KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1202/2004
af 29. juni 2004
om åbning og forvaltning af et toldkontingent for import af ungtyre til opfedning (1. juli 2004 til 30. juni 2005)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 32, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge WTO's CXL-liste skal EF åbne et årligt toldkontingent for import af 169 000 ungtyre til opfedning.
(2)
I afventning af resultaterne af de forhandlinger, der i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT føres inden for rammerne af WTO som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets (i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«) tiltrædelse, hvoraf nogle sammen med Rumænien har været hovedleverandører inden for dette kontingent i de seneste tre kontingentår, bør det i de nærmere bestemmelser om forvaltningen af toldkontingentet fastsættes, at den mængde, der er til rådighed i perioden 1. juli 2004 til 30. juni 2005, skal fordeles over året på en hensigtsmæssig måde, jf. artikel 32, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999.
(3)
For at tage hensyn til de traditionelle handelsstrømme mellem EF og leverandørlandene inden for dette kontingent og nødvendigheden af at opretholde ligevægten på markedet fordeles den mængde, der er til rådighed i kontingentåret 2004/05, over fire kvartaler. Når de igangværende forhandlinger i henhold til artikel XXIV, stk. 6, er afsluttet, og forhandlingsresultatet er ratificeret, vil der blive indført nye forvaltningsbestemmelser. Disse bestemmelser bør tage højde for resultatet af forhandlingerne og de mængder, der allerede er brugt af det kontingent, som hermed åbnes.
(4)
For at give en mere lige adgang til kontingentet og samtidig sikre et rentabelt antal dyr pr. ansøgning, bør hver importlicensansøgning overholde et maksimum og et minimum, når det gælder antallet af dyr.
(5)
For at undgå spekulation bør de disponible mængder i kontingentet stilles til rådighed for erhvervsdrivende, der kan bevise, at de rent faktisk importerer betydelige mængder fra tredjelande. I denne forbindelse bør det, også for at sikre en effektiv forvaltning, kræves, at de pågældende erhvervsdrivende har importeret mindst 100 dyr i 2003, idet et parti på 100 dyr kan betragtes som et rentabelt parti. Erhvervsdrivende i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet bør kunne ansøge på grundlag af import fra lande, som for dem var tredjelande i 2003.
(6)
For at det skal kunne kontrolleres, om disse kriterier er opfyldt, skal ansøgningerne indgives i den medlemsstat, hvor importøren er momsregistreret.
(7)
For at undgå spekulation bør importører, der ikke længere handlede med levende kreaturer den 1. januar 2004, ikke have adgang til kontingentet, og licenser bør ikke kunne overdrages.
(8)
Det bør fastsættes, at de mængder, der kan ansøges om importlicens for, tildeles efter en betænkningstid, og at de eventuelt nedsættes med en standardprocentsats.
(9)
Ordningen bør forvaltes ved hjælp af importlicenser. Til det formål bør det fastsættes, hvilke nærmere bestemmelser der skal gælde for indgivelse af ansøgninger, og hvilke oplysninger ansøgningerne og licenserne skal indeholde, og visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 (2) og i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (3) om nødvendigt suppleres.
(10)
Erfaringen viser, at en korrekt forvaltning af kontingentet også kræver, at licenshaveren virkelig er importør. Importøren bør derfor deltage aktivt i opkøb, transport og import af de pågældende dyr. Fremlæggelse af bevis for disse aktiviteter bør derfor også være et primært krav i forbindelse med sikkerhedsstillelsen for licensen.
(11)
For at sikre en streng statistisk kontrol med de dyr, der importeres under kontingentet, bør tolerancen i artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000 ikke anvendes.
(12)
Ved anvendelsen af dette toldkontingent kræves der en effektiv kontrol med de importerede dyrs specifikke destination. Dyrene bør derfor opfedes i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen.
(13)
Der bør stilles en sikkerhed for at sikre, at dyrene opfedes i mindst 120 dage i dertil udpegede produktionsenheder. Sikkerheden bør dække forskellen mellem toldsatserne i den fælles toldtarif (FTT) og de nedsatte toldsatser, der gælder på datoen for de pågældende dyrs overgang til fri omsætning.
(14)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For perioden 1. juli 2004 til 30. juni 2005 åbnes der et toldkontingent på 169 000 ungtyre henhørende under KN-kode 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49 bestemt til opfedning i EF, med forbehold af eventuelle nedsættelser, som EF og dets WTO-partnere efterfølgende når til enighed om under de forhandlinger, der føres i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT inden for rammerne af WTO.
Toldkontingentet har løbenummer 09.4005.
2. Importtolden for det i stk. 1 omhandlede toldkontingent er 16 % værditold plus 582 EUR/t netto.
Den toldsats, der er fastsat i første afsnit, anvendes kun, hvis de importerede dyr opfedes i en periode på mindst 120 dage i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen.
3. Den i stk. 1 nævnte mængde fordeles over den i samme stykke nævnte periode som følger:
a)
42 250 levende kreaturer i perioden 1. juli 2004 til 30. september 2004
b)
42 250 levende kreaturer i perioden 1. oktober 2004 til 31. december 2004
c)
42 250 levende kreaturer i perioden 1. januar 2005 til 31. marts 2005
d)
42 250 levende kreaturer i perioden 1. april 2005 til 30. juni 2005.
4. Hvis den mængde, der er omfattet af ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i en af de i stk. 3, litra a), b), og c), nævnte perioder, er mindre end den disponible mængde for den pågældende periode, lægges den resterende mængde for den pågældende periode til den disponible mængde for den følgende periode.
Artikel 2
1. For at få del i det i artikel 1 nævnte kontingent kræves det, at licensansøgeren er en fysisk eller juridisk person, som på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen på en for medlemsstatens myndigheder tilfredsstillende måde kan godtgøre, at han i 2003 har importeret mindst 100 dyr henhørende under KN-kode 0102 90.
Ansøgeren skal være registreret i et nationalt momsregister.
2. Erhvervsdrivende i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet kan ansøge om importlicenser på grundlag af den i stk. 1 nævnte import fra lande, som for dem var tredjelande i 2003.
3. Bevis for import føres udelukkende ved hjælp af tolddokumentet for overgang til fri omsætning, behørigt påtegnet af toldmyndighederne og med en henvisning til, at den pågældende ansøger er modtageren.
Medlemsstaterne kan acceptere kopier af de dokumenter, der er henvist til i første afsnit, når de er behørigt attesteret af myndighederne. Accepteres sådanne kopier, skal der for hver ansøger gøres opmærksom herpå i den meddelelse fra medlemsstaterne, der er nævnt i artikel 3, stk. 5.
4. Erhvervsdrivende, der den 1. januar 2004 er ophørt med deres handelsaktiviteter med tredjelande inden for oksekødssektoren, kan ikke ansøge om licens.
5. Et selskab, der er oprettet ved en fusion af selskaber, som hver især har en referenceimport, der opfylder bestemmelserne om minimumsmængder i stk. 1, kan benytte disse referenceimporter som grundlag for sin ansøgning.
Artikel 3
1. Ansøgninger om importlicenser kan kun indgives i den medlemsstat, hvor ansøgeren er momsregistreret.
2. Ansøgninger om importlicenser for hver af de perioder, der er nævnt i artikel 1, stk. 3:
a)
skal omfatte mindst 100 dyr
b)
må ikke omfatte mere end 5 % af det disponible antal.
Hvis en ansøgning omfatter et større antal dyr end det, der er nævnt i første afsnit, litra b), tages den kun i betragtning for det tilladte antal.
3. Ansøgninger om importlicenser skal indgives i løbet af de første ti arbejdsdage af hver af de i artikel 1, stk. 3, nævnte perioder. Ansøgninger for den første periode skal dog indgives senest den anden torsdag efter offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende.
4. En ansøger må kun indgive én ansøgning for hver af de perioder, der er nævnt i artikel 1, stk. 3. Hvis den samme ansøger indgiver mere end én ansøgning, tages ingen af de pågældende ansøgninger i betragtning.
5. Efter kontrol af de forelagte dokumenter meddeler medlemsstaterne Kommissionen listen over ansøgere, deres adresser og det antal dyr, der er ansøgt om, senest den femte arbejdsdag efter udløbet af perioden for indgivelse af ansøgninger.
Alle meddelelser, også dem om »ingen ansøgninger«, sendes pr. fax eller e-post, og hvis der er indgivet ansøgninger, benyttes modellen i bilag I til denne forordning.
Artikel 4
1. Efter at have modtaget den meddelelse, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, træffer Kommissionen hurtigst muligt afgørelse om, i hvilket omfang ansøgningerne kan imødekommes.
2. Med hensyn til de i artikel 3 omhandlede ansøgninger fastsætter Kommissionen, såfremt det samlede antal dyr, ansøgningerne omfatter, overstiger det disponible antal for den pågældende periode, en standardprocentsats for nedsættelse af det antal, der er ansøgt om.
Hvis den i første afsnit omhandlede nedsættelse fører til et antal på under 100 dyr pr. ansøgning, tildeles der partier på 100 dyr ved lodtrækning foretaget af de pågældende medlemsstater. Hvis det resterende parti er på mindre end 100 dyr, anses det for at være ét parti.
3. Hvis Kommissionen beslutter, at ansøgningerne kan godkendes, udstedes licenserne hurtigst muligt.
Artikel 5
1. Importlicensen udstedes til den erhvervsdrivende, der har indgivet ansøgningen.
2. Licensansøgningen og licensen skal indeholde nedenstående angivelser:
a)
i rubrik 8: oprindelseslandet
b)
i rubrik 16: en eller flere af følgende KN-koder: 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49
c)
i rubrik 20: kontingentets løbenummer (09.4005) og en af angivelserne i bilag III.
Artikel 6
1. Uanset artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan importlicenser, der er udstedt efter nærværende forordning, ikke overdrages, og de giver kun adgang til toldkontingentet, hvis de er udstedt til den erhvervsdrivende, der med navn og adresse er anført som modtager i den toldangivelse om overgang til fri omsætning, der ledsager dem.
2. Ingen licenser er gyldige efter den 30. juni 2005.
3. Sikkerheden i forbindelse med importlicensen er 20 EUR pr. dyr og stilles af ansøgeren samtidig med, at han indgiver licensansøgningen.
4. De udstedte licenser er gyldige i hele EF.
5. Efter artikel 50, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 opkræves der for alle importerede mængder, der overstiger de i importlicensen angivne mængder, den fulde told ifølge den fælles toldtarif, der gælder på datoen for antagelsen af toldangivelsen med henblik på overgang til fri omsætning.
6. Uanset bestemmelserne i afsnit III, afdeling 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000 frigives sikkerheden ikke, før det er bevist, at licenshaveren har båret det forretningsmæssige og logistiske ansvar for opkøbet og transporten af de pågældende dyr samt for deres overgang til fri omsætning. Et sådant bevis skal mindst omfatte:
a)
den originale handelsfaktura eller en bekræftet kopi heraf udstedt i licenshaverens navn af sælgeren eller dennes repræsentant, der begge er etableret i eksporttredjelandet, og bevis for licenshaverens betaling eller for dennes åbning af en uigenkaldelig remburs til fordel for sælgeren
b)
konnossementet eller i givet fald fragtbrevet for vej- eller lufttransport, der er udstedt i licenshaverens navn for de pågældende dyr
c)
eksemplar nr. 8 af blanketten IM 4 med licenshaverens navn og adresse som eneste angivelse i rubrik 8.
Artikel 7
1. Ved importen skal importøren fremlægge bevis for, at han har:
a)
indgået en skriftlig forpligtelse om inden for en måned at underrette myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen, om, på hvilken bedrift eller hvilke bedrifter ungtyrene skal opfedes
b)
stillet en sikkerhed på et beløb, som fastsat for hver støtteberettiget KN-kode i bilag II, over for myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt licensen. Opfedning af de importerede dyr i nævnte medlemsstat i mindst 120 dage fra antagelsen af toldangivelsen om overgang til fri omsætning er et primært krav som omhandlet i artikel 20, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (4).
2. Medmindre der er tale om force majeure, frigives den i stk. 1, litra b), omhandlede sikkerhed kun, hvis der over for myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen, føres bevis for, at ungtyrene:
a)
er opfedet på den eller de bedrifter, der er angivet efter stk. 1
b)
ikke er slagtet inden udløbet af en periode på 120 dage regnet fra importdatoen, eller
c)
er slagtet af sundhedsmæssige grunde eller er døde som følge af sygdom eller ulykke inden udløbet af denne periode.
Sikkerheden frigives, så snart dette bevis er ført.
Er den i stk. 1, litra a), omhandlede frist ikke overholdt, nedsættes den sikkerhed, der skal frigives, dog
-
15 %, og
-
med 2 % af det resterende beløb for hver dag, fristen er overskredet.
De ikke frigivne beløb fortabes og inddrages som told.
3. Føres det i stk. 2 omhandlede bevis ikke senest 180 dage efter importdatoen, fortabes sikkerheden og inddrages som told.
Hvis et sådant bevis ikke er blevet ført inden for den periode på 180 dage, der er nævnt i første afsnit, men føres inden for de seks måneder, der følger efter denne periode, tilbagebetales det inddragne beløb, nedsat med 15 % af sikkerheden.
Artikel 8
Forordning (EF) nr. 1291/2000 og (EF) nr. 1445/95 anvendes, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2004.
A BIZOTTSÁG 1202/2004/EK RENDELETE
(2004. június 29.)
a hizlalásra szánt fiatal hím szarvasmarhafélékre vonatkozóan behozatali vámkontingens megnyitásáról és kezeléséről (2004. július 1-jétől2005. június 30-ig)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 32. cikkének (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A WTO CXL. ütemterve a Közösségtől évi 169 000 hizlalásra szánt fiatal hím szarvasmarhafélére vonatkozó éves behozatali vámkontingens megnyitását követeli meg.
(2)
A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Málta, Magyarország, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozását követően (a továbbiakban „az új tagállamok”), melyek közül egyesek, Romániával együtt, e kvótán belül a fő szállító országok voltak az elmúlt három kvótaévben, a GATT-egyezmény XXIV. 6. cikke szerinti, a WTO-val összefüggő tárgyalásoktól függően e vámkvóta kezelésének részletes szabályaiban helyénvaló meghatározni azt, hogy a 2004. július 1. és 2005. június 30. közötti időszakban az év során rendelkezésre álló mennyiséget alkalmas módon kell beosztani az 1254/1999/EK rendelet 32. cikke (4) bekezdésének értelmében.
(3)
A Közösség és az e kvótán belül szállító országok közötti tradicionális kereskedelmi rendszer figyelembevétele és a piac egyensúlyának biztosítása céljából a rendelkezésre álló mennyiséget négy negyedre kell osztani a 2004/2005-ös kvótaévben. Mivel a folyamatban lévő XXIV. 6. tárgyalások befejeződtek és ratifikálásra kerültek, új irányítási szabályokat kell alkalmazni. E szabályoknak figyelembe kell venniük e tárgyalások eredményeit és az itt megnyitott kvótán belül már elhasznált mennyiségeket.
(4)
A kvóta kiegyenlítettebb elérésének biztosítása érdekében - mialatt igénylésenként kereskedelmileg jövedelmező számú állatot biztosítanak - az importengedélyekre vonatkozó minden egyes kérelem esetén be kell tartani az állatok darabszámára vonatkozó minimum- és maximumértéket.
(5)
Tekintettel a spekuláció megelőzésére, a kvótán belül elérhető mennyiségeket azon piaci szereplők számára kell hozzáférhetővé tenni, akik bizonyítani tudják, hogy harmadik országokból valóban jelentős mennyiségű behozatalt hajtanak végre. Ezt figyelembe véve és a hatékony ügykezelés biztosítása érdekében az érintett kereskedőkkel szemben feltétel, hogy a 2003-as év során legalább 100 darab állat importját végezték el, amennyiben a 100 darab állat szállítását kereskedelmileg jövedelmezőnek lehet tekinteni. A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia piaci szereplői számára engedélyezni kell, hogy az olyan országokból származó import alapján nyújthassák be a kérelmüket, amelyek a 2003-as év során velük szemben harmadik országnak minősültek.
(6)
Amennyiben az ilyen kritériumokat ellenőrizni kell, a kérelmet abban a tagállamban kell bemutatni, ahol az importőr a HÉA-nyilvántartásban szerepel.
(7)
A spekuláció megelőzése érdekében a 2004. január 1-jén az élő szarvasmarha szállításában már nem érintett importőröktől a kvótához való hozzáférést meg kell vonni, az engedélyeket pedig nem lehet átruházni.
(8)
Rendelkezni kell azokról a mennyiségekről, melyekhez importengedélyt lehet igényelni és csak az elbírálási időszakot követően kerülnek kiosztásra, továbbá - ahol szükséges - egyszeri alkalommal egységes százalékos levonást kell alkalmazni.
(9)
Az intézkedéseket az importengedélyek felhasználásával kell elvégezni. E célból meg kell alkotni a kérelmek benyújtására, továbbá az igénylésekről és engedélyekről adandó információra vonatkozó szabályokat, ahol szükséges, a marha- és borjúhús-ágazatbeli behozatali és kiviteli engedélyekre vonatkozó alkalmazási szabályokról, valamint a 2377/80/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1995. június 26-i 1445/95/EK bizottsági rendelet (2) és a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2000. június 9-i 1291/2000/EK bizottsági rendelet (3) bizonyos rendelkezései hozzáadásával.
(10)
A gyakorlat azt mutatja, hogy a kvóta megfelelő alkalmazása megköveteli, hogy az engedély névleges tulajdonosa valós importőr legyen. Ennek következtében az ilyen importőrnek aktívan részt kell vennie az érintett állatok megvásárlásában, szállításában és importálásában. Az e tevékenységek igazolásának bemutatását így az engedélyezés biztonságára tekintettel elsődleges követelménynek kell tekinteni.
(11)
A kvóta keretein belül importált állatok szigorú statisztikai ellenőrzésének biztosítására tekintettel az 1291/2000/EK rendelet 8. cikke (4) bekezdésében meghatározott tűréshatár nem alkalmazható.
(12)
E vámkvóta alkalmazása megköveteli az importált állatok pontos célállomásának hatékony ellenőrzését. Az állatokat emiatt azon tagállamban kell hizlalni, amely kiadta az importengedélyt.
(13)
Biztosítékot kell letétbe helyezni annak biztosítása céljából, hogy az állatokat a megadott termelőegységekben legalább 120 napig hizlalják. A biztosíték összegének fedeznie kell a közös vámtarifa és a kérdéses állatok szabad forgalomba hozásának időpontjában érvényes csökkentett vám közötti különbséget.
(14)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Marha- és Borjúhúspiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Egy 169 000 darab 0102 90 05, 0102 90 29 és 0102 90 49 KN-kódú és a Közösségen belüli hizlalásra szánt fiatal szarvasmarhafélére vonatkozó vámkvóta ezúton megnyitásra kerül a 2004. július 1. és 2005. június 30. közötti időszakra, amelyre a Közösség és a WTO partnerei között a GATT XXIV. 6. cikke keretében a WTO vonatkozásában utóbb megtárgyalt csökkentések vonatkoznak.
A vámkontingens a 09.4005-ös sorszámot kapja.
(2) Az 1. bekezdésben említett vámkvóta szerint alkalmazandó importvám 16 % ad valorem plusz tonnánként nettó 582 euró.
Az első albekezdésben említett vámtételt azzal a feltétellel kell alkalmazni, hogy az importált állatokat az importengedélyt kiadó tagállamban legalább 120 napig hizlalják.
(3) Az 1. bekezdésben említett mennyiséget az ugyanazon bekezdésben említett időszakban a következők szerint kell szétosztani:
a)
42 250 élő szarvasmarha a 2004. július 1-jétől2004. szeptember 30-ig terjedő időszakban;
b)
42 250 élő szarvasmarha a 2004. október 1-jétől2004. december 31-ig terjedő időszakban;
c)
42 250 élő szarvasmarha a 2005. január 1-jétől2005. március 31-ig terjedő időszakban;
d)
42 250 élő szarvasmarha a 2005. április 1-jétől2005. június 30-ig terjedő időszakban.
(4) Amennyiben a (3) bekezdés a), b) és c) pontjában említett időszak valamelyike alatt a minden egyes időszakra benyújtott engedélykérelmek által lefedett mennyiség kevesebb, mint a kérdéses időszakban elérhető mennyiség, az időszakra fennmaradó mennyiséget hozzá kell adni a következő időszakra rendelkezésre álló mennyiséghez.
2. cikk
(1) Az 1. cikkben meghatározott kvótának való megfelelés érdekében a kérelmezőknek természetes vagy jogi személynek kell lenniük, és az importengedélyre vonatkozó kérelem benyújtásával egyidejűleg az érintett tagállam illetékes hatóságai előtt kielégítő módon bizonyítaniuk kell, hogy a 2003-as év során a 0102 90-es KN-kód alatt legalább 100 darab állatot importáltak.
A kérelmezőknek szerepelniük kell a nemzeti HÉA-nyilvántartásban.
(2) A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia piaci szereplői az (1) bekezdésben meghatározott, a 2003-as év során velük szemben harmadik országnak minősült országokból származó import alapján is benyújthatják a kérelmüket.
(3) Az import igazolása kizárólag a szabad forgalomba bocsátást biztosító vámokmánnyal történhet, melyet a vámhatóságok megfelelően záradékoltak és amely a kérelmezőre címzettként utalást tartalmaz.
A tagállamok az első albekezdésben megjelölt okmányok másolatát is elfogadhatják, amennyiben azt az illetékes hatóság megfelelően hitelesítette. Ahol az ilyen másolatokat elfogadják, a tagállamok minden egyes érintett pályázó tekintetében a 3. cikk (5) bekezdésében említett közleményben erről említést tesznek.
(4) Azok a piaci szereplők, akik 2004. január 1-jén a harmadik országokkal a marha- és borjúhúságazatban folytatott tevékenységüket megszüntették, semmiféle kérelmet nem nyújthatnak be.
(5) Az olyan vállalatok egyesülésével létrejött vállalat, amelyek mindegyike rendelkezik az (1) bekezdésben meghatározott minimális mennyiségnek megfelelő referenciaimportokkal, kérelme alapjaként ezeket a referenciaimportokat felhasználhatja.
3. cikk
(1) Az importengedélyekre vonatkozó kérelmeket csak abban a tagállamban lehet benyújtani, amelyben a kérelmező HÉA céljából regisztrálva van.
(2) Az 1. cikk (3) bekezdésben említett importengedélyekre vonatkozó kérelmek az egyes időszakokra:
a)
legalább 100 darab állatra kell, hogy vonatkozzanak;
b)
nem haladhatják meg az elérhető mennyiség 5 %-át.
Ahol az első albekezdés b) pontjában említett mennyiséget a kérelmek meghaladják, a túllépést figyelmen kívül kell hagyni.
(3) Az importengedélyekre vonatkozó kérelmeket az 1. cikk (3) bekezdésében említett egyes időszakok első tíz munkanapja során kell benyújtani. Mindazonáltal az első időszakra vonatkozó kérelmeket legkésőbb a rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő második csütörtökig kell benyújtani.
(4) A kérelmezők az 1. cikk (3) bekezdésében említett egyes időszakokra csak egy kérelmet nyújthatnak be. Amennyiben ugyanazon kérelmező egynél több kérelmet nyújt be, a kérelmezőtől származó egyetlen kérelem sem fogadható el.
(5) Miután a bemutatott okmányokat megvizsgálták, a tagállamok legkésőbb a kérelmek benyújtására nyitva álló időszak végét követő ötödik munkanapig továbbítják a Bizottságnak a kérelmezők és címeik listáját, továbbá a kérelmezett mennyiségeket.
Minden értesítést, ideértve a „tárgytalan” jelentést is, az I. mellékletben szereplő formanyomtatvány felhasználásával faxon vagy e-mailben továbbítani kell azokban az esetekben, amikor a kérelmeket valóban benyújtották.
4. cikk
(1) A 3. cikk (5) bekezdésében említett értesítést követően a Bizottság a lehető leghamarabb döntést hoz arról, milyen mértékben lehet a kérelmeket teljesíteni.
(2) Amennyiben a 3. cikkben említettek alapján a kérelmek által lefedett mennyiségek túllépik a kérdéses időszakban elérhető mennyiségeket, a Bizottság a kérelmezett mennyiségeket illetően egy egyszeri százalékos csökkentés alkalmazásáról határoz.
Amennyiben az első albekezdésben meghatározott csökkentő együttható alkalmazása során kérelmenként kevesebb, mint 100 darab az eredmény, a rendelkezésre álló mennyiséget az érintett tagállamok egyenként 100 darabos importjogosultságot biztosító sorshúzással ítélik meg. Amennyiben a maradvány 100 darabnál kevesebb, azt egyszeri mennyiségnek kell tekinteni.
(3) A Bizottságnak a kérelmek elfogadására vonatkozó döntése alá tartozó engedélyeket a lehető leghamarabb ki kell bocsátani.
5. cikk
(1) Az importengedélyeket a kérelmet benyújtó piaci szereplő nevére kell kibocsátani.
(2) Az engedélykérelmek és az engedélyek a következőket tartalmazzák:
a)
a 8. mezőben a származási ország;
b)
a 16. mezőben a következő Kombinált Nómenklatúra szerinti kód: 0102 90 05; 0102 90 29 vagy 0102 90 49;
c)
a 20. mezőben a kvóta sorszáma (09.4005) és a III. mellékletben említett bejegyzések közül legalább egy.
6. cikk
(1) Az 1291/2000/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdése ellenére az e rendelet alapján kibocsátott importengedélyek nem ruházhatók át, és csak akkor biztosítanak jogosultságot a vámkontingens alapján, ha ugyanarra a névre és címre szólnak, mint amelyet a szabad forgalomba bocsátásról szóló kísérő vámnyilatkozatban címzettként tüntettek fel.
(2) Az importengedélyek nem lehetnek érvényesek 2005. június 30-a után.
(3) Az importengedélyre vonatkozó biztosíték darabonként 20 euró, azt a kérelmezőnek az engedélykérelemmel együtt kell benyújtania.
(4) Az importengedélyek az egész Közösségben érvényesek.
(5) Az 1291/2000/EK rendelet 50. cikke (1) bekezdésének megfelelően a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámnyilatkozat elfogadásának napján alkalmazandó teljes közös vámtarifa vámját kell egyesíteni minden, az importengedélyen feltüntetett mennyiséget meghaladó, importált mennyiség tekintetében.
(6) Az 1291/2000/EK rendelet III. címe 4. szakasza rendelkezései ellenére a biztosítékot nem szabad addig kibocsátani, amíg bizonyíték nincs arra, hogy az engedély névleges tulajdonosa felel kereskedelmileg és logisztikailag az érintett állatok megvásárlásáért, szállításáért és a szabad forgalomba bocsátást lehetővé tevő vámkezeléséért. Az ilyen bizonyíték legalább a következőket tartalmazza:
a)
az eredeti kereskedelmi számla, melyet az eladó vagy képviselője a névleges tulajdonos nevére állított ki - mindkettő az exportáló harmadik országban létesült -, és a névleges tulajdonos által teljesített fizetés, vagy a névleges tulajdonos által az eladó javára nyitott, visszavonhatatlan akkreditív igazolása;
b)
hajórakjegy, vagy ahol lehetséges, a névleges tulajdonos nevére, az érintett állatokra vonatkozóan felvett közúti vagy légi szállítás okmánya;
c)
az IM 4 nyomtatvány 8. számú példánya, melyen a 8. mezőben egyedüli bejegyzésként a tulajdonos neve és címe kerül feltüntetésre.
7. cikk
(1) Az import időpontjában az importőrnek bizonyítania kell, hogy:
a)
kiadott egy írásos kötelezettségvállalást, hogy egy hónapon belül értesíti az engedélyt kiadó tagállam illetékes hatóságát a fiatal állatok hizlalására szolgáló gazdaságról vagy gazdaságokról;
b)
a II. mellékletben szereplő minden egyes megfelelő KN-kód esetében letétbe helyezte a biztosítékot az engedélyt kiadó tagállam illetékes hatóságánál; az importált állatoknak az adott tagállamban a forgalombahozatali vámnyilatkozat elfogadásának időpontjától kezdődően legalább 120 napig tartó hizlalása a 2220/85/EK (4) bizottsági rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében elsődleges követelmény.
(2) Elháríthatatlan akadály eseteinek kivételével az 1. bekezdés b) pontjában említett letét csak akkor kerül visszafizetésre, ha az engedélyt kiadó tagállam illetékes hatósága számára bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy a fiatal szarvasmarhákat:
a)
az 1. bekezdésben megadott gazdaságban vagy gazdaságokban hizlalták;
b)
nem vágták le az importálás napjától számított 120 napos időszak letelte előtt; vagy
c)
egészségügyi okokból vágták le, vagy betegség vagy baleset miatt azok elhullottak az említett időszak letelte előtt.
A letétet az ilyen bizonyíték bemutatása után azonnal vissza kell fizetni.
Ha azonban az 1. bekezdés a) pontjában említett határidőt nem tartották be, akkor a visszafizetendő letétet csökkenteni kell:
-
15 %-kal, és
-
a fennmaradó összeg 2 %-ával minden nap, amellyel ez túllépésre kerül.
A megtartott összegek elvesznek, és vámként visszatartásra kerülnek.
(3) Ha a 2. bekezdésben említett bizonyítékot nem mutatják be az importálástól számított 180 napon belül, akkor a letét elvész, és vámként visszatartásra kerül.
Ha azonban az első albekezdésben előírt 180 napos időszakon belül nem mutatják be a bizonyítékokat, de ezek az említett időszakot követő hat hónapon belül bemutatásra kerülnek, akkor a visszatartott összeg 15 %-kal csökkentve visszafizetésre kerül.
8. cikk
E rendeletnek megfelelően az 1291/2000/EK és az 1445/95/EK rendeletet kell alkalmazni.
9. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. június 29-én.