EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/31/EF af 22. juni 1998 om ændring af Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut (3),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) De risici, der er forbundet med handel med råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, er på nuværende tidspunkt omfattet af Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter (5); de markedsrisici, der er forbundet med disse positioner, er imidlertid ikke dækket præcist af direktiv 89/647/EØF; det er nødvendigt at udvide begrebet handelsbeholdning til at omfatte positioner i råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter, som holdes i handelsøjemed, og som hovedsageligt er forbundet med markedsrisici; institutterne skal overholde nærværende direktivs bestemmelser med hensyn til dækningen af råvarerisici for alle transaktioner; Fællesskabet ser med voksende bekymring på grove tilfælde af svig, begået af visse handlende i råvarefutures, hvilket truer futurehandelens image og integritet; det er ønskeligt, at Kommissionen tager op til overvejelse at fastsætte passende rammebestemmelser for tilsyn for at forhindre denne svigagtige praksis i fremtiden;
(2) ved Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (6) er der fastsat en standardmetode til beregning af kapitalkrav til markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter påtager sig; nogle institutter har udviklet egne risikostyringssystemer (interne modeller), der skal måle de markedsrisici, som investeringsselskaber og kreditinstitutter løber, mere præcist end standardmetoden; brugen af mere præcise metoder til måling af risici bør fremmes;
(3) brugen af sådanne interne modeller til beregning af kapitalkrav kræver stringente interne kontrolordninger og bør anerkendes og underlægges tilsyn af de kompetente myndigheder; det skal ved hjælp af »back-testing« kontrolleres, om resultaterne af beregningerne på grundlag af den interne model fortsat er troværdige;
(4) det er hensigtsmæssigt, at de kompetente myndigheder kan tillade, at den krævede margen for børshandlede futures og optioner og, i en overgangsperiode, for afledte instrumenter af samme art, der handles »over-the-counter« (OTC), kan anvendes i stedet for det kapitalkrav, der beregnes for sådanne instrumenter i henhold til nærværende direktiv, forudsat at dette ikke fører til et kapitalkrav, der er lavere end det kapitalkrav, der er beregnet i overensstemmelse med de andre metoder, der er fastsat i nærværende direktiv; såfremt dette princip anvendes, kræves det ikke, at ækvivalensen mellem den krævede margen og kapitalkravene, der er beregnet i overensstemmelse med de andre metoder, der er beskrevet i nærværende direktiv, konstant skal kontrolleres af de institutter, der anvender dette princip;
(5) de bestemmelser, der er vedtaget i en bredere international sammenhæng, kan reducere kapitalkravene for kreditinstitutter fra tredjelande med henblik på at fremme brugen af mere avancerede risikostyringsmetoder på grundlag af interne modeller; disse kreditinstitutter konkurrerer med investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne; det er udelukkende ved ændring af direktiv 93/6/EØF, at investeringsselskaber og kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted i medlemsstaterne kan få et tilsvarende incitament til at udvikle og bruge interne modeller;
(6) med henblik på beregning af kapitalkrav til markedsrisici bør positioner i guld og guldderivater behandles på samme måde som valutapositioner;
(7) emission af ansvarlig kapital skal ikke automatisk udelukke en emittents aktier fra at indgå i en aktiebeholdning, der opfylder betingelserne for en vægtning af den specifikke risiko på 2 % i henhold til bilag I, punkt 33, til direktiv 93/6/EØF;
(8) dette direktiv ligger på linje med det arbejde, som et internationalt banktilsynsforum har udført med hensyn til den tilsynsmæssige behandling af markedsrisici og af positioner i råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter;
(9) for at sikre en smidig anvendelse af dette direktiv er det nødvendigt at indføre en overgangsordning på frivillig basis vedrørende egenkapitalen gældende for investeringsselskaber og kreditinstitutter, der handler med råvarer i betydeligt omfang, som har en diversificeret råvareportefølje, men som endnu ikke er i stand til at anvende modeller til beregning af kapitalkravet for råvarerisikoen;
(10) vedtagelsen af dette direktiv er det mest velegnede middel til at nå de ønskede mål, og det går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 93/6/EØF ændres således:
1) Artikel 2 ændres således:
a) Nr. 6), litra a), og nr. 6), litra b), indledningen og nr. i) og ii), affattes således:
»a) de positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, som et institut indehaver for egen regning med henblik på videresalg, og/eller som instituttet tager for på kort sigt at få fordel af faktiske og/eller forventede forskelle mellem købs- og salgspriser eller af andre pris- og renteændringer, og positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter, der skyldes matched principal broking, eller positioner, der tages for at afdække andre dele af handelsbeholdningen
b) engagementer, der skyldes uafviklede transaktioner, free deliveries og afledte instrumenter, der handles »over-the-counter« (OTC), som omhandlet i bilag II, punkt 1, 2, 3, og 5, engagementer, der skyldes genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer og råvarer, der er baseret på værdipapirer eller råvarer, som indgår i handelsbeholdningen i henhold til litra a), som omhandlet i bilag II, punkt 4, og under forudsætning af, at de kompetente myndigheder giver tilladelse hertil, engagementer, der skyldes omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer og råvarer, beskrevet i samme punkt, der opfylder enten betingelserne i nr. i), ii), iii) og v) eller betingelserne i nr. iv) og v):
i) engagementerne værdiansættes dagligt til markedsværdi efter fremgangsmåderne i bilag II
ii) sikkerheden justeres for at tage hensyn til væsentlige ændringer i værdien af de værdipapirer eller råvarer, der indgår i den pågældende aftale eller transaktion, i overensstemmelse med en regel, der kan accepteres af de kompetente myndigheder«.
b) Nr. 15) og 16) affattes således:
»15) »warrant«, et værdipapir, som giver ihændehaveren ret til at købe et underliggende aktiv til en fastsat kurs i warrantens løbetid eller ved dens udløb. Den kan afvikles ved levering af den underliggende værdi selv eller ved kontant afregning
16) »lagerfinansiering«, positioner, hvor et fysisk lager er solgt på termin, og hvor kapitalomkostningerne er låst fast indtil terminsdagen«.
c) Nr. 17), første afsnit, affattes således:
»17) »genkøbsaftale« og »omvendt genkøbsaftale«, en aftale, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer, råvarer eller garanterede rettigheder til at erhverve værdipapirer eller råvarer, når den pågældende garanti gives af en anerkendt børs, der er i besiddelse af rettighederne til værdipapirerne eller råvarerne, og når aftalen ikke giver et institut mulighed for at overdrage eller pantsætte et bestemt værdipapir eller en bestemt råvare til mere end én medkontrahent ad gangen, og samtidig forpligter sig til at købe dem (eller andre værdipapirer eller råvarer af samme type) tilbage til en nærmere angiven pris og på et senere tidspunkt, der er nærmere angivet, eller som skal angives nærmere, af overdrageren; dette vil være en »genkøbsaftale« for det institut, der sælger værdipapirerne eller råvarerne, og en »omvendt genkøbsaftale« for det institut, der køber dem.«
d) Nr. 18) affattes således:
»18) »udlån af værdipapirer eller råvarer« og »indlån af værdipapirer eller råvarer«, en transaktion, hvorved et institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer eller råvarer mod passende sikkerhed og under betingelse af, at låntageren vil tilbagelevere værdipapirer eller råvarer af samme type på et senere tidspunkt, eller når overdrageren anmoder herom; dette vil være »udlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, der overdrager værdipapirer eller råvarer, og »indlån af værdipapirer eller råvarer« for et institut, til hvilket de overdrages.
Indlån af værdipapirer eller råvarer anses for at være en transaktion mellem markedsdeltagere, når medkontrahenten er underkastet samordning med hensyn til tilsyn på EF-plan eller er et kreditinstitut i zone A i henhold til direktiv 89/647/EØF eller et anerkendt investeringsselskab fra et tredjeland, eller transaktionen er foretaget med et anerkendt clearinginstitut eller en anerkendt børs.«
2) Artikel 4, stk. 1, første afsnit, nr. i) og ii), affattes således:
»i) kapitalkravene beregnet efter bilag I, II og VI og i givet fald bilag VIII for deres handelsbeholdningsaktiviteter
ii) kapitalkravene beregnet efter bilag III og VII og i givet fald bilag VIII for deres samlede aktiviteter«.
3) Artikel 5, stk. 2, affattes således:
»2. Uanset stk. 1 overvåger og kontrollerer de institutter, der beregner kapitalkravene for deres handelsbeholdningsaktiviteter ifølge bilag I og II og i givet fald bilag VIII, deres store engagementer i overensstemmelse med direktiv 92/121/EØF med de ændringer, der er fastlagt i bilag VI til nærværende direktiv.«
4) Artikel 7, stk. 10, og artikel 7, stk. 11, indledningen, affattes således:
»10. Udøves den i stk. 7 og 9 omhandlede ret til at indrømme fritagelse ikke, kan de kompetente myndigheder, med henblik på beregning af kapitalkravene i bilag I og VIII og engagementerne over for kunder i bilag VI på et konsolideret grundlag, tillade, at positioner i ét instituts handelsbeholdning modregnes i positioner i et andet instituts handelsbeholdning i henhold til bestemmelserne i bilag I, VI og VIII.
Herudover kan de tillade, at valutapositioner i ét institut modregnes i valutapositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag III og/eller VIII. De kan desuden tillade, at råvarepositioner i ét institut modregnes i råvarepositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VII og/eller VIII.
11. De kompetente myndigheder kan også tillade modregning af handelsbeholdning og henholdsvis valuta- og råvarepositioner i foretagender, der er hjemmehørende i tredjelande, hvis de nedenfor anførte betingelser er opfyldt samtidig:«
5) Artikel 8, stk. 5, affattes således:
»5. De kompetente myndigheder skal kræve, at institutterne straks indberetter tilfælde, hvor deres medkontrahenter i genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler eller i transaktioner angående udlån og indlån af værdipapirer og råvarer misligholder deres forpligtelser. Kommissionen giver Rådet meddelelse om de pågældende tilfælde og konsekvenserne heraf for behandlingen af sådanne aftaler og transaktioner i dette direktiv senest tre år efter den i artikel 12 omhandlede dato. I meddelelsen skal det også beskrives, hvorledes de pågældende institutter opfylder de betingelser i nr. i) v) i artikel 2, nr. 6, litra b), der gælder for dem, herunder især betingelsen i nr. v). Endvidere skal det nøjagtigt angives, hvilke ændringer der har fundet sted med hensyn til det relative omfang af institutternes sædvanlige udlån og deres udlån gennem omvendte genkøbsaftaler og transaktioner bestående af indlån af værdipapirer eller indlån af råvarer. Finder Kommissionen på grundlag af meddelelsen samt andre oplysninger, at det er nødvendigt med yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at undgå misbrug, fremsætter den passende forslag.«
6) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 11a
Indtil den 31. december 2006 kan medlemsstaterne tillade deres institutter at anvende de udsvings- (»spread«), overførsels- (»carry«) og outright-minimumssatser, der er anført i nedenstående tabel, i stedet for de satser, der er fastsat i bilag VII, punkt 13, 14, 17 og 18, forudsat at institutterne efter de kompetente myndigheders opfattelse:
i) i betydeligt omfang handler med råvarer
ii) har en diversificeret råvareportefølje
iii) endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning af deres kapitalkrav for råvarerisiko, jf. bilag VIII.
TABELPOSITION
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvorledes de anvender denne artikel.«
7) Bilag I, II, III og V ændres, og bilag VII og VIII tilføjes som anført i bilaget til nærværende direktiv.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 24 måneder efter dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de væsentlige bestemmelser i national ret, som de vedtager på det område, der omfattes af nærværende direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998.
Az Európai Parlament és a Tanács 98/31/EK irányelve
(1998. június 22.)
a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló 93/6/EGK tanácsi irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésére és különösen az 57. cikk (2) bekezdés első és harmadik mondatára,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
tekintettel az Európai Monetáris Intézet véleményére [3],
a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],
(1) mivel az árukereskedelemhez és a származtatott áru-ügyletekhez kapcsolódó kockázatok jelenleg a hitelintézetek szolvenciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 89/647/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartoznak [5]; mivel azonban az e pozíciókhoz kapcsolódó piaci kockázatokat a 89/647/EGK irányelv nem rögzíti pontosan; mivel a "kereskedési könyv" fogalmát szükséges azokra az árukkal, illetve származtatott áruügyletekkel kapcsolatosan vállalt pozíciókra is kiterjeszteni, amelyeket kereskedési célból tartanak, és amelyek főként piaci kockázatoknak vannak kitéve; mivel az intézményeknek meg kell felelniük ezen irányelvnek a teljes üzleti tevékenységük árukockázatainak fedezete tekintetében; mivel az egyes határidős árutőzsdei kereskedők által elkövetett súlyos csalások egyre nagyobb mértékben érintik a Közösséget és veszélyt jelentenek a határidős tőzsdei ügyletek összképe és egysége tekintetében; mivel szükségessé vált, hogy a Bizottság megfontolja egy prudenciális keret meghatározását e csalárd gyakorlat jövőbeni megelőzése érdekében;
(2) mivel a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 1993. március 15-i 93/6/EGK tanácsi irányelv [6] szabványosított módszert állapít meg a befektetési vállalkozásoknál és a hitelintézeteknél felmerülő piaci kockázatok tőkekövetelményének kiszámítására; mivel az intézmények felállították saját kockázatkezelési rendszereiket (belső modelljeiket), amelyek a szabványosított módszernél pontosabban mérik fel a befektetési vállalkozások és hitelintézetek esetében felmerülő piaci kockázatokat; mivel a kockázatok mérésére irányuló pontosabb módszerek alkalmazását ösztönözni kell;
(3) mivel e belső modelleknek a tőkekövetelmény kiszámítására történő alkalmazása szigorú belső ellenőrzési mechanizmusokat igényel, amelyek az illetékes hatóságok elismerése és felügyelete alá tartoznak; mivel a belső modell szerinti számítások eredményének folyamatos megbízhatóságát utólagos ellenőrzéssel vizsgálni kell;
(4) mivel helyénvaló, hogy az illetékes hatóságok fedezeti követelményeket engedélyezhessenek a tőzsdén forgalmazott határidős és opciós ügyletekre, valamint átmeneti jelleggel az azonos jellegű elszámolt, tőzsdén kívüli származtatott eszközökre, ami által az ezen értékpapírokra ennek az irányelvnek az értelmében számított tőkekövetelmény helyettesíthető, amennyiben ez nem eredményez az ezen irányelvben előírt egyéb módszerek szerint számított tőkekövetelménynél alacsonyabb tőkekövetelményt; mivel ezen elv alkalmazása nem követeli meg a fedezeti követelményekkel való egyenlőséget, az ezen irányelvben előírt egyéb módszerek szerint számított tőkekövetelményeket pedig az ezen elvet alkalmazó intézményeknek folyamatosan ellenőrizniük kell;
(5) mivel a szélesebb, nemzetközi szinten elfogadott szabályok - a belső modelleken alapuló kifinomultabb kockázatkezelési módszerek ösztönzése érdekében - csökkenthetik a harmadik országbeli hitelintézetek számára előírt tőkekövetelményt; mivel e hitelintézetek versenytársként jelennek meg a tagállamokban bejegyzett befektetési vállalkozások és hitelintézetek mellett; mivel a tagállamokban bejegyzett befektetési vállalkozások és hitelintézetek számára csak a 93/6/EGK irányelv módosítása nyújthat hasonló ösztönzőerőt belső modellek kidolgozására és alkalmazására;
(6) mivel a piaci kockázati tőkekövetelmény kiszámítása céljából az arany- és a származtatott aranyügyleteket a devizapozíciókhoz hasonló módon kell kezelni;
(7) mivel a hátrasorolt tartozás kibocsátása nem zárhatja ki automatikusan a kibocsátó osztalékra jogosító értékpapírjának belefoglalását az olyan portfólióba, ami a 93/6/EGK irányelv I. mellékletének 33. pontja értelmében 2 %-os egyedi kockázati súlyozás alá tartozik;
(8) mivel ez az irányelv összhangban áll a piaci kockázat, valamint az áru és a származtatott áruügylet-pozíciók felügyeleti kezelésével foglalkozó banki felügyelők nemzetközi fórumának munkájával;
(9) mivel azon jelentős mértékű árukereskedelmet folytató befektetési vállalkozások és hitelintézetek számára, amelyek változatos áruportfólióval rendelkeznek és még nem képesek modelleket alkalmazni az áruügyletekkel kapcsolatos kockázat tőkekövetelményének kiszámításához, ezen irányelv harmonikus alkalmazása érdekében, választható alapon, a tőkére vonatkozóan átmeneti szabályozást kell biztosítani;
(10) mivel ezen irányelv a legmegfelelőbb eszköz a kitűzött célok eléréséhez, és nem lép túl az ezek eléréséhez szükséges kereteken,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 93/6/EGK rendelet szövege a következőképpen módosul:
1. A 2. cikk szövege a következőképpen módosul:
a) a 6. a) pont, valamint a 6. b) pont bevezető mondata, és annak i. és ii. alpontja helyébe a következő szöveg lép:
"a) az olyan pénzügyi eszközökhöz, áru- és származtatott áruügyletekhez kapcsolódó tulajdonosi (saját) pozíciók, amelyeket az intézmény újraértékesítési céllal tart, és/vagy azzal a céllal vásárolt, hogy a vételi és eladási árak közötti tényleges és/vagy várható különbözetből, vagy az egyéb ár- vagy kamatláb-változásokból rövidtávú haszonra tegyen szert, valamint az egyidejű, ellentétes előjelű (egymást fedező) közvetítői - vételi és eladási - ügyletekből (matched principal broking-ból) származó pénzügyi eszközbeli, áru- ás származtatott áru-ügyletbeli pozíciók, illetőleg a kereskedési könyv egyéb elemeinek fedezésére szolgáló pozíciók;
b) a II. melléklet (1), (2), (3) és (5) bekezdésében említett kiegyenlítetlen tranzakciókból, nyitva szállításokból és tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletekből származó kockázatok, a II. melléklet (4) bekezdésében említett, a fenti a) pontban meghatározott kereskedési könyvben szereplő, értékpapírokon vagy árukon alapuló visszavásárlási (repó) megállapodásokból, valamint értékpapír- és áru-kölcsönzésből származó kockázatok, az ugyanabban a bekezdésben leírt, fordított visszavásárlási (repó) megállapodásokból, valamint értékpapír- és áru-kölcsönügyletekből származó olyan kockázatok, amelyek megfelelnek vagy az alábbi i., ii., iii. és v. alpont feltételeinek, vagy az iv. és v. alpont feltételeinek, amennyiben a illetékes hatóságok jóváhagyják azt:
i. a kockázatokat naponta értékelik, piaci értéken, a II. mellékletben megállapított eljárásnak megfelelően;
ii. a biztosítékot a szóban forgó megállapodásokban vagy ügyletekben érintett értékpapírok és áruk értékében bekövetkezett tényleges változások figyelembevételével kiigazítják az illetékes hatóságok által elfogadható szabálynak megfelelően";
b) a 15. és 16. pont helyébe a következő szöveg lép:
"15. "opciós utalvány"; az olyan értékpapír, amely jogot biztosít a birtokosának, hogy meghatározott áron, alapul szolgáló eszközt vásároljon az utalvány lejárati napjáig vagy napján. A teljesítés történhet magának az alapul szolgáló eszköznek az átadásával vagy készpénz-fizetéssel.
16. "készletfinanszírozás"; az olyan pozíciók, amelyeknél a tényleges árukészletet határidősen értékesítették, és a finanszírozás költségét a határidős értékesítés időpontjáig zárolták";
c) a 17. pont első bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
"17. "visszavásárlási megállapodás" és "fordított visszavásárlási megállapodás" minden olyan megállapodás, amely az intézmény vagy a másik fél értékpapírjainak vagy áruinak, vagy az értékpapírok vagy az áruk tulajdonjogához fűződő garantált jogainak átruházásáról rendelkezik, - amennyiben e garanciát olyan elfogadott tőzsde bocsátja ki, amely az értékpapírokhoz vagy az árukhoz fűződő jogokkal rendelkezik, és a megállapodás nem teszi lehetővé az intézmény számára, hogy az adott értékpapírt vagy árut adott időpontban egyszerre több félnek ruházza át vagy adja biztosítékul - az átruházó meghatározott áron, meghatározott vagy meghatározandó jövőbeli időpontban történő visszavásárlási kötelezettsége mellett; a megállapodás az értékpapírokat, illetve árukat eladó intézmény szempontjából visszavásárlási megállapodásnak, az értékpapírokat megvásárló intézmény szempontjából fordított visszavásárlási megállapodásnak tekintendő."
d) a 18. pont helyébe a következő szöveg lép:
"18. "értékpapír- vagy árukölcsönzés";, valamint "értékpapír- vagy áru-kölcsönvétel"; minden olyan tranzakció, amelynek során az intézet vagy a másik fél értékpapírokat vagy árukat ruház át megfelelő ügyleti biztosíték ellenében, azzal a kötelezettségvállalással, hogy a kölcsönbe vevő azonos értékű értékpapírokat, illetve árukat fog visszaadni valamely jövőbeli vagy a kölcsönbe adó által meghatározott időpontban; a tranzakció az értékpapírokat vagy árukat átruházó intézet szempontjából értékpapír- vagy árukölcsönzésnek, annak az intézetnek a szempontjából pedig, amelyre az értékpapírokat vagy árukat átruházzák, értékpapír- vagy áru-kölcsönvételnek tekintendő.
Az értékpapír- vagy áru-kölcsönvétel szakmaközi tranzakciónak minősül, ha a másik fél közösségi szinten prudenciális koordináció alá esik, vagy a 89/647/EGK irányelv értelmében vett "A"; zónába tartozó hitelintézet, vagy elfogadott harmadik országbeli befektetési vállalkozás, vagy ha a megállapodást elfogadott elszámolóházzal vagy tőzsdével kötik";
2. a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében az i. és ii. pont helyébe a következő szöveg lép:
"i. az I., II. és VI., valamint adott esetben a VIII. mellékletnek megfelelően, a kereskedési könyv szerinti üzleti tevékenységük alapján számított tőkekövetelmény;
ii. a III. és VII., valamint adott esetben a VIII. mellékletnek megfelelően, az összes üzleti tevékenységük alapján számított tőkekövetelmény".
3. az 5. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
"(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, azon intézmények, amelyek a kereskedési könyv szerinti üzleti tevékenységükre vonatkozó tőkekövetelményüket az I. és II., valamint adott esetben a VIII. mellékletnek megfelelően számítják, nagykockázataikat a 92/121/EGK irányelvnek megfelelően, ennek VI. mellékletében megállapított módosításokra is figyelemmel felügyelik és ellenőrzik.";
4. a 7. cikk (10) bekezdése és a 7. cikk (11) bekezdésének bevezető része helyébe a következő szöveg lép:
"(10) Ha a (7) és (9) bekezdésben foglalt felmentésre nem kerül sor, az illetékes hatóságok az I. és VIII. mellékletben meghatározott tőkekövetelmények, valamint a VI. mellékletben meghatározott ügyfélkockázatok konszolidált alapú kiszámítása céljából engedélyezhetik, hogy az egyik intézmény kereskedési könyvében szereplő nettó pozíciók a másik intézmény kereskedési könyvében szereplő pozícióknál beszámításra kerüljenek az I., VI., és VIII. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően.
Engedélyezhetik továbbá, hogy az egyik intézmény devizapozíciói beszámításra kerüljenek a másik intézmény devizapozícióinál, a III. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően. A hatóságok azt is engedélyezhetik, hogy az egyik intézmény áru-pozíciói beszámításra kerüljenek a másik intézmény áru-pozícióinál, a VII. és/vagy VIII. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően.
(11) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a harmadik országokban található vállalkozások kereskedési könyvének és deviza, illetve árupozícióinak beszámítását is, ha egyidejűleg teljesülnek a következő feltételek:"
5. A 8. cikk (5) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
"(5) Az illetékes hatóságok kötelezővé teszik az intézmények számára, hogy azonnal jelentsék, ha a visszavásárlási és a fordított visszavásárlási megállapodásoknál vagy az értékpapír- és árukölcsönzési, valamint értékepapír- vagy áru-kölcsönvételi ügyletek során a másik fél nem tesz eleget kötelezettségeinek. A Bizottság legkésőbb a 12. cikkben említett időponttól számított három év elteltével jelentést tesz a Tanácsnak az ilyen esetekről és arról, hogy ezeknek milyen hatásuk volt az ezen irányelvben említett megállapodások és ügyletek kezelésére. E jelentésnek aztis tartalmaznia kell, hogy az intézmények hogyan tesznek eleget a 2. cikk (6) bekezdés b) pontja i-v. alpontjának feltételei közül a rájuk vonatkozóknak, különösen az v. alpontban említetteknek. Továbbá fel kell tüntetnie az intézmények hagyományosnak mondható kölcsönügyleteinek, illetve a fordított visszavásárlási megállapodásokon, valamint az értékpapír- és áru-kölcsönügyletek formájában megvalósuló kölcsönügyletei relatív volumenének adataiban bekövetkezett változásokat. A Bizottság megteszi a megfelelő javaslatokat, ha e jelentés és egyéb információk alapján arra a következtetésre jut, hogy további biztosítékokra van szükség a visszaélések megakadályozására".
6. Az irányelv szövege a következő cikkel egészül ki:
"11a. cikk
A tagállamok 2006. december 31-ig felhatalmazhatják intézményeiket arra, hogy a VII. melléklet (13), (14), (17) és (18) bekezdésében feltüntetettek helyett a következő táblázatban szereplő minimális különbözeti, átviteli és outright rátát alkalmazzák, amennyiben illetékes hatóságaik véleménye szerint az intézmények:
i. jelentős mértékű áru-kereskedelmi tevékenységet folytatnak;
ii. változatos áru-portfólióval rendelkeznek; és
iii. még nincsenek abban a helyzetben, hogy az áru-kockázatokkal kapcsolatos tőkekövetelmény kiszámításához a VIII. mellékletnek megfelelően belső modelleket alkalmazzák.
Táblázat
| Nemesfémek (arany kivételével) | Nem nemesfémek | Mezőgazdasági termékek (softs) | Egyéb, beleértve az energiaipari termékeket |
Különbözeti ráta (%) | 1,0 | 1,2 | 1,5 | 1,5 |
Átviteli ráta (%) | 0,3 | 0,5 | 0,6 | 0,6 |
Outright ráta (%) | 8 | 10 | 12 | 15 |
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot e cikk alkalmazásáról".
7. Az I., II., III. és V. melléklet ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul, illetve ezen irányelv mellékletének megfelelően a VII. és VIII. melléklettel egészül ki.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az ezen irányelv hatálybalépésétől számított legkésőbb 24 hónappal annak rendelkezéseinek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell csatolni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv hatálya alá tartozó területen elfogadnak.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1998. június 22-én.