeknek legutóbb hatálya alá tartozott, mennyi biztosítási időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást az igénylő kérelmére az az öregségi vagy betegbiztosító intézmény állítja ki - adott esettől függően -, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt. Ha az igénylő nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be.
(3) Ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási időket is figyelembe kell venni, az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
6. FEJEZET
MUNKANÉLKÜLI ELLÁTÁSOK
A rendelet 67. cikkének végrehajtása
80. cikk
Igazolás a biztosítási vagy szolgálati időről
(1) Ahhoz, hogy az érintett személy a rendelet 67. cikke (1), (2) vagy (4) bekezdésének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez, amelyben meghatározza az általa azon állam jogszabályai szerint szerzett biztosítási vagy szolgálati időt, amely állam jogszabályainak a hatálya alá utoljára tartozott, valamint megad minden olyan további információt, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok előírnak.
(2) Ezt az igazolást az érintett személy kérelmére vagy az abban a tagállamban munkanélküliek tekintetében illetékes intézmény állítja ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá az érintett személy utoljára tartozott, vagy egy másik olyan intézmény, amelyet az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága jelöl ki. Ha az érintett nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási vagy szolgálati időket is figyelembe kell venni azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
A rendelet 68. cikkének végrehajtása
81. cikk
Igazolás az ellátások kiszámításához
Ha az ellátások kiszámításáért a rendelet 68. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó intézmény felel, és ha az érintett személy nem gyakorolta legutóbbi foglalkozását legalább négy hétig annak a tagállamnak a területén, ahol az intézmény található, az érintettnek olyan igazolást kell benyújtania az említett intézményhez, amely meghatározza a valamely más tagállam területén legalább négy hétig gyakorolt legutóbbi foglalkozásának jellegét és azt, hogy ezt a foglalkozást melyik gazdasági ágban űzte. Ha az érintett személy nem nyújtja be ezt az igazolást, akkor azt az említett intézmény szerzi be vagy annak a tagállamnak a munkanélküliek tekintetében illetékes intézményétől, ahol az érintett utoljára biztosított volt, vagy e tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt más intézménytől.
82. cikk
Az ellátások kiszámításánál figyelembe veendő családtagokra vonatkozó igazolás
(1) Ahhoz, hogy egy személy a rendelet 68. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ezt az igazolást azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény állítja ki, amely tagállam területén e családtagok lakóhellyel rendelkeznek. Az igazolásnak tanúsítania kell, hogy a családtagokat az említett tagállam jogszabályai szerint más személynek járó munkanélküli ellátások kiszámításánál nem veszik figyelembe. Az igazolás a kiállításának időpontjától számított tizenkét hónapig érvényes. Az igazolás megújítható; ilyen esetben a megújítás időpontjától érvényes. Az érintett személy haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt minden olyan eseményről, amely szükségessé teszi az említett igazolás módosítását; e módosítás az esemény bekövetkeztének időpontjától hatályos.
A rendelet 69. cikkének végrehajtása
83. cikk
Az ellátásra való jogosultság fenntartásának feltételei és korlátai, ha a munkanélküli egy másik tagállamba távozik
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó munkanélküli fenntartsa az ellátásra való jogosultságát, igazolást kell benyújtania annak az országnak az intézményéhez, ahová távozott, amely igazolásban az illetékes intézmény tanúsítja, hogy a munkanélküli továbbra is jogosult ellátásra az említett cikk (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltételek szerint. Az illetékes intézmény ebben az igazolásban különösen a következőket tünteti fel:
a) az illetékes állam jogszabályai szerint a munkanélkülinek fizetendő ellátás összegét;
b) azt az időpontot, amelytől kezdve a munkanélküli nem állt az illetékes állam foglalkoztatási szolgálatának rendelkezésére;
c) a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján megadott határidőt, ameddig az érintett személy munkakeresőként bejelentkezhet abban a tagállamban, ahová mint munkanélküli távozott;
d) azt a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti leghosszabb időtartamot, ameddig az ellátásra való jogosultság fenntartható;
e) azokat a tényeket, amelyek az ellátásra való jogosultságban változást idézhetnek elő.
(2) Az a munkanélküli, aki munkakeresés céljából egy másik tagállamba szándékozik távozni, elindulása előtt kéri az (1) bekezdésben említett igazolás kiállítását. Ha a munkanélküli nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt annak a tagállamnak az intézménye, ahová távozott, szerzi be az illetékes intézménytől. Az illetékes állam foglalkozási szolgálatainak gondoskodniuk kell arról, hogy a munkanélküli megismerje a rendelet 69. cikkéből és az e cikkből fakadó kötelezettségeit.
(3) Annak a tagállamnak az intézménye, ahová a munkanélküli távozott, értesíti az illetékes intézményt a munkanélküli nyilvántartásba vételének időpontjáról, valamint arról az időpontról, amikor az ellátás folyósítása megkezdődött, és az illetékes állam ellátásait azon tagállam jogszabályainak rendelkezéseiben előírt szabályoknak megfelelően fizeti ki, amely tagállamba a munkanélküli távozott.
Azon tagállam szerinti intézmény, ahová a munkanélküli távozott, úgy végez vagy végeztet ellenőrzést, mintha a munkanélküli az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint lenne ellátásra jogosult. Amint tudomást szerez a fenti (1) bekezdés e) pontjába tartozó eseményekről, tájékoztatja az illetékes intézményt, továbbá azonnali hatállyal megszünteti az ellátás fizetését azokban az esetekben, ha az ellátást fel kell függeszteni vagy vissza kell vonni. Az illetékes intézmény haladéktalanul tájékoztatja azon hely intézményét, ahová a munkanélküli távozott, arról, hogy a felmerült tény milyen mértékben és mikortól befolyásolja a munkanélküli ellátásra való jogosultságát. Az ellátás folyósítása csak ezen információ megszerzése után folytatható, amennyiben indokolt. Ha az ellátást csökkenteni kell, azon tagállam szerinti intézmény, ahová a munkanélküli távozott, a kiigazításokra is figyelemmel megfelelően csökkentett összegű ellátást fizet, az illetékes intézmény válaszának kézhezvételét követően.
(4) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
A rendelet 71. cikkének végrehajtása
84. cikk
Munkanélküliek, akik a legutolsó munkaviszonyuk idején az illetékes államon kívüli tagállamban rendelkeztek lakóhellyel
(1) A végrehajtási rendelet 80. cikkének alkalmazásában a rendelet 71. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában, valamint a 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának első mondatában említett esetekben a lakóhely szerinti intézmény minősül illetékes intézménynek.
(2) Ahhoz, hogy a munkanélküli a rendelet 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának rendelkezései szerint ellátásokat igényelhessen, a végrehajtási rendelet 80. cikkében előírt igazolás mellett a lakóhelye szerinti intézményhez olyan igazolást is be kell nyújtania, amelyet annak a tagállamnak az intézménye állít ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkanélküli utoljára tartozott, és amely igazolja, hogy a munkanélküli a rendelet 69. cikke szerint ellátásokra nem jogosult.
(3) A rendelet 71. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a lakóhely szerinti intézmény minden információt megkér az illetékes intézménytől a munkanélkülinek ez utóbbi intézménnyel szemben fennálló jogosultságairól.
7. FEJEZET
CSALÁDI ELLÁTÁSOK ÉS CSALÁDI TÁMOGATÁSOK
A rendelet 72. cikkének végrehajtása
85. cikk
Igazolás a szolgálati időről
(1) Ahhoz, hogy egy személy a rendelet 72. cikkének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyek hatálya alá utoljára tartozott, mennyi szolgálati időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást az érintett személy kérelmére vagy az az intézmény állítja ki, amelyik a családi ellátások tekintetében illetékes abban a tagállamban, ahol az érintett utoljára biztosított volt, vagy az a másik intézmény, amelyet az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága jelöl ki. Ha az érintett nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be, kivéve ha a betegbiztosító intézmény el tudja juttatni hozzá a végrehajtási rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében előírt igazolás egy példányát.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett szolgálati időket is figyelembe kell venni azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
A rendelet 73. cikke (1) bekezdésének és 75. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának végrehajtása
86. cikk
Franciaországon kívüli tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkavállaló
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló a rendelet 73. cikke (1) bekezdése szerint családi ellátásokban részesülhessen, ha szükséges a munkáltatója által kérelmet kell benyújtania az illetékes intézményhez.
(2) Kérelmének alátámasztására a munkavállaló nyilatkozatot nyújt be családi állapotáról, amelyet a családtagok lakóhelye szerint a családi állapottal kapcsolatos ügyekben illetékes hatóságok állítanak ki. E nyilatkozatot évente egyszer meg kell újítani.
(3) Ha az illetékes állam jogszabályai előírják, hogy a családi ellátásokat nem a munkavállalónak, hanem egy másik személynek lehet vagy kell kifizetni, akkor a munkavállaló a kérelmének alátámasztására azt az információt is megadja, amelyek alapján azonosítható az a személy, akinek a lakóhely szerinti országban a családi ellátásokat folyósítani kell (vezetéknév, keresztnév, teljes cím).
(4) Két vagy több tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai egymás között különleges szabályok alkalmazásáról is megállapodhatnak a családi ellátások kifizetésével kapcsolatban, különös tekintettel a rendelet 75. cikke (1) bekezdése a) és b) pontja végrehajtásának megkönnyítése érdekében. A felek e megállapodásaikat közlik az igazgatási bizottsággal.
(5) A munkavállaló - ha szükséges, munkáltatóján keresztül - tájékoztatja az illetékes intézményt:
- a családtagok helyzetében bekövetkezett minden olyan változásról, amely megváltoztathatja a családi ellátásra való jogosultságot,
- azoknak a családtagoknak a számában bekövetkező változásokról, akiknek családi ellátás jár,
- e családtagok lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról,
- olyan kereső tevékenység végzéséről, amely után a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai alapján ugyancsak családi ellátás jár.
A rendelet 73. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
87. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése alapján családi támogatásban részesülhessen, kérelmet kell benyújtania az illetékes intézményhez, amely igazolást állít ki a részére, tanúsítva, hogy a munkavállaló eleget tesz azon alkalmazási feltételeknek, amelyek a francia jogszabályok szerinti családi támogatásra való jogosultság megszerzését szabályozzák. Ugyanakkor a munkavállaló nyilatkozatot ír alá, amellyel igazolja, hogy kereső tevékenység alapján a családtagok lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint nem jogosult családi támogatásra.
Ha a francia jogszabályok úgy rendelkeznek, hogy a családi támogatásra való jogosultság a szolgálati idővel azonos ideig áll fenn, akkor az igazolás az érintett időszak alatt szerzett szolgálati idő tartamát is meghatározza.
A családtagokat a lakóhelyük szerinti intézmény veszi nyilvántartásba a fenti igazolás, valamint az intézmény által alkalmazott jogszabályokban a családi támogatás nyújtásához előírt igazoló okmányok bemutatásakor.
Ha a családtagok nem nyújtják be az említett igazolást, akkor azt a lakóhelyük szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) Az (1) bekezdésben előírt igazolás kiállításának időpontjától számított három hónapig érvényes, amelyet az illetékes intézmény háromhavonta automatikusan megújít.
(3) Az idénymunkások esetében az (1) bekezdésben előírt igazolás az idénymunka teljes várható idejére érvényes marad, kivéve ha ezen idő alatt az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt annak visszavonásáról.
(4) Ha a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai a családi támogatás havi vagy negyedéves biztosításáról rendelkeznek, miközben a francia jogszabályok előírják, hogy a családi támogatásra való jogosultság a szolgálati idővel azonos ideig áll fenn, akkor a családi támogatást annak arányában ítélik meg, ahogy ez az időtartam a családtagok lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított időtartamhoz viszonyul.
(5) Ha a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai a családi támogatásnak a szolgálati idővel azonos számú napra történő biztosításáról rendelkeznek, miközben a francia jogszabályok előírják, hogy a családi támogatásra való jogosultság egy hónapig tart, akkor a családi támogatást egy hónapig biztosítják.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett esetekben, amikor a francia jogszabályok szerint szerzett szolgálati idő tartamát a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint a családi támogatás összegének kiszámításánál alkalmazott egységtől eltérő egységben fejezik ki, az átszámítás a végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint történik.
(7) Az illetékes intézmény azonnal tájékoztatja a családtagok lakóhelye szerinti intézményt arról az időpontról, amellyel a munkavállalónak megszűnik a családi támogatásra való jogosultsága, vagy arról, amikor lakóhelyét az egyik tagállam területéről egy másik tagállam területére helyezi át.
A családtagok lakóhelye szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy a munkavállaló családi támogatásra való jogosultságával kapcsolatban adjon tájékoztatást.
Ha az illetékes intézmény szükségesnek véli, a lakóhely szerinti intézmény az előbbi intézmény kérelmére megvizsgálja az (1) bekezdés első albekezdésében említett nyilatkozatot.
(8) A családtagok helyzetük minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely családi támogatásra való jogosultságukat befolyásolhatja, különösen a lakóhelyváltozásról.
A rendelet 74. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
88. cikk
Franciaországon kívüli tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkanélküliek
A végrehajtási rendelet 86. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 74. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó munkanélküliekre.
A rendelet 74. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
89. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkanélküliek
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 74. cikkének (2) bekezdésében említett családtagok a lakóhelyük szerinti tagállamban családi támogatásban részesülhessenek, igazolást kell benyújtaniuk a lakóhelyük szerinti intézményhez, tanúsítva, hogy a munkanélküli a francia jogszabályok szerint munkanélküli ellátást kap.
Ezt az igazolást a munkanélküliek tekintetében illetékes francia intézmény vagy a hatáskörrel rendelkező francia hatóság által kijelölt intézmény állítja ki a munkanélküli kérelmére, aki nyilatkozatot ír alá, igazolva, hogy családtagjai a lakóhelyük szerinti ország jogszabályai szerint nem jogosultak családi támogatásra kereső tevékenység alapján.
Ha a családtagok nem nyújtják be az említett igazolást, akkor a lakóhelyük szerinti intézmény szerzi be azt az illetékes intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 87. cikke (2)-(8) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
8. FEJEZET
ELLÁTÁS NYUGDÍJASOK ELTARTOTT GYERMEKEI SZÁMÁRA ÉS ÁRVAELLÁTÁS
A rendelet 77., 78. és 79. cikkének végrehajtása
90. cikk
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 77. vagy 78. cikke alapján ellátásokban részesülhessen, kérelmet kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez az intézmény által alkalmazott jogszabályok által megállapított eljárásnak megfelelően.
(2) Ha viszont az igénylő nem abban a tagállamban rendelkezik lakóhellyel, ahol az illetékes intézmény található, akkor akár az illetékes intézményhez, akár a lakóhelye szerinti intézményhez benyújthatja a kérelmét, amely a benyújtás időpontjának feltüntetésével továbbítja a kérelmet az illetékes intézményhez. A feltüntetett időpontot kell tekinteni a kérelemnek az illetékes intézményhez történő benyújtása időpontjának.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett illetékes intézmény azt állapítja meg, hogy az általa alkalmazott jogszabályok szerint jogosultság nem áll fenn, akkor a kérelmet az összes szükséges dokumentummal és információval együtt haladéktalanul továbbítja azon tagállam intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a munkavállaló a leghosszabb biztosítási időt szerezte.
Szükség esetén az ügy változatlan feltételek mellett visszautalható azon tagállam intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a munkavállaló a legrövidebb biztosítási időt szerezte.
(4) Az igazgatási bizottság szükség esetén további szabályokat állapíthat meg az ellátások iránti kérelmek benyújtásához.
91. cikk
(1) A rendelet 77. vagy 78. cikke szerint járó ellátások kifizetése a végrehajtási rendelet 53-58. cikke rendelkezéseinek megfelelően történik.
(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén kijelölik azt az intézményt, amelyik a rendelet 77. vagy 78. cikke alapján járó ellátások kifizetése tekintetében illetékes.
92. cikk
Az a személy, akinek a rendelet 77. vagy 78. cikke szerint egy nyugdíjas gyermekeinek járó ellátást vagy árvaellátást fizetnek, tájékoztatja ezen ellátások kifizetéséért felelős intézményt:
- a gyermekek vagy az árvák helyzetében bekövetkező minden olyan változásról, amely megváltoztathatja a családi ellátásokra való jogosultságot,
- azoknak a gyermekeknek vagy árváknak a számában bekövetkező változásokról, akik után ellátások járnak,
- a gyermekek vagy az árvák lakóhelyének megváltozásáról,
- olyan kereső tevékenység végzéséről, amely családi ellátásokra vagy családi támogatásokra való jogosultságot biztosít e gyermekek vagy árvák számára.
V. CÍM
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
93. cikk
A végrehajtási rendelet 94. és 95. cikkében előírtaktól eltérő anyasági- és betegségbiztosítási ellátások megtérítése
(1) A rendelet 19. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján a munkavállalók és a velük egy tagállamban élő családtagjaik részére biztosított természetbeni ellátások, valamint a rendelet 22. cikke, 25. cikkének (1), (3) és (4) bekezdése, 26. cikke, 29. cikkének (1) bekezdése vagy 31. cikke alapján biztosított természetbeni ellátások tényleges összegét az illetékes intézmény megtéríti annak az intézménynek, amelyik az említett ellátásokat biztosította a könyvelésében feltüntetett módon.
(2) A rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében és 31. cikkében említett esetekben, továbbá az (1) bekezdés alkalmazásában a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt kell illetékes intézménynek tekinteni.
(3) Ha az (1) bekezdésben említett ellátások tényleges összege nem szerepel az ellátásokat biztosító intézmény könyvelésében, és a (6) bekezdés szerint megállapodást nem kötöttek, a megtérítendő összeget a rendelkezésre álló adatokból kapott megfelelő referenciaösszegekből számított átalányösszeg alapján határozzák meg. Az igazgatási bizottság állapítja meg az átalányösszeg kiszámításához felhasználandó alapadatok körét és dönt az összeg nagyságáról.
(4) A megtérítés tekintetében az (1) bekezdésben említett ellátásokat biztosító intézmény által alkalmazott jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók részére biztosított természetbeni ellátások esetében alkalmazandó díjtételeknél magasabb díjtételek nem vehetők figyelembe.
(5) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a végrehajtási rendelet 18. cikke (8) bekezdése második mondata rendelkezéseinek megfelelően kifizetett pénzbeli ellátások megtérítésére.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek, különösen átalányösszegek alapján történő meghatározásának más módszerében is.
94. cikk
Az anyasági és betegségbiztosítás alapján a munkavállalóval nem egy tagállamban élő családtagok részére biztosított természetbeni ellátások megtérítése
(1) A rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerint a munkavállalóval nem egy tagállamban élő családtagok részére biztosított természetbeni ellátások összegét az illetékes intézmények megtérítik azoknak az intézményeknek, amelyek az említett ellátásokat minden naptári év vonatkozásában olyan átalány alapján biztosították, amely a lehető leginkább megközelíti a ténylegesen felmerült kiadásokat.
(2) Az átalány meghatározása úgy történik, hogy az egy családra jutó évi átlagos költséget be kell szorozni a figyelembe veendő családok évi átlagos számával, és az így kapott összeget húsz százalékkal kell csökkenteni.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következőképpen kell meghatározni:
a) az egy családra jutó évi átlagos költséget valamennyi tagállam esetében úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam intézményei által a munkavállalóknak az említett tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó valamennyi családtagja részére a figyelembe veendő szociális biztonsági rendszerek alapján biztosított valamennyi természetbeni ellátással kapcsolatban felmerülő éves kiadást el kell osztani az ilyen családtagokkal rendelkező munkavállalók évi átlagos számával; az e tekintetben figyelembe veendő szociális biztonsági rendszereket a 9. melléklet határozza meg;
b) két tagállam intézményeinek egymás közötti kapcsolatában a figyelembe veendő családok évi átlagos száma megegyezik azoknak a munkavállalóknak az évi átlagos számával, akik e tagállamok valamelyike jogszabályainak hatálya alá tartoznak, és akiknek családtagjai jogosultak a másik tagállam valamely intézménye által biztosítandó természetbeni ellátásokra.
(4) A (3) bekezdés b) pontja rendelkezéseinek megfelelően figyelembe veendő családok számát a lakóhely szerinti intézmény birtokában lévő olyan lista felhasználásával állapítják meg, amely az érintett személyek jogaira vonatkozó, az illetékes intézmény által átadott igazoló okmányokon alapul. Vitás ügyekben az érintett intézmények észrevételeiket a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottság elé terjesztik.
(5) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) és a (4) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek megállapításának más módszereiben is.
95. cikk
Az anyasági és betegségbiztosítás alapján az olyan nyugdíjasok és családtagjaik részére biztosított természetbeni ellátások megtérítése, akik a lakóhelyük szerinti tagállam jogszabályai alapján ellátásokra nem jogosultak
(1) A rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint biztosított természetbeni ellátások összegét az illetékes intézmények olyan átalány alapján térítik meg azoknak az intézményeknek, amelyek az említett ellátásokat biztosították, amely a lehető leginkább megközelíti a ténylegesen felmerült kiadásokat.
(2) Az átalány meghatározása úgy történik, hogy az egy nyugdíjasra jutó évi átlagos költséget be kell szorozni a figyelembe veendő nyugdíjasok évi átlagos számával, és az így kapott összeget húsz százalékkal kell csökkenteni.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következő szabályoknak megfelelően kell meghatározni:
a) az egy nyugdíjasra jutó évi átlagos költséget valamennyi tagállam esetében úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam intézményei által e tagállam jogszabályai szerint nyugdíjban részesülő nyugdíjasnak és családtagjainak a figyelembe veendő szociális biztonsági rendszerek alapján biztosított valamennyi természetbeni ellátással kapcsolatban felmerülő éves kiadást el kell osztani a nyugdíjasok évi átlagos számával; az e tekintetben figyelembe veendő szociális biztonsági rendszereket a 9. melléklet határozza meg;
b) két tagállam intézményeinek egymás közötti kapcsolatában a figyelembe veendő nyugdíjasok évi átlagos száma megegyezik azoknak a 28 cikk (2) bekezdésében említett nyugdíjasoknak az évi átlagos számával, akik ugyan az egyik tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, de egy másik tagállam intézményének terhére jogosultak természetbeni ellátásokra.
(4) A (3) bekezdés b) pontja rendelkezéseinek megfelelően figyelembe veendő nyugdíjasok számát a lakóhely szerinti intézmény birtokában lévő olyan lista felhasználásával határozzák meg, amely az érintett személyek jogaira vonatkozó, az illetékes intézmény által átadott igazoló okmányokon alapul. Vitás ügyekben az érintett intézmények észrevételeiket a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottság elé terjesztik.
(5) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) és a (4) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek kiszámításának más módszereiben is.
A rendelet 63. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
96. cikk
A munkahelyi balesetekre és a foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó biztosítási rendszerek alapján az egyik tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében biztosított természetbeni ellátások megtérítése
A rendelet 63. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a végrehajtási rendelet 93. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 70. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
97. cikk
Munkakeresés céljából másik tagállamba távozó munkanélküliek részére kifizetett munkanélküli ellátások megtérítése
(1) A rendelet 69. cikke alapján kifizetett ellátások összegét az illetékes intézmény megtéríti az ellátásokat kifizető intézménynek ez utóbbi könyvelésének megfelelően.
(2) Két vagy több tagállam, vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai:
- az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek, különösen az átalányösszegek meghatározásának más módszerében is, illetve a kifizetések más módszerében, vagy
- elállhatnak az intézmények közötti valamennyi megtérítéstől.
A rendelet 73. cikkének (2) bekezdése, valamint 74. cikkének (2) bekezdése alapján fizetett családi támogatások megtérítése
98. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók vagy a francia jogszabályok alapján munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküliek családtagjai
(1) A rendelet 73. cikkének (2) bekezdése és 74. cikkének (2) bekezdése szerint kifizetett családi támogatások tényleges összegét az illetékes francia intézmény megtéríti a támogatást kifizető intézménynek ez utóbbi könyvelésének megfelelően.
(2) Franciaország és a többi tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező francia hatóságok és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai egymás között kölcsönösen megállapodhatnak arról, hogy a kifizetett családi támogatásokat átalányösszegben térítik meg egymásnak. Az átalányösszegben történő megtérítés esetén az átalányösszeg nagyságát úgy határozzák meg, hogy az egy családra jutó évi átlagos költséget beszorozzák a figyelembe veendő családok évi átlagos számával.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következő szabályoknak megfelelően kell meghatározni:
a) az egy családra jutó évi átlagos költséget úgy kell kiszámítani, hogy a családtagok lakóhelye szerinti tagállam intézményei által a munkavállalóknak vagy munkanélkülieknek az említett tagállam területén lakóhellyel rendelkező valamennyi családtagja után kifizetett családi támogatások teljes évi költségét el kell osztani az ellátásokra jogosult családok évi átlagos számával;
b) a figyelembe veendő családok évi átlagos száma megegyezik az illetékes állam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkavállalók, illetve - adott esetben - az illetékes állam valamely intézményének költségén munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküliek évi átlagos számával, akiknek családtagjai a lakóhelyük szerinti másik tagállam valamely intézménye által fizetendő családi támogatásra jogosultak.
(4) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottságtól kapott jelentés alapján.
(5) Franciaország és a többi tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező francia hatóságok és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak az átalányösszeg meghatározásának más módszereiről is.
Közös rendelkezések a megtérítésekről
99. cikk
Igazgatási költségek
Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai a rendelet 84. cikke (2) bekezdése harmadik mondata rendelkezéseinek megfelelően az igazgatási költségek figyelembevétele érdekében megállapodhatnak a végrehajtási rendelet 93-98. cikkében említett ellátások összegének meghatározott százalékkal történő növeléséről. A százalékos érték az említett ellátások szerint változhat.
100. cikk
Késedelmes követelések
(1) A tagállamok intézményei közti elszámolásokban a megtérítési kérelem benyújtása előtt három naptári évvel vagy még korábban nyújtott ellátásokkal kapcsolatos megtérítési kérelmeket - akár az összekötő szervhez, akár az illetékes állam fizetésekért felelős intézményéhez nyújtották be - a fizetésekért felelős intézmény figyelmen kívül hagyhatja.
(2) Az átalányösszegben történő megtérítéssel kapcsolatos kérelmek esetében a hároméves időszak akkor veszi kezdetét, amikor a természetbeni ellátásoknak a végrehajtási rendelet 94. és 95. cikkének megfelelően meghatározott évi átlagos költségét az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszik.
101. cikk
Követelés-kimutatás
(1) A rendelet 36., 63. és 70. cikkének, valamint 75. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában az igazgatási bizottság kimutatást készít minden naptári év követeléseiről.
(2) Az igazgatási bizottság az (1) bekezdésben előírt követelés-kimutatás összeállításához szükséges statisztikai és számviteli adatok vizsgálatához bármilyen ellenőrzést elrendelhet, különösen annak biztosítása érdekében, hogy a követelések megfeleljenek az e címben megállapított szabályoknak.
(3) Az igazgatási bizottság hozza meg az e cikkben említett határozatokat a könyvvizsgáló bizottság jelentéséről; a könyvvizsgáló bizottság véleményt terjeszt az igazgatási bizottság elé azoknak az indokoknak a feltüntetésével, amelyeken véleménye alapul. Az igazgatási bizottság határozza meg a könyvvizsgáló bizottság működésének módját és összetételét.
102. cikk
A könyvvizsgáló bizottság feladatai - A megtérítés rendje
(1) A könyvvizsgáló bizottság:
a) összegyűjti a szükséges adatokat és gondoskodik az e cím végrehajtásához szükséges számításokról;
b) rendszeresen beszámol az igazgatási bizottságnak a rendelet végrehajtásának eredményeiről, különösen azok pénzügyi vonatkozásairól;
c) az a) és a b) pont rendelkezéseivel összefüggésben hasznos javaslatokat tesz az igazgatási bizottságnak;
d) javaslatokat terjeszt az igazgatási bizottság elé a végrehajtási rendelet 94. cikkének (4) és 95. cikkének (4) bekezdése értelmében hozzá eljuttatott észrevételek alapján;
e) javaslatokat terjeszt az igazgatási bizottság elé a végrehajtási rendelet 101. cikkének végrehajtására vonatkozóan;
f) elvégzi az igazgatási bizottság által elé terjesztett ügyekkel kapcsolatos összes munkát, tanulmányt és feladatot.
(2) A rendelet 36., 63., 70. cikkében és a 75. cikkének (2) bekezdésében előírt megtérítéseket valamely tagállam bármely illetékes intézménye vonatkozásában a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által kijelölt szervek révén hajtják végre egy másik tagállam hitelező szervezetei részére. A szervek, amelyeken keresztül a megtérítéseket lebonyolítják, az igazgatási bizottság által meghatározott határidőn belül és az általa megállapított szabályoknak megfelelően értesítik a bizottságot a megtérített összegekről.
(3) Ha a megtérítéseket a biztosított ellátásoknak az intézmények könyvelésében is szereplő tényleges összege alapján határozzák meg, akkor azokat naptári félévekre vonatkozóan a következő naptári félév folyamán teljesítik.
(4) Ha a megtérítéseket átalány alapján határozzák meg, akkor azt naptári évekre vonatkozóan teljesítik; ilyen esetben az illetékes intézmények az igazgatási bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően minden naptári félév első napján előleget fizetnek a hitelező szervezeteknek.
(5) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai a megtérítések vonatkozásában más határidőkről, az előlegfizetéssel kapcsolatban pedig más szabályokról is megállapodhatnak.
103. cikk
A statisztikai és számviteli adatok összeállítása
A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai minden szükséges intézkedést megtesznek e cím végrehajtása érdekében, különösen azokat, amelyek a statisztikai, illetve számviteli adatok összeállítását teszik szükségessé.
104. cikk
A megtérítésekkel kapcsolatban a tagállamok, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai között létrejött megállapodások felvétele az 5. mellékletbe
(1) A rendelet 36. cikke (3) bekezdésének, 63. cikke (3) bekezdésének és 70. cikke (3) bekezdésének, valamint a végrehajtási rendelet 93. cikke (6) bekezdésének, 94. cikke (6) bekezdésének és 95. cikke (6) bekezdésének rendelkezéseihez hasonló olyan rendelkezéseket, amelyek a rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályosak, továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdésben említettekhez hasonló rendelkezéseket, valamint azokat, amelyek két vagy több tagállam egymás közötti kapcsolatában a rendelet hatálybalépését követően lépnek hatályba, felveszik a végrehajtási rendelet 5. mellékletébe. Ugyanez vonatkozik a végrehajtási rendelet 97. cikkének (2) bekezdése és 98. cikkének (2) bekezdése alapján hozott rendelkezésekre.
Az igazgatási ellenőrzések és az orvosi felülvizsgálatok költségei
105. cikk
(1) A támogatások megállapításához, biztosításához vagy felülvizsgálatához szükséges igazgatási ellenőrzések, orvosi felülvizsgálatok, megfigyelések, házi betegellátások, valamint egyéb ellenőrzések költségeit az ezzel megbízott intézmény által alkalmazott díjak alapján téríti meg az az intézmény, amelynek nevében mindezeket végrehajtották.
(2) Ugyanakkor két vagy több tagállam vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik megállapodhatnak más, különösen átalány alapú megtérítési módszerekben is, illetve lemondhatnak az intézmények közötti megtérítésekről.
E megállapodásokat felveszik a végrehajtási rendelet 5. mellékletébe. A rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályos megállapodásokat továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat az említett mellékletbe felveszik.
A pénzbeli ellátások kifizetésére vonatkozó közös rendelkezések
106. cikk
A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság által megadott határidőn belül és az általa megállapított szabályoknak megfelelően értesítik a bizottságot a hatáskörükbe tartozó intézmények által más tagállam területén lakóhellyel rendelkező vagy tartózkodó kedvezményezetteknek kifizetett pénzbeli ellátások összegéről.
107. cikk
Pénznemek átváltása
(1) Az alább felsorolt rendelkezések alkalmazásában a különböző nemzeti pénznemben feltüntetett összegek átváltása a nemzeti monetáris hatóságok által bejelentett és a Nemzetközi Valutaalap által elismert hivatalos paritásnak megfelelően történik:
a) a rendelet rendelkezései: a 12. cikk (2), (3) és (4) bekezdése, a 19. cikk (1) bekezdése b) pontjának utolsó mondata, a 22. cikk (1) bekezdése ii. alpontjának utolsó mondata, a 25. cikk (1) bekezdése b) pontjának utolsó előtti mondata, a 41. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontja, a 46. cikk (3) és (4) bekezdése, az 50. cikk, az 52. cikk b) pontjának utolsó mondata, az 55. cikk (1) bekezdése ii. alpontjának utolsó mondata, az 57. cikk (3) bekezdésének c) pontja, a 60. cikk (1) bekezdésének c) pontja, a 60. cikk (2) bekezdésének b) pontja, a 70. cikk (1) bekezdése és a 71. cikk (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának utolsó előtti mondata;
b) a végrehajtási rendelet rendelkezései: a 34. cikk, a 101. cikk (1) bekezdése, a 102. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 119. cikk (2) bekezdése.
(2) Az (1) bekezdésben nem tárgyalt esetekben az átváltás a kifizetés időpontjában ténylegesen alkalmazandó devizaárfolyamon történik.
VI. CÍM
VEGYES RENDELKEZÉSEK
108. cikk
Idénymunkások státusának igazolása
A rendelet 1. cikke c) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló úgy igazolhatja idénymunkás státusát, hogy bemutatja azon tagállam foglalkoztatási szolgálatai által lepecsételt munkaszerződését, amely tagállam területére munkavégzés céljából érkezett, vagy egyéb e szolgálatok által lepecsételt dokumentumot, igazolva, hogy munkája idényjellegű.
109. cikk
Megállapodás a járulékfizetésről
Az a munkáltató, amelyik nem rendelkezik székhellyel abban a tagállamban, amelynek területén a munkavállalót alkalmazzák, megállapodhat a munkavállalóval, hogy ő teljesítse a munkáltató járulékfizetési kötelezettségét.
A munkáltató minden ilyen megállapodásról értesíti az illetékes intézményt vagy, ha szükséges, az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt.
110. cikk
Kölcsönös igazgatási segítségnyújtás a jogalap nélkül felvett ellátások visszakövetelését illetően
Ha egy tagállam olyan intézménye, amely ellátást biztosított, intézkedést javasol olyan személlyel szemben, aki jogalap nélkül vett fel ellátást, akkor az e személy lakóhelye szerinti intézmény vagy annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amelynek területén e személy lakóhellyel rendelkezik, segítséget nyújt az elsőként említett intézménynek.
111. cikk
A jogalap nélkül felvett összeg visszakövetelése a szociális biztonsági intézmények által, illetve a jóléti hivatalok követelései
(1) Ha a rendelet III. címének 3. fejezete értelmében a rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátások (nyugdíjak) megállapításánál vagy felülvizsgálatánál valamelyik tagállam intézménye a kedvezményezett részére az őt megillető összegen felül teljesített kifizetést, akkor az intézmény felkérheti más tagállamoknak a megfelelő ellátásoknak a kedvezményezett részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a túlfizetett összeget az általa e kedvezményezettnek utólag fizetendő összegből. Ez utóbbi intézmény a levont összeget átutalja a hitelező szervezet részére. Ha a túlfizetett összeg az utólag fizetendő összegből nem vonható le, akkor a (2) bekezdés rendelkezései alkalmazandók.
(2) Ha egy tagállam intézménye a kedvezményezett részére az őt megillető összegen felül teljesített kifizetést, akkor az intézmény az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételeken és korlátokon belül kérheti más tagállamoknak az ellátásnak a kedvezményezett részére történő kifizetéséért felelős intézményétől, hogy vonja le a túlfizetett összeget azokból az összegekből, amelyeket az említett kedvezményezettnek fizet. Ez utóbbi intézmény a levonást az általa alkalmazott jogszabályokban e kompenzációs célra meghatározott feltételek mellett és határokon belül úgy hajtja végre, mintha az összegeket saját maga fizette volna túl, majd az így levont összeget átutalja a hitelező szervezet részére.
(3) Amennyiben a rendelet hatálya alá tartozó személy valamelyik tagállam területén akkor részesült támogatásban, amikor egy másik tagállam jogszabályai szerint ellátásokra volt jogosult, úgy a támogatást nyújtó szerv, ha jogosult az említett személynek járó ellátások visszakövetelésére, felkérheti más tagállamoknak az ellátásoknak e személy részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a kifizetett támogatás összegét azokból az összegekből, amelyeket az utóbbi intézmény az említett személynek folyósít.
Ha a rendelet hatálya alá tartozó személy családtagja valamelyik tagállam területén abban az időszakban részesült támogatásban, amelyben az említett személy egy másik tagállam jogszabályai szerint az érintett családtag tekintetében ellátásokra jogosult volt, úgy az a szerv, amelyik a támogatást nyújtotta, ha jogosult az említett személynek az érintett családtag tekintetében járó ellátások visszakövetelésére, felkérheti más tagállamoknak az ellátásoknak e személy részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a támogatás összegét azokból az összegekből, amelyeket az utóbbi intézmény az érintett családtag tekintetében az említett személynek fizet.
A fizetésekért felelős intézmény a levonást az általa alkalmazott jogszabályokban e kompenzációs célra meghatározott feltételek mellett és határokon belül hajtja végre, majd az így levont összeget átutalja a hitelező szervezetnek.
112. cikk
Ha az intézmény jogalap nélkül akár közvetlenül, akár egy másik intézményen keresztül teljesít kifizetést, és ha az így kifizetett összeg visszakövetelése lehetetlenné válik, akkor a kérdéses összeg az elsőként említett intézményt terheli, hacsak az összeg jogalap nélküli kifizetése nem csalás következménye.
113. cikk
Nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállaló által jogalap nélkül felvett természetbeni ellátások visszakövetelése
(1) Ha a természetbeni ellátásokhoz való jogosultságot az illetékes intézmény nem ismeri el, akkor azt a természetbeni ellátást, amelyet a tartózkodási hely szerinti intézmény a végrehajtási rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében vagy 62. cikkének (2) bekezdésében említett vélelem értelmében biztosított a nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállaló részére, az illetékes intézménynek meg kell térítenie.
(2) A tartózkodási hely szerinti intézménynek az olyan, a nemzetközi közlekedésben alkalmazott személlyel kapcsolatban felmerült kiadásait, aki korábban nem fordult a tartózkodási helye szerinti intézményhez és természetbeni ellátásokra sem jogosult, ugyanakkor a végrehajtási rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében vagy 62. cikkének (2) bekezdésében említett igazolás bemutatása nyomán természetbeni ellátásokban mégis részesült, az említett igazolásban illetékesként feltüntetett intézmény vagy az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által erre kijelölt más intézmény téríti meg.
(3) Az illetékes, vagy a (2) bekezdésben említett esetben az illetékesként feltüntetett intézmény, illetve a kijelölt intézmény követelést támaszt a kedvezményezettel szemben a jogalap nélkül felvett természetbeni ellátások értékéig. Az említett intézmények értesítik ezekről a követelésekről a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében említett könyvvizsgáló bizottságot, amely erről nyilatkozatot készít.
114. cikk
Ellátások ideiglenes kifizetése azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó jog vagy az ellátást nyújtó intézmény vita tárgyát képezi
Ha két vagy több tagállam intézményei, vagy hatáskörrel rendelkező hatóságai között vita folyik arról, hogy egy munkavállalóra a rendelet II. címe alapján mely ország jogszabályai vonatkoznak, vagy arról, hogy az ellátások biztosítására melyik intézmény köteles, az érintett személy, aki úgy igényelheti az ellátásokat, mintha ilyen vita nem folyna, ideiglenesen részesül a lakóhelye szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályokban előírt ellátásokban, vagy ha nem az érintett tagállamok egyikének területén rendelkezik lakóhellyel, akkor azon intézmény által alkalmazott jogszabályok szerinti ellátásokban, ahová kérelmét először benyújtotta.
115. cikk
Az illetékes államon kívüli tagállamban készített orvosi szakvéleményekre vonatkozó szabályok
A rendelet 87. cikke alapján orvosi szakvélemény készítésére kötelezett tartózkodási vagy lakóhely szerinti intézmény az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően jár el.
Ilyen szabályok hiányában a hatáskörrel rendelkező hatósághoz fordul tájékoztatásért az alkalmazandó szabályok tekintetében.
116. cikk
A járulékok beszedésére vonatkozó megállapodások
(1) A rendelet 92. cikkének (2) bekezdése értelmében kötött megállapodásokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
(2) A 3. rendelet 51. cikkének alkalmazásában kötött megállapodásokat továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
117. cikk
Adatfeldolgozás
(1) Egy vagy több tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságaik az igazgatási bizottság véleményének birtokában adatfeldolgozás céljából a tanúsítványok, igazolások, nyilatkozatok, kérelmek és egyéb dokumentumok mintáit, valamint a rendelet és a végrehajtási rendelet alkalmazásában előírt adatok átvitelére vonatkozó módszereket és műveleteket adatfeldolgozás céljából adaptálhatják.
(2) Amikor az adatfeldolgozás fejlődése a tagállamokban ezt lehetővé teszi, az igazgatási bizottság elvégzi azokat a vizsgálatokat, amelyek az (1) bekezdés rendelkezéseiből fakadó kiigazítási módszerek szabványosításához és általános használatbavételéhez szükségesek.
VII. CÍM
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
118. cikk
Nyugdíjakra vonatkozó átmeneti rendelkezések
(1) A rendelet hatálybalépése előtt meg nem állapított nyugdíjak iránti kérelmek kettős megállapítást vonnak maguk után:
- a 3. rendelet rendelkezéseinek megfelelően a hatálybalépés időpontját megelőző időszakra,
- a rendelet rendelkezéseinek megfelelően a hatálybalépés időpontjától kezdődő időszakra.
(2) A rendelet hatálybalépésének időpontját követően valamely intézményhez benyújtott rokkantsági, öregségi vagy túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelem szükségessé teszi azon ellátások hivatalbóli felülvizsgálatát a rendelet rendelkezéseinek megfelelően, amelyeket a fenti időpont előtt egy vagy több más tagállam intézménye vagy intézményei ugyanazon biztosítási esemény kapcsán már megállapítottak.
119. cikk
Családi ellátásokra vonatkozó átmeneti rendelkezések
(1) A rendelet 94. cikkének (9) bekezdésében említett jogosultságok azok a jogosultságok, amelyek a munkavállalókat illetik meg családi ellátásokra jogosító családtagjaik után a rendelet hatálybalépését megelőző napon alkalmazandó mértékben és határokon belül akár a 3. rendelet 41. cikke vagy D. melléklete, akár a határ menti ingázók szociális biztonságáról szóló, 1963. április 2-i 36/63/EGK tanácsi rendelet [4] 20. cikke vagy 1. melléklete értelmében.
(2) Feltéve, hogy az (1) bekezdésben említett családi ellátások összege nagyobb a családi támogatásnak a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése szerint járó összegénél, az illetékes francia intézmény fizeti ezt ki a munkavállalónak vagy közvetlenül családtagjainak azok lakóhelyén az ellátásra jogosító gyermekekre vonatkozóan.
(3) Ha a családi ellátásokat a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése szerint kell fizetni, a családtagok lakóhelye szerinti intézmény az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően gondoskodik a családi támogatás kifizetéséről, ezt az illetékes francia intézmény megtéríti.
(4) Az érintett tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban e cikk végrehajtási szabályait a fenti tagállamok vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik állapítják meg.
120. cikk
Kiegészítő végrehajtási megállapodások
(1) Két vagy több tagállam vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik szükség esetén megállapodhatnak arról, hogy a rendelet igazgatási jellegű végrehajtási szabályait kiegészítik. E megállapodásokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete sorolja fel.
(2) Az (1) bekezdésben említett megállapodásokhoz hasonló megállapodásokat, amelyek a végrehajtási rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályosak, továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
121. cikk
A mellékletek jellege és módosítása
(1) A végrehajtási rendelet mellékletei annak szerves részét képezik.
(2) E mellékletek az igazgatási bizottság véleményének birtokában az érintett tagállam vagy tagállamok, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságaik kérelmére, a Bizottság javaslata alapján tanácsi rendelettel módosíthatók.
(3) "(7) A rendelet alkalmazásában a német jogszabályok szerint a munkavállalók, munkanélküliek, nyugdíjasok és nyugdíjigénylők családtagjainak a szüléssel kapcsolatos kiadásokkal összefüggésben járó átalányösszeget természetbeni ellátásnak kell tekinteni."
122. cikk
A végrehajtási rendelet hatálybalépése
A végrehajtási rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik hónap első napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészben kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1972. március 21-én.