KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1973/2004
af 29. oktober 2004
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
INDHOLD
Kapitel 1
Anvendelsesområde og almindelige bestemmelser
Kapitel 2
Særlig kvalitetspræmie for hård hvede
Kapitel 3
Præmie for proteinafgrøder
Kapitel 4
Afgrødespecifik betaling for ris
Kapitel 5
Arealbetaling for nødder
Kapitel 6
Støtte til stivelseskartofler
Kapitel 7
Mælkepræmie og tillægsbetaling
Kapitel 8
Støtte til energiafgrøder
Afdeling 1
Definitioner
Afdeling 2
Kontrakt
Afdeling 3
Ændring og ophævelse af kontrakten
Afdeling 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Afdeling 5
Betingelser for betaling af støtten
Afdeling 6
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Afdeling 7
Sikkerhedsstillelser
Afdeling 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Afdeling 9
Kontrol
Afdeling 10
Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering
Kapitel 9
Særlig regionalstøtte til markafgrøder
Kapitel 10
Støtte til frø
Kapitel 11
Arealstøtte til markafgrøder
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder
Afdeling 2
Særlige bestemmelser for visse markafgrøder
Afdeling 3
Basisarealer, referenceudbytter og lofter
Afdeling 4
Udtagning
Afdeling 5
Meddelelser
Kapitel 12
Præmier for får og geder
Afdeling 1
Direkte betalinger
Afdeling 2
Lofter, reserver og overdragelser
Afdeling 3
Supplerende betalinger
Afdeling 4
Almindelige bestemmelser
Kapitel 13
Betalinger i forbindelse med oksekød
Afdeling 1
Særlig præmie (artikel 123 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 2
Sæsonpræmie (artikel 124 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 3
Ammekopræmie (artikel 125-129 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 4
Fælles bestemmelser for den særlige præmie og ammekopræmien
Afdeling 5
Slagtpræmie (artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 6
Supplerende betalinger (artikel 133-136 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 7
Almindelige bestemmelser
Afdeling 8
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Kapitel 14
Generel arealbetalingsordning
Kapitel 15
Supplerende nationale direkte betalinger
Kapitel 16
Anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
Afdeling 1
Formål og definitioner
Afdeling 2
Kontrakt
Afdeling 3
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Afdeling 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Afdeling 5
Betingelser for betaling af støtten
Afdeling 6
Opkøberens og ansøgerens forpligtelser
Afdeling 7
Sikkerhedsstillelser
Afdeling 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Afdeling 9
Kontrol
Afdeling 10
Udelukkelse fra ordningen samt meddelelser
Kapitel 17
Arealstøtte for humle
Kapitel 18
Afsluttende bestemmelser
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 110 og artikel 145, litra c), d), e) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat visse støtteordninger for landbrugere. Gennemførelsesbestemmelserne til nogle af disse ordninger er allerede blevet fastlagt ved følgende retsakter: Kommissionens forordning (EØF) nr. 1686/72 af 2. august 1972 om gennemførelse af visse regler om støtte inden for frøsektoren (2), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1445/76 af 22. juni 1976 om fastsættelse af listen over de forskellige sorter af Lolium perenne L. (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 1644/96 af 30. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af støtte for visse bælgplanter (4), Kommissionens forordning (EF) nr. 609/1999 af 19. marts 1999 om de nærmere regler om ydelse af støtte til humleproducenter (5), Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 af 22. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (6), Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (7), Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999 af 19. november 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999, for så vidt angår anvendelsen af udtagne landbrugsarealer med henblik på produktion af råvarer (8), Kommissionens forordning (EF) nr. 2550/2001 af 21. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød for så vidt angår præmieordningerne og om ændring af forordning (EF) nr. 2419/2001 (9), Kommissionens forordning (EF) nr. 2199/2003 af 16. december 2003 om overgangsbestemmelser for anvendelse i 2004 af Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 for så vidt angår den generelle arealbetalingsordning i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (10) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2237/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til visse støtteordninger, der er fastsat i afsnit IV i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (11). Af hensyn til EF-forskrifternes klarhed bør disse retsakter ophæves og afløses af en enkelt forordning om gennemførelsesbestemmelser til alle disse ordninger, som anvendes fra den 1. januar 2005.
(2)
For at disse ordninger kan forvaltes effektivt, bør arealstøtten begrænses til bestemte arealer og betingelserne fastlægges.
(3)
Malta har et meget stort antal små bedrifter på under 0,3 ha. For at undgå, at mange landbrugere på Malta ikke kan komme i betragtning for de arealbaserede direkte betalinger, bør minimumsstørrelsen i ansøgninger om arealbaserede direkte betalinger på Malta fastsættes til 0,1 ha, og for årene 2005 og 2006 bør Malta kunne fravige artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(4)
Det bør undgås, at arealer udelukkende tilsås, for at der kan opnås ret til arealstøtte. Der bør fastsættes visse betingelser for såning og dyrkning af afgrøder, navnlig for hård hvede, proteinafgrøder og ris. Af hensyn til de forskellige dyrkningsmetoder i EF bør de lokale normer respekteres.
(5)
Der bør kun tillades en enkelt ansøgning om arealstøtte for en parcel, der dyrkes i et givet år, medmindre arealstøtten ydes som et supplement til den samme afgrøde eller støtten vedrører produktion af frø. Der kan ydes arealstøtte til afgrøder, som der ydes støtte til efter en ordning, som henhører under EF's struktur- eller miljøpolitik.
(6)
Når det areal, som der ansøges om støtte for, overstiger det maksimale garantiareal eller basisarealerne eller delbasisarealerne, kræver de støtteordninger, der er baseret på arealstøtte, at det areal pr. landbruger, som der søges om støtte for, nedsættes proportionalt det pågældende år. Der bør derfor fastsættes retningslinjer og frister for udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, for at nedsættelseskoefficienten kan fastlægges og Kommissionen informeres om de arealer, som støtten er udbetalt for. Samme bestemmelser bør gælde for nedsættelsen af de samlede individuelle referencemængder, hvis artikel 95, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse.
(7)
Ifølge artikel 73 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er ydelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede betinget af, at der anvendes visse mængder certificeret frø af sorter, der i produktionsområdet anerkendes som værende af høj kvalitet og dermed egnet til produktion af semulje eller pasta. For at sikre, at disse krav overholdes, bør der fastsættes kriterier for metoden til screening af sorter i hver enkelt medlemsstat, og proceduren for opstilling af listen over de støtteberettigede sorter tillige med minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes, bør fastsættes.
(8)
Den korte periode mellem vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1782/2003 og ikrafttrædelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede gør det ikke muligt allerede nu at opstille en liste over støtteberettigede sorter efter den planlagte screeningmetode med henblik på ydelse af støtten i 2005. Medlemsstaterne må derfor opstille en foreløbig liste baseret på et udvalg af de nu anvendte sorter.
(9)
I nogle regioner bliver proteinafgrøder af agronomiske grunde traditionelt sået blandet med korn. Den deraf resulterende afgrøde består hovedsagelig af proteinplanter. Med henblik på ydelse af præmien for proteinafgrøder bør de således tilsåede arealer derfor betragtes som arealer med proteinafgrøder.
(10)
Det bør fastlægges, hvilke normer der skal gælde for sødlupin, og hvilke test der skal anvendes til at afgøre, hvorvidt frøene i en lupinprøve er søde.
(11)
For at støtteordningen for nødder kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør arealstøtten ikke anvendes til finansiering af marginalbeplantninger eller enkeltstående træer. Der bør derfor fastlægges en mindste arealstørrelse og trætæthed for en specialiseret plantage. For at lette overgangen fra de nuværende forbedringsplaner, der først udløber efter indførelsen af den nye støtteordning, bør der fastsættes overgangsforanstaltninger.
(12)
Betingelserne for udbetalingen og beregningen af den afgrødespecifikke betaling for ris afhænger ikke blot af det eller de basisarealer, der er fastsat for hver producentmedlemsstat ved forordning (EF) nr. 1782/2003, men også af en eventuel underinddeling af disse basisarealer i delbasisarealer og af de objektive kriterier, som hver enkelt medlemsstater har valgt at følge ved denne underinddeling, af betingelserne for dyrkningen af parcellerne og af basisarealernes minimumsstørrelse. Som følge deraf bør der fastsættes nærmere regler for, hvordan basisarealer og delbasisarealer oprettes, forvaltes og dyrkes.
(13)
Ifølge artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indebærer en overskridelse af basisarealet, at den afgrødespecifikke betaling for ris nedsættes. Med henblik på beregningen af denne nedsættelse bør de kriterier, der skal tages i betragtning, og de koefficienter, der skal anvendes, fastlægges.
(14)
Opfølgningen af de afgrødespecifikke betalinger for ris forudsætter, at Kommissionen har fået forelagt visse oplysninger om dyrkningen af basisarealer og delbasisarealer. Med henblik herpå bør det fastsættes, hvilke oplysninger medlemsstaterne skal tilsende Kommissionen, og hvornår det skal ske.
(15)
Ifølge artikel 93 og 94 i forordning (EF) nr. 1782/2003 udbetales der støtte til landbrugere, som producerer kartofler til stivelsesfremstilling i henhold til en dyrkningskontrakt og inden for den kvote, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse (12). Betingelserne for ydelse af denne støtte bør derfor fastsættes, og der bør i givet fald foretages krydshenvisninger til de eksisterende bestemmelser, der er fastsat for kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94.
(16)
Ifølge artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenterne have udbetalt en mælkepræmie og en tillægsbetaling. I Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (13) er der fastsat særlige bestemmelser, som gælder for inaktivitet. Det bør derfor fastsættes, at en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde, der i perioden på tolv måneder forud for den 31. marts det pågældende år ikke har opfyldt betingelserne i artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003, udelukkes fra præmien og tillægsbetalingen.
(17)
Ved artikel 88 til 92 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat en ny ordning, ifølge hvilken der ydes støtte til landbrugere for energiafgrøder. I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2461/1999, der udelukker sukkerroer fra støtten, bør dyrkningen af sukkerroer udelukkes fra støtteordningen for energiafgrøder.
(18)
Betingelserne for at opnå ret til denne støtte bør fastsættes. I den forbindelse bør det fastsættes, at der skal indgås en kontrakt mellem producenten og den første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende råvarer. De betingelser, der gælder i tilfælde af, at forarbejdningen udføres af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.
(19)
For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede energiprodukt, bør der stilles en sikkerhed af den første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ikke ydes til forarbejdningsvirksomheden, men til landbrugeren. Sikkerheden bør være stor nok til at udelukke enhver risiko for, at råvarerne i sidste ende omdirigeres. Endvidere bør råvarer og mellemprodukter kun kunne sælges højst to gange inden den endelige forarbejdning, så der opnås en effektiv kontrollen af ordningen.
(20)
Der bør klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører, når den samlede mængde høstede råvarer leveres, og den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, der indtræder ved levering og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter.
(21)
For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, der indebærer anvendelse af kontroleksemplar T5, som udstedes i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (14). Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 går tabt af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed.
(22)
Ifølge artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nedsættes den særlige regionalstøtte til markafgrøder, hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte loft. De nærmere regler for beregningen af nedsættelseskoefficienten bør derfor fastlægges.
(23)
Ifølge artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der ydes direkte støtte til produktion af en eller flere frøarter.
(24)
Støtten kan kun ydes til produktion af basisfrø eller certificeret frø, og disse produkter bør klart defineres ved henvisning til direktiverne om certificering af og handel med frø: Rådets direktiv 66/401/EØF af 14. juni 1966 om handel med frø af foderplanter (15), Rådets direktiv 66/402/EØF af 14. juni 1966 om handel med såsæd (16) og Rådets direktiv 2002/57/EF af 13. juni 2002 om handel med frø af olie- og spindplanter (17).
(25)
For at gøre det muligt at foretage kontrol bør basisfrø og certificeret frø produceres i henhold til dyrkningskontrakter eller dyrkningserklæringer, der vedlægges enkeltansøgningen, og frøfirmaer og frøavlere bør være officielt godkendt eller registreret. De nødvendige foranstaltninger bør fastsættes for det tilfælde, at et frøfirma eller en frøavler fra én medlemsstat formerer frø i en anden medlemsstat.
(26)
Af forvaltningsmæssige grunde bør der i hver medlemsstat kun ydes støtte for produkter, der høstes på den pågældende medlemsstats område.
(27)
I henhold til bilag XI til forordning (EF) nr. 1782/2003 betales der produktionsstøtte for basisfrø og certificeret frø af sorter af Cannabis sativa L. med et indhold af tetrahydrocannabinol på højst 0,2 %. For at sikre, at reglerne om støttens ydelse anvendes ensartet i hele EF, bør listen over de sorter af Cannabis sativa L., som der kan ydes støtte til, og som er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (18), anvendes til dette formål.
(28)
I artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastlagt, hvilke arealer der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder. I artiklen er der dog fastsat en række undtagelser, der skal administreres af medlemsstaterne, og som ikke må svække effektiviteten af de bestemmelser, der er fastsat i forordningen. For at dette kan undgås, bør der fastsættes passende foranstaltninger, så det samlede støtteberettigede areal forbliver af samme størrelse, eller en væsentlig udvidelse heraf hindres. Disse foranstaltninger kan i visse tilfælde indebære, at arealer, som tidligere var støtteberettigede, i stedet klassificeres som ikke-støtteberettigede.
(29)
Medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan fastsætte, at der kan ydes arealstøtte for markafgrøder til græsensilage. Det bør derfor defineres, hvad der forstås ved græsensilage.
(30)
Artikel 106 i forordning (EF) nr. 1782/2003 gør arealstøtten til hør og hamp bestemt til fiberproduktion betinget af, at der indgås en kontrakt eller gives et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 af 27. juli 2000 om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion (19). Det bør fastsættes, at en kopi af kontrakten eller tilsagnet skal fremsendes til de myndigheder i medlemsstaten, der administrerer støtteansøgningerne. Det bør også sikres, at hør- og hampesorterne til fiberproduktion er dem, der er opført i den fælles sortsliste over landbrugsplantearter som spindplanter, og, navnlig når det gælder hør, som »spindhør«. Når der er tale om hamp, må indholdet af tetrahydrocannabinol i de tilladte sorter desuden ikke overstige 0,2 %. Der bør derfor opstilles en liste over støtteberettigede hørsorter, idet de støtteberettigede hampesorter er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. For at øge sikkerheden for hamps vedkommende bør det også fastsættes, at der skal anvendes certificeret frø.
(31)
I henhold til artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenter af korn, oliefrø og proteinplanter have sået senest den 31. maj. I visse tilfælde kan såningen udsættes til efter den 31. maj på grund af vejrforholdene. Fristen for såning og indsendelse af ansøgninger bør forlænges for bestemte afgrøder i bestemte områder. Sådanne forlængelser bør dog ikke nedsætte støtteordningens effektivitet eller underminere den kontrolordning, der er indført ved afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(32)
For at sikre de virksomheder, som forarbejder sukkermajs, regelmæssige forsyninger produktionsåret igennem, bør producenterne kunne sprede såningen over en længere periode. Slutdatoen for såning af sukkermajs bør derfor fastsættes til den 15. juni.
(33)
Det bør fastsættes, at der skal anvendes en minimumsmængde certificeret frø af hård hvede, når det gælder supplementet og den særlige støtte for hård hvede. Af hensyn til landbrugets forskelligartethed medlemsstaterne imellem og regionerne imellem i de enkelte medlemsstater bør det overlades til de berørte medlemsstater at fastsætte denne minimumsmængde.
(34)
Med henblik på anvendelsen af artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør det defineres, hvad der forstås ved vanding.
(35)
De arealer, der skal tages i betragtning ved vurderingen af eventuelle overskridelser af basisarealet, samt de nærmere regler for fastlæggelsen af sådanne overskridelser bør præciseres. Når der fastlægges et særskilt basisareal for majs, vandede arealer eller græsensilage, bør der fastsættes særlige regler for, hvilke arealer der skal tages i betragtning ved beregningen af den eventuelle overskridelse af det pågældende basisareal. Reglerne for fastlæggelsen af den eventuelle overskridelse af basisarealet bør sikre, at basisarealet altid overholdes. Det bør også fastsættes, hvordan overskridelsen af de maksimale garantiarealer for hård hvede skal beregnes. Proceduren for fastlæggelsen af overskridelser af loftet over betalingerne i henhold til artikel 102, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør også fastlægges nærmere.
(36)
Når artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, skal de pågældende producenter for at kunne opnå arealstøtte til markafgrøder udtage en del af arealet på deres bedrift af produktionen. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser, som kan sikre, at ordningen har den nødvendige effektivitet. Med henblik herpå bør det fastsættes, at de arealer, der tages i betragtning i forbindelse med jordudtagningen, svarer til dem, der er blevet taget i betragtning ved beregningen af det regionale basisareal. De »bælgplanteafgrøder«, der er nævnt i artikel 107, stk. 3, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres.
(37)
Efter artikel 107, stk. 6, og med henblik på anvendelsen af artikel 66 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastsættes nærmere regler om frivillig jordudtagning. Disse regler bør være i overensstemmelse med den generelle ordning, der er indført ved forordning (EF) nr. 1782/2003.
(38)
Kriterierne for berettigelse til præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og navnlig de dermed forbundne betingelser bør fastsættes.
(39)
I henhold til artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes der præmie til gedekødsproducenter i bestemte områder af EF. De pågældende områder bør derfor fastlægges efter kriterierne i nævnte bestemmelse.
(40)
Efter artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan landbrugere, hvis bedrift for mindst 50 % af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i ugunstigt stillede områder, opnå en tillægspræmie. I artikel 113, stk. 2, henvises der til de særlige geografiske områder, hvor gedekødsproducenterne opfylder betingelserne for at kunne opnå gedepræmie. Der bør fastsættes bestemmelser om en erklæring, som skal afgives af landbrugere, der opfylder disse kriterier, som dokumentation for, at mindst halvdelen af deres udnyttede landbrugsareal er beliggende i ugunstigt stillede områder eller i områder, hvor der kan opnås gedepræmie.
(41)
For at kunne kontrollere, om den betalte moderfårspræmie er korrekt, bør medlemsstaterne udarbejde en fortegnelse over landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter.
(42)
Med henblik på gennemførelsen af ordningen med individuelle lofter i henhold til artikel 116, 117 og 118 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan de eksisterende administrative regler fortsat anvendes, navnlig hvad angår udnyttelsen af gratis opnåede præmierettigheder, herunder minimumsudnyttelse, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder, meddelelse om ændringer af det individuelle loft, og overførsel af rettigheder via den nationale reserve. Nogle af disse regler er særlige bestemmelser med henblik på behørigt begrundede undtagelsestilfælde, såsom, hvad angår udnyttelsen af rettigheder, mindre landbrugere og landbrugere, der deltager i ekstensiveringsprogrammer og førtidspensioneringsordninger, og, når det gælder overdragelse, præmierettigheder, der overtages ved arv, og tilfældet med landbrugere, der kun benytter offentlige eller fælles arealer til græsning.
(43)
Det påhviler Kommissionen at overvåge de nye ordninger, og den bør derfor have de fornødne oplysninger fra medlemsstaterne om gennemførelsen af præmiereglerne.
(44)
Der bør i givet fald fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.
(45)
I afsnit IV, kapitel 12, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat bestemmelser om betalinger for oksekød. Kriterierne herfor og navnlig betingelserne for ydelse af disse betalinger bør fastsættes.
(46)
Bestemmelserne om det regionale loft og om belægningsgraden betyder, at dyr, der er underlagt disse to foranstaltninger, ikke længere kan omfattes af en ansøgning om særlig præmie for samme aldersgruppe. Med hensyn til sæsonpræmien bør disse dyr anses for at være omfattet af den særlige præmie.
(47)
Det bør fastsættes, at det administrative dokument, der er fastsat i artikel 123, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal udfærdiges og udstedes på nationalt plan. For at der kan tages hensyn til de særlige forvaltnings- og kontrolvilkår i medlemsstaterne, bør der tillades forskellige udformninger af administrative dokumenter.
(48)
I artikel 123, stk. 3, litra a), og artikel 130, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastsat, at dyrene skal være holdt på bedriften i en periode, for at der kan ydes særlig præmie og slagtepræmie. Nævnte periode bør derfor defineres og fastlægges.
(49)
Betingelserne for ydelse af den særlige præmie ved slagtningen bør stemme overens med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. De typer dokumenter, der skal følge dyret indtil slagtning, forsendelse eller eksport, bør anføres nærmere. For at der kan tages hensyn til den særlige måde, hvorpå der ydes præmie ved slagtning, bør aldersbetingelserne for stude samt præsentationstypen for slagtekroppe af voksent kvæg fastsættes.
(50)
Betingelserne for ydelse af sæsonpræmien bør fastsættes i overensstemmelse med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne præmieordning.
(51)
Begrebet ammeko, jf. artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres. I den forbindelse bør de samme racer som i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 tages i betragtning. Desuden kan de eksisterende hovedkrav fortsat finde anvendelse, navnlig hvad angår den gennemsnitlige mælkeydelse og den supplerende nationale præmie.
(52)
De eksisterende administrative regler kan fortsat anvendes, navnlig med hensyn til de individuelle lofter, meddelelserne om de individuelle lofter og den nationale reserve, de gratis opnåede rettigheder, udnyttelsen af rettigheder, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder og overførsler via den nationale reserve.
(53)
Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende den særlige ordning, der er fastsat i artikel 129 i forordning (EF) nr. 1782/2003. De særlige betingelser for udbetaling af præmien bør fastlægges.
(54)
Det bør fastlægges, hvordan belægningsgraden beregnes. Der bør fastsættes en dato for, hvornår referencemængden for mælk skal tages i betragtning.
(55)
Ved beregningen af belægningsgraden i forbindelse med ordningen for betaling af ekstensiveringsbeløbet bør der tages hensyn til alle kreaturer på mindst seks måneder, der er til stede på bedriften. Dette forudsætter særlige bestemmelser for optælling af dyrene og en erklæring fra producenten om, at han deltager i ordningen. Der bør fastsættes bestemmelser om anvendelse af den elektroniske database, der omhandles i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (20).
(56)
Der bør tages skridt til at sikre, at ekstensiveringsbeløbet ikke udbetales til landbrugere, som kunstigt overholder de gennemsnitlige belægningsgrader, der kræves for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet.
(57)
Procedurerne for afgørelse af, hvilke medlemsstater der på grundlag af de foreliggende oplysninger opfylder betingelserne i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet for malkekøer, bør fastsættes. De særlige forudsætninger for ydelse af præmien bør fastlægges. Der bør fastsættes en minimumsperiode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.
(58)
Der bør fastsættes særlige bestemmelser for anvendelsen af reglerne om varighed, datoer og frister, hvad angår den periode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.
(59)
For at opnå en forenkling bør støtteansøgningen vedrørende »husdyr« som fastsat i det integrerede system betragtes som en ansøgning om slagtepræmien, for så vidt den omfatter alle de elementer, der berettiger til udbetaling af præmien, og dyret slagtes i den samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller eksporteres.
(60)
Den elektroniske database, der omhandles i forordning (EF) nr. 1760/2000, bør kunne anvendes til at lette forvaltningen af slagtepræmien, for så vidt de pågældende medlemsstater mener, at databasen giver tilstrækkelig garanti for, at dataene for udbetaling af præmierne er nøjagtige.
(61)
Slagtepræmien for kalve er betinget af, at en maksimumsvægt overholdes. Der bør derfor fastsættes en standardpræsentation af slagtekroppen, som denne maksimumsvægt gælder for.
(62)
Der bør fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.
(63)
For at landbrugerne kan modtage betalinger hurtigst muligt, bør der fastsættes bestemmelser om udbetaling af forskud. I betragtning af de nationale eller regionale lofter bør det dog sikres, at forskuddet ikke overstiger den endelige betaling. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at nedsætte forskudsprocentsatsen for de præmieordninger, der er underlagt nævnte lofter.
(64)
I forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der ikke er tilladt ifølge den relevante veterinærlovgivning. Sanktionernes varighed i gentagelsestilfælde bør fastsættes af medlemsstaterne, der har bedre forudsætninger for at vurdere overtrædelsens alvor.
(65)
Der bør fastsættes en dato, der er bestemmende for de forhold, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af ordningerne for den særlige præmie og ammekopræmien. For at sikre en effektiv og konsekvent forvaltning bør denne dato normalt være datoen for ansøgningens indgivelse. For den særlige præmie, der udbetales ved slagtning, bør der dog fastsættes særlige bestemmelser, så det undgås, at producenterne foretager overførsler fra det år til det andet for at opnå en større præmie. For slagtepræmiens vedkommende er slagte- eller udførselsdatoen en bedre indikation for, om de pågældende transaktioner rent faktisk er blevet gennemført.
(66)
Den vekselkurs, der gælder på dagen for den udløsende begivenhed for præmierne, bør fastsættes på en sådan måde, at det i princippet sikres, at disse præmier ikke undergår en brat ændring ved omregningen til national valuta som følge af vekselkursen på en enkelt dag.
(67)
Der bør fastsættes visse forpligtelser for medlemsstaterne, når det gælder meddelelser. For at lette fremsendelsen og analysen af dataene bør det fastsættes, at dataene skal forelægges i et ensartet format.
(68)
For at lette overgangen til den nye ordning er det nødvendigt at fastsætte overgangsbestemmelser med hensyn til kravet om mærkning og identifikation af dyr.
(69)
Ifølge artikel 143b i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (de nye medlemsstater) erstatte de direkte betalinger med en generel betaling (»den generelle aralbetalingsordning«). Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har truffet dette valg. Der bør derfor fastsættes gennemførelsesbestemmelser for den generelle arealbetalingsordning.
(70)
I henhold til artikel 143b, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og for at undgå forvaltning af et stort antal ansøgninger, der ville indebære betalinger pr. bedrift på under 50 EUR, har Tjekkiet, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet anmodet om tilladelse til at fastsætte minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift på et niveau, der ligger over 0,3 ha.
(71)
Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har anslået, hvor stor en del af deres udnyttede landbrugsareal der var holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, og har foreslået, at det tilpasses i overensstemmelse med minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift.
(72)
Ifølge artikel 143c i forordning (EF) nr. 1782/2003 har de nye medlemsstater mulighed for at supplere den direkte støtte til en landbruger med forbehold af Kommissionens tilladelse. De almindelige regler for anvendelsen af denne mulighed bør fastlægges.
(73)
Ifølge artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der indrømmes udtagningsfritagelse, hvis det udtagne areal anvendes til produktion af råvarer til fremstilling i EF af produkter, som ikke direkte er bestemt til konsum eller foderbrug, forudsat at der anvendes effektive kontrolsystemer.
(74)
Dyrkning af sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder bør tillades på udtagne arealer på visse vilkår. Der kan ikke ydes betalinger for disse afgrøder, da dette kan forstyrre sukkermarkedet. Det er dog nødvendigt at sørge for, at dyrkningen er i overensstemmelse med de regler, der gælder for anvendelse af udtagne arealer.
(75)
Betingelserne for, at der kan opnås adgang til denne ordning, bør fastlægges nærmere. Kravet om, at der indgås en kontrakt mellem producenten og enten opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende landbrugsråvarer, bør præciseres. De betingelser, der skal gælde, hvis forarbejdningen foretages af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.
(76)
For at sikre, at punkt 7 i aftalememorandummet inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder, som er godkendt ved Rådets afgørelse 93/355/EF (21), efterkommes, må der fastsættes gennemførelsesbestemmelser for i givet fald at nedsætte den mængde biprodukter, der kan produceres til konsum eller foderbrug, hvis den samlede mængde af disse biprodukter årligt overstiger 1 mio. tons, udtrykt i sojamelsækvivalenter.
(77)
For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede slutprodukt, bør der stilles en sikkerhed af opkøberen eller første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ydes til landbrugeren. Af hensyn til kontrolsystemets effektivitet bør antallet af forarbejdningsvirksomheder desuden begrænses.
(78)
Det er nødvendigt, at der klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører ved leveringen af alle de høstede råvarer, og opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, for hvilke der stilles sikkerhed, og som begynder ved leveringen og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til slutprodukter.
(79)
For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, som indebærer anvendelse af erklæringer og T5-kontroleksemplarer, der udstedes i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93. Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 ikke returneres til opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds myndighed af årsager, som ikke kan tilskrives sidstnævnte. For at støtteordningen kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør der fastsættes bestemmelser om kontrol.
(80)
Ud over kriterierne for støtteberettigelse til arealstøtten til humle i artikel 110o i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastlægges nogle yderligere kriterier for at sikre, at støtten ydes til arealer, hvor der dyrkes humle under normale dyrkningsvilkår. Begrebet areal »tilplantet med humle« bør defineres på EF-plan, så det sikres, at de arealer, som den supplerende betaling ydes for, beregnes på samme måde. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til de supplerende betalinger, fordeles på de støtteberettigede arealer.
(81)
Der bør sættes en frist for, hvornår de anerkendte humleproducentsammenslutninger skal anvende betalingen, når det gælder foranstaltningerne i artikel 7, stk. 1, litra a) til d), i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle (22), og Kommissionen bør underrettes om, hvordan betalingen er anvendt. Beløb, som ikke er anvendt inden for en bestemt periode, bør tilbagebetales. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til betalingen til anerkendte humleproducentsammenslutninger, fordeles.
(82)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til følgende støtteordninger, som er fastsat i afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003:
a)
særlig kvalitetspræmie for hård hvede, jf. afsnit IV, kapitel 1, i nævnte forordning
b)
præmie for proteinafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning
c)
afgrødespecifik betaling for ris, jf. afsnit IV, kapitel 3, i nævnte forordning
d)
arealbetaling for nødder, jf. afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning
e)
støtte til energiafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning
f)
støtte til stivelseskartofler, jf. afsnit IV, kapitel 6, i nævnte forordning
g)
mælkepræmie og tillægsbetalinger, jf. afsnit IV, kapitel 7, i nævnte forordning.
h)
særlig regionalstøtte til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 8, i nævnte forordning
i)
støtte til frø, jf. afsnit IV, kapitel 9, i nævnte forordning
j)
arealstøtte til markgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning
k)
præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i nævnte forordning
l)
betalinger for oksekød, jf. afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning
m)
støtte til bælgplanter, jf. afsnit IV, kapitel 13, i nævnte forordning
n)
enkeltbetalingsordningen, jf. artikel 143b i nævnte forordning
o)
supplerende nationale direkte betalinger, jf. artikel 143c i nævnte forordning
p)
arealstøtte til humle, jf. afsnit IV, kapitel 10d, i nævnte forordning.
2. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser for anvendelsen af udtagne arealer til produktion af råvarer som led i enkeltbetalingsordningen, jf. afsnit III i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som led i arealstøtten til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning.
Artikel 2
Betingelser for betaling
1. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype ydes kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,3 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.
For Maltas vedkommende ydes de direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,1 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.
2. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), h) og j), ydes kun for arealer, der er tilsået fuldt ud, og hvor alle normale dyrkningsbetingelser er blevet respekteret i overensstemmelse med lokale normer.
Når det gælder den særlige kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning, er afgrøder dyrket på arealer, som er tilsået fuldt ud, og som dyrkes i overensstemmelse med lokale normer, men ikke når blomstringsstadiet på grund af usædvanlige vejrforhold, der anerkendes som sådanne af den pågældende medlemsstat, dog fortsat støtteberettigede, forudsat at de pågældende arealer ikke anvendes til noget andet formål frem til dette vækststadium.
3. I et givet år må der ikke indgives mere end én ansøgning om arealstøtte som led i en ordning, der finansieres i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (23), for en dyrket parcel.
Dog kan der for en dyrket parcel, der for det samme år er omfattet af en ansøgning om:
a)
særlig kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om arealstøtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 med jf. dog artikel 90, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
4. Til arealer, der anvendes til produktion af råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller dyrkes som led i ordningen for støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning, kan der ikke ydes EF-støtte som omhandlet i afsnit II, kapitel VIII, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (24) med undtagelse af støtte i forbindelse med omkostningerne ved tilplantning med hurtigtvoksende arter, jf. samme forordnings artikel 31, stk. 3, andet afsnit.
Råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der er dyrket på udtagne arealer, samt de slutprodukter, mellemprodukter og biprodukter, der fremstilles heraf, kan ikke være omfattet af foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i henhold til artikel 1, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1258/1999.
5. I forbindelse med præmien for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning forstås ved »sødlupiner« de lupinsorter, der giver frø, som ikke indeholder over 5 % bitre frø. Indholdet af bitre frø beregnes ved hjælp af den test, der er anført i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 3
Meddelelser
Medlemsstaterne sender Kommissionen følgende oplysninger ad elektronisk vej:
a)
senest den 15. september det pågældende år: de arealer eller, når det gælder mælkepræmien og tillægsbetalingen i henhold til artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003, de mængder, for hvilke der er ansøgt om støtte for det pågældende kalenderår, i givet fald underinddelt efter delbasisareal
b)
senest den 31. oktober det pågældende år: endelige oplysninger om de i litra a) nævnte arealer eller mængder under hensyntagen til den allerede foretagne kontrol
c)
senest den 31. juli det følgende år: de endelige oplysninger i forbindelse med de arealer eller mængder, for hvilke støtten rent faktisk er blevet udbetalt for det pågældende år, efter fradrag af arealnedsættelserne i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 796/2004, hvis det er relevant.
Arealerne udtrykkes i hektar afrundet til to decimaler. Mængderne udtrykkes i tons afrundet til tre decimaler.
Artikel 4
Nedsættelseskoefficient
1. Koefficienten for nedsættelse af arealet i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82, artikel 85, artikel 89, stk. 2, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængderne tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 15. november det pågældende år på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, litra b), i nærværende forordning.
2. I de i artikel 75, artikel 82, artikel 85, artikel 95, stk. 4, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde meddeler medlemsstaterne senest den 1. december det pågældende år Kommissionen den anvendte nedsættelseskoefficient og i det i samme forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde de anvendte objektive kriterier.
KAPITEL 2
SÆRLIG KVALITETSPRÆMIE FOR HÅRD HVEDE
Artikel 5
Screening af sorter
1. De medlemsstater, der er nævnt i artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, opstiller listen over de sorter af hård hvede, som den særlige kvalitetspræmie i henhold til artikel 72 i nævnte forordning kan ydes for, efter den metode til screening af sorter, der er fastsat i stk. 2 til 5 i denne artikel.
2. Mindst hvert andet år identificerer medlemsstaterne mindst to repræsentative sorter. De repræsentative sorter er de sorter af hård hvede, der hyppigst certificeres.
3. Medlemsstaterne analyserer sorterne af hård hvede ud fra følgende kvalitetsparametre og vægter hvert parameter som følger:
a)
proteinindhold (40 %)
b)
glutenkvalitet (30 %)
c)
indeks for gule pigmenter (20 %)
d)
rumvægt eller tusindkornsvægt (10 %).
Summen af gennemsnitsværdierne af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), multipliceret med den anførte procentsats er sorternes kvalitetsindeks.
I en periode på mindst to år sammenligner medlemsstaterne kvalitetsindekserne for sorterne af hård hvede med kvalitetsindekserne for de repræsentative sorter på regionalt plan. De sorter, der skal undersøges, er dem, der er registreret i hver enkelt medlemsstats nationale sortsliste, bortset fra de sorter, for hvilke der ikke foreligger analyseresultater for de sidste tre år, fordi de ikke længere anvendes eller certificeres.
Med henblik herpå beregner medlemsstaterne på grundlag af gennemsnitskvalitetsindekset, der sættes til 100 for de repræsentative sorter, for hvert af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), procentsatsen for de øvrige sorter af hård hvede i forhold til indekset på 100. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan kun ydes for sorter af hård hvede med et indeks på mindst 98.
4. En medlemsstat kan udelukke sorter med et gennemsnitstab af glassethed på over 27 % fra listen over støtteberettigede sorter.
5. Sorter, der er registreret i en anden medlemsstats nationale sortsliste, kan også undersøges til konstatering af, om de er støtteberettigede.
Artikel 6
Analysemetoder
1. Analysemetoderne for proteinindhold, rumvægt og tab af glassethed er dem, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 824/2000 (25).
2. Indekset for gule pigmenter måles efter ICC 152-metoden eller en tilsvarende anerkendt metode.
3. Glutenkvaliteten måles efter ICC 158-metoden eller efter ICC 151-metoden.
Artikel 7
Mængden af certificeret frø
Inden den 1. oktober året forud for det år, for hvilket den særlige kvalitetspræmie for hård hvede ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde frø certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF (26), der skal anvendes i overensstemmelse med de nuværende dyrkningsmetoder i det pågældende produktionsområde.
Artikel 8
Offentliggørelser og meddelelser
1. Listen over udvalgte sorter, hvortil der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede på nationalt eller regionalt plan, offentliggøres af medlemsstaterne for vintersorter senest den 1. oktober og for forårssorter senest den 31. december i året forud for det år, for hvilket præmien ydes.
2. Senest en måned efter de datoer, der er fastsat i stk. 1, sender medlemsstaterne Kommissionen den i stk. 1 nævnte liste og, hvis der er foretaget en ændring, oplysning om minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes.
Artikel 9
Gyldighedsperiode
1. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan ydes for de sorter, der er optaget på den i artikel 8, stk. 1, nævnte liste, i perioder på fem år fra datoen for deres første optagelse på listen.
2. Den periode, hvori en sort er støtteberettiget, kan forlænges med en periode på fem år på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der udføres i løbet af det andet og tredje år af den femårige periode, hvori sorten er støtteberettiget.
Artikel 10
Overgangsforanstaltninger
1. Medlemsstaterne offentliggør listen over udvalgte sorter, for hvilke der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede for 2005, senest den 1. oktober 2004 for vintersorternes vedkommende og senest den 31. december 2004 for forårssorternes vedkommende.
2. Medlemsstaterne opstiller den i stk. 1 nævnte liste ved fra listen over sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, at fjerne de sorter, der ikke blev certificeret i 2003 og 2004, og dem, der ikke opfylder mindst to af følgende parametre:
a)
et proteinindhold på mindst 11,5 %
b)
en rumvægt på mindst 78 kg/hl eller en tusindkornsvægt på mindst 42 g
c)
et tab af glassethed på højst 27 %
d)
et glutenindhold på mindst 10 %.
3. Listerne over sorter, som præmien kan ydes for i 2005 og 2006, kan omfatte sorter, der figurer på en anden medlemsstats liste over udvalgte sorter på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der er udført af denne anden medlemsstat.
KAPITEL 3
PRÆMIE FOR PROTEINAFGRØDER
Artikel 11
Blanding af korn og proteinafgrøder
I regioner, hvor proteinafgrøder traditionelt sås blandet med korn, betales præmien for proteinafgrøder efter anmodning herom fra ansøgeren, hvis han over for den pågældende medlemsstats ansvarlige myndigheder kan godtgøre, at proteinafgrøderne er fremherskende i blandingen. Den særlige regionalstøtte til markafgrøder i henhold til artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan ikke ydes for de pågældende arealer.
KAPITEL 4
AFGRØDESPECIFIK BETALING FOR RIS
Artikel 12
Frister for såning
For at kunne komme i betragtning for den afgrødespecifikke betaling for ris skal det anmeldte areal tilsås senest:
a)
den 30. juni forud for den pågældende høst i Spanien og Portugal
b)
den 31. maj i de øvrige producentmedlemsstater, der er nævnt i artikel 80, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Når det gælder Fransk Guyana, skal arealerne dog for hver af de to cykler tilsås senest den 31. december og den 30. juni forud for hver af dem, og den afgrødespecifikke betaling for ris ydes på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der tilsås for hver af de to cykler.
Artikel 13
Nedsættelseskoefficient
Nedsættelseskoefficienten for den afgrødespecifikke betaling for ris, der er nævnt i artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003, beregnes i henhold til bilag II til nærværende forordning.
Artikel 14
Meddelelser
1. I henhold til artikel 3 giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om følgende:
a)
senest den 15. september:
i)
listen over de sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, klassificeret efter kriterierne i bilag I, punkt 2, til Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 (27)
ii)
de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris, efter rissort og efter basisareal og delbasisareal, i overensstemmelse med modellen i bilag III, del A, til nærværende forordning, herunder overskridelserne af basisarealerne og delbasisarealerne;
b)
senest den 31. oktober i overensstemmelse med modellen i bilag III, del B, ændringerne af de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris i henhold til stk. (a);
c)
senest den 31. juli i overensstemmelse med modellen i bilag III, del C, oplysningerne om de tilsåede arealer, for hvilke den afgrødespecifikke betaling for ris blev udbetalt for det foregående produktionsår, beregnet efter den metode, der er fastlagt i bilag II.
2. Når det gælder Fransk Guyana, afgives oplysningerne om de tilsåede arealer på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der er tilsået i løbet af de to cykler.
3. Medlemsstaterne kan årligt ændre underinddelingen af deres basisareal eller basisarealer i delbasisarealer og de objektive kriterier, som disse underinddelinger er baseret på. De underretter Kommissionen herom senest den 15. maj forud for den pågældende høst.
KAPITEL 5
AREALBETALING FOR NØDDER
Artikel 15
Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for EF-støtte
1. Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved »plantage« et homogent og sammenhængende med nøddetræer tilplantet areal, der ikke omfatter andre afgrøder eller beplantninger, og som udgør en geografisk helhed. Enkeltstående træer eller en enkelt række nøddetræer, der er plantet langs veje eller andre afgrøder, betragtes ikke som en plantage.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af andre træer end nøddetræer inden for en grænse svarende til 10 % af det antal træer, der er fastsat i stk. 3. Desuden kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af kastanjetræer, hvis antallet af træer i henhold til stk. 3 overholdes for de støtteberettigede nøddetræers vedkommende.
2. Arealbetalingen i henhold til artikel 83 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes kun for plantager, der producerer nødder og opfylder betingelserne i stk. 3 og 4 i denne artikel på den dato, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Når det gælder plantager, hvor der dyrkes forskellige typer nødder, og når støtten differentieres alt efter, hvilke produkter der er tale om, er det støtteberettigelsesbetingelserne og støtteniveauet for den fremherskende nøddetype, der er gældende.
3. Mindste arealstørrelse for plantager er 0,10 ha.
Antallet af nøddetræer pr. ha plantage skal mindst være:
i)
125 for hasselnødder
ii)
50 for mandler
iii)
50 for valnødder
iv)
50 for pistacienødder
v)
30 for johannesbrød.
4. Medlemsstaterne kan efter objektive kriterier fastsætte en mindste arealstørrelse og trætæthed, som er større end den, der er fastsat i stk. 3, for at tage hensyn til de pågældende arealers og produktioners særlige karakteristika.
Artikel 16
Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for national støtte
Artikel 15 gælder for den nationale støtte, der er fastsat i artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Medmindre andet følger af artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en medlemsstat opstille yderligere kriterier for støtteberettigelse, forudsat at disse kriterier er i overensstemmelse med støtteordningens mål for miljøet og landdistrikterne og på det samfundsmæssige og økonomiske område og ikke medfører forskelsbehandling af producenterne. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, at landbrugerne overholder disse kriterier for støtteberettigelse.
Artikel 17
Meddelelser
1. Følgende meddeles Kommissionen af medlemsstaterne, under alle omstændigheder inden datoen for indgivelse af ansøgning, som fastsættes af medlemsstaterne i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, og senest:
a)
den 31. marts: de højere niveauer og kriterierne i henhold til artikel 15, stk. 4, og de yderligere kriterier i henhold til artikel 16
b)
den 15. maj: størrelsen af arealbetalingen pr. produkt og/eller det ændrede nationale garantiareal (»NGA«), når medlemsstaten differentierer støtten i henhold til artikel 83, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der skal meddeles Kommissionen i henhold til stk. 1, vedrører det følgende år og meddeles straks Kommissionen af den pågældende medlemsstat sammen med de objektive kriterier, der ligger til grund for ændringen.
Artikel 18
Overgangsforanstaltninger
1. Medlemsstaterne kan afgøre, om og på hvilke betingelser forbedringsplanerne i henhold til artikel 86, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan bringes til ophør inden tidspunktet for deres normale udløb og de pågældende arealer bliver støtteberettigede som led i den ordning, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning.
2. Ved fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte betingelser sørger medlemsstaterne for:
a)
at planen først bringes til ophør, når en årlig periode er helt afsluttet
b)
at planens oprindelige mål er blevet opfyldt på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde.
KAPITEL 6
STØTTE TIL STIVELSESKARTOFLER
Artikel 19
Støtteberettigelse
Støtten til stivelseskartofler i henhold til artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes til kartofler, der er omfattet af en dyrkningskontrakt som omhandlet i artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2236/2003 (28), på grundlag af kartoflernes nettovægt, bestemt efter en af de metoder, der er beskrevet i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003 (29), og de leverede kartoflers stivelsesindhold, i overensstemmelse med satserne i bilag II til nævnte forordning.
Der ydes ingen støtte til stivelseskartofler for kartofler, hvis stivelsesindhold er på under 13 %, medmindre artikel 5, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.
Artikel 20
Minimumspris
Støtten til stivelseskartofler er betinget af, at der fremlægges dokumentation for, at der er betalt en pris frit fabrik, som mindst svarer til den, der er nævnt i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94, i overensstemmelse med satserne i bilag II til forordning (EF) nr. 2235/2003.
Artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.
Artikel 21
Betaling
1. Medmindre andet følger af artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003, udbetales støtten til stivelseskartofler til landbrugerne af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er fremstillet, for alle de mængder, der i produktionsåret er leveret til stivelsesfabrikanten, senest fire måneder efter den dato, på hvilken dokumentationen i henhold til artikel 20 i nærværende forordning blev fremlagt, såfremt betingelserne i henhold til artikel 19 i nærværende forordning er opfyldt.
2. Medlemsstaterne kan fra den 1. december i produktionsåret yde forskud baseret på de delmængder stivelseskartofler, som landbrugerne har leveret til stivelsesfabrikanten i det pågældende produktionsår. Hver forskudsbetaling ydes for den leverede mængde stivelseskartofler, for hvilken der er forelagt dokumentation i henhold til artikel 20 og betingelserne i henhold til artikel 19 er opfyldt.
3. Den omregningskurs, der skal anvendes for at udtrykke støtten til stivelseskartofler i national valuta, er den, der er anvendt i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 2236/2003.
KAPITEL 7
MÆLKEPRÆMIE OG TILLÆGSBETALING
Artikel 22
Tilfælde af inaktivitet
1. Når en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde ikke har opfyldt betingelserne i henhold til artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003 i den periode på tolv måneder, der slutter den 31. marts det pågældende år, udbetales der ingen mælkepræmier og tillægsbetalinger for det pågældende år, medmindre vedkommende inden ansøgningsfristens udløb over for den ansvarlige myndighed godtgør, at produktionen er blevet optaget.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure og i behørigt begrundede tilfælde, der midlertidigt influerer på de pågældende producenters produktionskapacitet og anerkendes som sådanne af den ansvarlige myndighed.
KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der omhandles i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer, der foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der omhandles i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Kontrakt
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer med undtagelse af sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på betingelse af, at de primært er bestemt til anvendelse i produktionen af de energiprodukter, der er nævnt i stk. 2 i samme artikel.
Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal, bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 39, stk. 3, være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og er fremkommet ved den samme forarbejdning.
2. De i stk. 1 nævnte råvarer skal være omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indgået på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling.
3. Ansøgeren leverer alle høstede råvarer til en første forarbejdningsvirksomhed, der overtager dem og sørger for, at en tilsvarende mængde af disse råvarer anvendes inden for EF til fremstilling af et eller flere af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed anvender den faktisk høstede råvare til fremstilling af mellemprodukter eller biprodukter, kan den anvende en tilsvarende mængde af disse mellemprodukter eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de slutprodukter, der omhandles i første afsnit.
I det i andet afsnit nævnte tilfælde skal den første forarbejdningsvirksomhed give den myndighed, over for hvilken sikkerheden er stillet, meddelelse herom. Når en sådan tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
4. I henhold til de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtten, til tredjemand. Den befuldmægtigede handler i forarbejdningsvirksomheden navn og på vegne af forarbejdningsvirksomheden, der er eneansvarlig, når det gælder de i dette kapitel fastsatte forpligtelser.
Artikel 25
Fravigelser
1. Uanset artikel 24, stk. 2 og 3, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde skal ansøgeren:
a)
forpligte sig til ved en erklæring, der træder i stedet for den i artikel 26 nævnte kontrakt, direkte at anvende eller forarbejde den råvare, der er omfattet af erklæringen; artikel 26 til 40 finder tilsvarende anvendelse på disse tilfælde
b)
lade hele den høstede råvare veje af et organ eller en virksomhed, der er udpeget af medlemsstaten, og føre særskilt regnskab over den anvendte råvare og de produkter og biprodukter, der fremkommer ved forarbejdningen; når det gælder korn og oliefrø samt halm, og når hele planten anvendes, kan vejningen dog erstattes af en måling af råvarens rumfang.
3. Medlemsstater, der anvender stk. 1, indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at råvaren anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
4. Korn og oliefrø, der anvendes i henhold til stk. 1, litra a), skal denatureres efter den metode, som medlemsstaten har fastsat. Medlemsstaterne kan tillade, at olie, der fremstilles ved forarbejdning af oliefrø i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), denatureres i stedet for selve oliefrøene, forudsat at denne denaturering finder sted umiddelbart efter, at frøene er forarbejdet til olie, og at det kontrolleres, hvad frøene anvendes til.
Artikel 26
Kontrakt
1. Ansøgeren forelægger den myndighed, han sorterer under, en kontrakt, han har indgået med en første forarbejdningsvirksomhed, som bilag til sin støtteansøgning.
2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og for hver art arealets størrelse
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 24, stk. 3, vil blive overholdt
f)
oplysning om de planlagte primære slutanvendelser for råvaren; for hver af disse slutanvendelser skal betingelserne i artikel 24, stk. 1, og artikel 39, stk. 3, være opfyldt.
3. Ansøgeren sørger for, at kontrakten indgås i rette tid, således at den første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til den myndighed, ansøgeren sorterer under, inden for de frister, der er fastsat i artikel 34, stk. 1
4. Medlemsstaterne kan af hensyn til kontrollen kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én leveringskontrakt pr. råvare.
AFDELING 3
Ændring og ophævelse af kontrakten
Artikel 27
Ændring og ophævelse af kontrakten
Hvis kontrahenterne ændrer eller ophæver kontrakten, efter at ansøgeren har indgivet en støtteansøgning, kan ansøgeren kun opretholde sin ansøgning om støtte, hvis han senest på den dato, der er sat som frist for ændring af ansøgningen om støtte i den pågældende medlemsstat, giver den ansvarlige myndighed meddelelse om ændringen eller ophævelsen, så den fornødne kontrol kan foretages.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
Hvis ansøgeren meddeler den myndighed, han sorterer under, at han på grund af usædvanlige omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i kontrakten, kan denne myndighed efter at have fået tilstrækkeligt bevis for disse usædvanlige omstændigheder tillade ændringer af kontrakten, som forekommer berettigede, eller tillade, at kontrakten ophæves, jf. dog artikel 27.
Hvis ændringen af kontrakten medfører en indskrænkning af de arealer, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, mister ansøgeren retten til den i dette kapitel nævnte støtte for de arealer, der udgår af kontrakten.
Artikel 29
Ændringer af de endelige anvendelsesformål
Medmindre andet følger af artikel 27 kan den første forarbejdningsvirksomhed ændre de planlagte primære endelige anvendelsesformål for de råvarer, der er nævnt i artikel 26, stk. 2, litra f), når de af en kontrakt omfattede råvarer er blevet leveret til den og betingelserne i artikel 31, stk. 1, og i artikel 34, stk. 3, første afsnit, er opfyldt.
Ændringer af de endelige anvendelsesformål foretages under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 39, stk. 3.
Den første forarbejdningsvirksomhed underretter forinden den myndighed, den sorterer under, så den nødvendige kontrol kan foretages.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Artikel 30
Repræsentative udbytter
Hvert år fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure de repræsentative udbytter, der skal opnås, og underretter ansøgerne herom.
Artikel 31
Mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren anmelder den samlede mængde høstede råvarer med angivelse af arter til den myndighed, han sorterer under, og anfører mængderne af leverede råvarer, og til hvem han har leveret dem.
2. Den mængde, som ansøgeren leverer til den første forarbejdningsvirksomhed, skal mindst svare til det repræsentative udbytte.
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog undtagelsesvis acceptere, at denne mængde ligger op til 10 % under det repræsentative udbytte.
I tilfælde, hvor den ansvarlige myndighed har tilladt, at kontrakten ændres eller ophæves, jf. artikel 28, kan den desuden i det omfang, det forekommer berettiget, nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 32
Betaling
1. Støtten kan udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Denne betaling finder dog kun sted, hvis den råvaremængde, der skal leveres i henhold til dette kapitel, er blevet leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, og hvis:
a)
den i artikel 31, stk. 1, nævnte erklæring er afgivet
b)
en genpart af kontrakten er indgivet til den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, jf. artikel 34, stk. 1, og betingelserne i artikel 24, stk. 1, er opfyldt
c)
den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 35, stk. 2
d)
den myndighed, der varetager udbetalingen, for hver enkelt ansøgning har kontrolleret, at betingelserne i artikel 26 er opfyldt.
2. For toårige afgrøder, hvor råvaren først høstes og dermed først leveres i løbet af andet dyrkningsår, foretages der udbetaling i hvert af de to år, der følger efter datoen for kontraktens indgåelse, jf. artikel 26, forudsat at de ansvarlige myndigheder konstaterer:
a)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra b), c) og d), i denne artikel er opfyldt fra første dyrkningsår
b)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), i denne artikel er opfyldt, og at oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, er afgivet i andet dyrkningsår.
Der foretages kun betaling for det første dyrkningsår, hvis de ansvarlige myndigheder har fået forelagt bevis for, at den sikkerhed, der er fastsat i artikel 35, stk. 2, er stillet. For andet dyrkningsår er betalingen ikke betinget af en sikkerhedsstillelse.
3. Når der er tale om en permanent eller flerårig afgrøde, udbetales støtten hvert år fra datoen for kontraktens indgåelse. Betingelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse.
AFDELING 6
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 33
Antal forarbejdningsvirksomheder
Energiprodukter må højst produceres af to forarbejdningsvirksomheder.
Artikel 34
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
1. Den første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten til den myndighed, den sorterer under, senest på den sidste dato for forelæggelse af støtteansøgninger i den pågældende medlemsstat for det pågældende år.
Hvis ansøgeren og den første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den i artikel 27 nævnte dato i et givet år, skal den første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til den myndighed, den sorterer under, senest på denne dato.
2. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger den myndighed, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til at bestemme, hvor store mængder slutprodukter der kan produceres, jf. artikel 40, stk. 1.
3. Efter at have overtaget råvaren fra ansøgeren underretter den første forarbejdningsvirksomhed den myndighed, den sorterer under, om den modtagne mængde råvarer med angivelse af arter, navn og adresse på den kontraherende part, der har leveret råvaren, leveringssted og kontraktreference inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, således at betaling kan finde sted inden for den periode, der er anført i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis den første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, giver den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, den myndighed, ansøgeren sorterer under, meddelelse om den samlede mængde råvarer, der er leveret, inden for fyrre arbejdsdage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit.
AFDELING 7
Sikkerhedsstillelser
Artikel 35
Den første forarbejdningsvirksomheds sikkerhedsstillelse
1. Den første forarbejdningsvirksomhed stiller den fulde sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, den sorterer under, senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat.
2. Sikkerheden beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. ha multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Er kontrakten blevet ændret eller ophævet, jf. artikel 27 eller 28, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.
4. En procentdel af sikkerheden frigives for hver råvare, forudsat at den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, har fået bevis for, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 29.
Artikel 36
Primære og underordnede krav
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (30):
a)
forpligtelsen til hovedsageligt at forarbejde råvaremængderne til de i kontrakten anførte slutprodukter. Råvarerne skal være forarbejdet inden den 31. juli i det andet år efter høståret
b)
forpligtelsen til at vedlægge produkterne et kontroleksemplar T5 i overensstemmelse med artikel 37 og 38 i nærværende forordning.
2. Følgende forpligtelser, der påhviler den første forarbejdningsvirksomhed, udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til at overtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 24, stk. 3, i nærværende forordning
b)
forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 34, stk. 1, i nærværende forordning
c)
forpligtelsen til at forelægge oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, i nærværende forordning
d)
forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 35, stk. 1, i nærværende forordning.
AFDELING 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Artikel 37
Kontroleksemplar T5
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed sælger eller overdrager mellemprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 26, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93.
Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 38
Alternativer til kontroleksemplar T5
Hvis kontroleksemplar T5 af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed, ikke returneres til det afgangssted, der henhører under det organ, som er ansvarlig for kontrollen i den medlemsstat, hvor den første forarbejdningsvirksomhed er etableret, to måneder efter udløbet af den frist, der i artikel 36, stk. 1, litra a), er fastsat for forarbejdningen af råvarer, kan følgende dokumenter accepteres som alternativer til kontroleksemplar T5:
a)
købsfakturaerne på mellemprodukterne
b)
erklæringer fra den anden forarbejdningsvirksomhed, hvori den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bekræftes
c)
attesterede fotokopier fra den anden forarbejdningsvirksomhed af regnskabsdokumenter, der dokumenterer, at forarbejdningen har fundet sted.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 39
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre forarbejdningsvirksomheden skal føre, og den hyppighed, hvormed de skal føres, som mindst skal være en gang om måneden.
Disse registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
2. Den myndighed, som den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes den myndighed, som ansøgeren sorterer under.
3. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, sammenligner de ansvarlige myndigheder på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og er fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer de ansvarlige myndigheder de relevante priser, navnlig på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2.
Artikel 40
Kontrol i forarbejdningsvirksomheder
1. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, kontrollerer, at artikel 24, stk. 1, er overholdt, i mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for, når det gælder forarbejdningsvirksomheden, at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer de ansvarlige myndigheder sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om tilsvarende koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for forarbejdningsindustrien.
2. Når det gælder de i artikel 25 nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
antallet af landbrugsparceller og det areal, der er omfattet af en støtteansøgning
c)
udviklingen i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra tidligere år
e)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
3. Hvis der ved den i stk. 2 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af tilfældene, foretager den ansvarlige myndighed supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel landbrugere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år.
4. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen i henhold til stk. 1 og 2 kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
5. Der udarbejdes en kontrolrapport om hver kontrol på stedet, som underskrives af inspektøren, og hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
dato for kontrollen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, som kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
resultaterne af kontrollen.
Artikel 41
Produktion af hamp
Bestemmelserne vedrørende hamp i artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (31) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse.
Artikel 42
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om de relevante nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
AFDELING 10
Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering
Artikel 43
Udelukkelse af råvarer fra støtten til energiafgrøder og mindste dyrkede areal
1. Medlemsstaterne kan udelukke enhver råvare fra støtten til energiafgrøder, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
2. For råvarer som omhandlet i artikel 24 kan medlemsstaterne fastsætte et mindste dyrket areal.
Artikel 44
Vurdering
Inden den 15. oktober efter udgangen af det år, for hvilket støtten ydes, tilsender medlemsstaterne Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere støtten til energiafgrøder.
Oplysningerne skal navnlig omfatte:
a)
arealerne for hver råvareart
b)
mængderne af hver type råvare, slutprodukt og biprodukt med angivelse af, hvilken type råvare der er anvendt
c)
de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 25
d)
de råvarer, der er udelukket fra støtten til energiafgrøder, jf. artikel 43, stk. 1, og de mindste dyrkede arealer, jf. artikel 43, stk. 2.
KAPITEL 9
SÆRLIG REGIONALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
Artikel 45
Frist for såning
For at kunne omfattes af den særlige regionalstøtte til markafgrøder, jf. artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal det anmeldte areal være tilsået på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må ligge efter den 15. juni.
KAPITEL 10
STØTTE TIL FRØ
Artikel 46
Certificeret frø
Når artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, ydes støtten for produktion af basisfrø og officielt certificeret frø som defineret i direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF og 2002/57/EF, der opfylder normerne og betingelserne i nævnte direktiver, jf. artikel 47 til 50 i nærværende forordning.
Artikel 47
Produktion af frø
1. Frøene skal:
a)
enten være produceret i henhold til en dyrkningskontrakt, som er indgået mellem et frøfirma eller en avler og en frøproducent
b)
eller direkte være produceret af frøfirmaet eller avleren, idet denne produktion attesteres ved en dyrkningserklæring.
2. De i stk. 1 nævnte frøfirmaer og frøavlere skal være godkendt eller registreret af medlemsstaterne. En medlemsstats godkendelse eller registrering gælder i hele EF.
3. Et frøfirma eller en avler, der formerer eller lader formere frø i en anden medlemsstat end den, hvor godkendelsen eller registreringen i henhold til stk. 2 har fundet sted, skal efter anmodning herom give sidstnævnte medlemsstats ansvarlige myndigheder alle nødvendige oplysninger med henblik på kontrol af støtteberettigelse.
Artikel 48
Støtteberettigelse på en medlemsstats område
Hver medlemsstat yder kun støtte for frø, der er høstet på dens område i løbet af det kalenderår, hvor produktionsåret, som støtten er fastsat for, begynder.
Støtten ydes til alle frøavlere på betingelser, der sikrer lige behandling af støttemodtagerne, uanset hvor de er etableret i EF.
Artikel 49
Handel med frø
Der ydes kun støtte på betingelse af, at frøene er blevet afsat af støttemodtageren til såning senest den 15. juni i året efter høsten. Ved »afsat« forstås: lagerført, frembudt eller udbudt til salg, salg eller levering til en anden person.
Artikel 50
Sorter af Cannabis sativa L.
De sorter af Cannabis sativa L., hvortil der kan ydes støtte i henhold til artikel 99, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er dem, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004.
KAPITEL 11
AREALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder
Artikel 51
Støtteberettigede arealer
1. Ved anvendelsen af artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved:
a)
»permanente græsarealer«: permanente græsarealer som defineret i artikel 2, nr. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004
b)
»permanente afgrøder«: permanente afgrøder som defineret i artikel 2, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004.
2. Ved anvendelsen af artikel 108, stk. 1, i forordning (E) nr. 1782/2003 er permanente græsarealer i 2003:
a)
arealer, som en landbruger anmeldte som permanente græsarealer i sin støtteansøgning for 2003
og
b)
arealer, som en landbruger ikke anmeldte i sin støtteansøgning for 2003, medmindre det kan godtgøres, at de pågældende arealer ikke var permanente græsarealer i 2003.
3. I henhold til artikel 108, stk. 3, i forordning (E) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne kun fravige stk. 1 i nævnte artikel på følgende betingelser:
a)
for arealer, som er omfattet af et omstruktureringsprogram, der defineres som »en offentligt pålagt ændring af en bedrifts struktur og/eller støtteberettigede areal«, træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at forhindre en væsentlig forøgelse af det samlede landbrugsareal, hvortil der kan ydes arealstøtte til markafgrøder; foranstaltningerne kan især bestå i, at arealer, der tidligere var berettigede, i stedet klassificeres som ikke-berettigede; arealer, som medlemsstaterne for nylig har erklæret berettigede som led i et omstruktureringsprogram, kan ikke overstige det areal, der for nylig er erklæret ikke-berettiget med over 5 %
b)
ved offentlig intervention, når en landbruger på grund af sådanne foranstaltninger begynder at dyrke afgrøder på arealer, der ikke tidligere blev betragtet som berettigede til arealstøtte til markafgrøder, for at fortsætte sin normale landbrugsvirksomhed, og hvis den pågældende foranstaltning bevirker, at arealer, der oprindelig var støtteberettigede, ophører med at være det, kan medlemsstaterne hverken midlertidigt eller permanent forøge deres samlede støtteberettigede landbrugsareal med over 0,1 % af deres samlede basisareal
c)
når landbrugerne kan give relevante og objektive grunde til, at arealer, der ikke er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, skal udskiftes med støtteberettigede arealer på bedriften, kontrollerer medlemsstaterne, at der ikke er nogen gyldige grunde til at afslå en sådan udskiftning, navnlig hvad angår miljørisici, og dokumenterer i en plan, der forelægges for Kommissionen, at det samlede støtteberettigede areal stadig er det samme; udskiftningen må under ingen omstændigheder medføre en forøgelse af det samlede støtteberettigede areal på bedriften; medlemsstaterne fastsætter en ordning med forudgående meddelelse om og godkendelse af sådanne udskiftninger.
Artikel 52
Betingelser for betaling
Medmindre andet følger af artikel 2, ydes der kun arealstøtte til markafgrøder for arealer:
a)
der ligger i regioner, som er erklæret klimatisk og landbrugsmæssigt egnet til dyrkning af markafgrøder; medlemsstaterne kan bestemme, at en region ikke er egnet til dyrkning af bestemte markafgrøder
b)
hvor afgrøden passes, i hvert fald indtil blomstringens begyndelse, under normale vækstvilkår.
Når det gælder hård hvede, skal afgrøderne desuden dyrkes efter de lokale normer mindst indtil den 30. juni, medmindre de høstes ved fuld modenhed inden denne dato.
Artikel 53
Regionalt beløb
1. Hvis en producents arealer, der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, ligger i flere produktionsregioner, er det beliggenheden, der er afgørende for, hvilket beløb der skal udbetales for de enkelte arealer, som indgår i ansøgningen.
2. De medlemsstater, der anvender en særskilt ordning for majs i regioner, hvor majs især er beregnet til ensilering, kan for alle majsarealer i de pågældende regioner anvende det udbytte, der gælder for foderkorn i regionen.
AFDELING 2
Særlige bestemmelser for visse markafgrøder
Artikel 54
Græsensilage
1. Ved anvendelsen af artikel 100, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »græsensilage« den afgrøde, der dyrkes på arealer, som hovedsagelig er tilsået med græsser, der høstes grønne mindst en gang om året med henblik på konservering i lukket miljø ved anaerob fermentering.
Der kan ikke ydes arealstøtte til arealer, der er registreret med henblik på produktion af certificeret græsfrø i overensstemmelse med direktiv 66/401/EØF i det pågældende produktionsår.
2. Bestemmelserne i dette kapitel bortset fra betingelsen vedrørende blomstring i artikel 52, stk. 1, litra b), gælder for græsensilage.
3. I de medlemsstater, der fastsætter et særlig areal for græsensilage, jf. bilag IV, er landbrugerne berettigede til arealstøtte til græsensilage.
Artikel 55
Hård hvede
1. Ansøgninger om støtte i form af det supplement og den særlige støtte for hård hvede, der er fastsat i artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan kun tages i betragtning:
a)
hvis der forelægges en ansøgning om arealstøtte, jf. artikel 101 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for det samme antal hektar med hård hvede
b)
hvis der anvendes en minimumsmængde såsæd, som er certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF.
2. Inden den 1. oktober i året forud for det år, for hvilket støtten ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde certificeret såsæd, der skal anvendes i henhold til almindelig dyrkningspraksis i den pågældende medlemsstat, og underretter landbrugerne herom.
Artikel 56
Hør og hamp bestemt til fiberproduktion
1. Arealbetalingen for hør og hamp bestemt til fiberproduktion er betinget af:
a)
at der indgives en kopi af kontrakten eller tilsagnet, jf. artikel 106, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, senest den 15. september i det år, for hvilket betalingen ydes, eller en tidligere dato, der fastsættes af medlemsstaten
b)
at der anvendes frø af følgende sorter:
i)
for hør bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag V den 15. maj i det år, hvor hvilket betalingen ydes
ii)
for hamp bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004 den 15. maj i det år, for hvilket betalingen ydes, og er certificeret i henhold til direktiv 2002/57/EF (32).
2. Med henblik på ydelse af arealbetalingen for hamp bestemt til fiberproduktion kan medlemsstaterne fastlægge, hvilken minimumssåningsdosis der er forenelig med god dyrkningspraksis, når det gælder hamp.
Artikel 57
Frist for såning
Uanset artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne udsætte fristen for tilsåning til senest den 15. juni for de afgrøder, der er opført i bilag VIII til nærværende forordning, og i de områder, der afgrænses af de pågældende medlemsstater, og som ligger i de regioner, der er anført i nævnte bilag.
AFDELING 3
Basisarealer, referenceudbytter og lofter
Artikel 58
Vandede og ikke-vandede arealer
1. Hvis der i regionaliseringsplanerne i henhold til artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er fastsat forskellige udbytter i for vandede og ikke-vandede arealer, fastsætter medlemsstaterne regler, så det kan bestemmes, hvorvidt et areal er vandet i løbet af et produktionsår. Reglerne skal omfatte:
a)
en liste over de markafgrøder, til hvilke der kan ydes arealstøtte efter satsen for det vandede udbytte
b)
en beskrivelse af det vandingsudstyr, som landbrugeren skal råde over; dette udstyr skal stå i forhold til det pågældende areal og gøre det muligt at tilføre de vandmængder, der er nødvendige for at sikre planternes normale udvikling i hele vækstperioden
c)
en angivelse af vandingsperioden.
2. Stk. 1 anvendes ikke, hvis vanding er et historisk kendetegn ved parcellerne, der gør det muligt at skelne dem fra andre og registrere dem, som fx. produktionsregionerne »Regadio« i Spanien.
Artikel 59
Overskridelse af basisarealet
1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af de regionale basisarealer, jf. artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager den pågældende medlemsstats ansvarlige myndighed hensyn til:
a)
det regionale basisareal, der er fastsat i bilag IV til nærværende forordning
b)
summen af de arealer, for hvilke der er ansøgt om arealstøtte til de enkelte afgrøder, inklusive, hvis artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, den dermed forbundne obligatoriske jordudtagning.
Frivilligt udtagne arealer henregnes til andre arealer end vandede arealer, arealer til majs og/eller arealer til græsensilage.
2. Når summen af de arealer, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, skal fastslås, tages der ikke hensyn til arealer eller dele deraf, som er omfattet af ansøgninger, der ved den administrative kontrol viser sig at være klart uberettigede.
Der tages i givet fald hensyn til det areal, der faktisk er konstateret under kontrollen på stedet, jf. artikel 23 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
3. Arealer, der er tilsået med markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og har tjent som begrundelse for støtteansøgninger i henhold til afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning, lægges til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger, justeret i henhold til stk. 2.
4. Overskridelsen af basisaralet beregnes efter skemaet i bilag VI.
Artikel 60
Overskridelse af loftet over arealet med hård hvede
1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af loftet over arealet til dyrkning af hård hvede, som supplementet til arealbetalingen i henhold til artikel 105, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan udbetales for, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om supplementet til arealbetalingen for hård hvede, justeret i henhold til artikel 59, stk. 2, i nærværende forordning og, hvis det er relevant, nedsat i henhold til artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Stk. 1 finder anvendelse ved betemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over de arealer, der er berettiget til den særlige støtte for hård hvede, jf. artikel 105, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 61
Definitiv procentsats for overskridelse af arealer og nedsættelseskoefficient
1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. oktober det pågældende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler.
2. Den definitive overskridelsesprocent anvendes til beregning af, hvor meget det støtteberettigede areal skal reduceres forholdsmæssigt med henblik på:
a)
arealstøtten til markafgrøder i henhold til artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
supplementet og den særlige støtte for hård hvede i henhold til artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og efter anvendelse af artikel 102, stk. 1, i nævnte forordning.
Artikel 62
Delbasisarealer
Ved anvendelsen af artikel 102, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bestemmer og meddeler medlemsstaterne senest den 15. september i det år, for hvilket arealstøtten anvendes, Kommissionen følgende:
a)
det nationale basisareal, som skal underopdeles
b)
de kriterier, på grundlag af hvilke medlemsstaten har fastlagt delbasisarealerne
c)
delbasisarealerne (antal, navn og størrelse)
d)
de nærmere regler for koncentration af de foranstaltninger, der finder anvendelse i tilfælde af overskridelse.
Artikel 63
Loftet over summen af betalinger
Ved bestemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over betalingerne og den hertil svarende nedsættelseskoefficient, jf. artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til den forholdsmæssige nedsættelse af de støtteberettigede arealer i henhold til artikel 102, stk. 1, og artikel 105, stk. 2, i nævnte forordning.
AFDELING 4
Udtagning
Artikel 64
Definition
Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »udtagning«, at et areal, for hvilket der kan ydes arealbetalinger i henhold til artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tages ud af produktionen.
Artikel 65
Betingelser
1. Artikel 32 i forordning (EF) nr. 795/2004 finder anvendelse.
2. Uanset artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Malta for årene 2005 og 2006 fastsætte minimumsstørrelsen af udtagne arealer til under 0,1 ha og 10 m bredde.
Artikel 66
Regional opdeling
1. Støtteansøgninger som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 1782/2003 opdeles efter region i overensstemmelse med den regionaliseringsplan, der er nævnt i artikel 103 i samme forordning.
2. En ansøgning om arealbetaling i en given produktionsregion skal modsvares af en jordudtagningserklæring for mindst det samme antal hektar i samme produktionsregion.
3. Medlemsstaterne kan fravige stk. 2 efter objektive kriterier.
4. Uanset stk. 2 kan den obligatoriske jordudtagning i forbindelse med en ansøgning om arealbetaling:
a)
i Spanien for bedrifter, der ligger i »Secano«- eller »Regadio«-produktionsregionerne, helt eller delvis foretages i »Secano«-regionen
b)
helt eller delvis foretages i en anden produktionsregion, såfremt de arealer, der skal udtages, ligger i produktionsregioner, som støder op til de regioner, hvor de dyrkede arealer er beliggende.
5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 justeres det areal, der skal udtages, for at tage hensyn til forskellen mellem de udbytter, der lægges til grund for betalingen for jordudtagning i de pågældende regioner. Anvendelsen af nærværende stykke må dog ikke medføre en formindskelse af det antal hektar, der skal udtages for at overholde udtagningsforpligtelsen.
Artikel 67
Bælgplanteafgrøder
1. Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 3, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved dyrkning af »bælgplanter« tilsåning af arealer med en eller flere arter af de foderbælgplanter, der er opført i bilag VII til nærværende forordning. Såning sammen med korn og/eller græsser er tilladt på betingelse af:
a)
at arealet primært er tilsået med foderbælgplanter
b)
at særskilt høst ikke er mulig.
Såfremt der ifølge specifikke regionale miljønormer, som er fastsat af medlemsstaterne for økologiske afgrøder, er fastsat en grænse for det areal, der må tilsås med foderbælgplanter, betragtes betingelsen i litra a) vedrørende arealer, der primært er tilsået med foderbælgplanter, som opfyldt, hvis mindst 85 % af den af medlemsstaterne fastsatte grænse er overholdt.
2. For arealer, hvor bælgplanteafgrøder som omhandlet i stk. 1 er støtteberettigede i perioden 15. januar til 31. august efter den støtteordning, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1786/2003 (33), ydes der ikke arealbetalinger.
Artikel 68
Betalinger for frivilligt udtagne arealer
Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal medlemsstaterne, hvis artikel 66 i nævnte forordning finder anvendelse, tillade landbrugerne at udtage op til mindst 10 % af det areal, for hvilket der indgives ansøgning om aralbetaling til markafgrøder, og som ikke anvendes til at opnå betalingsrettigheder for jordudtagning. En medlemsstat kan fastsætte en højere procentsats, der er afpasset efter de særlige forhold og sikrer en tilstrækkelig udnyttelse af landbrugsarealerne.
Grundbeløbet for frivillig jordudtagning udgør 63,00 EUR/t fra produktionsåret 2005/06. Hvis der er fastsat forskellige udbytter for vandede og ikke-vandede arealer, finder udtagningsbetalingerne for ikke-vandede arealer anvendelse.
Medlemsstaterne træffer foranstaltninger, der er i overensstemmelse med de frivilligt udtagne arealers særlige beskaffenhed, for at sikre, at de holdes i god landbrugs- og miljømæssig tilstand, og at miljøet beskyttes.
AFDELING 5
Meddelelser
Artikel 69
Meddelelser
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen oplysningerne i henhold til bilag IX i det deri beskrevne standardiserede format efter produktionsregion, basisareal og land i henhold til tidsplanen i artikel 3.
2. Når der konstateres overskridelser af de i artikel 59 og 60 nævnte arealer, fastsætter den pågældende medlemsstat omgående og senest den 15. november det pågældende år den definitive overskridelsesprocent og meddeler den til Kommissionen senest den 1. december det pågældende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.
3. Såfremt overskridelsesprocenten fordeles i overensstemmelse med artikel 102, stk. 5, og artikel 105, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, meddeler medlemsstaten Kommissionen denne fordeling senest den 15. november.
4. Hvis artikel 63 finder anvendelse, meddeler den pågældende medlemsstat Kommissionen den definitive nedsættelsesprocent senest den 1. december det pågældende år.
KAPITEL 12
PRÆMIER FOR FÅR OG GEDER
AFDELING 1
Direkte betalinger
Artikel 70
Ansøgninger og periode, hvori dyrene skal holdes på bedriften
1. Foruden at opfylde kravene i henhold til det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, jf. afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, (»det integrerede system«) skal landbrugerne i deres ansøgning om fåre- og gedepræmie og tillægspræmie anføre, hvorvidt de afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter i det år, for hvilket der ansøges om præmie.
2. Ansøgninger om præmie til landbrugere, der holder moderfår og/eller -geder, indgives til den ansvarlige myndighed i løbet af en bestemt periode, der fastsættes af den pågældende medlemsstat, og som tidligst begynder den 1. november forud for og senest slutter den 30. april efter påbegyndelsen af det år, hvor hvilket ansøgningerne indgives.
For Nordirland kan Det Forenede Kongerige dog fastsætte en periode, der afviger fra den, som fastsættes for Storbritannien.
3. Den periode, der omhandles i artikel 115, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, hvori landbrugeren forpligter sig til på sin bedrift at holde det antal moderfår og/eller -geder, som der ansøges om præmie for, er på 100 dage fra den første dag efter udløbet af den i stk. 2 nævnte ansøgningsperiode.
Artikel 71
Områder, der er berettigede til gedepræmie
Kriterierne i artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er opfyldt i de områder, der er anført i bilag X.
Medlemsstaterne kontrollerer dog regelmæssigt, om disse kriterier fortsat er opfyldt i alle de områder i bilag X, der henhører under deres respektive områder. På grundlag af denne vurdering meddeler medlemsstaterne Kommissionen, om der eventuelt er behov for at ændre bilag X, inden den 31. juli året forud for det år, som ændringen skal gælde for. I meddelelsen skal det bl.a. anføres, hvilke områder eller dele af områder i bilag X der ikke længere opfylder kriterierne i artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, tillige med de områder, der eventuelt opfylder disse kriterier, men endnu ikke er opført i bilag X. Når det gælder disse potentielle nye områder, giver medlemsstaterne Kommissionen en detaljeret begrundelse for deres forslag.
Artikel 72
Ansøgning om tillægspræmie og gedepræmie
1. For at opnå tillægspræmie eller gedepræmie skal en landbruger, hvis bedrift for mindst 50 %, men under 100 % af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning, forelægge en eller flere erklæringer med angivelse af arealernes beliggenhed i henhold til stk. 2 og 3 i denne artikel.
2. En landbruger, der hvert år skal indgive en erklæring om det samlede udnyttede landbrugsareal på sin bedrift i forbindelse med indgivelsen af en støtteansøgning, jf. artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal i denne erklæring anføre de landbrugsparceller, der ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning.
En landbruger, som ikke har pligt til at afgive den i første afsnit omhandlede erklæring, skal hvert år afgive en særlig erklæring og i den forbindelse eventuelt anvende systemet til identifikation af landbrugsparceller som fastsat i henhold til det integrerede system.
I den særlige erklæring angiver landbrugeren beliggenheden af samtlige de arealer, han ejer, forpagter eller bruger i henhold til en hvilken som helst aftale, med angivelse af deres størrelse og af de parceller, der anvendes til landbrugsformål, og som ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning. Medlemsstaterne kan fastsætte, at den særlige erklæring skal indgå i ansøgningen om moderfårspræmie og/eller gedepræmie. Medlemsstaterne kan også kræve, at den særlige erklæring afgives på en blanket til ansøgning om enkeltbetaling.
3. Den ansvarlige nationale myndighed kan kræve, at der fremlægges et skøde, en forpagtningskontrakt eller en skriftlig aftale mellem landbrugere og eventuelt en attest fra den lokale eller regionale myndighed, der har stillet de arealer, der anvendes til landbrugsformål, til rådighed for den pågældende landbruger. Attesten skal indeholde oplysninger om størrelsen af det areal, der er stillet til rådighed for landbrugeren, og de parceller, der ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, som er opført i bilag X til nærværende forordning.
Artikel 73
Landbrugere, der foretager græsningsskifte
1. Præmieansøgninger fra landbrugere, der er etableret i et af de geografiske områder, som omhandles i artikel 114, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som ønsker at modtage tillægspræmien, skal indeholde oplysning om:
a)
det eller de steder, hvor græsningsskiftet vil finde sted i det indeværende år
b)
den periode på mindst 90 dage, der er nævnt i artikel 114, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og er fastsat for det indeværende år.
2. Medmindre der foreligger force majeure, eller der har gjort sig behørigt begrundede naturbetingede omstændigheder gældende, som påvirker flokkens eksistens, skal de i stk. 1 omhandlede landbrugeres præmieansøgninger ledsages af dokumenter, der attesterer, at der blev foretaget græsningsskifte i de to foregående år, herunder en attest fra den lokale eller regionale myndighed på stedet for græsningsskiftet, hvori det bekræftes, at græsningsskiftet rent faktisk har fundet sted i mindst 90 dage i træk.
Medlemsstaterne skal, når de udfører administrativ kontrol af ansøgningerne, kontrollere, at stedet for græsningsskifte, der er anført i præmieansøgningen, rent faktisk ligger i et område som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 74
Præmieberettigelse
1. Præmierne udbetales til landbrugerne på basis af det tilstedeværende antal moderfår og/eller -geder på bedriften i hele den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 70, stk. 3.
2. Dyr, som opfylder betingelserne ifølge definitionerne i artikel 112 i forordning (EF) nr. 1782/2003 den sidste dag i den periode, dyrene skal holdes på bedriften, betragtes som præmieberettigede.
Artikel 75
Fortegnelse over landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter
Senest på tredivtedagen i den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, udarbejder medlemsstaterne for hvert år en fortegnelse over de landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter, på grundlag af landbrugernes erklæringer som omhandlet i artikel 70, stk. 1.
Ved udarbejdelsen af fortegnelsen tager medlemsstaterne hensyn til kontrolresultater og enhver anden informationskilde, som den ansvarlige myndighed råder over, herunder oplysninger fra forarbejderne eller distributørerne om landbrugernes afsætning af fåremælk og fåremælksprodukter.
Artikel 76
Meddelelse
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
senest den 31. juli hvert år: oplysningerne om de præmieansøgninger, der er indgivet for det indeværende år, på den formular, der er vist i bilag XI
b)
senest den 31. juli hvert år: antallet af og beløbet for de præmier, der blev udbetalt det foregående år efter en eventuel nedsættelse af støtten, jf. artikel 120 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på den formular, der er vist i bilag XII til nærværende forordning
c)
senest den 31. oktober hvert år: eventuelle ændringer af listen over geografiske områder, hvor der foretages græsningsskifte, jf. artikel 114, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og artikel 73 i nærværende forordning.
Oplysningerne i henhold til første afsnit stilles til rådighed for de nationale organer, der er ansvarlige for udarbejdelsen af officielle statistikker i fåre- og gedekødssektoren, efter anmodning herom.
2. Sker der ændringer i de oplysninger, der kræves efter stk. 1, især som følge af kontrol eller korrektioner eller forbedringer af tidligere tal, skal Kommissionen have tilsendt de ajourførte oplysninger senest en måned efter, at ændringerne er sket.
AFDELING 2
Lofter, reserver og overdragelser
Artikel 77
Gratis tildelte præmierettigheder
En landbruger, der gratis har fået tildelt præmierettigheder fra den nationale reserve, har ikke ret til endeligt og/eller midlertidigt at overdrage sine rettigheder i en periode på tre år fra datoen for tildelingen af disse rettigheder, medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde.
Artikel 78
Udnyttelse af rettigheder
1. En landbruger, der er i besiddelse af rettigheder, kan udnytte dem ved selv at gøre brug af dem og/eller ved midlertidigt at overdrage dem til en anden landbruger.
2. Hvis en landbruger ikke hvert år har overholdt den minimumsprocentsats for udnyttelse af sine rettigheder, der er fastsat efter stk. 4, overføres den uudnyttede del til den nationale reserve, medmindre:
a)
landbrugeren højst har 20 præmierettigheder og ikke har overholdt minimumsprocentsatsen for udnyttelse af sine rettigheder i to kalenderår i træk, i hvilket tilfælde den del, der ikke blev udnyttet det sidste kalenderår, overføres til den nationale reserve
b)
landbrugeren deltager i et ekstensiveringsprogram, som Kommissionen har godkendt
c)
landbrugeren deltager i en ordning for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, og som ikke forpligter til endelig og/eller midlertidig overdragelse af rettigheder
d)
der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde.
3. Midlertidig overdragelse kan kun gælde hele år og skal mindst omfatte det antal dyr, der er fastsat i artikel 79, stk. 1. Ved udgangen af hver periode for midlertidig overdragelse, der ikke må overstige tre på hinanden følgende år, generhverver en landbruger, medmindre der er sket endelig overdragelse, alle sine rettigheder og skal gøre brug af dem i mindst to på hinanden følgende år. Udnytter landbrugeren ikke selv sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af de to år, inddrager medlemsstaten, medmindre der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde, hvert år de rettigheder, landbrugeren ikke har udnyttet, og overfører dem til den nationale reserve.
For landbrugere, der deltager i ordninger for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, kan medlemsstaterne dog fastsætte en samlet varighed af den midlertidige overdragelse på grundlag af disse ordninger.
De landbrugere, der har forpligtet sig til at deltage i et ekstensiveringsprogram efter den i artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (34) omhandlede foranstaltning eller i et ekstensiveringsprogram efter artikel 22 og 23 i forordning (EF) nr. 1257/1999, må ikke midlertidigt og/eller endeligt overdrage deres rettigheder, så længe deres forpligtelse varer. Denne bestemmelse gælder dog ikke, såfremt programmet gør det muligt endeligt og/eller midlertidigt at overdrage rettigheder til landbrugere, hvis deltagelse i andre foranstaltninger end dem, der er nævnt i dette afsnit, forudsætter erhvervelse af rettigheder.
4. Minimumsprocentsatsen for udnyttelse af præmierettigheder fastsættes til 70 %.
Medlemsstaterne kan dog forhøje denne procentsats op til 100 %. De underretter forinden Kommissionen om den procentsats, de har til hensigt at anvende.
Artikel 79
Endelig og midlertidig overdragelse af rettigheder
1. Medlemsstaterne kan ud fra deres produktionsstrukturer fastsætte et minimumsantal præmierettigheder, der kan overdrages delvis uden overdragelse af bedriften. Dette minimum må ikke overstige ti præmierettigheder.
2. Endelig og midlertidig overdragelse af præmierettigheder får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder er blevet underrettet herom af både den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, og af den landbruger, der modtager dem.
En sådan underretning skal ske inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaten, og senest på den dato, hvor præmieansøgningsperioden udløber i den pågældende medlemsstat, undtagen i de tilfælde, hvor overdragelsen af rettigheder sker i forbindelse med arv. Den landbruger, der modtager rettighederne, skal i så fald kunne fremlægge retlige dokumenter, som godtgør, at han eller hun har arvet rettighederne efter den afdøde landbruger.
3. Ved overdragelse uden overdragelse af bedriften kan det antal rettigheder, der uden godtgørelse overføres til den nationale reserve, under ingen omstændigheder være mindre end én.
Artikel 80
Ændring af det individuelle loft
I tilfælde af endelig eller midlertidig overdragelse af præmierettigheder fastlægger medlemsstaterne det nye individuelle loft og underretter de pågældende landbrugere om antallet af deres præmierettigheder senest 60 dage efter den sidste dag i den periode, hvor landbrugeren indgav sin præmieansøgning.
Stk. 1 anvendes ikke, såfremt overdragelsen sker i forbindelse med arv, jf. artikel 79, stk. 2.
Artikel 81
Landbrugere, der ikke ejer de arealer, de anvender
Landbrugere, der kun driver offentlige eller fælles arealer, og som beslutter at ophøre med at anvende disse arealer til græsning og at overdrage alle deres rettigheder til en anden landbruger, sidestilles med landbrugere, som sælger eller overdrager deres bedrift. I alle andre tilfælde sidestilles sådanne landbrugere med landbrugere, der kun overdrager deres præmierettigheder.
Artikel 82
Overdragelse via den nationale reserve
Hvis en medlemsstat fastsætter, at overdragelse af rettigheder skal ske via den nationale reserve, anvender medlemsstaten nationale bestemmelser, som svarer til dem, der er fastsat i dette kapitel. I sådanne tilfælde gælder desuden følgende:
a)
medlemsstaterne kan fastsætte, at midlertidig overdragelse sker via den nationale reserve
b)
overførsel til reserven i forbindelse med overdragelse af præmierettigheder eller midlertidig overdragelse i henhold til litra a) får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder har underrettet den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, herom, og overførsel fra reserven til en anden landbruger får først virkning, når myndighederne har underrettet landbrugeren herom.
De nationale bestemmelser i henhold til stk. 1 skal desuden sikre, at medlemsstaten for den del af rettighederne, som ikke er omfattet af artikel 117, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, yder en betaling svarende til den, der kunne opnås ved direkte overdragelse mellem landbrugere, idet der tages hensyn til udviklingen i den pågældende medlemsstats produktion. Denne betaling er den samme som den, der skal erlægges af en landbruger, som modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve.
Artikel 83
Beregning af individuelle lofter
Der anvendes kun hele tal ved de første beregninger og senere justeringer af individuelle lofter over præmierettigheder.
Er slutresultatet af beregningerne ikke et helt tal, afrundes til nærmeste hele tal. Ligger beregningsresultatet midt imellem to hele tal, rundes der op til det højeste hele tal.
Artikel 84
Meddelelse
1. Senest den 1. marts 2005 meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvor stor en del af de overdragne præmierettigheder der skal afgives til den nationale reserve i henhold til artikel 117, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og i givet fald om de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 117, stk. 3, i nævnte forordning, og inden den 1. januar hvert år om eventuelle ændringer heraf.
2. Senest den 30. april hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende ved hjælp af skemaet i bilag XIII og XIV:
a)
antallet af præmierettigheder, der det foregående år uden godtgørelse blev tilbageført til den nationale reserve som følge af overdragelse af rettigheder uden overdragelse af bedriften
b)
antallet af uudnyttede præmierettigheder, jf. artikel 118, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der det foregående år blev overført til den nationale reserve
c)
antallet af rettigheder, der det foregående år blev tildelt efter artikel 118, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
antallet af præmierettigheder, der det foregående år blev tildelt landbrugere i ugunstigt stillede områder fra den nationale reserve
e)
datoerne vedrørende perioderne og fristerne for overdragelse af rettigheder og for præmieansøgninger.
AFDELING 3
Supplerende betalinger
Artikel 85
Supplerende betalinger
Medlemsstater, der anvender artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003, giver Kommissionen oplysninger om deres nationale ordninger for ydelse af supplerende betalinger i henhold til artikel 119 i nævnte forordning. Oplysningerne skal, hvis det er relevant, især omfatte følgende:
a)
når det gælder betalinger pr. dyr:
i)
vejledende beløb pr. dyr og udbetalingsordninger
ii)
vejledende overslag over de samlede udgifter og det berørte antal dyr
iii)
særlige krav med hensyn til belægningsgrad
iv)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne
b)
når det gælder arealbetalinger, om nødvendigt:
i)
beregning af de regionale basisarealer
ii)
vejledende beløb pr. ha
iii)
vejledende overslag over de samlede udgifter og antallet af berørte hektar
iv)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne
c)
nærmere oplysninger om andre ordninger, der er indført for supplerende betalinger.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om eventuelle ændringer af ordningerne senest en måned efter, at ændringerne har fundet sted.
AFDELING 4
Almindelige bestemmelser
Artikel 86
Omregning til national valuta
Den udløsende begivenhed, der er bestemmende for vekselkursens anvendelse på de præmier og betalinger, som er omhandlet i artikel 113, 114 og 119 i forordning (EF) nr. 1782/2003, er begyndelsen af det kalenderår, præmien eller betalingen vedrører.
Den anvendte vekselkurs skal være gennemsnittet, beregnet pro rata temporis, af de gældende vekselkurser i december måned forud for datoen for den udløsende begivenhed. Kursen fastsættes af Kommissionen i den måned, der følger efter datoen for den udløsende begivenhed.
KAPITEL 13
BETALINGER I FORBINDELSE MED OKSEKØD
AFDELING 1
Særlig præmie
(Artikel 123 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 87
Ansøgninger
1. Ud over at opfylde de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, skal en ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, indeholde følgende:
a)
en opdeling af antallet af dyr efter aldersgruppe
b)
henvisninger til de pas eller administrative dokumenter, der følger de dyr, som ansøgningen vedrører.
2. Der kan kun indgives en ansøgning for dyr, som på den dato, der indleder den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften:
a)
når det gælder tyre er mindst 7 måneder gamle
b)
når det gælder stude:
i)
er mindst 7 og højst 19 måneder gamle for den første aldersgruppe
ii)
er mindst 20 måneder gamle for den anden aldersgruppe.
Artikel 88
Præmiens ydelse
For dyr, som der ikke er ydet særlig præmie for, enten fordi der er foretaget en forholdsmæssig nedsættelse som fastsat i artikel 123, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller fordi bestemmelsen om belægningsgraden, jf. artikel 131 i nævnte forordning, er blevet anvendt, kan der ikke længere indgives en ansøgning om præmie for samme aldersgruppe, idet de betragtes som dyr, der er ydet præmie for.
Artikel 89
Pas og administrative dokumenter
1. Foreligger passet ikke, jf. betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000, erstattes det af et nationalt administrativt dokument som fastsat i artikel 123, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Medlemsstatens ansvarlige myndigheder sørger for, at passet eller det administrative dokument sikrer, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe. Med henblik herpå yder medlemsstaterne hinanden den nødvendige bistand.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte, at det nationale administrative dokument, der er nævnt i stk. 1, har form af:
a)
et dokument, der følger hvert enkelt dyr
b)
en samlet fortegnelse, som landbrugeren fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at dyrene fra første ansøgnings indgivelse holdes hos samme landbruger, indtil de markedsføres med henblik på slagtning
c)
en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at den medlemsstat eller den region i en medlemsstat, der gør brug af denne mulighed, gennemfører kontrol på stedet af alle dyr, som er omfattet af en ansøgning, kontrol af flytning af disse dyr samt varig mærkning af alle kontrollerede dyr, hvilket landbrugerne skal acceptere
d)
en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for samme aldersgruppe og efter anmodning straks giver oplysning om status med hensyn til præmieydelse for hvert dyr.
4. De medlemsstater, der beslutter at gøre brug af en eller flere af de muligheder, der er fastsat i stk. 3, underretter i god tid Kommissionen herom og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser.
I forbindelse med stk. 3, litra c), anses kun Storbritannien og Nordirland for regioner i en medlemsstat.
Artikel 90
Periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 123, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse og varer to måneder.
Medlemsstaterne kan dog bestemme, at landbrugeren kan fastlægge andre begyndelsesdatoer, forudsat at de ikke begynder mere end to måneder efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Artikel 91
Regionale lofter
1. Fører den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 123, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af præmiens enhedsbeløb. I denne forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
2. Beslutter medlemsstaterne at indføre særskilte regioner, jf. definitionen i artikel 122, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller ændre bestående regioner på deres område, underretter de Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende år, idet de samtidig angiver regionernes afgrænsning og de pågældende lofter. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 92
Lofter for antallet af dyr pr. bedrift
1. Ændrer en medlemsstat det loft på 90 kreaturer pr. bedrift og pr. aldersgruppe, der er nævnt i artikel 123, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller afviger fra det, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
Fastlægger en medlemsstat et minimumsantal af dyr pr. bedrift, under hvilket den forholdsmæssige nedsættelse ikke foretages, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
2. Alle senere ændringer i anvendelsen af stk. 1 skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 93
Præmiens ydelse ved slagtning
1. Medlemsstaterne kan yde den særlige præmie ved slagtning:
a)
for tyre i en eneste aldersgruppe
b)
for stude i første eller anden aldersgruppe eller ved samlet udbetaling af præmierne for de to aldersgrupper.
2. Medlemsstater, der har besluttet at yde den særlige præmie ved slagtning efter stk. 1, fastsætter, at præmien også ydes, når præmieberettigede dyr forsendes til en anden medlemsstat eller eksporteres til et tredjeland.
3. Hvis en medlemsstat har besluttet at yde den særlige præmie ved slagtning efter stk. 1, finder denne afdeling og artikel 120 samt artikel 121, stk. 1 og 2, med de fornødne ændringer anvendelse på præmieydelsen.
4. Støtteansøgningen skal ud over oplysningerne i artikel 121, stk. 1, indeholde oplysning om, hvorvidt dyret er en tyr eller en stud, og være ledsaget af et dokument med de angivelser, der er nødvendige med henblik på artikel 89, stk. 2. Medlemsstaten kan selv vælge, hvilket af følgende dokumenter det skal være:
a)
passet eller et eksemplar af passet, hvis den benyttede model omfatter flere eksemplarer
b)
en kopi af passet, hvis den benyttede pasmodel kun omfatter et enkelt eksemplar, der skal returneres til den myndighed, der er ansvarlig for anvendelsen af artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000; i så fald træffer medlemsstaten foranstaltninger til at sikre, at oplysningerne på kopien svarer til oplysningerne i originalen
c)
det nationale administrative dokument, hvis passet ikke foreligger, jf. betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000.
Medlemsstaterne kan suspendere anvendelsen af det nationale administrative dokument. I så fald træffer de de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for den samme aldersgruppe for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne.
Hvis de elektroniske databaser, der er fastsat i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, efter medlemsstatens opfattelse indeholder de nødvendige oplysninger til at sikre, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe, behøver støtteansøgningen ikke at være ledsaget af det i første afsnit omhandlede dokument.
Uanset første afsnit i nærværende stykke træffer en medlemsstat, hvis den gør brug af den i artikel 121, stk. 2, første afsnit, omhandlede mulighed for at afstå fra støtteansøgning, de nødvendige foranstaltninger til, at landbrugeren kan angive, for hvilke dyr han anmoder om den særlige præmie.
5. For tyre skal slagtebeviset indeholde oplysning om slagtekroppens vægt.
6. Forsendes et dyr, føres der bevis for forsendelsen ved en erklæring fra afsenderen, der bl.a. angiver den medlemsstat, som dyret forsendes til.
I så fald skal støtteansøgningen indeholde følgende:
a)
afsenderens navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
b)
dyrenes identifikationsnumre
c)
en erklæring om, at dyret er mindst ni måneder gammelt.
Støtteansøgningen indgives, inden dyret forlader den pågældende medlemsstats område, og beviset for forsendelsen fremlægges senest tre måneder efter den dato, hvor dyret forlod medlemsstatens område.
Artikel 94
Særlige forhold i forbindelse med ordningen for ydelse af præmie
1. Uanset artikel 90 udbetales præmien til den landbruger, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagte- eller forsendelsesdatoen eller mindre end to måneder inden datoen for eksport af dyret.
Når det gælder stude
a)
kan præmien for den første aldersgruppe kun udbetales, hvis landbrugeren har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, idet dyret i denne periode skal have været mindst 7 måneder og under 22 måneder gammelt
b)
kan præmien for den anden aldersgruppe kun udbetales, hvis landbrugeren har holdt dyret, der skal være mindst 20 måneder gammelt, på sin bedrift i en periode på mindst to måneder
c)
kan præmierne for de to aldersgrupper kun udbetales sammen, hvis landbrugeren har holdt dyret på sin bedrift i mindst fire måneder i træk under overholdelse af de i litra a) og b) fastsatte aldersbetingelser
d)
er det kun præmien for den anden aldersgruppe, der kan udbetales, hvis dyret allerede var 19 måneder gammelt, da det blev forsendt fra en anden medlemsstat.
2. Ved beregningen af belægningsgraden, jf. artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003, medregnes alle dyr, for hvilke der indgives en samlet ansøgning for de to aldersgrupper, to gange.
3. Slagtekroppens vægt bestemmes på grundlag af en slagtekrop som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 (35).
Afviger slagtekroppens præsentation fra nævnte definition, anvendes korrektionerne i bilaget til Kommissionens forordning (EØF) nr. 563/82 (36).
Sker slagtningen på et slagteri, der ikke er forpligtet til at anvende EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, kan medlemsstaten tillade, at vægten bestemmes på grundlag af det slagtede dyrs levende vægt. I så fald anses slagtekroppens vægt for at være lig med eller over 185 kg, hvis dyrets levende vægt var lig med eller over 340 kg.
Artikel 95
Meddelelse
Medlemsstater, der beslutter at anvende artikel 93, giver inden begyndelsen af det pågældende kalenderår Kommissionen meddelelse om en sådan beslutning eller om eventuelle senere ændringer heraf og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser.
AFDELING 2
Sæsonpræmie
(Artikel 124 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 96
Ordningens anvendelse
Kommissionen afgør senest den 1. september hvert kalenderår, i hvilke medlemsstater sæsonpræmien kan ydes for det følgende kalenderår.
Beslutter medlemsstaterne at anvende artikel 124, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter de senest den 1. januar i kalenderåret for ydelse af præmien Kommissionen herom.
Artikel 97
Retten til præmie
1. Sæsonpræmien kan kun ydes for stude, som der allerede er ydet særlig præmie for, eller som i henhold til artikel 88 anses for at have modtaget den særlige præmie, i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes, hvis dyrene er slagtet i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes.
2. Der kan kun ydes sæsonpræmie til den landbruger, der som den sidste har holdt dyret på sin bedrift inden slagtningen.
Artikel 98
Ansøgninger
1. Landbrugeren indgiver sin ansøgning til den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor hans bedrift er beliggende.
2. Ansøgningen udarbejdes i overensstemmelse med artikel 93, stk. 4, og artikel 121, der anvendes med de fornødne ændringer.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, om den særlige præmie er ydet, og de gennemfører regelmæssig og uanmeldt kontrol af de i artikel 121 fastlagte attester.
AFDELING 3
Ammekopræmie
(Artikel 125-129 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 99
Køer af kødrace
I forbindelse med artikel 122, litra d), og artikel 129, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 betragtes køer af de kvægracer, der er anført i bilag XV til nærværende forordning, ikke som køer, der tilhører en kødrace.
Artikel 100
Individuel maksimumsreferencemængde
1. Ændrer en medlemsstat det i artikel 125, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte maksimum på 120 000 kg individuel referencemængde eller fraviger det, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
2. Alle senere ændringer i anvendelsen af stk. 1 skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 101
Periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den i artikel 125, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte periode på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Artikel 102
Ansøgninger
1. Medmindre andet følger af de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede system, skal ansøgningen om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, når der ansøges om præmie efter artikel 125, stk. 2, litra b), i samme forordning, omfatte følgende:
a)
en erklæring fra producenten med oplysning om den individuelle referencemælkemængde, han har til rådighed pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, som begynder i det pågældende kalenderår; er denne mængde ikke kendt på datoen for ansøgningens indgivelse, meddeles mængden til den ansvarlige myndighed snarest muligt
b)
et tilsagn fra landbrugeren om, at han ikke vil forøge sin individuelle referencemængde ud over det kvantitative loft, der er fastsat i artikel 125, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, i den tolvmånedersperiode, der begynder på datoen for ansøgningens indgivelse.
Litra b) anvendes ikke, hvis medlemsstaten har ophævet nævnte kvantitative loft.
2. Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder i løbet af et kalenderår.
Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode.
Artikel 103
Gennemsnitlig mælkeydelse
Den gennemsnitlige mælkeydelse beregnes på grundlag af de gennemsnitlige ydelser, der er anført i bilag XVI. En medlemsstat kan dog til denne beregning anvende et dokument, som den har anerkendt, og som bekræfter den gennemsnitlige mælkeydelse for landbrugerens malkekvægbesætning.
Artikel 104
Supplerende national præmie
1. Der kan kun ydes en supplerende national ammekopræmie, jf. artikel 125, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, til landbrugere, der for samme kalenderår modtager ammekopræmie.
Den supplerende nationale ammekopræmie ydes for højst det antal dyr, der er berettiget til ammekopræmie, eventuelt efter anvendelse af den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 129, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere betingelser for ydelse af den supplerende nationale ammekopræmie. De underretter Kommissionen herom i god tid, inden disse betingelser bringes i anvendelse.
3. Kommissionen afgør senest den 1. september i hvert kalenderår, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 125, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 105
Individuelle lofter
Medlemsstaterne fastsætter et individuelt loft for hver landbruger i henhold til artikel 126, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 106
Meddelelser
1. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts 2005 Kommissionen eventuelle ændringer i procedurerne til nedsættelse af de individuelle lofter i henhold til artikel 126, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
senest den 1. marts 2005 eventuelle ændringer af måden til beregning af nedsættelsen, jf. artikel 127, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
b)
inden den 1. januar hvert år eventuelle ændringer af foranstaltninger truffet i henhold til artikel 127, stk. 2, litra a), i samme forordning.
3. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts hvert år ved hjælp af skemaet i del 3 i bilag XVIII Kommissionen de foreløbige oplysninger og senest den 31. juli hvert år de endelige oplysninger om:
a)
det antal præmierettigheder, der i det foregående kalenderår uden godtgørelse blev overført til den nationale reserve som følge af overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedriften
b)
antallet af de i artikel 109, stk. 2, omhandlede uudnyttede præmierettigheder, der i det foregående kalenderår blev overført til den nationale reserve
c)
det antal rettigheder, der i det foregående kalenderår blev tildelt efter artikel 128, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 107
Gratis tildelte præmierettigheder
Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde, har en landbruger, der gratis har fået tildelt præmierettigheder fra den nationale reserve, ikke ret til endeligt og/eller midlertidigt at overdrage sine rettigheder i de følgende tre kalenderår.
Artikel 108
Udnyttelse af rettigheder
1. En landbruger, der er i besiddelse af rettigheder, kan udnytte dem ved selv at gøre brug af dem og/eller ved midlertidigt at overdrage dem til en anden producent.
2. Gør en landbruger ikke hvert kalenderår brug af sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, overføres den uudnyttede del til den nationale reserve, medmindre:
-
landbrugeren er i besiddelse af højst syv præmierettigheder; gør en landbruger ikke brug af sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af to på hinanden følgende kalenderår, overføres den del, der ikke blev udnyttet i det sidste kalenderår, til den nationale reserve
-
landbrugeren deltager i et ekstensiveringsprogram, som Kommissionen har godkendt
-
landbrugeren deltager i et program for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, og som ikke forpligter til endelig og/eller midlertidig overdragelse af rettigheder
eller
-
der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde.
3. Midlertidig overdragelse kan kun gælde hele kalenderår og skal mindst omfatte det antal dyr, der er fastsat i artikel 109, stk. 1. Ved udgangen af hver periode for midlertidig overdragelse, der ikke må overstige tre på hinanden følgende år, generhverver en landbruger, medmindre der er sket endelig overdragelse, alle sine rettigheder og skal selv gøre brug af dem i mindst to på hinanden følgende år. Udnytter landbrugeren ikke selv sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af de to ovennævnte år, inddrager medlemsstaten, bortset fra i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvert år de rettigheder, der ikke udnyttes, og overfører dem til den nationale reserve.
For landbrugere, der deltager i programmer for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, kan medlemsstaterne dog fastsætte en forlængelse af den samlede varighed for midlertidig overdragelse på grundlag af disse programmer.
De landbrugere, der har forpligtet sig til at deltage i et ekstensiveringsprogram efter den i artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (37) omhandlede foranstaltning eller i et ekstensiveringsprogram efter artikel 22 og 23 i forordning (EF) nr. 1257/1999 (38), må ikke midlertidigt eller endeligt overdrage deres rettigheder, så længe deres forpligtelse varer. Dette forbud gælder dog ikke, såfremt programmet gør det muligt endeligt og/eller midlertidigt at overdrage rettigheder til landbrugere, hvis deltagelse i andre foranstaltninger end de i nærværende afsnit omhandlede foranstaltninger forudsætter tildeling af rettigheder.
4. Minimumsprocentsatsen for udnyttelse af præmierettigheder fastsættes til 70 %. Medlemsstaterne kan dog forhøje denne procentsats indtil 100 %.
Medlemsstaterne underretter på forhånd Kommissionen om den procentsats, som de har i sinde at anvende og om eventuelle ændringer af den.
Artikel 109
Endelig og midlertidig overdragelse af rettigheder
1. Medlemsstaterne kan i forhold til deres produktionsstrukturer fastsætte et minimumsantal præmierettigheder, der kan overføres delvist uden overdragelse af bedrift. Dette minimum må ikke overstige fem præmierettigheder.
2. Endelig og midlertidig overdragelse af præmierettigheder får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder er blevet underrettet herom af både den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, og af den, der modtager dem.
En sådan underretning skal ske inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaten, og under alle omstændigheder senest, når den producent, der modtager rettighederne, indgiver præmieansøgningen, undtagen i de tilfælde, hvor overdragelsen af rettigheder sker i forbindelse med arv. Den landbruger, der modtager rettighederne, skal i så fald kunne fremlægge retlige dokumenter, som godtgør, at han eller hun har arvet rettighederne fra en afdød landbruger.
Artikel 110
Ændring af det individuelle loft
I tilfælde af endelig eller midlertidig overdragelse af præmierettigheder fastlægger medlemsstaterne det nye individuelle loft og underretter de pågældende landbrugere om antallet af deres præmierettigheder senest 60 dage efter den sidste dag i den periode, hvor landbrugeren indgav sin præmieansøgning.
Stk. 1 anvendes ikke, hvis overdragelsen sker i forbindelse med arv.
Artikel 111
Landbrugere, der ikke ejer de arealer, som de anvender
Landbrugere, der kun anvender offentlige eller fælles arealer, og som beslutter at ophøre med driften på disse arealer og overføre alle deres rettigheder til en anden landbruger, ligestilles med en landbruger, der sælger eller på anden måde overdrager sin bedrift. I alle andre tilfælde sidestilles sådanne landbrugere med landbrugere, der kun overfører deres præmierettigheder.
Artikel 112
Overførsel via den nationale reserve
Fastsætter en medlemsstat, at overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedrift skal ske via den nationale reserve efter artikel 127, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, anvender den nationale bestemmelser svarende til bestemmelserne i artikel 109-111. Endvidere gælder følgende:
-
medlemsstaterne kan fastsætte, at midlertidig overdragelse skal ske via den nationale reserve
-
ved endelig overdragelse af præmierettigheder eller midlertidig overdragelse i medfør af første led får overførslen til reserven først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder har underrettet den landbruger, der foretager den endelige og/eller midlertidige overdragelse, og overførslen fra reserven til en anden landbruger får først virkning, når disse myndigheder har underrettet denne.
Endvidere skal disse bestemmelser sikre, at medlemsstaten for den del af rettighederne, som ikke svarer til den i artikel 127, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte del, betaler et beløb, der svarer til det beløb, som en direkte overførsel mellem landbrugere ville have medført, navnlig under hensyntagen til udviklingen i produktionen i den pågældende medlemsstat. Betalingen skal være lig med det beløb, som kræves af landbrugere, der modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve.
Artikel 113
Delrettigheder
1. Fører de beregninger, der skal foretages efter artikel 105-112, ikke til hele tal, tages der kun hensyn til første decimal.
2. Medfører anvendelsen af denne afdeling, at der opstår delrettigheder til præmie enten for en landbruger eller for den nationale reserve, sammenlægges disse delrettigheder.
3. Er en landbruger indehaver af en delrettighed, giver denne kun ret til den tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og eventuelt for den supplerende nationale præmie, jf. artikel 104, og for ekstensiveringsbeløbet, jf. artikel 118.
Artikel 114
Særlig ordning for kvier
1. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter Kommissionen herom og meddeler samtidig Kommissionen de data, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne i artikel 129, stk. 1, i samme forordning er opfyldt.
Endvidere meddeler de pågældende medlemsstater i givet fald det særlige loft, som de har fastsat.
Kommissionen afgør, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Afgørelser, der er gældende på tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden, anvendes fortsat.
2. Medlemsstater, der opfylder betingelserne i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, meddeler inden den 1. januar i det pågældende år Kommissionen eventuelle ændringer, som de måtte have foretaget af det særlige nationale loft.
3. En medlemsstat, der anvender den særlige ordning, fastsætter kriterier for at sikre, at præmien udbetales til landbrugere, hvis kviebesætning er beregnet til fornyelse af kobesætninger. Disse kriterier kan bl.a. omfatte en aldersgrænse og/eller racebetingelser. Medlemsstaten underretter inden den 1. januar i det pågældende år Kommissionen om de fastsatte kriterier. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
4. Fører anvendelsen af den forholdsmæssige nedsættelse som omhandlet i artikel 129, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 ikke til et helt antal præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og i givet fald for den i artikel 104 omhandlede supplerende nationale præmie og for det i artikel 118 omhandlede ekstensiveringsbeløb. I denne forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
5. I en medlemsstat, der anvender den særlige ordning, skal den i artikel 125, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede forpligtelse vedrørende minimumsantallet af dyr, der skal holdes på bedriften, opfyldes 100 % enten for ammekøer, hvis landbrugeren har indgivet en ansøgning for ammekøer, eller for kvier, hvis landbrugeren har indgivet en ansøgning for kvier.
6. Artikel 105-113 anvendes ikke i forbindelse med denne særlige ordning.
Artikel 115
Afrunding af antallet af dyr
Hvis beregningen af maksimumsantallet af kvier udtrykt i procent, jf. artikel 125, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke fører til et helt tal, afrundes tallet nedad til nærmeste hele tal, hvis forskellen er under 0,5, og opad, hvis den er 0,5 og derover.
AFDELING 4
Fælles bestemmelser for den særlige præmie og ammekopræmien
Underafdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 116
Ansøgning om den særlige præmie og ammekopræmien
1. Medlemsstaterne kan af administrative grunde fastsætte, at ansøgninger om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, i forbindelse med den særlige præmie og ammekopræmien skal gælde et mindsteantal dyr, men dette antal må dog ikke overstige tre dyr.
2. Med forbehold af artikel 102, stk. 2, og artikel 118c, stk. 2, kan medlemsstaterne fastlægge perioder og datoer for præmieansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en landbruger må indgive pr. præmieordning pr. kalenderår.
Artikel 117
Belægningsgrad
1. For hver landbruger, der for et givet kalenderår indgiver en ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, i forbindelse med den særlige præmie eller ammekopræmien, fastlægger de ansvarlige myndigheder det antal storkreaturer (SK), som svarer til det antal dyr, for hvilke der under hensyntagen til bedriftens foderareal kan ydes en særlig præmie eller en ammekopræmie.
2. Ved bestemmelse af belægningsgraden, jf. artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003:
a)
tages der hensyn til den individuelle referencemælkemængde, der er til rådighed for landbrugeren pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår
b)
beregnes det antal malkekøer, der kræves for at producere denne referencemængde, efter artikel 103 i nærværende forordning.
3. Ved bestemmelse af antallet af præmieberettigede dyr
a)
multipliceres det antal hektarer, som er fastlagt efter reglerne i forbindelse med det integrerede system, med den belægningsgrad, der er omhandlet i artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, der svarer til det antal malkekøer, som kræves for at producere den referencemælkemængde, som landbrugeren har til rådighed
c)
reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, som svarer til det antal får og/eller geder, som der er indgivet en præmieansøgning for.
Det således fremkomne sluttal udgør det maksimale antal SK, som den særlige præmie og ammekopræmien kan ydes for.
4. Medlemsstaterne underretter hver enkelt berørt landbruger om den belægningsgrad, der er konstateret for hans vedkommende, og om det heraf følgende antal SK, der kan ydes en præmie for.
Underafdeling 2
Ekstensiveringsbeløbsordningen
(Artikel 132 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 118
Deltagelse i ekstensiveringsbeløbsordningen
1. For at opnå ekstensiveringsbeløbet skal landbrugeren i sin ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, angive, at han ønsker at deltage i ekstensiveringsbeløbsordningen.
2. Dyr, der betragtes som dyr, der er ydet særlig præmie for, jf. artikel 88, giver ikke ret til ekstensiveringsbeløbet.
Artikel 118a
Fastlæggelse af belægningsgraden ved hjælp af optællinger
1. For at kontrollere, om antallet af dyr, der er beregnet efter artikel 132, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, er foreneligt med den eller de belægningsgrader, der er fastsat i artikel 132, stk. 2, i nævnte forordning, fastlægger medlemsstaten hvert år mindst fem datoer for optælling af dyr og underretter Kommissionen herom.
Medmindre en medlemsstat beslutter, at optællingsdatoerne er alle årets dage, skal disse datoer fordeles tilfældigt på en sådan måde, at de er repræsentative for hele året, og skal ændres hvert år, og hver optællingsdato skal fastlægges efterfølgende og meddeles landbrugeren tidligst to uger efter dens fastlæggelse.
2. Dyrene kan optælles på optællingsdatoerne efter en af følgende metoder efter medlemsstatens valg:
a)
medlemsstaten kan anmode landbrugeren om inden en dato, som fastsættes af medlemsstaten, på grundlag af sin staldbog at oplyse antallet af SK eller antallet af dyr inden for hver af de to kategorier kvæg, som er anført i omregningstabellen i artikel 131, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
medlemsstaten kan benytte elektroniske databaser, jf. artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, til at fastslå antallet af SK, hvis de pågældende databaser på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde sikrer, at dataene er tilstrækkeligt nøjagtige til at kunne anvendes i forbindelse med ekstensiveringsbeløbsordningen.
3. Det antal SK, der lægges til grund ved afgørelsen af, om landbrugeren overholder de belægningsgrader, der er omhandlet i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er det aritmetiske gennemsnit af de antal SK, der er fastslået på optællingsdatoerne, hvortil kommer de SK, der svarer til de får og geder, for hvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalenderår.
Beslutter en medlemsstat, at optællingsdatoerne er alle årets dage, kan den dog fastsætte, at de i stk. 2, litra a) og b), omhandlede antal beregnes i forhold til varigheden af dyrenes tilstedeværelse på bedriften.
4. Medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger til at anvende artikel 29 i forordning (EF) nr. 1782/2003 på landbrugere, der ved hjælp af unormalt lave belægningsgrader i en del af året kunstigt skaber betingelser, som kræves opfyldt efter artikel 132 i nævnte forordning.
Artikel 118b
Forenklet fastlæggelse af belægningsgrad
1. Uanset artikel 118a kan medlemsstaten give landbrugeren mulighed for at vælge en forenklet ordning.
I så fald skal landbrugeren i sin ansøgning anføre:
a)
en erklæring om, at han hver dag har overholdt den maksimale belægningsgrad, der er fastsat i artikel 132 i forordning (EF) nr. 1782/2003, indtil dagen for sin ansøgning om støtte
b)
et tilsagn om hver dag at overholde nævnte belægningsgrad mellem dagen for sin ansøgning om støtte og den følgende 31. december.
Har medlemsstaten valgt at anvende artikel 132, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal landbrugeren i sin ansøgning angive, hvilken af de to maksimale belægningsgrader han overholder. Landbrugeren kan ændre dette valg, inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr.
Landbrugeren kan give den ansvarlige myndighed meddelelse om annullering af det i andet afsnit, litra b), nævnte tilsagn, inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr. I så fald er han ikke berettiget til at modtage ekstensiveringsbeløbet.
Den erklæring og det tilsagn, der er fastsat i andet afsnit, er underlagt kontrol- og sanktionsbestemmelserne i det integrerede system.
2. Vælger en medlemsstat at gøre brug af valgmuligheden i artikel 132, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller ophøre hermed, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
Artikel 118c
Landbrugere i bjergområder
1. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter Kommissionen herom og meddeler samtidig Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne i nærværende artikel er opfyldt.
I forbindelse med artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »landbruger i bjergområde« en landbruger
a)
hvis bedrift ligger i et bjergområde, eller
b)
som har mindst 50 % af sit foderareal i et bjergområde.
Kommissionen afgør, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Afgørelser, der er gældende på tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden, anvendes fortsat.
2. Med forbehold af artikel 118, stk. 1, skal en landbruger, der ønsker at modtage ekstensiveringsbeløbet efter stk. 1 i nærværende artikel, i sin støtteansøgning anføre, at han ansøger om ekstensiveringsbeløbet. Han skal i mindst seks på hinanden følgende måneder regnet fra datoen for indgivelsen af den i artikel 118 nævnte ansøgning have et antal malkekøer, der mindst er lig med det antal malkekøer, for hvilke han ansøger om udbetaling af ekstensiveringsbeløbet. Perioden på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder i løbet af et kalenderår.
Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode.
Artikel 118d
Maksimalt antal malkekøer, der berettiger til støtte
Det antal malkekøer, som en landbruger kan modtage ekstensiveringsbeløbet for, må ikke overstige:
a)
det antal malkekøer, der kræves for at producere den individuelle referencemælkemængde, der er til rådighed for landbrugeren pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår, idet dette antal køer beregnes ved hjælp af den gennemsnitlige mælkeydelse, der er fastlagt i bilag XVI
b)
det samlede antal køer på bedriften, der er fastlagt efter artikel 118a, nedsat med det antal ammekøer, der svarer til landbrugerens individuelle loft.
Artikel 119
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om eventuelle ændringer af den definition på »græsarealer«, der anvendes i forbindelse med artikel 132, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1782/2003, inden den 1. januar i det pågældende år.
2. Ved beregningen af belægningsgraden efter nærværende underafdeling, tages der kun hensyn til de to første decimaler.
3. Hvis de ansvarlige veterinærmyndigheder beslutter, at intet dyr må forlade produktionsenheden, medmindre det skal slagtes, multipliceres det antal SK, der konstateres på bedriften, med en koefficient på 0,8 i forbindelse med anvendelsen af denne underafdeling.
Den pågældende foranstaltning begrænses til den periode, hvor den i første afsnit nævnte beslutning anvendes, forlænget med 20 dage, forudsat at landbrugeren senest ti arbejdsdage efter beslutningen skriftligt har underrettet den ansvarlige myndighed om de pågældende dyrs tilstedeværelse og har truffet alle foranstaltninger, der er nødvendige for at forebygge og/eller begrænse epizootiens fremkomst.
AFDELING 5
Slagtepræmie
(Artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 120
En medlemsstat kan fastsætte, at hver landbruger for at kunne modtage slagtepræmien for et kalenderår skal indgive en erklæring om deltagelse inden eller samtidig med indgivelsen af den første ansøgning for samme kalenderår.
Foretager landbrugeren ingen ændringer i sin erklæring om deltagelse, kan medlemsstaten dog betragte den tidligere indgivne erklæring som fortsat gyldig.
Artikel 121
Ansøgninger
1. Støtteansøgningen skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for udbetaling af slagtepræmien, bl.a. dyrets fødselsdato, hvis det er født efter den 1. januar 1998.
Ansøgningen indgives inden for en frist, som fastsættes af medlemsstaten, og som ikke må overstige seks måneder regnet fra datoen for dyrets slagtning eller ved eksport fra den dato, hvor dyret forlader EF's toldområde, og som senest udløber ved udgangen af februar det følgende år, medmindre det drejer sig om undtagelsestilfælde, hvilket afgøres af medlemsstaten, hvor dyr forsendes eller eksporteres. Uden at det berører ovennævnte frist, kan medlemsstaten fastlægge perioder og datoer for støtteansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en landbruger kan indgive pr. kalenderår.
Medlemsstaten kan tillade, at ansøgningen indgives af en anden person end landbrugeren. I så fald anføres navn og adresse på den landbruger, der skal modtage slagtepræmien.
Ud over at opfylde de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede system, skal ansøgningen indeholde følgende:
a)
hvis præmien ydes ved slagtning: en attest fra slagteriet eller ethvert forretningspapir, der er udarbejdet eller påtegnet af slagteriet, og som mindst indeholder de samme angivelser, til attestering af:
i)
slagteriets navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
ii)
slagtedatoen samt dyrets identifikationsnummer og slagtenummer
iii)
slagtekroppens vægt for kalve, medmindre artikel 122, stk. 4, anvendes
b)
hvis dyret eksporteres til et tredjeland:
i)
eksportørens navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
ii)
dyrets identifikationsnummer
iii)
udførselsangivelsen med angivelse af alder for dyr, der er født efter den 1. januar 1998, og for kalve, medmindre artikel 122, stk. 4, anvendes, angivelse af levende vægt, der ikke må overstige 300 kg
iv)
beviset for, at dyret har forladt EF's toldområde, ført på samme måde som i forbindelse med eksportrestitutioner.
Medlemsstaten kan fastsætte, at fremsendelsen af de oplysninger, der er nævnt i fjerde afsnit, litra a) og b), skal ske via et eller flere organer, som medlemsstaten har godkendt, idet fremsendelsen bl.a. kan foretages elektronisk.
Medlemsstaten foretager regelmæssig og uanmeldt kontrol af de udstedte attester eller dokumenter samt eventuelt af de i fjerde afsnit omhandlede oplysninger.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne fastsætte, at de oplysninger om slagtning af en landbrugers dyr, der er registreret i databaser som omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, og som slagterierne fremsender til den ansvarlige myndighed, gør det ud for ansøgning om slagtepræmie på landbrugerens vegne, hvis databaserne på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde sikrer, at de registrerede data er tilstrækkeligt nøjagtige til at kunne anvendes i forbindelse med slagtepræmieordningen og eventuel udbetaling af den særlige præmie og/eller de supplerende betalinger, hvis disse foretages ved slagtningen, og/eller udbetaling af sæsonpræmien.
Medlemsstaten kan dog fastsætte, at en ansøgning er nødvendig. I så fald kan den fastsætte, hvilke oplysninger ansøgningen skal indeholde.
Medlemsstater, der vælger at anvende dette stykke, underretter Kommissionen om alle senere ændringer, før de iværksættes.
De sikrer sig, at de data, der stilles til rådighed for betalingsorganet, omfatter alle de oplysninger, der er nødvendige for udbetaling af slagtepræmien, især:
a)
typer og mængder af dyr som omhandlet i artikel 130, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der er slagtet i det pågældende år
b)
oplysninger om overholdelsen af de i ovennævnte artikel fastsatte betingelser vedrørende dyrenes alder og slagtekroppens vægt og den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 123 i nærværende forordning.
c)
eventuelt de oplysninger, der ved slagtningen er nødvendige for udbetalingen af den særlige præmie og/eller de supplerende betalinger, hvis disse foretages ved slagtningen, og/eller sæsonpræmien.
3. For dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne efter den i artikel 123 omhandlede periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, skal slagteriet udstede et dokument som omhandlet i nærværende artikel, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), selv hvis den medlemsstat, hvor slagtningen fandt sted, har valgt at gøre brug af undtagelsen i stk. 2 i nærværende artikel.
Hvis to medlemsstaters elektroniske systemer til udveksling af data er kompatible, kan de aftale at anvende den i stk. 2 fastsatte ordning indbyrdes.
Medlemsstaterne yder hinanden bistand for at sikre en effektiv kontrol af de fremsendte dokumenters ægthed og/eller af de udvekslede datas nøjagtighed. I den forbindelse sender den medlemsstat, hvor betalingen foretages, regelmæssigt den medlemsstat, hvor slagtningen finder sted, en oversigt over de slagteattester pr. slagteri (eller oplysninger, der gør det ud for attester), som den har modtaget fra sidstnævnte medlemsstat.
Artikel 122
Slagtekroppens vægt og præsentation
1. I forbindelse med artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 præsenteres kalvekroppen efter afskinding, udtagning af indvolde og afblødning, uden hoved og fødder, men med lever, nyrer og nyrefedt.
2. Følgende vægt tages i betragtning: slagtekroppens vægt efter afkøling eller slagtekroppens vægt i varm tilstand, så hurtigt som muligt efter slagtning, nedsat med 2 %.
3. Præsenteres slagtekroppen uden lever, nyrer og/eller nyrefedt, forhøjes dens vægt med:
a)
3,5 kg for lever
b)
0,5 kg for nyrer
c)
3,5 kg for nyrefedt.
4. Medlemsstaten kan fastsætte, at hvis kalven er under seks måneder gammel ved slagtning eller eksport, anses vægtbetingelsen i artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 for at være opfyldt.
Hvis slagtekroppens vægt ikke kan bestemmes på slagteriet, anses vægtbetingelsen i artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 for at være opfyldt, hvis den levende vægt ikke overstiger 300 kg.
Artikel 123
Præmiemodtager
1. Slagtepræmien udbetales til den landbruger, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen eller mindre end to måneder inden eksporten.
2. For kalve, der slagtes inden de er tre måneder gamle, er den periode, hvor de skal holdes på bedriften, en måned.
Artikel 124
Nationale lofter
1. De nationale lofter, der omhandles i artikel 130, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, fastsættes som anført i bilag XVII til nærværende forordning.
2. Fører den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 130, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af slagtepræmiens enhedsbeløb. I den forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
AFDELING 6
Supplerende betalinger
(Artikel 133-136 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 125
Nationale ordninger
De nærmere oplysninger om nationale ordninger, jf. artikel 137 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal omfatte følgende:
(1)
Når det gælder betalinger pr. dyr (eventuelt):
a)
vejledende beløb pr. dyr efter dyrekategori og betingelser for udbetaling
b)
vejledende overslag over de samlede udgifter for hver kategori dyr med angivelse af, om disse betalinger vil blive foretaget i form af et supplement til slagtepræmien, og over antallet af berørte dyr
c)
særlige krav vedrørende belægningsgraden, medmindre det drejer sig om betalinger i form af et supplement til slagtepræmien
d)
loft for handyr pr. bedrift, hvis det er relevant
e)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne.
De i litra a) og b) omhandlede dyrekategorier er: tyre, stude, ammekøer, malkekøer, kvier, der berettiger til ammekopræmie, og andre kvier eller hver undergruppe dyr, som er fastlagt af medlemsstaten og indeholdt i disse dyrekategorier
(2)
Når det gælder arealbetalinger (eventuelt):
a)
beregning af de regionale basisarealer
b)
vejledende beløb pr. hektar
c)
vejledende overslag over de samlede udgifter og det involverede antal hektar
d)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne.
AFDELING 7
Almindelige bestemmelser
Artikel 126
Betaling af forskud
1. I henhold til artikel 28, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 udbetaler den ansvarlige myndighed på grundlag af resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet landbrugeren et forskud på 60 % af den særlige præmie, ammekopræmien og slagtepræmien for det antal dyr, som anses for at være præmieberettiget.
For den særlige præmie, for den særlige ordning for kvier, jf. artikel 114, og for slagtepræmien kan medlemsstaten nedsætte forskuddets procentsats, uden at denne dog kan være lavere end 40 %.
På grundlag af resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet kan medlemsstaten endvidere beslutte at betale landbrugeren et forskud på højst 60 % af beløbet af de supplerende betalinger, der er omhandlet i artikel 133 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Forskuddet kan først udbetales fra den 16. oktober i det kalenderår, som der ansøges om præmie for eller ydes supplerende betaling for.
2. Den endelige udbetaling af præmien eller den supplerende betaling udgør et beløb, som svarer til forskellen mellem forskuddet og den præmie eller den supplerende betaling, som landbrugeren har ret til.
Artikel 127
Konteringsår
1. Datoen for ansøgningens indgivelse er den udløsende begivenhed med henblik på fastlæggelsen af konteringsåret for dyr, der er omfattet af ordningerne for særlig præmie, ammekopræmie, sæsonpræmie og ekstensiveringsbeløb, samt det antal SK, der lægges til grund ved beregningen af belægningsgraden.
Hvis den særlige præmie ydes efter artikel 93, udbetales det præmiebeløb, der var gældende den 31. december i det år, hvor slagtningen eller eksporten fandt sted, i følgende tilfælde:
a)
hvis dyret er slagtet eller eksporteret senest den 31. december
b)
hvis præmieansøgningen for dette dyr er indgivet efter denne dato.
2. Med hensyn til slagtepræmien er konteringsåret slagteåret eller eksportåret med henblik på anvendelse af støttesatsen og ved beregning af den forholdsmæssige nedsættelse i henhold til artikel 124.
Artikel 128
Omregning til national valuta
Præmiebeløb, ekstensiveringsbeløb og supplerende betalinger omregnes til national valuta efter gennemsnittet, beregnet i forhold til perioden, af vekselkurserne i december forud for konteringsåret, der fastlægges efter artikel 127. Kommissionen fastsætter den gennemsnitlige vekselkurs den følgende måned.
Artikel 129
Sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter
I gentagelsestilfælde af ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der er forbudt ifølge EF-bestemmelserne for veterinærsektoren, fastlægger medlemsstaterne i forhold til overtrædelsens alvor varigheden af perioden for udelukkelse fra støtteordningerne, jf. artikel 140, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 130
Fastsættelse af den individuelle referencemængde for mælk
En medlemsstat kan indtil udløbet af den elvte periode, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1788/2003, uanset artikel 102, stk. 1, litra a), artikel 117, stk. 2, litra a), og artikel 118d, litra a), i nærværende forordning, beslutte, at for de mælkeproducenter, der i henhold til artikel 5, litra j) og k), i forordning (EF) nr. 1788/2003 eller i henhold til nationale gennemførelsesbestemmelser til artikel 16, 17 og 18 i samme forordning helt eller delvis frigiver eller overtager individuelle referencemængder med virkning fra henholdsvis den 31. marts eller den 1. april, skal følgende fastsættes den 1. april:
a)
maksimumsgrænsen for den individuelle referencemængde for mælk, der er til rådighed, og som berettiger til ammekopræmien, samt maksimumsantallet af ammekøer
b)
ydelsen af de supplerende betalinger pr. dyr for ammekøer
c)
antallet af malkekøer med henblik på betaling af ekstensiveringsbeløb for malkekøer på bedrifter i bjergområder
d)
belægningsgraden.
Artikel 130a
Fastlæggelse af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den sidste dag i de i artikel 90, artikel 94, stk. 1, artikel 101, artikel 118c, stk. 2, og artikel 123, omhandlede perioder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, er den dag - hvad enten den er en arbejdsdag eller ej - der går forud for den dag, der har samme dato som begyndelsesdagen for perioden.
Artikel 131
Meddelelser
1. Hvis artikel 68, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: antallet af kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om støtten er ydet ved slagtning eller eksport, samt antallet af berørte landbrugere
ii)
antallet af kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
2. Hvis artikel 68, stk. 2, litra a), nr. i) og ii), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år:
i)
antallet af køer, som der er ansøgt om ammekopræmie for, opdelt efter de ordninger, der er omhandlet i artikel 125, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1782/2003
ii)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af køer og kvier, som der er ydet ammekopræmie for, opdelt efter de ordninger, der er omhandlet i artikel 125, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, samt antallet af berørte landbrugere for hver af de pågældende ordninger
ii)
eventuelt antallet af dyr, som der ikke er ydet ammekopræmie for det foregående kalenderår på grund af det særlige nationale loft for kvier.
iii)
eventuel ydelse af den nationale præmie til supplering af ammekopræmien med oplysning om:
-
betingelserne for ydelsen af den nationale præmie
-
beløbet pr. dyr
iv)
antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om støtten er ydet ved slagtning eller eksport, samt antallet af berørte landbrugere
v)
antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
3. Hvis artikel 68, stk. 2, litra b), nr. i), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr.
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr, samt antallet af berørte landbrugere
ii)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
4. Hvis artikel 68, stk. 2, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal handyr, som der er ansøgt om særlig præmie for, opdelt efter aldersgruppe og type dyr (tyr eller stud)
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af handyr, som der er ydet særlig præmie for, opdelt efter aldersgruppe og type dyr (tyr eller stud), samt antallet af berørte landbrugere
ii)
antallet af dyr, opdelt efter aldersgruppe, som der ikke er ydet særlig præmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af det regionale loft.
5. Senest den 31. juli hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen de præmiebeløb, der er udbetalt det foregående kalenderår i overensstemmelse med det valg, der er truffet med hensyn til delvis gennemførelse af enkeltbetalingsordningen, og i givet fald efter anvendelse af den nedsættelse, der er fastsat i artikel 139, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
6. Hvis artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvis det er relevant, senest den 15. september hvert år, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal dyr, som der er ydet sæsonpræmie for, opdelt efter, om de falder ind under den første eller den anden aldersgruppe i forbindelse med den særlige præmie, samt antallet af landbrugere, der svarer til hver af de to nævnte aldersgrupper.
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
det antal handyr, opdelt efter lofterne i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for, samt antallet af berørte landbrugere fordelt efter disse lofter
ii)
det antal køer og kvier, opdelt efter lofterne i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for, samt antallet af berørte landbrugere fordelt efter disse lofter
iii)
antallet af malkekøer, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for
iv)
antallet af dyr, som der er ydet præmie for uafhængigt af belægningsgraden, samt antallet af berørte landbrugere.
7. Medlemsstaterne meddeler de oplysninger, der er specificeret i nærværende artikel, ved hjælp af de skemaer, der er anført i bilag XVIII og XIX.
AFDELING 8
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 132
Overgangsbestemmelser
Den i artikel 138 i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede forpligtelse til at identificere og registrere dyrene gælder for dyr, der er født inden den 1. januar 1998, efter bestemmelserne i Rådets direktiv 92/102/EØF (39), bortset fra dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne.
Artikel 133
Bestemmelser, der skal anvendes i den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003
Medmindre andet følger af de andre artikler i dette kapitel, anvendes artikel 96, 97, 98, 117-119 og 125 i kalenderårene 2005 og 2006 i det omfang, medlemsstaterne beslutter at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
KAPITEL 14
GENEREL AREALBETALINGSORDNING
(Artikel 143b i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 134
Minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift
Det minimumsareal pr. bedrift, for hvilket der kan ansøges om betalinger, og som kan være på over 0,3 ha, jf. artikel 143b, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er fastsat i bilag XX.
Artikel 135
Landbrugsområder
Landbrugsområderne i henhold til den generelle arealbetalingsordning, jf. artikel 143b, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er fastsat i bilag XXI.
Artikel 136
Anvendelse af forordning (EF) nr. 796/2004
Med forbehold af artikel 143b, stk. 6, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, anvendes forordning (EF) nr. 796/2004 for den generelle arealbetalingsordning bortset fra artikel 6, stk. 3, artikel 7, artikel 8, stk. 2, litra b) og c), artikel 12, stk. 1, litra c), og stk. 2, artikel 13, stk. 2-8, artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 16 og 17, artikel 21, stk. 3, artikel 24, stk. 1, litra b), d) og e), artikel 26, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 2, litra b), c) og d), artikel 27, stk. 2, litra g), h), i) og j), artikel 28, stk. 1, litra d), artikel 30, stk. 3, artikel 31, artikel 34-40, artikel 49, stk. 2 og 3, artikel 50, stk. 2, 4, 5 og 6, artikel 51-64, artikel 69 og artikel 71, stk. 1.
Artikel 137
Ansøgning om generel arealbetaling
1. En ansøgning om generel arealbetaling behandles som en enkeltansøgning. jf. definitionen i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 796/2004, i forbindelse med anvendelsen af nævnte forordning.
2. En ansøgning om generel arealbetaling skal angive de arealer, der er støtteberettigede i henhold til betingelserne i artikel 143b, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 138
Nedsættelser og udelukkelser med hensyn til berettigelsesbetingelserne
1. Hvis det efter administrativ kontrol eller kontrol på stedet konstateres, at den fastslåede forskel mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal, jf. definitionen i artikel 2, nr. 22), i forordning (EF) nr. 796/2004, udgør mere end 3 %, men ikke mere end 30 % af det fastslåede areal, nedsættes det beløb, der skal udbetales under den generelle arealbetalingsordning, for det pågældende år med et beløb, som svarer til to gange den fastslåede forskel, bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder som fastlagt i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er forskellen på mere end 30 % af det fastslåede areal, udbetales der ikke støtte for det pågældende år.
Er forskellen på over 50 %, udelukkes landbrugeren endnu en gang fra at modtage støtte på op til det beløb, der svarer til forskellen mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal. Dette beløb fratrækkes de støttebetalinger, som landbrugeren har ret til i forbindelse med de ansøgninger, som han indgiver i de tre kalenderår, der følger efter kalenderåret for konstateringen.
2. Hvis forskellene mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal skyldes forsætlige uregelmæssigheder, udbetales den støtte, som landbrugeren har ret til, ikke for det pågældende kalenderår.
Er forskellen på over 20 % af det fastslåede areal, udelukkes landbrugeren desuden endnu en gang fra at modtage støtte på op til det beløb, der svarer til forskellen mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal. Dette beløb fratrækkes de støttebetalinger, som landbrugeren har ret til i forbindelse med de ansøgninger, som han indgiver i de tre kalenderår, der følger efter kalenderåret for konstateringen.
3. Ved bestemmelse af det fastslåede areal, jf. definitionen i artikel 2, nr. 22), i forordning (EF) nr. 796/2004, anvendes artikel 143b, stk. 5, og artikel 143b, stk. 6, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 samt artikel 137 i nærværende forordning.
KAPITEL 15
SUPPLERENDE NATIONALE DIREKTE BETALINGER
(Artikel 143c i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 139
Nedsættelseskoefficient
Hvis de supplerende nationale direkte betalinger i en bestemt sektor vil komme til at overskride det maksimumsniveau, som Kommissionen har givet tilladelse til i henhold til artikel 143c, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003, nedsættes satsen for de supplerende nationale direkte betalinger i den pågældende sektor proportionalt ved hjælp af en nedsættelseskoefficient.
Artikel 140
Kontrol og sanktioner
1. Forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på de supplerende nationale direkte betalinger, der medfinansieres i henhold til artikel 33h i forordning (EF) nr. 1257/1999.
2. Sker der ingen medfinansiering, træffer de berørte nye medlemsstater relevante kontrolforanstaltninger for at sikre, at de betingelser for ydelse af supplerende nationale direkte betalinger, som er fastlagt i Kommissionens tilladelse i henhold til artikel 143c, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003, opfyldes.
Artikel 141
Meddelelser
Nye medlemsstater forelægger en rapport om foranstaltningerne til gennemførelse af de supplerende nationale direkte betalinger inden den 30. juni i det år, der følger efter gennemførelsen. Rapporten skal mindst indeholde følgende:
a)
eventuelle ændringer i situationen, som har indflydelse på de supplerende nationale direkte betalinger
b)
for hver supplerende national direkte betaling: antal modtagere, hektar eller udbetalte enheder
c)
en rapport om de kontroller og sanktioner, der er gennemført i henhold til artikel 140.
Artikel 142
Statsstøtte
Supplerende nationale direkte betalinger, som ikke betales i overensstemmelse med den tilladelse fra Kommissionen, der er nævnt i artikel 143c, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003, betragtes som ulovlig statsstøtte, jf. Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (40).
KAPITEL 16
ANVENDELSE AF UDTAGNE AREALER TIL PRODUKTION AF RÅVARER
AFDELING 1
Formål og definitioner
Artikel 143
Formål
1. Arealer, der udtages som led i de ordninger for direkte støtte, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan i overensstemmelse med artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i nævnte forordning anvendes til produktion af råvarer til fremstilling inden for EF af produkter, der ikke er bestemt til konsum eller foderbrug, på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Der udbetales ikke støtte for udtagne arealer, hvorpå der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder. Dog anvendes bestemmelserne i dette kapitel for disse afgrøder på udtagne arealer, på samme betingelser som hvis der blev udbetalt støtte.
Det er tilladt at dyrke disse råvarer på udtagne arealer under forudsætning af
a)
at sukkerroerne ikke anvendes til sukkerproduktion, som defineret i forordning (EF) nr. 314/2002 (41), hverken som mellemprodukt eller biprodukt
b)
at cikorierødderne og jordskokkerne ikke undergår en såkaldt hydrolysebehandling, jf. forordning (EF) nr. 314/2002, hverken i uforarbejdet stand eller som et mellemprodukt såsom inulin eller som et biprodukt såsom oligofruktose eller andet.
Artikel 144
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, der anvender de udtagne arealer i overensstemmelse med artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
»opkøber«: enhver person, der har underskrevet den i artikel 147 omhandlede kontrakt, og som for egen regning opkøber de råvarer, der er omhandlet i artikel 145 og bestemt til de slutanvendelser, som er nævnt i bilag XXIII
c)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer, der foretager den første forarbejdning for at fremstille et eller flere af de produkter, der er omhandlet i bilag XXIII til denne forordning.
AFDELING 2
Kontrakt
Artikel 145
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på udtagne arealer, jf. artikel 53, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2000.
Den økonomiske værdi af produkter, der anvendes til nonfoodformål, jf. bilag XXIII til nærværende forordning, og som er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal efter vurderingsmetoden i artikel 163, stk. 3, i nærværende forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og er fremkommet ved samme forarbejdning.
2. De råvarer, der er omhandlet i stk. 1, skal være omfattet af en kontrakt i overensstemmelse med artikel 147, jf. dog artikel 148.
3. Ansøgeren leverer alle høstede råvarer enten til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, som overtager dem og sikrer, at en tilsvarende mængde af disse råvarer anvendes i EF til fremstilling af et eller flere slutprodukter bestemt til nonfoodformål som omhandlet i bilag XXIII.
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed anvender den faktisk høstede råvare til fremstilling af mellem- eller biprodukter, kan den anvende en tilsvarende mængde af disse mellem- eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de slutprodukter, som omhandles i første afsnit.
I det i andet afsnit nævnte tilfælde eller hvis opkøberen sælger en mængde svarende til den høstede råvare, skal den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen give den myndighed, over for hvilken sikkerheden er stillet, meddelelse herom. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver de ansvarlige myndigheder i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
4. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Forarbejdningsvirksomheden er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 146
Fravigelse
1. Uanset artikel 145, stk. 2 og 3, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende alt høstet korn og alle høstede olieafgrøder, der henhører under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99 :
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin landbrugsbedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde skal ansøgeren:
a)
ved en erklæring, der træder i stedet for den i artikel 147 nævnte kontrakt, forpligte sig til direkte at anvende eller forarbejde den råvare, der er omfattet af erklæringen; Artikel 147-164 anvendes med de fornødne ændringer.
b)
lade hele den høstede råvare veje af et organ eller en virksomhed, der er udpeget af medlemsstaten, og føre særskilt regnskab over den anvendte råvare og de produkter og biprodukter, der fremkommer ved forarbejdningen; når det gælder korn og olieafgrøder samt halm, og hvis hele planten anvendes, kan vejningen dog erstattes af en måling af råvarens rumfang.
3. En medlemsstat, der udnytter muligheden i stk. 1, indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at råvaren anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
4. Korn og olieafgrøder, der anvendes i henhold til stk. 1, litra a), denatureres efter en metode, der skal fastsættes af medlemsstaten. Medlemsstaterne kan dog tillade, at olie, der fremstilles ved forarbejdning af oliefrø i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), denatureres i stedet for selve oliefrøene, forudsat at denatureringen finder sted umiddelbart efter, at frøene er forarbejdet til olie, og at der indføres foranstaltninger til kontrol med anvendelsen af frøene.
Artikel 147
Kontrakt
1. Ansøgeren forelægger den myndighed, han sorterer under, en kontrakt, han har indgået med en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed, som bilag til sin støtteansøgning. Medlemsstaten kan dog bestemme, at ansøgeren kun kan indgå kontrakt med en første forarbejdningsvirksomhed.
2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og for hver art arealets størrelse
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen, og for olieafgrøder den forventede mængde, som myndighederne anser for repræsentativ, af den pågældende råvare
e)
tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 145, stk. 3, vil blive opfyldt
f)
oplysning om de planlagte primære slutanvendelser for råvaren; for hver af disse slutanvendelser skal betingelserne i artikel 145, stk. 1, og artikel 163, stk. 3, være opfyldt.
3. Ansøgeren sørger for, at kontrakten indgås i rette tid, således at opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til den myndighed, opkøberen eller forarbejdningsvirksomheden sorterer under, inden for de frister, der er fastsat i artikel 157, stk. 1.
4. Medlemsstaterne kan af hensyn til kontrollen kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én leveringskontrakt pr. råvare.
5. Hvis kontrakten vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, sørger ansøgeren for, at den foruden de oplysninger, der kræves ifølge stk. 2, indeholder oplysninger om den forventede samlede mængde biprodukter og den forventede mængde biprodukter, der er bestemt til andre formål end konsum eller foderbrug, angivet pr. art i begge tilfælde.
De nævnte mængder beregnes på følgende måde:
a)
100 kg rybsfrø og/eller rapsfrø henhørende under KN-kode 1205 10 90 eller 1205 90 00 anses for at svare til 56 kg biprodukter
b)
100 kg solsikkefrø henhørende under KN-kode 1206 00 91 eller KN-kode 1206 00 99 anses for at svare til 56 kg biprodukter
c)
100 kg sojabønner henhørende under KN-kode 1201 00 90 anses for at svare til 78 kg biprodukter.
Artikel 148
Råvarer, som ikke skal være omfattet af en kontrakt
Uanset artikel 147 skal de råvarer, der er anført i bilag XXII, ikke nødvendigvis være omfattet af en kontrakt.
For at opnå ret til støtte skal en ansøger, som ønsker at anvende udtagne arealer til dyrkning af disse råvarer, ved indgivelse af ansøgningen om støtte til den ansvarlige myndighed i sin medlemsstat også ved en skriftlig erklæring give tilsagn om, at hvis de pågældende råvarer anvendes på hans egen landbrugsbedrift eller sælges, vil det ske til de i bilag XXIII fastsatte formål.
Artikel 149
Omregning af biprodukter af olieafgrøder til sojamelækvivalenter
1. Den ansvarlige myndighed underretter hurtigst muligt og senest den 30. juni i det år, hvor råvaren høstes, Kommissionen om den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, angivet pr. art, som er omfattet af de i artikel 147 omhandlede kontrakter, hvis disse kontrakter vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, samt om arealet pr. art af disse olieafgrøder.
2. På grundlag af de oplysninger, der er meddelt efter stk. 1, beregner Kommissionen den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, udtrykt i sojamelækvivalenter, ved hjælp af følgende koefficienter:
-
sojakager: 48 %
-
oliekager - raps: 32 %
-
oliekager - solsikke: 28 %.
Hvis Kommissionen på grundlag af beregningen som omhandlet i første afsnit konstaterer en overskridelse af loftet på 1 mio. tons biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, fastsætter den hurtigst muligt og senest den 31. juli i det år, hvor råvaren høstes, den procentvise nedsættelse, som skal anvendes for hver enkelt kontrakt, med henblik på at beregne den maksimale mængde biprodukter, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug.
AFDELING 3
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Artikel 150
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Hvis kontrahenterne ændrer eller ophæver kontrakten, efter at ansøgeren har indgivet støtteansøgningen, kan ansøgeren kun opretholde sin ansøgning om støtte, hvis han senest på den dato, der er fastsat som frist for ændring af ansøgningen om støtte i den pågældende medlemsstat, giver den myndighed, som han sorterer under, meddelelse om ændringen eller ophævelsen, så den fornødne kontrol kan foretages.
Artikel 151
Usædvanlige omstændigheder
Hvis ansøgeren meddeler den myndighed, han sorterer under, at han på grund af usædvanlige omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i kontrakten, kan denne myndighed, når de har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at kontrakten ændres i det omfang, det er berettiget, eller at den ophæves, jf. dog artikel 150.
Hvis ændringen af kontrakten medfører en indskrænkning af de arealer, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, skal ansøgeren for at bevare sin ret til støtte opfylde følgende betingelser:
a)
han skal på en måde, som er godkendt af den ansvarlige myndighed, på ny braklægge de pågældende arealer.
b)
han må ikke sælge, overdrage eller anvende den råvare, der er dyrket på de arealer, som ikke længere er omfattet af kontrakten.
Artikel 152
Ændringer af slutanvendelserne
Medmindre andet følger af artikel 150, kan opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed ændre de planlagte primære slutanvendelser for råvarerne, som er omhandlet i artikel 147, stk. 2, litra f), når de råvarer, der er omfattet af kontrakten, er leveret til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, og betingelserne i artikel 154, stk. 1, og i artikel 157, stk. 3, første afsnit, er opfyldt.
Ændringer af slutanvendelserne foretages under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 145, stk. 1, andet afsnit, og i artikel 163, stk. 3.
Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed underretter forinden den myndighed, den sorterer under, så den nødvendige kontrol kan foretages.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Artikel 153
Repræsentative udbytter
Hvert år fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure de repræsentative udbytter, der skal opnås, og underretter ansøgerne herom.
Der skal dog ikke nødvendigvis fastlægges repræsentative udbytter for de råvarer, der er anført i bilag XXII.
Artikel 154
Mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren anmelder den samlede mængde høstede råvarer for hver art til den myndighed, han sorterer under, og anfører, hvor meget han har leveret, og til hvem han har leveret råvarerne.
2. Den mængde, som ansøgeren leverer til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, skal mindst svare til det repræsentative udbytte.
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog undtagelsesvis acceptere, at denne mængde ligger op til 10 % under det repræsentative udbytte.
I tilfælde, hvor den ansvarlige myndighed har tilladt, at kontrakten ændres eller ophæves, jf. artikel 151, kan den desuden i det omfang, det forekommer berettiget, nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 155
Betaling
1. Støtten kan udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Denne betaling finder dog kun sted, hvis den råvaremængde, der skal leveres i henhold til dette kapitel, er blevet leveret til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, og hvis:
a)
den i artikel 154, stk. 1, nævnte erklæring er afgivet
b)
en genpart af kontrakten er indgivet til den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, jf. artikel 158, stk. 1, og betingelserne i artikel 145, stk. 1, er opfyldt
c)
den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 158, stk. 2
d)
den myndighed, der varetager udbetalingen, for hver enkelt ansøgning har kontrolleret, at betingelserne i artikel 147 er opfyldt.
2. For toårige afgrøder, hvor råvaren først høstes og dermed først leveres i løbet af andet dyrkningsår, foretages der udbetaling i hvert af de to år, der følger efter indgåelsen af kontrakten, jf. artikel 147, forudsat at de ansvarlige myndigheder konstaterer:
a)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra b), c) og d), er opfyldt fra første dyrkningsår
b)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), er opfyldt, og oplysningerne i henhold til i artikel 157, stk. 3, første afsnit, er afgivet i andet dyrkningsår.
Der foretages kun betaling for det første dyrkningsår, hvis den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for, at den sikkerhed, der er fastsat i artikel 158, stk. 2, er stillet. For andet dyrkningsår er betalingen ikke betinget af en sikkerhedsstillelse.
3. Når der er tale om en permanent eller flerårig afgrøde, udbetales støtten hvert år fra datoen for kontraktens indgåelse. Betingelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse.
AFDELING 6
Opkøberens og ansøgerens forpligtelser
Artikel 156
Antal forarbejdningsvirksomheder
Ved produktion af et nonfoodprodukt må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
Artikel 157
Forpligtelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten til den myndighed, vedkommende sorterer under, efter en tidsplan fastlagt af den pågældende medlemsstat og senest på den sidste dato for forelæggelse af støtteansøgninger i den pågældende medlemsstat for det pågældende år.
Hvis ansøgeren og opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den i artikel 150 nævnte dato i et givet år, skal opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til den myndighed, den pågældende sorterer under, senest på denne dato.
2. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger den myndighed, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til at bestemme hvor store mængder slutprodukter der kan produceres, jf. artikel 164, stk. 2, andet afsnit.
3. Efter at have overtaget råvaren fra ansøgeren underretter opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed den myndighed, den sorterer under, om den modtagne mængde råvarer med angivelse af arter samt navn og adresse på den kontrahent, der har leveret råvaren, leveringssted og kontraktreference inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, således at betaling kan finde sted inden for den frist, der er angivet i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, giver den myndighed, opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, senest fyrre arbejdsdage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, den myndighed, ansøgeren sorterer under, meddelelse om den samlede mængde råvarer, der er leveret.
AFDELING 7
Sikkerhedsstillelser
Artikel 158
Opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds sikkerhedsstillelse
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller den fulde sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, vedkommende sorterer under, senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat.
2. Sikkerheden beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 250 EUR pr. ha multipliceret med det samlede dyrkede areal, der er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Er kontrakten blevet ændret eller ophævet, jf. artikel 150 eller 151, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.
4. En procentdel af sikkerheden frigives for hver råvare, forudsat at den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, har fået følgende former for dokumentation:
a)
dokumentation for, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med anvendelsesformålene i artikel 147, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 152
b)
hvis kontrakten vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, og hvis proceduren i artikel 149, stk. 2, andet afsnit, anvendes, dokumentation for, at der er fundet afsætningsmuligheder på nonfoodmarkedet for de mængder biprodukter, der overstiger den maksimale mængde, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug.
5. Medmindre andet følger af stk. 4, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under.
Artikel 159
Primære og underordnede krav
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til hovedsageligt at forarbejde råvaremængderne til de i kontrakten anførte slutprodukter; råvarerne skal være forarbejdet inden den 31. juli i det andet år efter høståret
b)
forpligtelsen til inden den i litra a) nævnte dato at finde afsætningsmuligheder på nonfoodmarkedet for den mængde biprodukter, der overstiger den maksimale mængde, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug, hvis proceduren i artikel 149, stk. 2, andet afsnit, i nærværende forordning anvendes.
c)
forpligtelsen til at vedlægge produkterne et kontroleksemplar T5 i overensstemmelse med artikel 160 og 161 i nærværende forordning.
2. Følgende forpligtelser, der påhviler opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til at overtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 145, stk. 3, i nærværende forordning
b)
forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 157, stk. 1, i nærværende forordning
c)
forpligtelsen til at forelægge oplysninger i overensstemmelse med artikel 157, stk. 3, første afsnit, i nærværende forordning
d)
forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 158, stk. 1, i nærværende forordning.
AFDELING 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Artikel 160
Kontroleksemplar T5
1. Hvis en forarbejdningsvirksomhed sælger eller overdrager mellemprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93.
Hvis opkøberen sælger eller overdrager råvarer, der er omfattet af en kontrakt, til en første forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, anvendes første afsnit.
2. Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 161
Kontroleksemplar T5 til brug ved eksport
Hvis et eller flere slutprodukter, mellemprodukter eller biprodukter, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, er bestemt til eksport til tredjelande, skal de under transport inden for EF ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt af den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor disse produkter er fremstillet.
Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Kravene i første og andet afsnit gælder kun, hvis der for det i bilag XXIII nævnte slutprodukt eller for det mellem- eller biprodukt, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, kan ydes eksportrestitution, når det er fremstillet af råvarer, som er dyrket uden for denne ordning.
Artikel 162
Alternativer til kontroleksemplar T5
Hvis kontroleksemplar T5 af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed, ikke returneres til det afgangssted, der henhører under det organ, som er ansvarlig for kontrollen i den medlemsstat, hvor opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed er etableret, to måneder efter udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 159, stk. 1, litra a), kan følgende dokumenter, uanset artikel 159, stk. 1, litra b), accepteres som alternativer til kontroleksemplar T5:
a)
købsfakturaerne på mellemprodukterne
b)
erklæringer fra den sidste forarbejdningsvirksomhed, hvori den endelige forarbejdning af råvarerne til nonfoodprodukter bekræftes
c)
fotokopier, som er attesteret af den sidste forarbejdningsvirksomhed, af regnskabsdokumenter, der dokumenterer, at forarbejdningen har fundet sted.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 163
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen eller forarbejdningsvirksomheden skal føre, og den hyppighed, hvormed de skal føres, som mindst skal være en gang om måneden.
Opkøberens registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på den første forarbejdningsvirksomhed
Forarbejderens registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
2. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 145, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes den myndighed, som ansøgeren sorterer under.
3. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er omhandlet i artikel 145, stk. 1, sammenligner de ansvarlige myndigheder på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 157, stk. 2, summen af alle nonfoodprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og er fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer den ansvarlige myndighed de relevante priser, navnlig på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 157, stk. 2.
Artikel 164
Kontrol hos opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne befinder sig, foretager kontrol hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen har fundet sted, kontrollerer, at artikel 146, stk. 1, er overholdt i mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle nonfoodprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for, når det gælder forarbejdningsvirksomheden, at sikre, at der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer og slutprodukterne og biprodukterne.
Med henblik på den i litra b) nævnte kontrol baserer den ansvarlige myndighed sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
3. Når det gælder de i artikel 146 nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
antallet af landbrugsparceller og det areal, der er omfattet af en støtteansøgning
c)
udviklingen i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra tidligere år
e)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
4. Hvis der ved den i stk. 3 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af tilfældene, foretager den ansvarlige myndighed den nødvendige supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel landbrugere, som skal underkastes kontrol på stedet det følgende år.
5. Hvis det er fastsat, at visse dele af den i stk. 1,2 og 3 nævnte kontrol kan udføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
6. Der udarbejdes en kontrolrapport om hver kontrol på stedet, som underskrives af inspektøren, og hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
dato for kontrollen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, som kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
resultaterne af kontrollen.
Artikel 165
Produktion af hamp
Bestemmelserne vedrørende hamp i artikel 29 i forordning (EF) nr. 795/2004 og i artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse.
Artikel 166
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om de relevante nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
AFDELING 10
Udelukkelse fra ordningen samt meddelelser
Artikel 167
Udelukkelse af råvarer fra ordningen
Medlemsstaterne kan udelukke enhver råvare fra den ordning, der er indført ved dette kapitel, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentdel nonfoodslutprodukter.
Artikel 168
Mindsteareal
For råvarer som omhandlet i artikel 145, stk. 1, kan medlemsstaterne fastsætte et mindste dyrket areal.
Artikel 169
Meddelelser
Inden den 15. oktober efter udgangen af det berørte år, sender medlemsstaterne Kommissionen følgende oplysninger:
a)
for hver råvare de arealer, som er omfattet af kontrakterne i henhold til artikel 147 og erklæringerne i henhold til artikel 146, stk. 2, og artikel 148
b)
mængderne af hver type råvare, slutprodukt og biprodukt, der er fremstillet, med angivelse af, hvilken type råvare der er anvendt.
c)
de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 146
d)
de råvarer, der er udelukket fra ordningen, jf. artikel 167
e)
de mindste dyrkede arealer, jf. artikel 168.
KAPITEL 17
Arealstøtte for humle
Artikel 170
Supplerende betaling til humleproducenter
1. Den supplerende betaling, der er nævnt i artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ydes til humleproducerende landbrugere på hektarbasis for arealer, der opfylder betingelserne i artikel 110o i samme forordning, under forudsætning af:
a)
at arealerne er tilplantet med en ensartet tæthed på mindst 1 500 planter pr. ha ved dobbelt opbindning eller 2 000 planter pr. ha ved enkelt opbindning
b)
at arealerne er blevet bearbejdet på normal måde.
2. Ved et areal »tilplantet med humle«, jf. artikel 110o, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås det areal, som afgrænses af en linje, der løber langs stængernes ydre forankringstråde. Hvis der er humleplanter på denne linje, lægges en ekstra strimmel af en bredde svarende til gennemsnitsbredden af en passage inden for arealet til på hver side af arealet. Offentlig vej må ikke indgå i den ekstra strimmel. De to bræmmer for enden af humlerækkerne, der er nødvendige for kørsel med landbrugsmaskiner, indgår i arealet, forudsat at ingen af bræmmerne er over otte meter lange og ikke omfatter offentlig vej.
3. Der ydes ikke supplerende betaling for arealer tilplantet med unge humleplanter, der hovedsageligt dyrkes som planteskoleprodukter.
4. Det samlede beløb, som den enkelte medlemsstat råder over til supplerende betalinger, fordeles ligeligt på de støtteberettigede arealer tilplantet med humle på medlemsstatens område.
Article 171
Betalinger til anerkendte humleproducentsammenslutninger
1. Anerkendte producentsammenslutninger ansøger senest den 1. september i høståret om den betaling, der er nævnt i artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Det beløb, den anerkendte producentsammenslutning har fået udbetalt, skal senest tre år fra udbetalingsdatoen være anvendt til de foranstaltninger, der er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EØF) nr. 1696/71. Beløb, som ikke er anvendt inden for denne periode, skal tilbagebetales til betalingsorganet og trækkes fra de udgifter, som finansieres af EUGFL, Garantisektionen.
3. Støtte tilbageholdt efter høst i årene forud for 2005-høsten, jf. artikel 12, stk. 5, litra c), i forordning (EØF) nr. 1696/71, skal være brugt inden den 31. december 2008.
4. En medlemsstat, der foretager betalinger til anerkendte producentsammenslutninger, sender hvert år Kommissionen en rapport om, hvordan de producentsammenslutninger, den har anerkendt, har anvendt betalingen, herunder en beskrivelse af de foranstaltninger i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EØF) nr. 1696/71, der er finansieret via betalingen. Rapporten sendes senest den 30. juni hvert år.
5. Det samlede beløb, som en given medlemsstat råder over til betalinger til anerkendte producentsammenslutninger, jf. artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, fordeles mellem disse sammenslutninger i forhold til de arealer, der opfylder betingelserne i artikel 170 i nærværende forordning, og som sammenslutningens medlemmer har indgivet ansøgning for i henhold til del II, afsnit II, i forordning (EF) nr. 796/2004.
KAPITEL 18
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 172
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 1686/72, (EØF) nr. 1445/76, (EF) nr. 1644/1996, (EF) nr. 2316/1999, (EF) nr. 2461/1999, (EF) nr. 2550/2001, (EF) nr. 2199/2003 og (EF) nr. 2237/2003 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005.
De anvendes dog fortsat for støtteansøgninger vedrørende produktionsåret eller præmieperioden 2004/05 og forudgående produktionsår eller præmieperioder. Hvis artikel 66 eller 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, anvendes artikel 20, stk. 2-5, i forordning (EF) nr. 2316/1999 fortsat, indtil landbrugernes forpligtelser udløber.
2. Forordning (EF) nr. 2342/1999 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005. Den anvendes dog fortsat for ansøgninger indgivet for 2004.
3. Forordning (EF) nr. 609/1999 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005. Den anvendes dog fortsat for ansøgninger om direkte betalinger i forbindelse med 2004-høsten og 2005-høsten, hvis artikel 71, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse.
4. Henvisninger til de ophævede retsakter skal forstås som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 173
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes for støtteansøgninger vedrørende produktionsår eller præmieperioder, der begynder den 1. januar 2005 eller derefter, idet artikel 10 dog anvendes fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2004
A BIZOTTSÁG 1973/2004/EK RENDELETE
(2004. október 29.)
az 1782/2003/EK tanácsi rendelet IV. és IVa. címeiben meghatározott támogatási rendszereket, továbbá a pihentetett terület alapanyag-termelésre való használatát illetően ugyanezen rendelet alkalmazásának részletes szabályozásáról
TARTALOM
1. fejezet
Alkalmazási kör és általános rendelkezések
2. fejezet
Különleges minőségi támogatás durumbúzára
3. fejezet
Fehérjenövényekre vonatkozó támogatás
4. fejezet
Rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás
5. fejezet
Héjas gyümölcsűekre vonatkozó területalapú támogatás
6. fejezet
Keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatás
7 .fejezet
Tejtámogatás és kiegészítő támogatás
8. fejezet
Energianövényekre vonatkozó támogatás
1. szakasz
Fogalmak
2. szakasz
Szerződés
3. szakasz
Szerződés módosítása és felbontása
4. szakasz
Reprezentatív hozamok és leszállított mennyiségek
5. szakasz
A támogatás kifizetésének feltételei
6. szakasz
A támogatást igénylő és az elsődleges feldolgozóra vonatkozó szerződés és kötelezettségek
7. szakasz
Biztosítékok
8. szakasz
Másik tagállamban történő értékesítésre, abba való átvitelre, átadásra vagy exportra vonatkozó dokumentumok
9. szakasz
Ellenőrzések
10. szakasz
A rendszerből való kizárás és értékelés
9. fejezet
Szántóföldi növényekre vonatkozó regionális külön támogatás
10. fejezet
Vetőmagra vonatkozó támogatás
11. fejezet
Szántóföldi növényekre vonatkozó területalapú támogatás
1. szakasz
A szántóföldi növényekre vonatkozó területalapú támogatás kérelmének jogosultságára vonatkozó általános rendelkezések
2. szakasz
Egyes szántóföldi növényekre vonatkozó különleges rendelkezések
3. szakasz
Bázisterület, referenciahozam és felső határok
4. szakasz
Területpihentetés
5. szakasz
Záró rendelkezések
12. fejezet
Juh- és kecskefélékre vonatkozó támogatás
1. szakasz
Közvetlen támogatás
2. szakasz
Határértékek, tartalékok és átruházások
3. szakasz
Kiegészítő jövedelemtámogatás
4. szakasz
Általános rendelkezések
13. fejezet
Marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatás
1. szakasz
Különleges támogatás (az 1782/2003/EK rendelet 123. cikke)
2. szakasz
Szezonalitást csökkentő támogatás (az 1782/2003/EK rendelet 124. cikke)
3. szakasz
Anyatehénre vonatkozó támogatás (az 1782/2003/EK rendelet 125-129. cikke)
4. szakasz
A különleges és az anyatehénre vonatkozó támogatásokra vonatkozó rendelkezések
5. szakasz
Vágási támogatás (az 1782/2003/EK rendelet 130. cikke)
6. szakasz
Kiegészítő jövedelemtámogatás (az 1782/2003/EK rendelet 133-136. cikke)
7. szakasz
Általános rendelkezések
8. szakasz
Átmeneti és záró rendelkezések
14. fejezet
Egyszerűsített területalapú kifizetési rendszer
15. fejezet
Kiegészítő nemzeti jövedelemtámogatások
16. fejezet
Alapanyagok termelése céljából pihentetett terület használata
1. szakasz
Fogalom-meghatározás
2. szakasz
A szerződés
3. szakasz
A szerződés módosítása vagy felbontása
4. szakasz
Reprezentatív hozam és beszállítandó mennyiség
5. szakasz
A támogatás kifizetésének feltételei
6. szakasz
Szerződés és kötelezettségek
7. szakasz
Kezességvállalás
8. szakasz
Az eladás, az átengedés vagy egy másik tagállamba történő szállítás vagy exportálás dokumentumai
9. szakasz
Ellenőrzések
10. szakasz
Kizárás a szabályozásból és információszolgáltatás
17. fejezet
Komlóra vonatkozó területalapú támogatás
18. fejezet
Záró rendelkezések
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a Csehország, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozási szerződésére, különösen annak 41. cikke első bekezdésére,
tekintettel a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK (1) rendeletek módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendeletre, különösen annak 110. cikkére és a 145. cikke c), d), e) és f) pontjaira,
mivel:
(1)
Az 1782/2003/EK rendelet IV. és IVa. címe a gazdálkodók számára bizonyos támogatási rendszereket hoz létre. Ezen rendszerek egy részének végrehajtási szabályait már az alábbi jogi aktusokban meghatározták: a vetőmagra vonatkozó támogatásról szóló, 1972. augusztus 2-i 1686/72/EGK bizottsági rendelet (2), a Lolium perenne L. különböző változatait meghatározó, 1976. június 22-i 1445/76/EGK bizottsági rendelet (3), az egyes nagymagvú hüvelyesekre vonatkozó támogatás nyújtásának részletes szabályait meghatározó, 1996. július 30-i 1644/96/EK bizottsági rendelet (4), a komlótermelőknek nyújtandó támogatások részletes szabályait meghatározó, 1999. március 19-i 609/1999/EK bizottsági rendelet (5); egyes szántóföldi növények termelőinek támogatási rendszerét létrehozó 1251/1999/EK tanácsi rendelet (6) végrehajtásának részletes szabályait meghatározó, 1999. október 22-i 2316/1999/EK bizottsági rendelet, a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendelet (7) végrehajtásának részletes szabályait meghatározó, 1999. október 28-i 2342/1999/EK bizottsági rendelet, a pihentetett terület alapanyag-termelésre való használatáról szóló 1251/1999/EK tanácsi rendelet (8) végrehajtásának részletes szabályait meghatározó 1999. november 19-i 2461/1999/EK bizottsági rendelet, a juh- és kecskehús piacának közös szervezéséről szóló 2529/2001/EK tanácsi rendelet, és az azt módosító 2419/2001/EK rendelet (9) végrehajtásának részletes szabályait meghatározó 2001. december 21-i 2550/2001/EK bizottsági rendelet, a Csehországban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában alkalmazandó egyszerűsített területalapú támogatási rendszerről szóló 1259/1999/EK tanácsi rendelet (10) 2004. évben történő végrehajtásával kapcsolatos átmeneti intézkedéseket meghatározó, 2003. december 16-i 2199/2003/EK bizottsági rendelet, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK tanácsi rendelet (11) IV. címében előírt támogatási rendszerek végrehajtásának részletes szabályait meghatározó 2003. december 23-i 2237/2003/EK bizottsági rendelet. A bizottsági jogalkotás terén való tisztánlátás végett indokolt azoknak a jogi aktusoknak a visszavonása és felcserélése egy olyan rendeletre, mely az összes támogatási rendszer végrehajtásait meghatározza és 2005. január 1-jétől alkalmazza.
(2)
Ezen a támogatási rendszerek a hatékony adminisztrációjának biztosítása céljából a terület alapú kifizetéseket bizonyos területekre kell korlátozni, és a feltételeket meg kell határozni.
(3)
Máltán rendkívül nagy számú 0,3 ha méret alatti kisgazdaság található. Annak elkerülése érdekében, hogy a máltai termelők nagy része így nem lenne jogosult a terület alapú közvetlen támogatásra, Málta esetében a terület alapú közvetlen támogatáshoz 2005-ben és 2006-ban minimum 0,1 ha nagyság kell, Máltának mentességet kell kapnia az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (9) bekezdésének hatálya alól.
(4)
A terület kizárólag a terület alapú kifizetésekre való jogosultság megszerzése céljából történő bevetését meg kell akadályozni. A szántóföldi növények vetését és művelését illetően bizonyos feltételeket meg kell határozni, különösen a durumbúzára, a fehérjenövényekre és a rizsre. A helyi előírásokat be kell tartani annak érdekében, hogy a mezőgazdasági gyakorlat közösségen belüli sokszínűsége érvényesüljön.
(5)
Csak egyetlen terület alapú kifizetésre benyújtott kérelmet szabad az adott évben egy megművelt bármely parcellára elfogadni, azokat az eseteket kivéve, ahol a terület alapú támogatás ugyanazon szántóföldi növényhez jár kiegészítő támogatásként, illetve a támogatás vetőmagtermelést érint. A terület alapú kifizetést a Közösség strukturális és környezeti politikájába tartozó rendszer által támogatott szántóföldi növényekre lehet nyújtani.
(6)
A terület alapú támogatási rendszerek úgy rendelkeznek, hogy ahol a támogatási kérelem által lefedett terület túllépi a maximális garantált területet, bázisterületet, vagy alterületet, az egy mezőgazdára eső területet, melyre támogatási igényt nyújtottak be, is arányosan csökkenteni kell arra az évre. Ezért helyénvaló a Bizottság és a tagállamok közötti információcsere módjainak és határideinek meghatározása annak érdekében, hogy a csökkentési együtthatót meg lehessen határozni és a Bizottságot tájékoztatni lehessen azokról a területekről, melyekre a támogatás kifizetése megtörtént. Az 1782/2003/EK rendelet 95. cikke (4) bekezdésének alkalmazása esetén ugyanazoknak az előírásoknak kell érvényesülni az egyéni referencia mennyiségek teljes összegének csökkenésénél.
(7)
Az 1782/2003/EK rendelet 73. cikke értelmében a durumbúzára vonatkozó különleges minőségi támogatás adásához a termelési területeken bizonyos mennyiségű, elismert fajtától származó ellenőrzött vetőmagot kell felhasználni, mely a tészta illetve búzadara előállításához a magas minőséget biztosítja. Ezeknek a követelményeknek a betartatása érdekében a fajtakiválasztás módszerének feltételeit minden tagállamban meg kell határozni, továbbá a jogosult fajták listáját összeállítani és az ellenőrzött vetőmag minimálisan felhasználandó mennyiségét meghatározni.
(8)
Az 1782/2003/EK rendelet elfogadása és a durumbúzára vonatkozó különleges támogatás hatályba lépése között eltelt rövid idő miatt lehetetlen a támogatás 2005. évi folyósításához a jogosult fajták listájának összeállítása az előirányzott kiválasztási módszer szerint. Ezért a tagállamoknak egy ideiglenes listát kell létrehozni a jelenlegi fajtaválasztékról.
(9)
Egyes régiókban a fehérjenövényeket termesztési okból hagyományosan együtt vetik a gabonafélékkel. Az ennek következtében létrejövő termés elsősorban fehérjenövényekből áll. A fehérjenövényre vonatkozó támogatás nyújtása céljából az így bevetett területeket fehérjenövény területekként kell kezelni.
(10)
Meg kell határozni az édes csillagfürtre vonatkozó előírásokat, illetve azt a tesztet, mellyel el lehet dönteni, hogy a minta édes csillagfürtöt tartalmaz vagy sem.
(11)
A hatékonyság, illetve a héjas gyümölcsűek támogatási rendszerének megfelelő kezelése érdekében a terület alapon nyújtott támogatást nem szabad marginális méretű ültetvények, vagy különálló fák finanszírozásra adni. Ezért meg kell határozni a minimális parcellaméretet és a szakosodott gyümölcsöskert minimális fasűrűségét. Annak érdekében, hogy az új támogatási rendszer bevezetésénél később lejáró jelenlegi korszerűsítési tervek közötti átmenet lehetővé váljon, átmeneti intézkedéseket kell hozni.
(12)
A fizetési feltételek, valamint a rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás kiszámítása nemcsak a bázisterülettől, vagy az 1782/2003/EK rendeletben meghatározott, minden egyes termelő tagállam számára megállapított területtől függ, hanem azoknak a bázisterületeknek a lehetséges alterületekre történő felosztásától és a tagállam által ennek a felosztásnak az elvégzésére kiválasztott objektív feltételektől, a művelésre szánt parcellák műveléskori állapotától és a bázisterületek minimális méretétől is. Következésképpen részletes szabályok meghatározása szükséges a bázisterületek és alterületek esetén alkalmazandó létrehozási, kezelési és művelési módokról.
(13)
Az 1782/2003/EK rendelet 82. cikkében említett bázisterület lehetséges túllépésének megfigyelése magával vonja a rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás csökkenését. Annak érdekében, hogy ezekre a csökkentésekre a kalkulációs módszert meg lehessen határozni, a figyelembe veendő feltételek és az alkalmazandó együtthatók meghatározása szükséges.
(14)
A rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás kifizetéseinek nyomon követése feltételezi, hogy a Bizottságnak a bázisterületek és az alterületek művelésével kapcsolatosan bizonyos információkat rendelkezésre bocsátottak. Ebből a célból a tagállam által a Bizottságnak eljuttatandó részletes információkat, illetve ezek elküldésének határideit meg kell határozni.
(15)
Az 1782/2003/EK rendelet 93. és 94. cikke rendelkezik a burgonyakeményítő előállítása céljából szerződés által meghatározott, és a burgonyakeményítő-gyártásra vonatkozó kvótarendszer létrehozásáról szóló, 1994. július 27-i 1868/94/EK tanácsi rendelet (12) által megállapított kvótahatáron belül termesztett burgonyát termesztő gazdálkodó támogatásáról. Ezért a támogatás folyósításának feltételeit meg kell határozni, az 1868/94/EK rendeletben meghatározott kvótarendszer jelenlegi előírásaihoz a kölcsönös megfeleltetéseket meg kell alkotni.
(16)
Az 1782/2003/EK rendelet 95. és 96. cikke előírja, hogy a tejtámogatást és kiegészítő támogatást a termelőknek kell fizetni. A tej- és tejtermék ágazatban az illeték megállapításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK tanácsi rendelet (13) különleges feltételeket határoz meg arra az esetre, ha nincs termelés. Ezért indokolt előírni azt, hogy mikor egy egyéni referenciamennyiséget birtokló természetes vagy jogi személy a szóban forgó év március 31-ét megelőző tizenkét hónapos időszak alatt már nem felel meg az 1788/2003/EK tanácsi rendelet 5. cikk (c) pontjában meghatározott feltételeknek, akkor a támogatás és a kifizetés nyújtotta előnyöket megvonják.
(17)
Az 1782/2003/EK rendelet 88. és 92. cikke az energianövényeket termesztő gazdálkodóknak új támogatási rendszert határoz meg. Összhangban a 2461/1999/EK rendelettel, mely a cukorrépát kizárja a támogatásból, a cukorrépa termesztését az energianövényekre vonatkozó támogatási rendszerből ki kell zárni.
(18)
Az említett támogatás a jogosultsági feltételeit meg kell határozni. Ebből a célból meg kell határozni, hogy a termelő és az elsődleges feldolgozó között szerződésnek kell létrejönni az illető mezőgazdasági alapanyagokra vonatkozóan. Meg kell határozni továbbá azokat a feltételeket is, ahol a gazdálkodó az üzemében a feldolgozást végzi.
(19)
Annak biztosítása érdekében, hogy a nyersanyagból a megadott energiatermék készüljön, az elsődleges feldolgozóknak biztosítékot kell letétbe helyezni, annak ellenére, hogy a támogatást nem az elsődleges feldolgozó, hanem a gazdálkodó kapja. A biztosítéknak elég magasnak kell lenni, ahhoz hogy megakadályozza az alapanyagok céljuktól való eltérítésének bárminemű kockázatát. Ezen kívül annak érdekében, hogy a támogatásra vonatkozó ellenőrző rendszer még hatékonyabb legyen, az alapanyagok és félig feldolgozott termékek értékesítését a végső feldolgozás előtt maximum kettőre kell korlátozni.
(20)
Egyértelműen különbséget kell tenni a kérelmező kötelezettségei, melyek az alapanyagok teljes mennyiségének leszállításával véget érnek, és az elsődleges feldolgozókra háruló kötelezettségek között, melyek a leszállítással kezdődnek és az alapanyagok energiatermékekké történő végső feldolgozással végződnek.
(21)
A Közösség területén belüli bizonyos szállítási műveletek és az onnan történő termék elszállítást ellenőrizni kell, mely magával vonja a T5 ellenőrző nyomtatványok használatát, melyet a Közösségi Vámtörvényt létrehozó 2913/92/EGK tanácsi rendelet (14) végrehajtásának előírásait meghatározó, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelettel összhangban hoznak forgalomba. Meg kell határozni egy másik igazoló módszert is arra az esetre, ha a T5 ellenőrző nyomtatvány olyan körülményeknek köszönhetően veszik el, amiért az elsődleges feldolgozót felelősség nem terheli.
(22)
Az 1782/2003/EK rendelet 98. cikke előírja a szántóföldi növények különleges regionális támogatásának csökkentését, mikor a kért támogatás teljes összege átlépi a megállapított felső határt. A csökkentési együttható számításának módjait ezért meg kell határozni.
(23)
Az 1782/2003/EK rendelet 99. cikke meghatározza a közvetlen támogatás lehetőségét egy vagy több vetőmagfajta termelésének esetében.
(24)
Ezt a támogatást csak az alapvetőmag vagy minősített vetőmag termelésére lehet folyósítani és ezeket a termékeket egyértelműen meg kell határozni a vetőmagok minősítéséről és forgalmazásáról szóló következő irányelvekre való hivatkozással: a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelv (15), a gabonavetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/402/EGK tanácsi irányelv (16), és az olaj- és rostnövények vetőmagjainak forgalmazásáról szóló, 2002. június 13-i 2002/57/EK tanácsi rendelet (17).
(25)
Az ellenőrzés lehetővé tételéhez az alapvetőmagot és a minősített vetőmagot termeltetési szerződés vagy termeltetési nyilatkozat keretében kell termelni, melyből egyetlen kérelmet kell előállítani, továbbá a vetőmagüzemeknek és nemesítőknek hivatalosan engedélyezettnek vagy bejegyzettnek kell lenniük. Meg kell határozni a szükséges intézkedéseket azokra az esetekre, amikor egy tagállam vetőmagüzemei vagy nemesítői egy másik tagállamban termesztenek vetőmagot.
(26)
Adminisztratív okokból kifolyólag az egyes tagállamokban csak akkor adható támogatás, ha az illető terméket a tagállam területén takarították be.
(27)
Az 1782/2003/EK rendelet XI. melléklete szerint a Cannabis sativa L. vetőmagjának csak azon alap- és minősített fajtáira adható támogatás, melyeknek tetrahydrocannabinol tartalma nem haladja meg a 0,2 %-ot. Annak érdekében, hogy a szabályok teljes Közösségen belüli egyöntetű érvényesítése biztosított legyen, a Cannabis sativa L. támogatásra jogosult fajtáinak listáját, melyet a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK tanácsi rendelet (18) által meghatározott kölcsönös megfeleltetés, moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtásának részletes szabályait létrehozó 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet II. melléklete tartalmaz, annak alkalmazása céljából használni kell.
(28)
Az 1782/2003/EK rendelet 108. cikke meghatározza azt a területet, mely jogosult szántóföldi növények terület alapú támogatására. Ez a cikk a tagállam ellenőrzése mellett lehetővé tesz bizonyos kivételeket, melyek nem ássák alá a rendeletben meghatározott szabályok hatékonyságát. Az efféle kockázatok elkerülése végett megfelelő intézkedéseket kell meghatározni a jogosult összes terület jelenlegi szinten való tartásának céljából, illetve meg kell akadályozni, hogy annak bárminemű érezhető növekedése bekövetkezzen. Ezeknek az intézkedéseknek köszönhetően bizonyos esetekben a korábban jogosultnak minősített területek a kiegyenlítő intézkedés következtében jogosulatlanná válhatnak.
(29)
Azokban a tagállamokban, ahol a kukorica nem hagyományos növény, a fűszilázs jogosult lehet a szántóföldi növények területalapú támogatására. Ennek megfelelően meg kell határozni, mi értendő fűszilázs alatt.
(30)
Az 1782/2003/EK rendelet 106. cikke a rostlen és a rostkender piacának közös szervezéséről szóló, 2000. július 27-i 1673/2000/EK tanácsi rendelet (19) 2. cikkének (1) bekezdésében említett szerződés, vagy kötelezettségvállalás megkötéséhez köti. Gondoskodni kell arról, hogy a szerződés vagy kötelezettségvállalás másolata a támogatási kérelem feldolgozása céljából a tagállam illetékes hatóságaihoz eljusson. Szintén biztosítani kell, hogy a termesztett rostlen és rostkender fajták a Mezőgazdasági Növényfajok Fajtáinak Általános Katalógusában rostnövényként legyenek nyilvántartva, különösen a len esetén „rostlenként”. Ezen kívül a kender esetében az engedélyezett fajták tetrahidrokannabinol tartalma nem haladhatja meg a 0,2 %-ot. Ezért a jogosult lenfajták listáját össze kell állítani, míg a jogosult kenderfajták a 796/2004/EK bizottsági rendelet II. mellékletének listáján szerepelnek. Kender esetében a szigorúbb garancia érdekében a minősített vetőmag használata is kötelező.
(31)
Az 1782/2003/EK rendelet 109. cikke a gabona, olajosmag- és fehérjenövény-termesztőktől megköveteli, hogy a vetést legkésőbb május 31-ig végezzék el. Bizonyos esetekben, ha az éghajlat indokolja, a vetést ki lehet tolni május 31-ig. A vetési határidőt és a kérelmek benyújtásának határidejét egyes szántóföldi növényeknél, bizonyos régiókban meg kell hosszabbítani. Ezeknek a hosszabbításoknak azonban nem érintheti hátrányosan a támogatási rendszer hatékonyságát, és nem áshatja alá az 1781/2003/EK rendelet II. címének 4. fejezetében bemutatott ellenőrzési rendszert.
(32)
A feldolgozó ipar az egész gazdasági évben rendszeres csemegekukoricával történő ellátásának érdekében a termelőknek tágabb időtartamot kell biztosítani a vetés elvégzéséhez. Ezért a csemegekukorica vetésének végső időpontját június 15-ig ki kell tolni.
(33)
Indokolt annak kikötése, hogy a durumbúza kiegészítő és különleges támogatás esetében minimális mennyiségű minősített durumbúza-vetőmagot használjanak. A mezőgazdasági tevékenységek tagállamokon, illetve annak régióin belüli sokszínűségére tekintettel a minimális mennyiség meghatározását az illető tagállamnak kell megtenni.
(34)
Az 1782/2008/EK rendelet 103. cikkének alkalmazása céljából meg kell határozni, mi értendő öntözés alatt.
(35)
A bázisterület bárminemű túllépésének meghatározásához szükséges figyelembe veendő területeket és az ilyen túllépések mértékének meghatározására vonatkozó szabályokat pontosan meg kell határozni. Ahol a kukoricára külön bázisterület van megjelölve öntözött területekként vagy fűszilázsként, külön szabályokat kell meghatározni a kérdéses bázisterület túllépésének kiszámításához alapul veendő területre vonatkozóan. A bázisterület bármilyen túllépésének meghatározására vonatkozó szabályoknak biztosítaniuk kell, hogy a bázisterületnek minden esetben megfeleljenek. A durumbúza maximális garantált területeire használandó túllépési számítási módot szintén meg kell határozni. Az 1782/2003/EK rendelet 102. cikkének (2) bekezdésében említett támogatási felső határ túllépése esetén követendő eljárást is meg kell határozni.
(36)
Az 1782/2003/EK rendelet 71. cikkének alkalmazása esetén a szántóföldi növények területalapú támogatására való jogosultság feltétele, hogy az adott termelő gazdaságának egy részén területpihentetést vezessen be. A rendszer megfelelő hatékonyságát biztosító részletes végrehajtó szabályok meghatározása szükséges. Ebből a célból kifolyólag gondoskodni kell arról, hogy a pihentetett területként nyilvántartott területek összehasonlíthatóak legyenek a regionális bázisterület kiszámításához használt területekkel. Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikkének (3) bekezdésében levő második albekezdés által említett „hüvelyes szántóföldi növényt” szintén meg kell határozni.
(37)
Az 1782/2003/EK rendelet 66. cikkének alkalmazása esetén, illetve a 107. cikk (6) bekezdésének értelmében meg kell határozni az önkéntes területpihentetés részletes szabályait. Ezeknek a szabályoknak összhangban kell lenniük az 1782/2003/EK rendelet által bemutatott teljes rendszerrel.
(38)
Az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 11. fejezetében meghatározott juh- és kecskehúsra vonatkozó támogatásra való jogosultság kritériumait meg kell határozni, különös tekintettel a megkövetelt feltételekre.
(39)
Az 1782/2003/EK rendelet 113. cikkének (2) bekezdése előírja a kecskehús-termelés támogatását a Közösség bizonyos területein gazdálkodók részére. Ezért a kérdéses területeket a rendelkezésben meghatározott feltételekkel összhangban meg kell nevezni.
(40)
Az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (1) bekezdése értelmében azok a gazdálkodók, akik gazdaságaik mezőgazdasági tevékenységre használt területének legalább 50 %-a kedvezőtlen adottságú területen helyezkedik el, kiegészítő támogatásra válnak jogosulttá. A 113. cikk (2) bekezdése említi azokat a földrajzi zónákat, amelyekben a kecskehús-termelők megfelelnek a kecsketámogatás szükséges feltételeinek. Gondoskodni kell arról, hogy a feltételeknek megfelelő termelők nyilatkozatban vállalják annak igazolását, hogy az általuk mezőgazdasági célra használt terület legalább fele kedvezőtlen adottságú, vagy a kecsketámogatás igénybevételéhez megfelelő területen található.
(41)
Az anyajuh támogatás megfelelő szintjére való jogosultság ellenőrzésének céljából a tagállamoknak össze kell állítani a juhtejet vagy juhtej terméket előállító termelők névsorát.
(42)
Tekintettel az 1782/2003/EK rendelet 116., 117. és 118. cikke által bevezetett egyéni határok rendszerének végrehajtására, a jelenlegi adminisztrációs szabályok továbbra is érvényben maradhatnak, különösen az ingyenesen nyújtott joghasználat, a minimális használatot tartalmazó normáljog-használat, a támogatási jogok átruházása és átmeneti bérbeadása, az egyéni felső határokban és a támogatási jogok nemzeti tartalékon keresztül történő átruházásában bekövetkező változások bejelentése. Ezeknek a szabályoknak egy része olyan indokolt és kivételes körülmények esetén alkalmazandó különleges előírások, mint például a jogcímhasználat, az extenzifikációs programokban és korai nyugdíjazási programokban részt vevő kisgazdálkodók és gazdálkodók, illetve az átruházás szempontjából a támogatási jogcímek öröklése és azoknak a gazdálkodóknak az esete, akik köztéri, vagy kollektív tulajdonban levő legelőt használnak.
(43)
A Bizottságnak nyomon kell követni az új rendelkezéseket, melynek eredményeképpen a tagállamoknak megfelelő módon, a támogatási szabályok végrehajtására vonatkozó nélkülözhetetlen információkat a Bizottság részére biztosítaniuk kell.
(44)
Ha szükséges, akkor a kiegészítő támogatásokat érintő nemzeti támogatásra vonatkozó részletes információt, továbbá a kiegészítő támogatás végrehajtásáról szóló információkat továbbítani kell a Bizottsághoz.
(45)
Az 1782/2003/EK rendelet 12. fejezetének IV. címe előírja a marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatásokat. A jogosultság kritériumait, különös tekintettel a kifizetésekre vonatkozó feltételekre, meg kell határozni.
(46)
A regionális felső határok és az állománysűrűség célja azt határozza meg, hogy a különleges támogatást nem lehet ugyanannak a korcsoportnak az állataira alkalmazni, melyet ezen két intézkedés érint. A szezonalitást csökkentő támogatást illetően azok az állatok tekinthetők a különleges támogatásra jogosultnak.
(47)
Az 1782/2003/EK rendelet 123. cikk (3) bekezdésének (b) pontjában meghatározott adminisztrációs dokumentumokat el kell készíteni és országos szinten kiadni. Annak érdekében, hogy a tagállamok különböző adminisztratív és ellenőrzési feltételeit számításba lehessen venni, az adminisztratív dokumentumok különböző formáit engedélyezni kell.
(48)
Az 1782/2003/EK rendelet 123. cikk (3) bekezdésének (a) pontja valamint a 130. cikk (1) bekezdése meghatározza azt a visszatartási időszakot, mely a különleges támogatás és a vágási támogatás nyújtásához szükséges. Ezért szükséges ezt az időszakot meghatározni és számszerűsíteni.
(49)
A különleges támogatás vágás idejében történő nyújtására vonatkozó megállapodásnak összhangban kell lenni a vágási támogatás nyújtásával kapcsolatos megállapodásokkal. Meg kell határozni azokat a dokumentum típusokat, amelyeknek a vágásig vagy az exportig az állattal kell lenniük. Annak érdekében, hogy a forma egyedi jellemzőit a vágás idején történő folyósításkor figyelembe lehessen venni, a tinók életkorával kapcsolatos feltételeket és a felnőtt állat vágott testének bemutatási módszerét meg kell határozni.
(50)
A szezonalitást csökkentő támogatás nyújtásának feltételeit a vágási támogatás nyújtására vonatkozó megállapodással összhangban kell meghatározni. A Bizottságnak a rendelkezésre álló információk alapján el kell dönteni, mely tagállamok felelnek meg ezen támogatási forma feltételeinek.
(51)
Az 1782/2003/EK rendelet 125. cikkében meghatározott anyatehén fogalmát pontosan le kell írni. Ebből a szempontból ugyanazokat a fajtákat kell tartani, mint amelyeket a 2342/1999/EK bizottsági rendelet meghatároz. Ezen kívül a jelenlegi nélkülözhetetlen feltételeket továbbra is alkalmazni lehet, különösen a tejhozamra és a kiegészítő nemzeti támogatásra vonatkozólag.
(52)
A jelenlegi adminisztrációs szabályokat továbbra is alkalmazni lehet, különösen az egyéni felső határok, az egyéni felső határok bejelentése és a nemzeti tartalékkal, a térítésmentesen szerzett jogokkal, a joghasználattal, a jogosultság-átruházásával és bérbeadásával, és a nemzeti tartalékon keresztüli átruházással.
(53)
A Bizottságnak a rendelkezésre álló információ alapján meg kell határozni, mely tagállamok felelnek meg az 1782/2003/EK rendelet 129. cikkében meghatározott különleges támogatások feltételeinek. A támogatás nyújtására vonatkozó külön megállapodásokat pontosan meg kell határozni.
(54)
Az állománysűrűség kiszámításának módszerét meg kell határozni. A tej referenciamennyiségek számításba vételéhez a dátumot meg kell határozni.
(55)
Az extenzifikációs támogatási formához szükséges állománysűrűségbe az bele kell számítani az aktuálisan az üzemben levő összes hat hónapos és annál idősebb szarvasmarhát. Ezért az állatok számlálásához és a termelő támogatásban történő részvételi nyilatkozatához külön szabályok szükségesek. Gondoskodni kell arról, hogy a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet (20) hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17-i 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet által említett elektronikus adatbázis használata biztosítva legyen.
(56)
Lépéseket kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy az extenzifikációs támogatást ne nyújtsák olyan gazdálkodóknak, akik mesterségesen felelnek meg az extenzifikációs támogatás nyújtásához szükséges átlagos állománysűrűségnek.
(57)
A rendelkezésre álló információ alapján meg kell határozni azt az eljárást, melynek segítségével el lehet dönteni, hogy a tejelő tehenekre járó extenzifikációs támogatás nyújtásához az 1782/2003/EK rendelet 132. cikkének (4) bekezdésében szereplő feltételeknek mely tagállamok felelnek meg. A támogatás nyújtására vonatkozó külön megállapodásokat pontosan meg kell határozni. A minimális visszatartási időszakot meg kell határozni.
(58)
A visszatartási időszakra vonatkozó időszakokra, dátumokra, és időkorlátokra külön rendelkezéseket kell hozni.
(59)
Az egyszerűség kedvéért az integrált rendszerben előírt „állattenyésztési” támogatást kell alapul venni a vágási támogatást igénylő kérelemhez, feltéve, hogy tartalmazza az összes alkotóelemet, amely a támogatás jogosságának igazolásához szükséges, továbbá az állatot ugyanabban a tagállamban, vagy egy másik tagállamban vágják le, vagy exportálják.
(60)
Lehetővé kell tenni az 1782/2003/EK rendeletben említett számítógépes adatbázis használatát a vágási támogatás kezelésének megkönnyítése céljából azzal a feltétellel, hogy az adott tagállam az adatbázisában tárolt adatok elég pontosak a támogatás kifizetéseinek céljára.
(61)
A borjak vágási támogatása egy maximális testsúly határérték függvénye. Ezért meg kell határozni annak a vágott féltestnek a standard típusait, melyekre a maximális súly vonatkozik.
(62)
A kiegészítő támogatások végrehajtására vonatkozó nemzeti szabályokat illető részletes információt a Bizottságnak el kell küldeni.
(63)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gazdálkodók a lehető leggyorsabban kapják meg a kifizetéseket, előlegnyújtásról rendelkezni kell. Az országos és a regionális felső határok alkalmazására tekintettel azonban lépéseket kell tenni arra vonatkozólag, hogy az előleg ne lépje túl a kifizetés végleges összegét. Ezért a tagállamoknak rendelkezni kell, hogy a támogatási forma előlegének százalékát ezen felső határoknak megfelelően csökkenthessék.
(64)
Az 1782/2003/EK rendelet meghatározza a vonatkozó állategészségügyi törvények által nem engedélyezett anyagok vagy termékek törvénytelen használata után járó büntetést. Ismételt kihágások esetén a büntetés időtartamának hosszát a tagállamnak kell meghatározni, melyek jobban meg tudják ítélni az elkövetett szabálysértés valódi súlyosságát.
(65)
Szükséges megállapítani azt a dátumot, mely a különleges támogatás és az anyatehén támogatás alkalmazásával kapcsolatban számításba veendő tényezőket meghatározza. A jól működő és következetes adminisztráció biztosítása érdekében a dátumnak általában a kérelem beadásának dátumának kell lenni. A vágásra vonatkozó különleges támogatás esetén azonban külön szabályokat kell alkotni a magasabb támogatáshoz jutás céljából egyik évről a másikra történő áthozatal elkerülése végett. A vágási támogatást illetően a vágás vagy export dátuma jobban jelzi azt, hogy az illető műveletet valóban végrehajtották.
(66)
A támogatások operatív részének dátumakor érvényes árfolyamot oly módon kell fixálni, hogy ezek a támogatások az adott időpont árfolyama miatt ne legyenek kitéve erős ingadozásoknak a nemzeti valutára történő átváltáskor.
(67)
A tagállamoknak rendelkezniük kell bizonyos bejelentési kötelezettségeikről. Az adatok átvitelének és elemzésének megkönnyítése végett a beadandó adatoknak következetes formátumban kell rendelkezésre állni.
(68)
Az új rendszerre való átállás elősegítése végett átmenetileg kötelező rendelkezések szükségesek az állatok jelölését és azonosítását illetően.
(69)
Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 143b. cikke lehetővé teszi, hogy Csehország, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia (az új tagállamok) a közvetlen támogatások rendszerét egyszerűsített rendszerrel (Egyszerűsített területalapú támogatási rendszer) helyettesítsék. Csehország, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia éltek ezzel a választással. Ezért az egyszerűsített területalapú támogatási rendszer használatának részletes szabályait meg kell alkotni.
(70)
Összhangban az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikke (5) bekezdésével, továbbá az üzemenként 50 eurónál alacsonyabb számos támogatási kérelem kezelésének elkerülése végett Csehország, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia kérték annak engedélyezését, hogy a jogosult minimális terület 0,3 ha legyen üzemenként.
(71)
Csehország, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia felmérték azon mezőgazdaságilag hasznosított területeiket, melyek 2003. június 30-án jó kultúrállapotban voltak, és javaslatot tettek az üzemenkénti minimális méretet figyelembe véve annak hozzáigazítására.
(72)
Az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikke rendelkezik arról a lehetőségről az új tagállamokban, mely szerint a tagállamok a gazdáknak nyújtott közvetlen támogatást a Bizottság jóváhagyását követően kiegészíthetik. Ezen lehetőség végrehajtásának az általános módozatait létre kell hozni.
(73)
Az 1782/2003/EK rendelet 55. cikke b) pontja és 107. cikke (3) bekezdésének első francia bekezdése területpihentetési kötelezettség alóli mentességet határoz meg, amennyiben a földterületet nem emberi vagy állati fogyasztásra szánt termékek Közösségen belül történő előállítására szolgáló alapanyagok termelésére használják, feltéve, hogy ezt hatékony ellenőrző rendszerrel ellenőrzik.
(74)
Kívánatos, hogy bizonyos feltételek mellett a szabályozásból ne kerüljön kizárásra a pihentetett területen termesztetett cukorrépa, csicsóka vagy cikóriagyökér. Ezek a növényi kultúrák, számításba véve, azt a kockázatot, hogy kölcsönösen hatnak a cukorpiacra, nem támogathatók. Ugyanakkor szükséges valamilyen módon intézkedni arról, hogy ezek a növényi kultúrák megfeleljenek a pihentetett földterület használatáról rendelkező szabályoknak.
(75)
Helyénvaló meghatározni azokat a feltételeket, amelyek mellett ez a szabályozás alkalmazható. Ezért, helyénvaló pontosítani a mezőgazdasági termelő és a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó közötti, adott mezőgazdasági alapanyagokról szóló szerződéskötés feltételét. Abban az esetben is meg kell határozni a feltételeket, amennyiben a mezőgazdasági termelő saját gazdaságában dolgozza fel az alapanyagot.
(76)
Tekintettel a 93/355/EK tanácsi határozattal (21) jóváhagyott, az olajosnövényekről szóló, a GATT keretében az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti memorandum 7. pontjában foglaltak betartásának garantálására, amennyiben az emberi és állati fogyasztásra szánható melléktermékek mennyisége éves szinten meghaladja a szójaliszt egyenértékben kifejezett 1 millió metrikus tonnát szükséges a végrehajtására vonatkozó rendelkezések bevezetésével a mennyiség csökkentése.
(77)
Annak biztosítására, hogy az alapanyag a meghatározott végtermékként kerüljön feldolgozásra, a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak garanciát kell vállalnia annak ellenére, hogy a támogatásban a mezőgazdasági termelő részesül. Ezenfelül, azért, hogy a szabályzást ellenőrző rendszer hatékonyan működhessen, helyénvaló a feldolgozók számának behatárolása.
(78)
Szükségszerű élesen elválasztani a kérelmező kötelezettségeitől, amely a betakarított alapanyagok teljes mennyiségének beszállításával véget ér, a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó kötelezettségeit, garanciavállalását, amely az átvétel pillanatától kezdődik és az alapanyag végtermékké történő feldolgozásával ér véget.
(79)
A Közösség területén az alapanyagok és az abból származó termékek bizonyos szállítási műveletei ellenőrzés tárgyát képezik, amely bejelentésekből és a 2454/93/EGK rendelettel összhangban kiállított T5 ellenőrzőpéldány használatából áll. Abban az esetben, amennyiben a T5 ellenőrzőpéldány nem jut vissza a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó illetékes hatóságához, a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak fel nem róható körülmények miatt, úgy a T5 ellenőrzőpéldányt helyettesítő igazolások meghatározására kerülhet sor. Annak érdekében, hogy a támogatási szabályozás hatékony és eredményes legyen, helyénvaló az ellenőrzésről szóló rendelkezések megállapítása.
(80)
Az 1782/2003/EK rendelet 110. cikkének o pontjában meghatározott komló területalapú támogatására vonatkozó jogosultsági kritériumokon felül további feltételeket kell meghatározni annak biztosítása érdekében, hogy a támogatást abban az esetben lehet folyósítani, ha a komlótermelésre használt terület normál művelési állapotban van. A „komlótermelésre használt” terület fogalmát Közösségi szinten kell meghatározni, abból az okból kifolyólag, hogy a területre járó kiegészítő támogatást ugyanúgy lehessen kiszámolni. Szükséges meghatározni azt a módot, mely szerint a tagállamnak járó összes kiegészítő támogatást a jogosult területekre elosztják.
(81)
A komló közös piaci rendtartásáról szóló 1971. július 26-i 1696/71/EGK tanácsi rendelet (22) 7. cikk (1) bekezdésének (a)-(d) pontjaiban felsorolt intézkedésekre történő kifizetés megítélésére elismert komló termelői csoportok által időkorlátot kell szabni és a Bizottságot tájékoztatni, hogy a kifizetések miként lettek felhasználva. Bármilyen lekötésre nem került összeget bizonyos időkereteken belül vissza kell fizetni. Szükséges meghatározni azt a módot, mely szerint a tagállam elismert komló termelői csoportjainak járó összes támogatást elosztják.
(82)
Ebben a rendeletben meghatározott intézkedések összhangban vannak a Közvetlen jövedelemtámogatások Irányítóbizottságának véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
A rendelet tárgya és alkalmazási köre
1. Ez a rendelet meghatározza az 1782/2003/EK rendelet IV. és IVa. címeiben előírt támogatási rendszerek végrehajtásának részletes szabályait:
(a)
a rendelet IV. címének 1. fejezetében előírt durumbúzára vonatkozó különleges minőségi támogatás;
(b)
a rendelet IV. címének 2. fejezetében előírt fehérjenövényekre vonatkozó támogatás;
(c)
a rendelet IV. címének 3. fejezetében előírt rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás;
(d)
a rendelet IV. címének 4. fejezetében előírt héjas gyümölcsűekre vonatkozó terület alapú támogatás;
(e)
a rendelet IV. címének 5. fejezetében előírt energianövényekre vonatkozó;
(f)
a rendelet IV. címének 6. fejezetében előírt keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatás;
(g)
a rendelet IV. címének 7. fejezetében előírt tejtámogatás és kiegészítő támogatás;
(h)
a rendelet IV. címének 8. fejezetében előírt szántóföldi növényekre vonatkozó regionális külön támogatás;
(i)
a rendelet IV. címének 9. fejezetében előírt vetőmagra vonatkozó támogatás;
(j)
a rendelet IV. címének 10. fejezetében előírt szántóföldi növényekre vonatkozó területalapú támogatás;
(k)
a rendelet IV. címének 11. fejezetében előírt juh- és kecskefélékre vonatkozó támogatás;
(l)
a rendelet IV. címének 12. fejezetében előírt marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatás;
(m)
a rendelet IV. címének 13. fejezetében előírt nagymagvú hüvelyesekre vonatkozó támogatás;
(n)
a rendelet IV. 143b. cikkének előírt egyszerűsített terület alapú kifizetési rendszer;
(o)
a rendelet IV. 143c. cikkének előírt kiegészítő nemzeti támogatások;
(p)
a rendelet IV. címének 10d. fejezet előírt komlóra vonatkozó területi támogatás.
2. Ez a rendelet meghatározza az 1782/2003/EK rendelet III. címében előírt egyszerűsített kifizetési rendszeren belül, és ugyanazon rendelet IV. címének 10. fejezetében előírt szántóföldi növények területalapú támogatásán belül az alapanyag-termelés céljából pihentetett terület használatára vonatkozó részletes szabályokat.
2. cikk
A kifizetés feltételei
1. Az 1. cikk (a), (b), (c), (e), (h), (i), (j), (m) és (p) bekezdéseiben említett közvetlen támogatás csak azokra a területekre jár, minden egyes növénytípusra, melyekre legalább 0,3 hektár méretet megjelölő kérelmet adtak be, és amelynél az egyes művelt parcellák meghaladják a 796/2004/EK rendelet 14. cikkének (4) bekezdésében meghatározott határok között a tagállam által előírt minimális méretet.
Málta esetében az 1. cikk (a), (b), (c), (e), (h), (i), (j), (m) és (p) bekezdéseiben említett közvetlen támogatás csak azokra a területekre jár, minden egyes növénytípusra, melyekre legalább 0,1 hektár méretet megjelölő kérelmet adtak be, és amelynél az egyes művelt parcellák meghaladják a 796/2004/EK rendelet 14. cikkének (4) bekezdésében meghatározott határok között a tagállam által előírt minimális méretet.
2. Az 1. cikk (a), (b), (c), (h) és (j) bekezdéseiben említett közvetlen támogatás csak teljesen bevetett területekre nyújtható, s melyen a helyi előírásoknak megfelelő jó kultúrállapot feltételeit biztosították.
Az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 1. fejezetében meghatározott különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatás esetében és ugyanazon rendelet IV. címének 10. fejezetében meghatározott szántóföldi növényekre vonatkozó támogatások esetében azonban a teljesen bevetett és a helyi előírásoknak megfelelően művelt területeken termesztett szántóföldi növények, melyek az adott tagállam által kivételesnek elismert időjárási körülmények között nem érik el a virágzási időszakukat, jogosultak maradnak a támogatásra, feltéve, hogy a kérdéses területeket eddig a fejlettségi állapotig semmi másra nem használják.
3. Az 1258/1999/EK tanácsi rendelet (23) 1. cikk (2) bekezdésének (b) pontja szerint finanszírozott területalapú rendszerben egy adott évben bármilyen megművelt parcellára csak egy kérelmet lehet benyújtani.
Viszont:
(a)
bármely megművelt parcella, amelyre ugyanazon évben az 1782/2003/EK rendelet IV. cikkének 1. fejezetében előírt különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatási kérelmet, vagy ugyanazon rendelet IV. címének 2. fejezetében előírt fehérjenövényre vonatkozó támogatási kérelmet nyújtottak be, tárgya lehet az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 10. fejezetében meghatározott szántóföldi növényekre vonatkozó támogatási kérelemnek;
(b)
bármely megművelt parcella, amelyre ugyanazon évben az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 3. fejezetében előírt rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatási kérelmet, vagy ugyanazon rendelet IV. címének 2. fejezetében előírt fehérjenövényre vonatkozó támogatási kérelmet nyújtottak be, tárgya lehet az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 9. fejezetében meghatározott vetőmagra vonatkozó támogatási kérelemnek;
(c)
bármely megművelt parcella, amelyre ugyanazon évben az 1782/2003/EK rendelet IV. cikkének 5. fejezetében előírt energianövényekre vonatkozó támogatási kérelmet nyújtottak be, tárgya lehet az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 10. fejezetében meghatározott szántóföldi növényekre vonatkozó támogatási kérelemnek, az 1782/2003/EK rendelet 90. cikk második albekezdésének sérelme nélkül, vagy tárgya lehet az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 3. fejezetében meghatározott rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatási kérelemnek;
(d)
bármely megművelt parcella, amelyre ugyanazon évben az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 10. fejezetében előírt szántóföldi növényre vonatkozó támogatási kérelmet nyújtottak be, tárgya lehet az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 9. fejezetében meghatározott vetőmagra vonatkozó támogatási kérelemnek.
4. Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (3) bekezdésének első francia bekezdésében, illetve az 55. cikk (b) bekezdésében említett alapanyag-termelésre használt földterület vagy az ugyanazon rendelet IV. címének 5. fejezetében előírt energianövényekre vonatkozó támogatás céljából használt földterület nem részesülhet az 1257/1999/EK tanácsi rendelet (24) II. címének VIII. fejezetében előírt közösségi támogatásban, kivéve ha ugyanazon rendelet 31. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott gyorsan növő fajok ültetési költségeinek támogatásáról van szó.
Az 1782/2003/EK rendelet 55. cikk b) pontjában és a 107. cikk (3) bekezdésének első francia bekezdésében említett pihentetett területen termesztett alapanyagok, illetve köztes termékek, végtermékek, s az abból származó társ-termékek és melléktermékek az 1258/1999/EK rendelet 1. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja értelmében nem jogosultak az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garancia Alap Garancia részéből semmiféle támogatásra.
5. Az 1782/2003/EK rendelet IV. cím 2. fejezetében előírt fehérjenövényekre vonatkozó támogatás és ugyanazon rendelet IV. cikkének 10. fejezetében előírt szántóföldi növényekre vonatkozó területi támogatás céljából az „édes csillagfürt” alatt azokat a csillagfürt fajtákat kell érteni, melyek magjában a keserű magok aránya nem éri el az 5 %-ot. A keserű magvak tartalmát ezen rendelet I. mellékletében leírt módszer szerint kell kiszámolni.
3. cikk
Tájékoztatások
A tagállam a következő adatokról tájékoztatja a Bizottságot elektronikus adatátvitellel:
(a)
legkésőbb a tárgyév szeptember 15-ig: a területekre vonatkozó adatok, vagy mennyiségek a tejre vonatkozó támogatás esetén, valamint az 1782/2003/EK rendelet 95. és 96. cikkében leírt kiegészítő támogatások, melyre az adott évben támogatást igényeltek, és ahol az alterületekre történő leosztást el lehet végezni;
(b)
legkésőbb a tárgyév október 31-ig: az (a) pontban említett területekre és mennyiségekre vonatkozó végleges adatok, a már elvégzett ellenőrzéseket is beleértve;
(c)
legkésőbb a következő év július 31-ig: az adott évben mennyiségekre és területekre vonatkozó tényleges kifizetéseket illető végleges adatok, a 796/2004/EK rendelet IV. cím 1. fejezetében meghatározott területcsökkentésre vonatkozó levonások, amennyiben szükséges, elvégzését követően.
A területeket hektárban kell megadni két tizedesjegy pontossággal. A mennyiségeket tonnában kell megadni három tizedesjegy pontosságig.
4. cikk
Csökkentési együttható
1. Az 1782/2003/EK rendelet 75. cikkében, 78. cikke (2) bekezdésében, 82., 85. cikkében, 89. cikke (2) bekezdésében, 98., 143. cikkében és 143b. cikke (7) bekezdésében meghatározott területcsökkentési együttható, vagy ugyanazon rendelet 95. cikk (4) bekezdésében említett mennyiség, vagy objektív feltétel miatti csökkentési együtthatót legkésőbb az adott év november 15-ig meg kell állapítani az ezen rendelet 3. cikk (b) pontjával összhangban tájékoztatásként elküldött adatok alapján.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 75. cikkében, 82. cikkében, 85. cikkében, 95. cikk (4) bekezdésben, 98. cikkében, 143. cikkében és a 143b. cikke (7) bekezdésében említett esetekben a tagállam legkésőbb az adott év december 1-jéig tájékoztatja a Bizottságot az alkalmazott csökkentési együtthatóról, illetve a rendelet 95. cikk (4) bekezdésében említett esetben az alkalmazott objektív feltételekről.
2. FEJEZET
KÜLÖNLEGES MINŐSÉGŰ DURUMBÚZÁRA VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
5. cikk
Fajtakiválasztás
1. Az 1782/2003/EK rendelet 74. cikkének (1) bekezdésében felsorolt tagállamok elkészítik azon durumbúza fajták listáját, melyek részesülnek a rendelet 72. cikkében említett különleges minőségi támogatásban összhangban ezen cikk 2-5. bekezdéseiben meghatározott fajtakiválasztási módszerrel.
2. A tagállamok legalább két évenként megneveznek legalább két jellemző fajtát. A jellemző fajtáknak a leginkább elismert durumbúza fajtáknak kell lenniük.
3. A tagállamok a következő minőségi mutatók szerint vizsgálják a durumbúza fajtákat, s a mutatókhoz a megfelelő súlyozást hozzászámítják:
(a)
fehérjetartalom (40 %);
(b)
glutén minősége (30 %):
(c)
sárgulási index (20 %);
(d)
speciális tömeg, ezermagtömeg (10 %).
Az első albekezdés (a)-(d) pontjaiban említett minőségi mutatók átlagainak összege szorozva a jelzett százalékos értékkel adja a fajták minőségi indexét.
Minden egyes tagállam legalább két évenként regionális szinten összehasonlítja a durumbúzafajták minőségi indexeit a jellemző fajták indexeivel. A vizsgálandó fajtáknak azoknak kell lenni, melyek minden egyes tagállam országos katalógusában szerepelnek, kivéve azokat a fajtákat, melyekre az elmúlt három évben nem állt rendelkezésre elemző adat, mert már nem használatosak, vagy nem minősítik.
Ezért a jellemző fajták átlagosan 100-nak vett minőségi indexeit alapul véve minden egyes tagállam kiszámolja az első albekezdés (a)-(d) pontjaiban meghatározott minden egyes minőségi mutatóra azt a százalékot, melyet a többi durumbúza fajtára a 100-as indexszel összehasonlítva meghatároz. Csak a 98-as vagy ennél magasabb minőségi indexű durumbúza fajták jogosultak a különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatásra.
4. A tagállamok a jogosult fajtalistáról kizárhatják azokat a fajtákat, melyeknél a durumbúza átlagos üvegesedési vesztesége („mitadinage”) a 27 %-ot meghaladja.
5. Azoknak a fajtáknak a megfelelését is le lehet ellenőrizni, melyek egy másik tagállam országos katalógusában vannak bejegyezve.
6. cikk
Az elemzés módszerei
1. A fehérjetartalom, a specifikus tömeg, a durumbúza üvegesedési veszteségének („mitadinage”) elemzési módszereit a 824/2000/EK bizottsági rendelet (25) határozza meg.
2. A sárgulási indexet az ICC 152, vagy azzal egyenértékűnek elismert módszer segítségével kell mérni.
3. A glutén minőségét az ICC 158 módszer szerint vagy az ICC 151 módszer szerint kell mérni.
7. cikk
A minősített vetőmagok mennyisége
A tagállamok a különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatás folyósításának évét megelőző év október 1-je előtt meghatározzák a 66/402/EGK irányelvvel (26) összhangban minősített azon minimális vetőmagmennyiséget, melyet a jelenlegi mezőgazdasági gyakorlattal az adott termelési területen felhasználni kívánnak.
8. cikk
Nyilvánosság és tájékoztatás
1. A tagállamok a támogatás folyósításának évét megelőző évben legkésőbb október 1-jéig az őszi fajtákra és legkésőbb december 31-ig a tavaszi fajtákra közzétesznek egy listát azokról a kiválasztott fajtákról, melyek országos és regionális szinten jogosultak a különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatásra.
2. A tagállamok az 1. bekezdésben előírt dátumokat követően egy hónapnál nem hosszabb időn belül eljuttatják a Bizottságnak az 1. bekezdésben említett listát, valamint, amennyiben változik, a felhasználandó minimális vetőmagmennyiséget.
9. cikk
Érvényesség
1. A 8. cikk (1) bekezdésében említett listán szereplő fajták a listára történő első felvételük dátumától számított öt éves időszakra jogosultak a különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatásra.
2. Az egyes fajták jogosultságát az ötéves jogosultsági időszak második és harmadik évében elvégzett minőségi analízis eredményét alapul véve egy ötéves időszakkal meg lehet hosszabbítani.
10. cikk
Átmeneti intézkedések
1. A tagállamok legkésőbb 2004. október 1-jéig az őszi fajtákra és legkésőbb 2004. december 31-ig a tavaszi fajtákra közzéteszik azon kiválasztott fajták listáját melyek a 2005. évben jogosultak a különleges minőségű durumbúzára vonatkozó támogatásra.
2. A tagállamok összeállítják az 1. bekezdésben említett listát kizárva arról az országos katalógusban nyilvántartott fajtákat, azokat a fajtákat, melyek 2003-ban és 2004-ben nem kaptak minősítést, illetve azokat, melyek a következő négy mutató közül legalább kettőnek nem felelnek meg:
(a)
minimum 11,5 % fehérjetartalom;
(b)
minimum 78 kg/hl specifikus tömeg vagy minimum 42 grammos ezermagtömeg;
(c)
a durumbúza maximum 27 %-os átlagos üvegesedési vesztesége („mitadinage”);
(d)
minimum 10 % gluténtartalom.
3. A 2005. és 2006. év támogatásaira jogosult fajták listáján szerepelhet olyan fajta is, melyek egy másik tagállam által végrehajtott mennyiségi elemzés eredménye alapján az adott tagállam által kiválasztott fajták listáján található.
3. FEJEZET
FEHÉRJENÖVÉNYEKRE VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
11. cikk
Gabonafélék és fehérjenövények keveréke
Azokban a régiókban ahol a fehérjenövényeket hagyományosan gabonakeverékkel együtt vetik, a fehérjenövényekre vonatkozó támogatást a kérelmező kérésére kifizetik, feltéve, hogy az adott tagállam illetékes hatóságainak kielégítő módon bizonyítja, hogy a fehérjenövények vannak túlsúlyban a keverékben. A szóban forgó területek nem jogosultak az 1782/2003/EK rendelet 98. cikkében előírt szántóföldi növényekre vonatkozó regionális különtámogatásra.
4. FEJEZET
RIZSRE VONATKOZÓ TERMÉNYSPECIFIKUS TÁMOGATÁS
12. cikk
Vetési dátumok
A rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatásra való jogosultsághoz a bejelentett területet be kell vetni, legkésőbb:
(a)
a kérdéses betakarítást megelőző június 30-ig, Spanyolországnak és Portugáliának,
(b)
május 31-ig az 1782/2003/EK rendelet 80. cikkének (2) bekezdésében említett egyéb termelő tagállamoknak.
Francia Guyanában azonban a területeket a megfelelő két vetési ciklusban bevetik, legkésőbb az azokat megelőző december 31-ig és június 30-ig, és a rizsre vonatkozó teményspecifikus támogatást a két vetési ciklusban átlagosan bevetett terület alapján kell nyújtani.
13. cikk
Csökkentési együttható
Az 1782/2003/EK rendelet 82. cikkében említett rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatás csökkentési együtthatóját ugyanezen rendelet II. melléklete szerint kell kiszámítani.
14. cikk
Tájékoztatás
1. A tagállamok a 3. cikkel összhangban az alábbi információkat juttatják el a Bizottságnak:
(a)
legkésőbb szeptember 15-ig:
(i)
az országos katalógusban nyilvántartott, az 1785/2003/EK tanácsi rendelet (27) I. mellékletének 2. részében meghatározott kritériumok szerint osztályozott fajták listáját,
(ii)
a rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatások benyújtása által érintett bevetett területeket, ezen rendelet III. mellékletének (A) részében bemutatott modell alkalmazásával rizsfajta, bázisterület és alterület szerint, beleértve a bázis- és alterület túllépését;
(b)
legkésőbb október 31-re a rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatások benyújtása által érintett bevetett területre vonatkozó módosításokat, az (a albekezdés szerinti módon közölve, a III. melléklet (B) részében leírt modell segítségével;
(c)
legkésőbb július 31-ig a rizsre vonatkozó terményspecifikus támogatások által érintett azon bevetett területekre vonatkozó információkat, melyekre az elmúlt piaci évben a támogatást a II. mellékletben meghatározott számítási módszer alapján, a III. melléklet (C) részében szereplő formával összhangban kifizették.
2. Francia Guyana esetében a bevetett területekre vonatkozó információt a két vetési ciklus alatt bevetett területek átlagának alapján kell eljuttatni.
3. A tagállamok évente felülvizsgálhatják a bázisterületeik vagy alterületeiken fekvő területeik felosztását, illetve azokat az objektív kritériumokat, melyeken ezek a felosztások alapulnak. Ezt az információt a kérdéses betakarítást megelőző május 15-ig el kell juttatni a Bizottságnak.
5. FEJEZET
HÉJAS GYÜMÖLCSŰEKRE VONATKOZÓ TERÜLET ALAPÚ TÁMOGATÁS
15. cikk
A közösségi támogatásra való jogosultság feltételei
1. Ennek a fejezetnek az alkalmazásában a gyümölcsös egy olyan homogén, összefüggő terület, melyen más szántóföldi növények vagy ültetvények által nem megszakított héjas gyümölcsűek találhatók, s amely földrajzilag folyamatos. Egyedülálló fák vagy út mentén vagy más szántóföldi növények melletti egy sor héjas gyümölcsűekből álló fák nem számítanak gyümölcsösnek.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok a 3. bekezdésben meghatározott 10 %-nak megfelelő fa számig engedélyezhetik a nem héjas gyümölcsű fák közé tartozó fák jelenlétét. Ezen felül a tagállamok engedélyezhetik a gesztenyefákat is, ha a jogosult héjas gyümölcsű fák száma megfelel a 3. bekezdésben megállapított fa számnak.
2. Csak a héjas gyümölcsűeket termő olyan gyümölcsösök jogosultak az 1782/2003/EK rendelet 83. cikkében előírt terület alapú támogatásra, melyek a 796/2004/EK rendelet 11. cikkével összhangban meghatározott időpontban megfelelnek ezen cikk alábbi 3. és 4. bekezdésében meghatározott feltételeknek.
Abban az esetben, ha a gyümölcsösben különböző héjas gyümölcsűeket termesztenek, és a támogatás ezen termékek függvényében eltérő mértékű, a jogosultsági feltételeket és a külön támogatást arra a héjas gyümölcsű fajtára kell meghatározni, amelyik a legnagyobb számban előfordul.
3. A minimális gyümölcsöskert méret nem lehet alacsonyabb 0,1 hektárnál alapterületnél.
A hektáronkénti héjas gyümölcsű fák száma gyümölcsösönként nem lehet alacsonyabb, mint:
(i)
125 mogyoró;
(ii)
50 mandula;
(iii)
50 dió;
(iv)
50 pisztácia;
(v)
30 szentjánoskenyér.
4. A tagállamok a minimális területméretet és a fasűrűséget az objektív feltételekkel összhangban a 3. bekezdésben előírtaknál magasabb értéken is meghatározhatják abból a célból, hogy figyelembe vegyék az illető terület és termesztés speciális jellemzőit.
16. cikk
Jogosultsági feltételek a nemzeti támogatásra
A 15. cikk az 1782/2003/EK rendelet 87. cikkében meghatározott nemzeti támogatásra vonatkozik.
Az 1782/2003/EK rendelet 87. cikkének sérelme nélkül a tagállam további jogosultsági feltételeket határozhat meg, feltéve, hogy ezek a feltételek megfelelnek a támogatási forma környezetvédelmi, vidéket érintő, szociális és gazdasági célkitűzéseinek és nem okoz diszkriminációt a termelők között. A tagállamok megfelelő lépéseket tesznek annak érdekében, hogy a nevezett jogosultsági feltételeket a gazdálkodók betartják.
17. cikk
Tájékoztatás
1. A tagállamok a 796/2004/EK rendelet 11. cikkével összhangban meghatározott kérelmek benyújtásának időpontja előtt minden esetben tájékoztatják a bizottságot legkésőbb:
(a)
március 31-ig, a 15. cikk (4) bekezdésében említett magasabb szintek és feltételekről, illetve a 16. cikkben említett kiegészítő feltételekről;
(b)
május 15-ig, ahol a tagállam az 1782/2003/EK rendelet 83. cikkének (2) bekezdésével összhangban differenciálja a támogatást, termékenként a területre vonatkozó támogatás szintjét és/vagy a módosított nemzeti garantált területet („NGT”).
2. A Bizottságnak eljuttatandó 1. bekezdés szerinti információk bárminemű módosítása a következő évre vonatkozik és az adott tagállam az efféle módosításokról az azokat igazoló objektív kritériumokkal együtt azonnal tájékoztatja a Bizottságot.
18. cikk
Átmeneti intézkedések
1. A tagállamok meghatározhatják, hogy az 1782/2003/EK rendelet 86. cikkének (2) bekezdésében említett felújítási tervek normál lejárati dátumuk előtt felfüggeszthetők, és ha igen, milyen feltételekkel és ezzel arányos területek válnak jogosulttá a rendelet IV. címének 4. fejezetében meghatározott rendszer keretében.
2. Az 1. bekezdésben említett feltételek meghatározásakor a tagállam biztosítja, hogy:
(a)
a tervet nem fejezik be az éves időszak tennivalóinak teljes végrehajtása előtt;
(b)
a terv eredeti célkitűzései teljesültek és megfelelnek a tagállam elvárásainak.
6. FEJEZET
KEMÉNYÍTŐGYÁRTÁSRA SZÁNT BURGONYÁRA VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
19. cikk
Jogosultság
Az 1782/2003/EK rendelet 93. cikkében előírt keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatás olyan burgonyára nyújtandó, melyre a 2236/2003/EK bizottsági rendelet (28) 3. cikkében előírt - a 2235/2003/EK bizottsági rendelet (29) I. mellékletében leírt módszer egyikével meghatározott burgonya nettó tömeg, továbbá az illető burgonyák keményítőtartalma alapján, az ezen rendelet II. mellékletében megadott árakkal összhangban - termeltetési szerződést kötöttek.
Azokra a burgonyákra, melyek keményítőtartalma 13 %-nál alacsonyabb nem fizethető keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatás, kivéve azokat az eseteket, amelyekben a 2236/2003/EK rendelet 5. cikk (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazandó.
20. cikk
Minimum ár
A keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatásra érvényes követelmény az, hogy bizonyítani kell, az 1868/94/EK rendelet 4. cikkének a pontjában meghatározottnál, összhangban a 2235/2003/EK rendelet II. mellékletében meghatározott árakkal, nem alacsonyabb a gyárnak történő leszállításkor fizetett ár.
A 2236/2003/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdését kell alkalmazni.
21. cikk
Kifizetés
1. Az 1782/2003/EK rendelet 28. cikkének sérelme nélkül a keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatást az a tagállam fizeti, melynek területén a burgonyakeményítőt előállították. A kifizetés a piaci évre vonatkozó teljes mennyiség keményítőgyártó vállalkozásnak történő leszállítását követően gazdálkodónként történik, attól a dátumtól számított négy hónapon belül, melyen ezen rendelet 20. cikkében említett tanúsítványt bemutatták és ugyanezen rendelet 19. cikkében említett feltételeket betartották.
2. A tagállamok a piaci év december 1-jétől kezdődően, a gazdálkodó által a burgonyakeményítő előállító vállalkozásnak abban a piaci évben leszállított keményítőgyártásra szánt burgonyamennyiség különböző részeinek alapján adhatnak előleget. Minden egyes előleget a leszállított keményítőgyártásra szánt burgonya mennyisége után kell adni, melyre a 20. cikkben említett tanúsítványt bemutatták, s mellyel kapcsolatosan a 19. cikkben említett feltételeket betartották.
3. A keményítőgyártásra szánt burgonyára vonatkozó támogatás nemzeti valutára történő átváltásakor használandó árfolyamot a 2236/2003/EK rendelet 20. cikkében alkalmazott árfolyam szerint kell alkalmazni.
7. FEJEZET
TEJTÁMOGATÁS ÉS KIEGÉSZÍTŐ TÁMOGATÁS
22. cikk
Termelés szüneteltetésének esetei
1. Mikor egy egyéni referenciamennyiség birtokában levő természetes, vagy jogi személy az adott év március 31-től számított tizenkét hónapig nem esik az 1788/2003/EK rendelet 5. cikkének (c) pontjában meghatározott termelői fogalomkörbe, az adott évre nem kaphat tejtámogatást és kiegészítő támogatást, hacsak a határidő lejárta előtt, az illetékes hatóság egyetértését elnyerve nem bizonyítja, hogy a termelést újra elkezdte.
2. Az 1. bekezdést vis maior és az adott termelő termelői kapacitását érintő, illetékes hatóság által elismert megfelelően igazolt esetek esetén nem kell alkalmazni.
8. FEJEZET
ENERGIANÖVÉNYEKRE VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
Fogalom-meghatározások
23. cikk
Fogalmak
Ennek a fejezetnek az alkalmazásában:
(a)
a „kérelmező” alatt értendő bármely gazdálkodó, aki az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében említett területen az abban előírt támogatásban való részesülés céljából gazdálkodik;
(b)
az „elsődleges feldolgozó” alatt értendő bárki aki mezőgazdasági alapanyagot felhasznál, s aki annak első feldolgozását vállalja az 1782/2003/EK rendelet 88. cikk második bekezdésében említett egy vagy több termék előállításának céljából.
2. SZAKASZ
Szerződés
24. cikk
Az alapanyag felhasználása
1. Az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében meghatározott támogatások által szabályozott területeken a cukorrépa kivételével bármely mezőgazdasági alapanyag termeszthető feltéve, hogy elsősorban ugyanezen cikk második bekezdésében említett energia termékek előállításához használják fel.
Az alapanyagok feldolgozásával nyert energiatermékek gazdasági értéke magasabb kell legyen, mint az összes többi, más célra szánt, ilyen feldolgozással nyert, a 39. cikk (3) bekezdésében leírt értékelő módszerrel meghatározott termékeké.
2. Az 1. bekezdésben említett nyersanyagokat az 1782/2003/EK rendelet 90. cikkével összhangban levő szerződéssel kell szabályozni, az ebben a szakaszban meghatározott feltételek alapján.
3. A kérelmező az összes betakarított alapanyagot leszállítja az elsődleges feldolgozónak, amely ezeket fogadja és biztosítja, hogy a Közösségen belül ugyanekkora mennyiségű alapanyagot felhasznál az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkének második bekezdésében említett egy vagy több energiatermék előállítására.
Ahol az elsődleges feldolgozó használja fel a ténylegesen betakarított, köztestermék vagy melléktermék előállítására szánt alapanyagot, ugyanekkora mennyiségű köztes terméket vagy mellékterméket használhat az első albekezdésben említett egy vagy több végtermék előállításához.
A második albekezdésben említett esetben az elsődleges feldolgozónak kötelessége úgy tájékoztatni az illetékes hatóságot, amelynél a biztosítékot letette. Amikor ugyanekkora mennyiséget használnak fel egy másik tagállamban, mint ahol az alapanyag betakarítása történt, az érintett tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatják egymást az ilyen tranzakciók részleteiről.
4. A szerződéses kapcsolatokat szabályozó nemzeti rendelkezésekkel összhangban az elsődleges feldolgozó felhatalmazhat egy harmadik felet az alapanyag támogatást kérelmező gazdálkodótól való begyűjtésére. A felhatalmazott a feldolgozó nevében és megbízásából cselekszik, aki egyedül felelős az ebben a fejezetben meghatározott kötelezettségek tekintetében.
25. cikk
Eltérések
1. A 24. cikk (2) és (3) bekezdésének ellenére a tagállamok engedélyezhetik a kérelmezőknek:
(a)
az ex 0602 90 41. kód által szabályozott rövid forgásidejű erdei fák, illetve a 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 és 1206 00 99 KN-kóddal szabályozott összes gabonaféle és olajosmagvú növény használatát, melyet a következő céllal takarítanak be:
(i)
tüzelőanyagként mezőgazdasági üzemük fűtésére,
(ii)
az üzemben energia vagy bio-üzemanyag előállítására;
(b)
az üzemük területén betakarított összes alapanyag a 2711 29 00 KN-kód által szabályozott biogázzá történő átalakítását.
2. Az 1. bekezdésben előírt esetekben a kérelmező köteles:
(a)
a 26. cikkben említett szerződést helyettesítő nyilatkozatban vállalni a nyilatkozat által szabályozott alapanyagok közvetlen felhasználását vagy feldolgozását; Ezekre az esetekre mutatis mutandis a 26. és a 40. cikket kell alkalmazni.
(b)
a tagállam által kijelölt szerv vagy vállalkozás által leméretni az összes betakarított alapanyag tömegét és a felhasznált alapanyagot, és a feldolgozásából származó termékeket, melléktermékeket külön számlákon vezetni; a gabonafélék és az olajosmagvak és a szalma esetén azonban, illetve ahol az egész növényt felhasználják, az alapanyag tömegmérését térfogatméréssel kell helyettesíteni.
3. Az 1. bekezdést alkalmazó tagállamok megfelelő ellenőrző intézkedéseket foganatosítanak annak biztosítására, hogy az alapanyagot közvetlenül az üzemben használják fel, vagy a 2711 29 00 KN-kóddal szabályozott biogázzá alakítják át.
4. Az első bekezdés (a) pontjával összhangban felhasznált gabonaféléket és olajosmagvakat a tagállam által meghatározott módszerrel denaturálni kell. A tagállamok az 1. bekezdés (a) pontjának (ii) alpontjával összhangban engedélyezhetik az olajosmagvak feldolgozásával nyert olaj denaturálását, maguknak az olajosmagvak denaturálása helyett, feltéve, hogy az ilyen denaturálás a magok olajjá történő feldolgozása után azonnal megtörténik, és a magok felhasználását ellenőrzik.
26. cikk
Szerződés
1. A támogatási kérelmük segítése céljából a kérelmezőknek illetékes hatóságaiknak benyújtják az elsődleges feldolgozóval megkötött szerződéseket.
2. A kérelmező gondoskodik arról, hogy a szerződésekben a következők szerepelnek:
(a)
a szerződő felek nevei és címei;
(b)
a szerződés időtartama;
(c)
az összes érintett alapanyag fajtája és az adott fajtával bevetett terület;
(d)
az alapanyagok becsült mennyiségének leszállítására vonatkozó bármely feltételeket;
(e)
egy kötelezettségvállalást a 24. cikk (3) bekezdése szerinti kötelezettségek teljesítése céljából;
(f)
az alapanyag tervezett elsődleges és végső felhasználását, melynél minden végfelhasználás megfelel a 24. cikk (1) bekezdésében és a 39. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
3. A kérelmezők biztosítják, hogy a szerződést időben megkössék elegendő időt adva az elsődleges feldolgozónak arra, hogy a kérelmező illetékes hatóságánál a 34. cikk (1) bekezdésében meghatározott időkorlátokon belül egy másolatot leadjon.
4. Az ellenőrzés alkalmazásához a tagállam az egyes kérelmezőktől kérheti, hogy minden egyes alapanyagra szállítási szerződést kössön.
3. SZAKASZ
Szerződésmódosítás, a szerződés lejárta
27. cikk
Szerződésmódosítás, a szerződés lejárta
Ahol a szerződő felek a kérelmező támogatási kérelmének benyújtását követően módosítják, vagy felbontják a szerződést, a kérelmező csak abban az esetben tarthatja fenn támogatási kérelmét, ha az illetékes hatóságot a megkívánt ellenőrzések végrehajtása céljából ezekről a módosításokról vagy felbontásokról az érintett tagállam által a kérelemmódosításra vonatkozóan megszabott lezárási dátumon belül tájékoztatja.
28. cikk
Rendkívüli körülmények
A 27. cikk sérelme nélkül, ahol a kérelmező tájékoztatja illetékes hatóságát, hogy rendkívüli körülmények miatt nem tudja a szerződésben vállalt alapanyag-mennyiséget, vagy annak egy részét leszállítani, az illetékes hatóság ezen rendkívüli körülményekre vonatkozó megfelelő bizonyítékok rendelkezésre bocsátását követően engedélyezheti a szerződés ilyen formában történő jogosnak vélt mértékig történő módosítását, illetve engedélyezheti annak felbontását.
Ahol a szerződés által szabályozott földterület az abban bekövetkező módosítások miatt csökken vagy ahol a szerződést felbontják, a kérelmező elveszíti az ebben a fejezetben említett támogatásra való jogát a szerződésből kikerülő területekre.
29. cikk
Változások a végfelhasználásban
A 27. cikk sérelme nélkül, az elsődleges feldolgozók, amint azt a 26. cikk (2) bekezdésének (f) pontja említi, megváltoztathatják az alapanyagokból elsődlegesen előállítani kívánt végtermékeket, mihelyt a szerződés tárgyát képező alapanyagot részükre leszállították, s amint a 31. cikk (1) bekezdésében és a 34. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében meghatározott feltételeket teljesítették.
A végfelhasználásban bekövetkező változásokat a 24. cikk (1) bekezdésének és a 39. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott feltételeknek való megfelelés mellett kell eszközölni.
Az elsődleges feldolgozók illetékes hatóságaikat előre értesítik a megkívánt ellenőrzések lefolytatása céljából.
4. SZAKASZ
Reprezentatív hozamok és leszállított mennyiségek
30. cikk
Reprezentatív hozamok
A tagállamok minden évben a megfelelő eljárás segítségével meghatározzák azokat a reprezentatív hozamokat, melyeket el kell érni, és erről az érintett kérelmezőt értesíteni kell.
31. cikk
Leszállítandó mennyiségek
1. A kérelmezők fajtákra lebontva bejelentik az illetékes hatóságaiknak a betakarított alapanyagok teljes mennyiségét, továbbá igazolják a leszállított alapanyag-mennyiséget, illetve azokat a feleket, akik részére ezek a szállítások történnek.
2. A kérelmező által az elsődleges feldolgozónak leszállítandó valódi mennyiségnek legalább a reprezentatív hozamot el kell érnie.
Igazolt esetekben azonban a tagállamok kivételesen elfogadhatják a reprezentatív hozamnál maximum 10 %-kal alacsonyabb mennyiséget is.
Továbbá, ahol az illetékes hatóságok a 28. cikkel összhangban engedélyezték a szerződések módosítását vagy felbontását, indokoltnak tűnő esetben csökkenthetik a kérelmező által ezen bekezdés első albekezdésében szereplő szállításkor a kötelezően leszállítandó mennyiséget.
5. SZAKASZ
A támogatás kifizetésének feltételei
32. cikk
Kifizetés
1. A támogatást a kérelmezőnek az alapanyag feldolgozása előtt ki lehet fizetni. Ezeket a kifizetéseket azonban csak akkor lehet folyósítani, ha az ebben a fejezetben meghatározott alapanyagok kellő mennyiségét azok leszállították az elsődleges feldolgozóknak s ahol:
(a)
a 31. cikk (1) bekezdésében meghatározott nyilatkozatot megtették;
(b)
a 34. cikk (1) bekezdésével összhangban a szerződés egy másolatát az elsődleges feldolgozó illetékes hatóságánál letették és a 24. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfeleltek;
(c)
az illetékes hatóság igazolást kapott, hogy a 35. cikk (2) bekezdésében meghatározott biztosíték teljes összegét letették;
(d)
a kifizetésért felelős illetékes hatóság ellenőrizte, hogy a 26. cikkben meghatározott feltételek minden jelentkezésnél teljesültek.
2. A kétéves szántóföldi növények esetén, amelyeknél az alapanyagot takarítják be s ezáltal ezt csak a művelés második évének folyamán szállítják le, a kifizetés a szerződés megkötésének időpontját követően a 26. cikkben meghatározottak szerint mindkét évben megtörténik azzal a feltétellel, hogy az illetékes hatóságok megerősítik, hogy:
(a)
ezen cikk 1. bekezdésének (b), (c) és (d) pontjában említett kötelezettségek a művelés első évétől kezdve teljesültek;
(b)
ezen cikk 1. bekezdésének (a) pontjában említett kötelezettségek teljesültek és a 34. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett információt a művelés második évében elküldik.
A művelés első évét tekintve a kifizetéseket csak akkor folyósítják, ha az illetékes hatóságok igazolást kaptak arról, hogy a 35. cikk (2) bekezdésében meghatározott biztosítékot letették. A művelés második évére vonatkozóan a kifizetést biztosíték letétele nélkül is lehet folyósítani.
3. Állandó évelő kultúráknál a kifizetést a szerződés megkötésének dátumától fogva minden évben folyósítani kell. A 2. bekezdésben meghatározott feltételek mutatis mutandis alkalmazandók.
6. SZAKASZ
Az elsődleges feldolgozókra és kérelmezőkre vonatkozó szerződés és kötelezettségek
33. cikk
Feldolgozók száma
Az energiatermékeket legfeljebb a másodlagos feldolgozónál elő kell állítani.
34. cikk
Az elsődleges feldolgozókra és kérelmezőkre vonatkozó szerződés és kötelezettségek
1. Az elsődleges feldolgozók illetékes hatóságaikhoz a szerződés egy másolatát benyújtják az adott tagállam által megállapított menetrend szerint, a kérdéses évre vonatkozó kérelmek beadásának adott tagállam által meghatározott határidején belül.
Amikor a kérelmező és az elsődleges feldolgozó módosítja vagy felbontja a szerződést az adott év 27. cikkben említett időpontja előtt, az elsődleges feldolgozó annál az időpontnál nem később benyújtja a módosított vagy felbontott szerződés másolatát illetékes hatósághoz.
2. Az elsődleges feldolgozók illetékes hatóságaikat tájékoztatják a kérdéses feldolgozóláncra vonatkozó adatokról, különös tekintettel az árakra és a kinyerhető végtermékek mennyiségének meghatározására használandó technikai feldolgozási együtthatóra, ahogy az a 40. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében szerepel.
3. Azok az elsődleges feldolgozók, akik a kérelmezőtől a nyersanyagot átvették, a tagállam által megszabott időtartamon belül tájékoztatják illetékes hatóságaikat az átvett alapanyag mennyiségéről, megnevezve a fajtát, az alapanyagot szállító szerződéses személy nevét és címét, a szállítás helyét és a szerződés hivatkozási számát, annak érdekében hogy a kifizetéseket az 1782/2003/EK rendelet 28. cikkében meghatározott időtartamon belül ki lehessen fizetni.
Amennyiben az elsődleges feldolgozó tagállama nem egyezik azzal a tagállammal, ahol a nyersanyagot termesztették, az elsődleges feldolgozó illetékes hatósága az első albekezdésben említett információ kézhezvételétől számított 40 munkanapon belül tájékoztatja a kérelmező illetékes hatóságát a szállított alapanyag teljes mennyiségéről.
7. SZAKASZ
Biztosítékok
35. cikk
Elsődleges feldolgozók
1. Az elsődleges feldolgozó a 2. bekezdésben előírtak szerint teljes összegű biztosítékot helyez el az illetékes hatóságnál a kérdéses év támogatási kérelmeinek beadási határidejéig az adott tagállamban.
2. Az alapanyagra vonatkozó letétbe helyezendő biztosítékot az adott elsődleges feldolgozó által aláírt szerződés által szabályozott, alapanyag-termelésre használt összes terület hektáronként 60 euróval való megszorzásával kell kiszámolni.
3. Amikor a szerződést a 27. és 28. cikk szerint módosítják vagy felbontják, a leteendő biztosítékot is aszerint kell módosítani.
4. A biztosíték bizonyos százalékát akkor szabadítják fel az egyes alapanyagokra, ha az adott elsődleges feldolgozó illetékes hatóságánál bizonyíték van arra, hogy a kérdéses alapanyagot a 26. cikk (2) bekezdésének (f) pontjában meghatározott feltételekkel feldolgozták, szükség esetén figyelmet szentelve a 29. cikk szerinti bárminemű változásra.
36. cikk
Elsődleges és alsóbbrendű követelmények
1. Az alábbi kötelezettségek minősülnek a 2220/85/EGK bizottsági rendelet (30) 20. cikkének értelmében elsődleges követelményeknek:
(a)
az alapanyag-mennyiség feldolgozásának kötelezettsége elsődlegesen a szerződésben meghatározott végtermékbe. Az alapanyagokat a betakarítást követő második év július 31-ig fel kell dolgozni;
(b)
kötelezettség ennek a rendeletnek a 37. és 38. cikkelyével összhangban a termékekhez T5-ös ellenőrző nyomtatvány biztosítása.
2. Az alábbi, elsődleges feldolgozókat érintő, kötelezettségek minősülnek a 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének értelmében alsóbbrendű kötelezettségeknek:
(a)
a kérelmező által leszállított összes alapanyag átvételének kötelezettsége ezen rendelet 24. cikkének (3) bekezdése szerint;
(b)
szerződés másolatának letétbe helyezéséről szóló kötelezettség ezen rendelet 34. cikkének (1) bekezdése szerint;
(c)
a kért információ rendelkezésre bocsátásának kötelezettsége ezen rendelet 34. cikkének (3) bekezdése szerint;
(d)
a biztosíték letétbe helyezésének kötelezettsége ezen rendelet 53. cikkének (1) bekezdése szerint.
8. SZAKASZ
Másik tagállamban történő értékesítésre, abba való átvitelre, átadásra vagy exportra vonatkozó dokumentumok
37. cikk
T5 ellenőrző nyomtatvány
Amikor az elsődleges feldolgozók köztes terméket másik tagállamban értékesítenek, vagy oda átvisznek a 26. cikkben meghatározott szerződés keretében, a termékekhez csatolni kell a 2454/93/EGK rendelet szerinti T5 ellenőrző nyomtatványt.
A T5 ellenőrző nyomtatvány 104. rubrikájában szereplő „egyéb” címszó alá az alábbiak egyikét kell beírni:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
38. cikk
A T5 ellenőrző nyomtatvány alternatívái
Ha a T5 ellenőrző nyomtatványt az alapanyagok feldolgozásának 36. cikk (1) bekezdésének (a) pontjában meghatározott határidejét követő két hónapon belül nem juttatják vissza azon tagállam ellenőrzésért felelős testületének irodájához, és mindez az első feldolgozó önhibáján kívüli körülményeknek köszönhető, a következő dokumentumokat lehet a T5 ellenőrző nyomtatvány helyett elfogadni:
(a)
a köztes termékekre vonatkozó vásárlási számlák;
(b)
nyilatkozatot a másodlagos feldolgozótól, mely igazolja, hogy az alapanyagokat teljesen feldolgozták és az 1782/2003/EK rendelet 88. cikkében említett energiatermékekké alakították;
(c)
könyvelési dokumentumok hitelesített másolatai a másodlagos feldolgozótól, mely igazolja a feldolgozás megtörténtének tényét.
9. SZAKASZ
Ellenőrzések
39. cikk
Nyilvántartás vezetése
1. A tagállam illetékes hatósága meghatározza a feldolgozó által vezetendő nyilvántartásokat és annak gyakoriságát, mely legalább havonkénti kell, hogy legyen.
Ezekben a nyilvántartásokban legalább az alábbi információknak szerepelniük kell:
(a)
a feldolgozásra vásárolt különböző alapanyagok mennyisége;
(b)
a feldolgozott alapanyagok mennyisége és az abból kapott végtermékek, társtermékek és melléktermékek típusa;
(c)
a feldolgozás során keletkező hulladék;
(d)
a megsemmisített mennyiségek és a megsemmisítés okai;
(e)
a feldolgozó által eladott vagy átvitt termékek mennyisége és típusa, valamint a kapott ár;
(f)
amikor szükséges, az egymást követő feldolgozók nevei és címei.
2. Az elsődleges feldolgozó illetékes hatósága ellenőrzi, hogy a benyújtott szerződés megfelel e a 24. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek. Amennyiben azoknak nem felelnek meg, a kérelmező illetékes hatóságát értesíteni kell.
3. A 24. cikk (1) bekezdésében említett termékek gazdasági értékének kiszámítása céljából az adott illetékes hatóságok a 34. cikk (2) bekezdésében említett információ alapján összehasonlítják az összes energiatermék értékének összegét az összes többi olyan más felhasználási célra szánt termék értékének összegével, mely ugyanannak a feldolgozási folyamatnak a terméke. Minden érték meg kell egyezzen a hozzá tartozó mennyiség szorozva az előző piaci év alatt jegyzett, gyártól elszállításra kész állapotban megállapított átlag árakkal. Amennyiben ezek az árak nem állnak rendelkezésre, az illetékes hatóságok határozzák meg a megfelelő árat, különösen a 34. cikk (2) bekezdésében említett információ alapján.
40. cikk
A feldolgozók létesítményeinek ellenőrzése
1. Azon tagállam illetékes hatósága, ahol a feldolgozás történik, a 24. cikk (1) cikkének való megfelelést a területén működő feldolgozói létesítmények legalább 25 %-án ellenőrzi, melyeket kockázatelemzés alapján választ ki. Egy ilyen ellenőrzésnek ki kell terjednie legalább:
(a)
az összes energiatermék értéke összegének összehasonlítására az összes többi olyan más felhasználási célra szánt termék értékének összegével, mely ugyanannak a feldolgozási folyamatnak a terméke;
(b)
a feldolgozó gyártási rendszerének ellenőrzésére, beleértve a kereskedelmi dokumentumok fizikai ellenőrzését annak igazolása céljából, hogy a feldolgozók esetén az alapanyagok, végtermékek, társtermékek és melléktermékek átadása egyezik-e.
Az első albekezdés (b) pontjában említett ellenőrzés alkalmazásában az illetékes hatóságok különös figyelmet szentelnek az adott alapanyag technikai feldolgozási együtthatóira. Amennyiben a közösségi joganyag tartalmaz ilyen együtthatókat az exportra vonatkozóan, akkor azokat alkalmazni kell. Amennyiben nem, de a közösségi joganyag tartalmaz más együtthatókat, akkor azokat kell alkalmazni. Az összes többi esetben az ellenőrzés főleg a feldolgozó ipar által általánosan elfogadott együtthatók alapján történik.
2. A 25. cikkben említett feldolgozási műveleteket illetően az ellenőrzést a kérelmezők kockázatelemzéssel kiválasztott 10 %-án kell végrehajtani, figyelemmel a következőkre:
(a)
támogatási összegek;
(b)
a kérelem által érintett mezőgazdasági parcellák száma és területe;
(c)
fejlemények a megelőző év óta;
(d)
az előző években végrehajtott ellenőrzések eredményei;
(e)
egyéb tagállam által megállapítandó, a beadott nyilatkozatok jellegzetes mivoltán alapuló paraméterek.
3. Amennyiben a 2. bekezdésben említett ellenőrzések során az esetek legalább 3 %-ában szabálytalanságot állapítanak meg, az illetékes hatóság az év folyamán további ellenőrzéseket végez, következésképpen emelve azoknak a gazdálkodóknak a számát, amelyeknél a következő évben helyszíni ellenőrzés várható.
4. Amennyiben rendelkeztek arról, hogy az 1. és 2. bekezdésben említett ellenőrzések egyes elemeit minta alapján el lehet végezni, annak a mintának megbízható és a jellegzetességeket megmutató ellenőrzési szintet kell biztosítania.
5. Minden helyszíni ellenőrzéshez tartozik egy ellenőr által aláírt ellenőrzési jelentés, mely beszámol a végrehajtott ellenőrzés részleteiről. A jelentésben különösképpen szerepelnie kell:
(a)
az ellenőrzés dátumának;
(b)
a jelen levő személyeknek;
(c)
az ellenőrzött időszaknak;
(d)
a használt ellenőrzési módszereknek, szükség esetén beleértve a mintavételi eljárások leírását is;
(e)
az ellenőrzések eredményeinek.
41. cikk
Kendertermesztés
A 795/2004/EK bizottsági rendelet (31) 29. cikkében, valamint a 796/2004/EK rendelet 33. cikkében említett kenderrel kapcsolatos rendelkezéseket kell alkalmazni.
42. cikk
További intézkedések és kölcsönös segítségnyújtás
1. A tagállamok minden további intézkedést megtesznek ennek a fejezetnek megfelelő alkalmazása érdekében és kölcsönös segítségnyújtást biztosít ezen fejezet szerint megkövetelt ellenőrzések alkalmazásában. Amennyiben ez a fejezet nem rendelkezik megfelelően a csökkentésekről és kizárásokról, a tagállamok megfelelő nemzeti szankciókat léptethetnek életbe azokkal a piaci szereplőkkel szemben, amelyek a támogatás nyújtásának folyamatában közreműködtek.
2. Amennyire ez a fejezet szükségessé teszi vagy megkívánja, a tagállamok kölcsönösen segítik egymást a hatékony ellenőrzés biztosításában, lehetővé teszik a benyújtott dokumentumok eredetiségét, és az egymásnak elküldött, ellenőrizendő adatok pontosságát.
10. SZAKASZ
Az energianövényekre vonatkozó támogatásból való kizárás és értékelés
43. cikk
Alapanyagok kizárása az energianövényekre vonatkozó támogatásból és a minimálisan megművelendő terület
1. A tagállamok kizárhatnak bármilyen mezőgazdasági alapanyagot az energianövényekre vonatkozó támogatásból, amennyiben ezek az anyagok az ellenőrzés, közegészség, környezet, büntetőjog, vagy a keletkező energiatermék túl jelentéktelen mennyisége szempontjából nehézséget jelentenek.
2. A tagállam a 24. cikkben említett bármely alapanyagra meghatározhat minimális művelési területet.
44. cikk
Értékelés
A tagállamok a támogatás folyósításának évvégét követő október 15-e előtt eljuttatják a Bizottságnak azokat az információkat, melyek az energianövényekre vonatkozó támogatások értékeléséhez szükségesek.
Ezeknek az információknak különösképpen ki kell terjedni:
(a)
az egyes alapanyagfajtákhoz tartozó területekre;
(b)
az egyes alapanyagfajták, s az abból kapott végtermékek, melléktermékek és társtermékek mennyiségeire, a felhasznált alapanyag fajtájára vonatkozó részletes információval együtt;
(c)
a 25. cikk szerinti intézkedésekre;
(d)
az energianövényekre vonatkozó, a 43. cikk (1) bekezdése szerint támogatásból kizárt alapanyagokra és a 43. cikk (2) bekezdésében említett minimális művelési területre.
9. FEJEZET
SZÁNTÓFÖLDI NÖVÉNYEKRE VONATKOZÓ REGIONÁLIS KÜLÖN TÁMOGATÁS
45. cikk
A vetés időpontja
Az 1782/2003/EK rendelet 98. cikkében előírt szántóföldi növényekre vonatkozó regionális külön támogatásra való jogosultság megszerzésének céljából a bejelentett területet a tagállam által meghatározott dátumig be kell vetni, ami nem lehet később június 15-nél.
10. FEJEZET
VETŐMAGRA VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
46. cikk
Minősített vetőmagok
Az 1782/2003/EK rendelet 99. cikkének alkalmazása esetén a támogatást a 66/401/EGK, a 66/402/EGK és a 2002/57/EK irányelvekben meghatározottak szerint alap- és hivatalosan minősített vetőmag termelésére kell nyújtani, megfelelve az ezekben az irányelvekben meghatározott előírásoknak és feltételeknek, illetve összhangban ennek a rendeletnek 47. és 50. cikkeivel.
47. cikk
A vetőmagok termesztése
1. Vetőmagot:
(a)
vagy a vetőmagüzem és a nemesítő vagy vetőmagtermesztő között létrejött szerződés szerint kell termelni,
(b)
v agy közvetlenül a vetőmagüzem vagy nemesítő által; ezt a fajta termelést termesztési nyilatkozattal kell igazolni.
2. Az 1. bekezdésben említett vetőmagüzemeket és nemesítőket a tagállamok hagyják jóvá, vagy veszik nyilvántartásba. A tagállam által történő jóváhagyás vagy nyilvántartásba vétel az egész Közösségben érvényes.
3. Egy olyan vetőmagüzem vagy nemesítő, amely nem a 2. bekezdésben említett jóváhagyás vagy nyilvántartásba vétel tagállamában termeszt vagy termesztett vetőmagot, a másik tagállam illetékes hatóságának kérés esetén rendelkezésre bocsátja az összes információt, amely a támogatásra való jogosultság ellenőrzéséhez szükséges.
48. cikk
Területi jogosultság
A tagállamok csak a területükön betakarított vetőmagra nyújtanak támogatást azon naptári év alatt, amelyben a megállapított támogatásra vonatkozó piaci év kezdődik.
A támogatást az összes vetőmagtermelőnek nyújtják, olyan feltételek szerint, hogy a kedvezményezettekre vonatkozó egyenlő elbánás érvényesüljön, függetlenül attól, hogy a Közösség mely részén található létesítményük.
49. cikk
Vetőmagok forgalmazása
Támogatás csak azzal a feltétellel adható, ha a vetőmagot az átvevő legkésőbb a betakarítást követő év június 15-ig vetés céljából valóban forgalomba hozza. „Forgalomba hozva” alatt olyan rendelkezésre álló vagy készlettel rendelkező üzemet kell érteni, amely másik személynek értékesítési felhívást, ajánlatot tesz, értékesítést vagy átadást eszközöl.
50. cikk
Cannabis sativa L. fajták
Az 1782/2003/EK rendelet 99. cikkének (4) bekezdése szerint a Cannabis sativa L. támogatásra jogosult változatai a 796/2004/EK rendelet II. mellékletében felsorolt fajták.
11. FEJEZET
SZÁNTÓFÖLDI NÖVÉNYEK TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
A szántóföldi növények területalapú támogatásra való jogosultság általános rendelkezései
51. cikk
Jogosult terület
1. Az 1782/2003/EK rendelet 10. fejezetének alkalmazásában:
(a)
„állandó legelő” alatt a 796/2004/EK bizottsági rendelet 2. cikk (2) pontjának értelmében vett „állandó legelőt” kell érteni;
(b)
„állandó kultúra” alatt a 795/2004/EK bizottsági rendelet 2. cikk (c) pontjának értelmében vett „állandó kultúrát” kell érteni.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 108. cikk első bekezdésének alkalmazásában az állandó legelőnek minősül az a földterület 2003-ban:
(a)
melyet a gazdálkodó 2003. évre vonatkozó támogatási kérelmében állandó legelőnek jelölt meg,
illetve
(b)
melyet a gazdálkodó 2003. évre vonatkozó támogatási kérelmében nem jelölt meg, hacsak nem lehet bizonyítani, hogy a földterület 2003-ban nem volt állandó legeltetés alatt.
3. Az 1782/2003/EK rendelet 108. cikk harmadik bekezdése szerint a tagállamok csak akkor mentesülnek ennek a cikknek az első bekezdése alól, ha az alábbi feltételek teljesülnek:
(a)
az átalakítási programok által érintett területek esetén, melyeket „közhatóság által kötelezett üzem szerkezetének és/vagy jogosult földterületének változása” érint, a tagállam lépéseket tesz arra vonatkozólag, hogy a szántóföldi növények terület alapú támogatásaira jogosult teljes mezőgazdasági terület jelentősen ne növekedjen; ez kiegyenlítő intézkedésként magával vonhatja a korábban jogosult területek jogosulatlanná történő átminősítését; a szerkezetátalakítási program szerint a tagállam által újonnan jogosult területnek nyilvánított területek 5 %-nál nagyobb mértékben nem léphetik túl az ezen program keretében újonnan jogosulatlannak nyilvánított területeket;
(b)
a közbeavatkozás egyik-másik formájának esetében, mikor ezeknek a beavatkozásoknak a hatására a korábban szántóföldi növények terület alapú támogatására jogosulatlannak minősített területen a gazdálkodó normál mezőgazdasági tevékenységének folytatása végett szántóföldi növényt termeszt és a szóban forgó beavatkozás azt eredményezi, hogy az eredetileg jogosult terület megszűnik annak lenni, a tagállam sem átmenetileg, sem állandó időre nem növelheti a jogosult területük nagyságát a teljes bázisterületük 0,1 %-ánál nagyobb mértékben;
(c)
amennyiben a gazdálkodó megfelelő és objektív okokkal indokolni tudja gazdaságában a szántóföldi növények terület alapú támogatására nem jogosult terület felcserélését arra jogosult területre, a tagállamok ellenőrzik, hogy az ilyen cserék visszautasítására nincs érvényes indok, különösképpen a környezeti kockázatok szempontjából, és a Bizottságnak benyújtandó tervben bizonyítékokat biztosít, hogy a teljes jogosult terület nagysága változatlan marad; a cserék következtében az üzem jogosult összes területének nagyságában semmilyen körülmények között nem következhet be növekedés; a tagállam gondoskodik egy olyan rendszer használatáról, mely ezeknek a változásoknak a jóváhagyását és előzetes bejelentését lehetővé teszi.
52. cikk
A kifizetés feltételei
A 2. cikk sérelme nélkül a szántóföldi növények terület alapú támogatását csakis azokra a területekre kell kifizetni:
(a)
melyek a szántóföldi növények termesztésére éghajlatilag és mezőgazdaságilag alkalmas régiókban helyezkednek el; a tagállamnak jogosítványa van annak eldöntésére, hogy akármelyik régió bizonyos szántóföldi növények termesztésére nem alkalmas;
(b)
melyeken a szántóföldi növényt normális fejlődési körülmények között legalább a virágzás kezdetéig meghagyják.
A durumbúzát illetően ezen kívül a növényt a helyi előírások szerint kell termeszteni legalább addig a június 30-ig, melyre a kifizetés vonatkozik, hacsak ezt a dátumot megelőzően nem kerül sor betakarításra a teljes érettség miatt.
53. cikk
Regionális mennyiség
1. Amennyiben a termelő szántóföldi növények terület alapú támogatására jogosult területei egynél több termelési régióban találhatók, a fizetendő támogatás összegét a kérelmében szereplő egyes területek régió szerinti elhelyezkedése határozza meg.
2. Azok a tagállamok, amelyek a kukoricát külön kezelik azokban a régiókban, ahol a kukoricát elsősorban szilázsnak termesztik, jogosultak arra, hogy a kérdéses régióban levő összes kukoricával bevetett területre annak a régiónak a takarmánynövény hozamát alkalmazzák.
2. SZAKASZ
Egyes szántóföldi növényeket szabályozó külön rendelkezések
54. cikk
Fűszilázs
1. Az 1782/2003/EK rendelet 100. cikk (3) bekezdésének alkalmazásában „fűszilázs” alatt azokon a területeken termesztett növényt kell érteni, melyeket fűszerű, zöld állapotban egy évben legalább egyszer, zárt környezetben történő anaerob erjesztés céljából betakarított növények termesztésére használnak.
A 66/401/EGK irányelv szerint minősített fűvetőmag termesztése céljából nyilvántartott területek a kérdéses piaci évben nem részesülhetnek a szántóföldi növények terület alapú támogatásából.
2. Ennek a fejezetnek a rendelkezéseit az 52. cikk első bekezdésének (b) pontjában meghatározott, virágzással kapcsolatos feltételek kivételével, a fűszilázsra kell alkalmazni.
3. Azokban a tagállamokban, amelyekben a IV. mellékletben meghatározott külön fűszilázsnak fenntartott területet jelölnek ki, a gazdálkodók a fűszilázsra vonatkozó területi kifizetésekre lesznek jogosultak.
55. cikk
Durumbúza
1. Az 1782/2003/EK rendelet 105. cikkében meghatározott durumbúzára vonatkozó kiegészítő támogatás és külön támogatás csak ott lehet érvényes, ahol:
(a)
az 1782/2003/EK rendelet 101. cikkében említettek szerint területalapú támogatási kérelmet nyújtottak be a durumbúzával bevetett ugyanazon számú hektárra vonatkozóan;
(b)
a 66/402/EGK rendelettel összhangban levő minimális mennyiségű minősített vetőmagot használnak.
2. A támogatás nyújtásának évét megelőző év október 31-ig a tagállamok meghatározzák a gazdálkodóknak, illetve értesítik őket az adott tagállam mezőgazdasági gyakorlatával összhangban levő minimálisan felhasználandó minősített vetőmagmennyiségről.
56. cikk
Rostlen és rostkender
1. A rostlenre és rostkenderre vonatkozó terület alapú kifizetésekhez az alábbi feltételeknek kell megfelelni:
(a)
Az 1782/2003/EK rendelet 106. cikkének első bekezdésében említett szerződés, vagy kötelezettségvállalás másolatának annak az évnek legkésőbb szeptember 15-ig történő benyújtása, amelyikre a támogatás vonatkozik, vagy a egy a tagállam által meghatározott korábbi dátumra;
(b)
a felhasznált vetőmagok a következő fajták :
(i)
a rostlen esetén az V. mellékletben felsorolt fajták, annak az évnek május 15-én, melyekre a kifizetés vonatkozik;
(ii)
a rostkender esetén a 796/2004/EK rendelet II. mellékletében felsorolt fajták annak az évnek május 15-én, melyre a kifizetés vonatkozik, s melyet a 2002/57/EGK irányelv (32) szerint minősítettek.
2. A rostkenderre vonatkozó terület alapú kifizetés alkalmazásában a tagállamok meghatározhatják azt a minimális vetési arányt, mely a jó kendertermesztői gazdálkodásnak megfelel.
57. cikk
A vetés dátuma
Az 1782/2003/EK rendelet 109. cikkétől eltérve a tagállamok június 15-nél nem később kitolhatják a vetés utolsó időpontját ugyanezen rendelet VIII. mellékletében felsorolt növényekre azokban az adott tagállam által meghatározott övezetekben, melyek ugyanazon mellékletben kijelölt régiókban találhatók.
3. SZAKASZ
Bázisterületek, referenciahozamok és felső határok
58. cikk
Öntözött és nem öntözött földterületek
1. Amennyiben az 1782/2003/EK rendelet 103. cikkében említett regionalizációs tervek eltérő hozamokat jelölnek meg öntözött és nem öntözött területekre, a tagállamok szabályokat állapítanak meg annak meghatározására, hogy az adott piaci évben a területek öntözöttek vagy sem. Különösképpen meghatározzák:
(a)
azoknak a szántóföldi növényeknek a listáját, melyekre az öntözött hozamnak megfelelő területalapú támogatás nyújtható;
(b)
annak az öntözőberendezésnek a leírását, melynek a gazdálkodó birtokában kell lenni; ennek a berendezésnek arányosan meg kell felelni az adott területnek és lehetővé kell tennie a növény növekedési fázisaiban tapasztalható fejlődéshez a szükséges vízmennyiség szállítását;
(c)
a megfelelő öntözési időszak.
2. Az 1. bekezdés nem alkalmazható a spanyol „regadío” termelési régióiban, vagy más olyan régiókban, ahol az öntözés a parcellákhoz tartozó, annak a megkülönböztetést illetve a felsorolásba való bekerülését lehetővé tevő, történelmileg hagyományosan alkalmazott módszer.
59. cikk
A bázisterület túllépése
1. A regionális bázisterületek túllépésének az 1782/2003/EK rendelet 102. cikke szerinti meghatározásának alkalmazásában a tagállam illetékes hatósága figyelembe veszi:
(a)
ennek a rendeletnek a IV. mellékletében meghatározott regionális bázisterületeket;
(b)
a terület alapú támogatásokra növényfajtánként benyújtott kérelmek által lefedett területek összege, beleértve az 1782/2003/ EK rendelet 71. cikkének alkalmazásakor a megfelelő kötelező területpihentetést.
Az öntözött, kukoricával bevetett és/vagy fűszilázzsal bevetett területeken kívül minden önkéntesen pihentetett terület.
2. A támogatásra benyújtott kérelmek által érintett területek összegébe nem tartoznak bele azok a területek vagy annak részei, melyekről az adminisztratív ellenőrzés során világosan kiderült, hogy az azokra vonatkozó kérelmek nem jogosak.
Amennyiben szükségszerű, az 1782/2003/EK rendelet 23. cikke szerint végrehajtott helyszíni ellenőrzések során valójában meghatározott területeket számításba kell venni.
3. Az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 10. fejezetével összhangban a szántóföldi növényekkel bevetett és ugyanezen rendelet IV. címének 12. fejezetében szereplő támogatási kérelmek alátámasztására használt területeket, a 2. bekezdés szerinti módosítással hozzá kell adni a benyújtott kérelmek által lefedett területek összegéhez.
4. A bázisterület túllépését a VI. melléklet táblázata alapján kell kiszámolni.
60. cikk
Durumbúza területének korlátozott túllépése
1. Az 1782/2003/EK rendelet 105. cikkének (1) bekezdésében meghatározott területalapú kiegészítő támogatásra jogosult korlátozott durumbúza terület bárminemű túllépésének meghatározása alkalmazásában a tagállamok illetékes hatóságai figyelembe veszik a durumbúza esetén területi kiegészítő támogatásra vonatkozó kérelmek által lefedett, ugyanezen rendelet 59. cikk (2) bekezdése alapján kiigazított, vagy ahol szükséges az 1782/2003/EK rendelet 102. cikke alapján csökkentett területek összegét.
2. Az 1. bekezdést az 1782/2003/EK rendelet 105. cikk (3) bekezdésben meghatározott durumbúzára vonatkozó különleges támogatásra jogosult korlátozott területeknél jelentkező bárminemű túllépés meghatározásának alkalmazásában kell használni.
61. cikk
A területtúllépés pontos mértéke és a csökkentési együttható
1. Amennyiben az 59. és a 60. cikkben említett területek túllépése áll fenn, az illető tagállam legkésőbb az adott év október 31-ig két tizedes jegyűre kerekítve meghatározza a túllépés pontos mértékét.
2. Az így meghatározott pontos túllépési értéket kell a terület arányos csökkentésére, mely jogosult:
(a)
az 1782/2003/EK rendelet 102. cikkének (1) bekezdése szerint a szántóföldi növények területalapú kifizetésre;
(b)
az ehhez tartozó kiegészítő támogatásra, illetve az 1782/2003/EK rendelet 102. cikk (1) bekezdésének alkalmazása után ugyanezen rendelet 105. cikke szerinti durumbúzára vonatkozó különleges támogatás.
62. cikk
Alterületek
Az 1782/2003/EK rendelet 102. cikk (5) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok legkésőbb annak az évnek szeptember 15-ig, melyre a területalapú kifizetés vonatkozik, meghatározzák a következőket és arról a Bizottságot értesítik:
(a)
a felosztandó nemzeti bázisterület;
(b)
a tagállamok által az alterületek létrehozásához használt kritériumok;
(c)
az alterületeket (szám, név és méret);
(d)
a túllépések esetén alkalmazandó intézkedések összevonásának részletes szabályai.
63. cikk
A támogatások összegének felső határa
A támogatási felső határ túllépésének meghatározása és az 1782/2003/EK rendelet 102. cikk (2) bekezdésben előírt csökkentési együttható alkalmazásában a tagállamok illetékes hatóságai figyelembe veszik a jogosult területek ugyanezen rendelet 102. cikk (1) bekezdésében és a 105. cikk (2) bekezdésében meghatározott arányos csökkentését.
4. SZAKASZ
Területpihentetés
64. cikk
Fogalom-meghatározás
Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában a „területpihentetés” olyan parlagon hagyott területet jelent, mely az 1782/2003/EK rendelet 108. cikke alapján terület alapú támogatásra jogosult.
65. cikk
Feltételek
1. A 795/2004/EK rendelet 32. cikkét kell alkalmazni.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (9) bekezdésétől eltérve, továbbá a 2005. és 2006. évre Málta a területpihentetésre vonatkozó minimum területi követelményeket 0,1 hektárnál kisebb méretre és 10 méternél rövidebb szélességre határozhatja meg.
66. cikk
Regionális felosztás
1. Az 1782/2003/EK rendelet II. cikkében említett támogatási kérelmeket ugyanezen rendelet 103. cikkében említett regionalizációs terv alapján régiókra le kell bontani.
2. Egy adott termelési régióban minden egyes támogatási kérelemhez mellékelni kell egy területpihentetési nyilatkozatot, legalább az ugyanabban a termelési régióban található hektároknak megfelelő számban.
3. A tagállam objektív kritériumokkal összhangban rendelkezhet a 2. bekezdés alóli mentességről.
4. A 2. bekezdéstől eltérve, a benyújtott terület alapú támogatási kérelemhez tartozó kötelezően pihentetett területet teljesen vagy részben befolyásolhatja:
(a)
Spanyolországban a „secano” régióban, üzemek esetén a „secano” és a „regadío” termelési régiókban;
(b)
más termelési régiókban, feltéve, ha a pihentetni kívánt terület olyan termelési régióba esik, amely határos azokkal a régiókkal, ahol a megművelt területek elhelyezkednek.
5. Amennyiben a 3. és a 4. bekezdés az irányadó, a pihentetni kívánt terület meghatározásakor figyelemmel kell lenni a területpihentetésre járó támogatás kiszámításához használt hozamokat az adott régióban. Ennek a bekezdésnek az alkalmazása azonban nem eredményezhet kevesebb pihentetett területet annál, mint amit a követelmény előír.
67. cikk
Hüvelyes növények
1. Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (3) bekezdés második francia bekezdésének alkalmazásában „hüvelyes növények” alatt ennek a rendeletnek a VII. mellékletében felsorolt hüvelyes takarmányok egy vagy több fajával bevetet területet kell érteni. A gabonafélékkel és/vagy más füvekkel keverékben történő vetés a következő feltételek betartásával engedélyezhető:
(a)
a területet döntő mértékben hüvelyes takarmánnyal kell bevetni;
(b)
nem takaríthatók be külön.
Amennyiben a tagállamok által bionövényekre létrehozott külön regionális környezeti előírások felső határt szabnak a hüvelyes takarmánnyal bevetendő területre, az (a) pontban meghatározott feltételnek a döntő mértékben hüvelyes takarmánnyal történő bevetésre vonatkozóan a tagállam által meghatározott határ legalább 85 %-ára a feltételeknek teljesülni kell.
2. Azok a területek, melyeken az 1. bekezdésben említett a hüvelyes növények január 15-e és augusztus 31-e között jogosulttá válnak az 1786/2003/EK tanácsi rendeletben (33) meghatározott támogatási formára, nem részesülhetnek terület alapú kifizetésben.
68. cikk
Önkéntes területpihentetésre vonatkozó támogatás
Az 1782/2003/EK rendelet 107. cikk (6) bekezdésének alkalmazásában ezen rendelet 66. cikkének alkalmazásakor a tagállamok engedélyezik a gazdálkodóknak, hogy a szántóföldi növényekre vonatkozó terület alapú támogatás által érintett, nem területpihentetési támogatás jogához felhasznált, terület legalább 10 %-át pihentessék. A tagállamok tekintettel különleges helyzetekre, illetve a gazdálkodás által érintett terület megfelelő használatba vétele érdekében magasabb százalékot is megállapíthatnak.
Az önkéntes területpihentetés alapösszege a 2005/2006-os piaci évtől kezdve kezdődően 63 euró/tonna. Ahol az öntözött és nem öntözött területekre eltérő terméshozamokat állapítottak meg, a nem öntözött területekre vonatkozó támogatásokat kell alkalmazni.
A tagállamok az önkéntesen pihentetett területek különleges helyzetével összeegyeztethető, megfelelő intézkedéseket alkalmaznak annak érdekében, hogy a jó mezőgazdasági és környezeti állapot fenntartható legyen és a környezet védelme érvényesüljön.
5. SZAKASZ
Tájékoztatás
69. cikk
Tájékoztatás
1. A tagállamok a Bizottság részére termelési régiónként, bázisterületenként és országonként megküldik a IX. fejezetben említett információt az abban leírt egységes formátumban a 3. cikkben meghatározott menetrend szerint.
2. Amennyiben az 59. és a 60. cikkben említett területeket túllépik, az adott tagállam azonnal meghatározza a túllépés pontos mértékét, legkésőbb tárgyév november 15-ig, illetve arról legkésőbb tárgyév december 1-jéig tájékoztatja a Bizottságot. Azt az adatot, melyet a túllépés mértékének kiszámításához használtak, a VI. mellékletben meghatározott formában továbbítani kell.
3. Amennyiben a túllépés mértékét az 1782/2003/EK rendelet 102. cikkének (5) bekezdése és a 105. cikknek (2) bekezdése szerint osztották szét, az adott tagállam erről az elosztásról legkésőbb november 15-ig értesíti a Bizottságot.
4. A 63. cikk alkalmazásának esetében az adott tagállam legkésőbb tárgyév december 1-jéig értesíti a Bizottságot a pontos csökkentési együtthatóról.
12. FEJEZET
JUH- ÉS KECSKEFÉLÉKRE VONATKOZÓ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
Közvetlen jövedelemtámogatás
70. cikk
Kérelmezés és a visszatartási időszak
1. Az 1782/2003/EK rendelet II. címének 4. fejezetében meghatározott integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer („az integrált rendszer”) követelményein kívül a gazdálkodóknak a juh és kecskefélékre, illetve a kiegészítő támogatásra vonatkozó kérelmeikben fel kell tüntetni, hogy forgalmaznak e juhtejet, vagy juhtej alapú terméket abban az évben amelyre a támogatást kérelmezték.
2. Az anyajuhot és anyakecskét tartó gazdálkodók támogatási kérelmeit a tagállam által meghatározott egyedi időszakban kell benyújtani, mely nem kezdődhet november 1. előtt és nem végződhet április 30. után, megelőzve illetve követve annak az évnek a kezdetét, amelyre a támogatási kérelmeket benyújtották.
Az Egyesült Királyság azonban Észak Írországra a Nagy Britanniára érvényestől eltérő időszakot is meghatározhat.
3. Az 1782/2003/EK rendelet 115. cikk (1) bekezdésében említett időszak, melyre a gazdálkodó vállalja, hogy gazdaságában tartja azt az anyajuh és/vagy anyakecske létszámot, melyre a támogatást igényelte („visszatartási időszak”), kötelezően 100 nap, amely a 2. bekezdésben említett kérelem benyújtásának utolsó napját követő első napon kezdődik.
71. cikk
A kecskefélékre vonatkozó támogatásra jogosult területek
Az 1782/2003/EK rendelet 113. cikkének (2) bekezdésében említett kritériumoknak a X. mellékletben felsorolt területek felelnek meg.
A tagállamok azonban rendszeresen ellenőrzik, hogy a megfelelő területeken levő, X. mellékletben felsorolt területek továbbra is megfelelnek-e ezeknek a kritériumoknak. Ezután az értékelés után a tagállamok értesítik a Bizottságot a X. melléklet esetlegesen bármilyen módosításának szükségességéről, azon évet megelőző július 31-e előtt, amelytől a módosításokat alkalmazni kell. Az értesítés különösen kitér azokra a X. mellékletben felsorolt zónákra vagy azoknak részeire, melyek már nem felelnek meg az 1782/2003/EK rendelet 113. cikkének (2) bekezdésében említett kritériumoknak, továbbá azokra az esetlegesen előforduló zónákra, melyek megfelelnek a kritériumoknak, de nem szerepelnek a X. mellékletben. Ezekre a lehetséges új zónákra vonatkozóan a tagállam javaslatuk alátámasztásának részletes indoklását elküldi a Bizottságnak.
72. cikk
A kecskefélékre és a kiegészítő támogatásra vonatkozó kérelmek
1. A kecskefélékre és a kiegészítő támogatásra vonatkozó támogatásból való részesedés érdekében az a gazdálkodó, akinek a gazdasága mezőgazdasági területének legalább 50 %-a de kevesebb, mint 100 %-a az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (1) bekezdésében említett területeken helyezkedik el, ennek a cikknek a 2. és 3. bekezdése alapján nyilatkozatot, vagy nyilatkozatokat nyújt be megjelölve abban, a földterületének helyét.
2. Az a gazdálkodó, aki az 1782/2003/EK rendelet 22. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kérelem benyújtás esetén az üzemének teljes mezőgazdasági célra hasznosított területéről minden évben nyilatkoznia kell, ebben a nyilatkozatban feltünteti azokat a mezőgazdasági célra használt parcellákat, melyek az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (1) bekezdésében említett területeken helyezkednek el, vagy ennek a rendeletnek a X. mellékletében felsorolt területek között találhatók;
Az a gazdálkodó, akinek az első bekezdésben említett nyilatkozatot nem kell benyújtania, minden évben külön nyilatkozatot nyújt be, ahol szükséges, az integrált rendszerben meghatározott mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer segítségével.
Ebben a külön nyilatkozatban a gazdálkodó tulajdonában levő, az általa bérelt vagy bármilyen megállapodás keretében használt összes terület elhelyezkedését fel kell tüntetni területének megjelölésével és azoknak a mezőgazdasági célra használt parcelláknak a részletes leírásával, melyek az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (1) bekezdésében említett területeken helyezkednek el, vagy ennek a rendeletnek a X. mellékletében felsorolt területek között találhatók. A tagállamok meghatározhatják, hogy a külön nyilatkozatot az anyajuhra és/vagy anyakecskére vonatkozó támogatások kérelmeivel együtt kell benyújtani. A tagállamok azt is kérhetik, hogy a külön nyilatkozatot egy „egyedüli támogatási kérelem” formájában készítsék el.
3. Az illetékes nemzeti hatóság kérheti a tulajdoni lap, a gazdálkodók közötti bérleti szerződés vagy írásos megállapodás bemutatását, illetve amennyiben szükséges, a helyi vagy regionális hatóság igazolását, mely a mezőgazdaságilag hasznosított területet az illető gazdálkodó számára rendelkezésre bocsátotta. Az igazoláson fel kell tüntetni a termelőnek adott területet és azokat a parcellákat amelyek az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (1) bekezdésében említett területeken helyezkednek el, vagy ennek a rendeletnek a X. mellékletében felsorolt területek között találhatók.
73. cikk
Vándorlegeltetést folytató gazdálkodók
1. Azon gazdálkodók által benyújtott támogatási kérelmekben, akiknek a nyilvántartásban szereplő gazdasága az 1782/2003/EK rendelet 114. cikk (2) bekezdésének (b) pontjában említett földrajzi területek egyikén helyezkedik el, illetve akik jogosultak kívánnak lenni a kiegészítő támogatásra fel kell tüntetni:
(a)
azt a helyet, vagy azokat a helyeket, ahol a folyó évben a vándorlegeltetést végezni szándékozzák;
(b)
az 1782/2003/EK rendelet 114. cikk (2) bekezdésének (a) pontjában említett legalább 90 napos, folyó évre meghatározott időszakot.
2. Az 1. bekezdésben említett gazdálkodóktól származó támogatási kérelmek mellé a vándorlegeltetés tényleges lefolytatását bizonyító dokumentumokat kell mellékelni, kivéve a vis maior eseteket, illetve a nyáj természetes életkörülményeit a megelőző két év folyamán igazolhatóan befolyásoló természeti körülmények esetén, különös tekintettel a vándorlegeltetés helyén illetékes helyi vagy regionális hatóság tanúsítványára, mely igazolja, hogy a vándorlegeltetés legalább 90 egymást követő napig folyamatos volt.
A kérelmek közigazgatási ellenőrzései során a tagállamoknak biztosítaniuk kell azt, hogy a vándorlegeltetésnek a támogatás iránti kérelemben meghatározott helye ténylegesen az 1782/2003/EK rendelet 114. cikke (1) bekezdésében említett térségben legyen.
74. cikk
Jogosultság
1. A támogatást a gazdálkodóknak a gazdaságukban a 70. cikk (3) bekezdésében említett visszatartási időszakon keresztül tartott anyajuh és/vagy anyakecske szám alapján kell kifizetni.
2. A visszatartási időszak utolsó napján az 1782/2003/EK rendelet 112. cikkében említett fogalom-meghatározásokban előírt feltételeknek megfelelő állatokat kell támogatásra jogosultnak tekinteni.
75.
cikk Készletfelmérés juhtejet, illetve juhtejből készült terméket forgalmazó gazdálkodóknál
A visszatartási időszak harmincadik napjánál nem később a 70. cikk (1) bekezdésében említett gazdálkodói nyilatkozat alapján minden tagállam készletfelmérést végez a juhtejet, illetve juhtejből készült terméket forgalmazó gazdálkodóknál.
A készletfelmérés elkészítésekor a tagállamok figyelembe veszik az ellenőrzések eredményeit, és az illetékes hatóság számára rendelkezésre álló bármely információforrást, különös tekintettel a feldolgozóktól vagy kereskedőktől származó, a juhtejet, illetve juhtejből készült terméket forgalmazó gazdálkodókra vonatkozó információkat.
76. cikk
Értesítés
1. A tagállamok értesítik a Bizottságot:
(a)
legkésőbb minden év július 31-ig az adott évre benyújtott támogatási kérelmekkel kapcsolatos információkról a XI. mellékletben meghatározott formanyomtatvány minta felhasználásával;
(b)
legkésőbb minden év július 31-ig a megelőző évre kifizetett, amennyiben szükséges az 1782/2003/EK rendelet 120. cikkében meghatározott csökkentés alkalmazása után kapott támogatások számát és összegét, ennek a rendeletnek a XII. mellékletében meghatározott formanyomtatvány minta segítségével;
(c)
legkésőbb minden év október 31-ig az 1782/2003/EK rendelet 114. cikkének (2) bekezdésében és ennek a rendeletnek a 73. cikkében említett vándorlegeltetésre használt földrajzi területek listájának bárminemű változását.
Az első albekezdésben kért információt a juhhús és kecskehús ágazatról szóló hivatalos statisztika készítéséért felelős nemzeti szerv számára kérés esetén hozzáférhetővé kell tenni.
2. Amennyiben az 1. bekezdésben kért információban változás következik be, különös tekintettel a korábbi számadatok ellenőrzésének, kiigazításának vagy javításának eredményeként, a frissítésről a változást követő egy hónapon belül tájékoztatni kell a Bizottságot.
2. SZAKASZ
Határértékek, tartalékok és átruházások
77. cikk
Ingyen szerzett jogok
Megfelelően indokolt rendkívüli körülmények kivételével, amennyiben egy gazdálkodó ingyen támogatási jogban részesült a nemzeti tartalékból, jogait azok megszerzésének időpontjától számított három évig nem ruházhatja át, illetve adhatja átmenetileg bérbe.
78. cikk
A jogok használata
1. A jogcímet birtokló gazdálkodó használhatja azt annak felhasználásával, és/vagy egy másik gazdálkodónak történő bérbeadásával.
2. Amennyiben a gazdálkodó a 4. bekezdésben meghatározott jogainak minimális százalékát nem használja ki az egyes évek során, a fel nem használt rész visszakerül a nemzeti tartalékba, kivéve az alábbi eseteket:
(a)
a maximum 20 támogatási joggal rendelkező gazdálkodók esetén, amennyiben ez a gazdálkodó két egymás követő év mindegyikében nem használta ki jogainak minimális százalékát, az elmúlt naptári év alatt nem használt jogok kerülnek át a nemzeti tartalékba;
(b)
olyan gazdálkodó esetében, aki a Bizottság által elismert extenzifikációs programban részt vesz;
(c)
olyan gazdálkodó esetében, aki a Bizottság által elismert korai nyugdíjazás rendszerében részt vesz, amikor is a jogátruházás és/vagy átmeneti bérbeadás nem kötelező;
(d)
rendkívüli és megfelelően igazolt esetekben.
3. Az átmeneti bérbeadás csak egész évekre történhet és a 79. cikk (1) bekezdésében előírt minimális állatlétszámot kíván meg. Az átmeneti bérbeadás minden egyes időszakának végén, mely nem lépheti túl az egymást követő három évet, a gazdálkodó legalább két egymást követő évre visszaszerzi magának az összes jogot. Amennyiben a gazdálkodó a 4. bekezdésben meghatározott jogainak minimális százalékát nem használja ki évenként a két év során, a fel nem használt részt a tagállam évente visszavonja és a nemzeti tartalékba utalja.
Olyan gazdálkodó esetében viszont, aki a Bizottság által elismert korai nyugdíjazás rendszerében részt vesz, a tagállam rendelkezhet az ilyen rendszeren alapuló átmeneti bérbeadás teljes időtartamának megnöveléséről.
Azok a gazdálkodók, akik vállalkoztak a 2078/92/EGK tanácsi rendelet (34) 2. cikk (1) bekezdésében említett intézkedések szerint extenzifikációs programban, vagy pedig az 1257/1999/EK rendelet 22. és 23. cikke szerinti extenzifikációs programban való részvételre, az azokban való részvétel időtartamáig nem jogosultak jogaik átmeneti bérbeadására és/vagy átruházására. Ez a rendelkezés azonban nem alkalmazható azokban az esetekben, amikor a program engedélyezi a jogok átruházását és/vagy átmeneti bérbeadását olyan gazdálkodóknak, akiknek az ebben az albekezdésben említett intézkedéseken kívüli intézkedéshez a jogok megszerzése követelmény.
4. A támogatáshoz kötődő joghasználatnak minimálisan 70 %-osnak kell lenni.
Ezt a százalékot a tagállamok 100 %-ig emelhetik. Az alkalmazni kívánt százalékról a Bizottságot előre tájékozatni kell.
79. cikk
A támogatási jog átruházása és az átmeneti bérbeadás
1. A tagállamok termelési szerkezetük alapján meghatározhatják a támogatási jogok azon minimális számát, melyek a gazdaság átruházása nélküli részleges jogátruházás alapját képezhetik. Ez a minimum nem léphet túl 10 támogatási jogot.
2. A támogatási jogok átruházása és az ilyen jogok átmeneti bérbeadása csak azután lép érvénybe, miután a jogot átruházó és/vagy bérbeadó gazdálkodó, illetve a jogot kapó gazdálkodó a tagállam illetékes hatóságát erről értesítette.
Az értesítésnek a tagállam által meghatározott határidőn belül meg kell történnie, nem meghaladva azt a dátumot, amikor a támogatási kérelem időszaka az adott tagállamban véget ér, kivéve azokat az eseteket, amikor az átruházás öröklés útján történik. Azokban az esetekben a jogot megszerző gazdálkodónak be kell mutatni az összes tárgyhoz tartozó jogi dokumentumot annak bizonyítása végett, hogy ő az elhunyt gazdálkodó kedvezményezettje.
3. A gazdaság átruházása nélküli átruházás eseteiben a nemzeti tartalékba kártérítés nélkül átruházott jogok száma semmilyen esetben sem lehet egynél kevesebb.
80. cikk
Az egyéni felső határ változása
A támogatási jogok átruházásának vagy átmeneti bérbeadásának esetén a tagállamok megállapítják az új egyéni felső határt és az érintett gazdálkodót az általa benyújtott kérelem beadási időszakának utolsó napjától számított 60 napon belül értesítik a támogatási jogok azon számáról, amelyre jogosultak.
Az első bekezdés nem alkalmazandó azokban az esetekben, amikor az átruházás a 79. cikk (2) bekezdésében említett öröklés útján történik.
81. cikk
Gazdálkodók, akik az általuk művelt területnek nem tulajdonosai
A köz- vagy kollektív tulajdonban levő földterületen termelő azokat a gazdálkodókat, akik az adott területen nem kívánnak tovább legeltetni és a jogaikat egy másik gazdálkodóra kívánják átruházni, ugyanúgy kell kezelni, mint az üzemeiket eladó vagy átruházó gazdálkodókat. Az összes többi esetben ezeket a gazdálkodókat úgy kell kezelni, mint azokat, akik csak a támogatási jogukat ruházzák át.
82. cikk
Átruházás a nemzeti tartalékon keresztül
Amennyiben a tagállamok úgy rendelkeznek, hogy az átruházásnak a nemzeti tartalékon keresztül kell történnie, akkor az ebben a fejezetben leírtakkal egyező nemzeti rendelkezéseket alkalmaznak. Ezen kívül az ilyen esetekben:
(a)
a tagállamok rendelkezhetnek az átmeneti bérbeadás nemzeti tartalékon keresztüli lebonyolításáról;
(b)
a támogatási jogok átruházása vagy (a) pont szerinti átmeneti bérbeadásának esetén a nemzeti tartalékba történő áthelyezés addig nem lép érvénybe, amíg a tagállamok illetékes hatóságai a jogokat átruházó vagy bérbeadó gazdálkodót nem értesítik, továbbá a nemzeti tartalékból egy másik gazdálkodóra történő átruházások nem lépnek érvénybe, amíg azt a gazdálkodót a hatóságok nem tájékoztatják.
Ezen felül az első bekezdésben említett nemzeti rendelkezések biztosítják, hogy az 1782/2003/EK rendelet 117. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében szabályozott részjogokat a tagállamoknak ki kell egészíteni addig az összegig, amely a gazdálkodók közötti közvetlen átruházásból származott volna, különösen figyelembe véve az adott tagállam termelésében megfigyelhető trendet. Ennek a támogatásnak egyenlőnek kell lennie annak a gazdálkodónak a támogatásával, aki ugyanolyan jogokat kap a nemzeti tartalékból.
83. cikk
Az egyéni határok kiszámítása
Az egyéni határokra és támogatási jogokra vonatkozó kezdeti számításokban, illetve az azokat követő kiigazítások során csak egész számok használatosak.
Ebből kifolyólag ahol a számtani számítások végeredménye nem egész szám, a legközelebbi egész számot kell használni. Amikor azonban a számítások eredménye pontosan két egész szám közé esik, a nagyobb egész számot kell alkalmazni.
84. cikk
Értesítés
1. A tagállamok azon támogatási jogok átruházásáról, melyeket az 1782/2003/EK rendelet 117. cikkének (2) bekezdése szerint a nemzeti tartalékba helyez, és amennyiben szükséges ugyanezen rendelet 117. cikkének (3) bekezdésében szereplő intézkedésekről legkésőbb 2005. március 1-jéig, továbbá azok módosításairól minden év január 1-je előtt értesítik a Bizottságot.
2. A XIII. és XIV. mellékletben meghatározott táblázat segítségével a tagállamok minden évben legkésőbb április 30-ig értesítik a Bizottságot:
(a)
a megelőző év folyamán gazdaságok átruházása nélkül átruházott jogok átruházását követő kompenzációs támogatás nélkül a nemzeti tartalékba visszautalt támogatási jogok számáról;
(b)
az 1782/2003/EK rendelet 118. cikkének (2) bekezdésében említett fel nem használt, a megelőző évben a nemzeti tartalékba áthelyezett támogatási jogok számáról;
(c)
a megelőző év folyamán az 1782/2003/EK rendelet 118. cikkének (3) bekezdése alapján adott jogok számáról;
(d)
a megelőző évben a nemzeti tartalékból kedvezőtlen adottságú területen gazdálkodók számára adott támogatási jogok számáról;
(e)
a jogok átruházásának és a támogatásra való jelentkezésnek az időszakát jelző időpontokról és határidőkről.
3. SZAKASZ
Kiegészítő támogatások
85. cikk
Kiegészítő támogatások
Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 71. cikkét alkalmazó tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a nevezett rendelet 119. cikkében meghatározott kiegészítő támogatások nyújtására vonatkozó nemzeti szabályokról. Amennyiben szükséges ennek a tájékoztatásnak különösen ki kell terjednie:
(a)
az egyedekre vonatkozó támogatást illetően:
(i)
az egyedenkénti összegre és a támogatás nyújtásának szabályaira;
(ii)
a teljes kiadás és az érintett állatok teljes számának becsült értékeire;
(iii)
külön állatsűrűségi követelményekre;
(iv)
az alkalmazás szabályaival kapcsolatos egyéb információra;
(b)
a területre vonatkozó kifizetéseket illetően szükség esetén:
(i)
a regionális bázisterületek kiszámítására;
(ii)
a hektáronkénti indikatív összegekre;
(iii)
a teljes kiadás és az érintett hektárok teljes számának becsült értékeire;
(iv)
az alkalmazás szabályaival kapcsolatos egyéb információra;
(c)
egyéb kiegészítő támogatások számára létrehozott rendszerek részleteire.
A tagállamok a nemzeti szabályozásaikban bekövetkezett bármilyen változásról a változás időpontjától számított egy hónapon belül értesítik a Bizottságot.
4. SZAKASZ
Általános rendelkezések
86. cikk
Nemzeti valutára történő átszámítás
Az 1782/2003/EK rendelet 113., 114. és 119. cikkeiben említett támogatások és kifizetések esetén alkalmazandó árfolyam annak a naptári évnek a kezdetén érvényes árfolyam, melyre vonatkozóan a támogatást és kifizetést nyújtják.
A használandó átváltási árfolyam az operatív esemény dátumát megelőző december hónapban használt árfolyamok átlaga, pro rata temporis alapon kiszámítva. Azt a Bizottság határozza meg az operatív esemény dátumát követő hónap folyamán.
13. FEJEZET
MARHA- ÉS BORJÚHÚSRA VONATKOZÓ TÁMOGATÁSOK
1. SZAKASZ
Különleges támogatások
(1782/2003/EK tanácsi rendelet 123. cikk)
87. cikk
Támogatási kérelmek
1. Az integrált rendszer követelményein túl, az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 22. cikkében említett közvetlen kifizetésre irányuló összes kérelemnek tartalmaznia kell:
(a)
az állatlétszám korcsoportonkénti lebontását;
(b)
a pályáztatott állatok marhalevelére és adminisztrációs dokumentumaira való hivatkozást.
2. Csak olyan állatokra lehet pályázni, melyek a 90. cikkben említett visszatartási időszak első napján:
(a)
bikák esetében 7 hónaposnál nem idősebbek;
(b)
tinók esetében:
(i)
ha az első korcsoportba tartoznak nem fiatalabbak 7 hónaposnál és nem idősebbek 19 hónaposnál;
(ii)
ha a második korcsoportba tartoznak, legalább 20 hónaposak.
88. cikk
Támogatás nyújtása
Amennyiben az állatok sem az 1782/2003/EK rendelet 123. cikk 4. bekezdésében meghatározott arányos csökkentés, sem a fenti rendelet 131. cikkében meghatározott állománysűrűségre vonatkozó különleges pályázat követelményeinek nem felelnek meg, nem lehetnek alanyai ugyanazon korcsoportra kiírt pályázatnak és úgy kell tekinteni, hogy támogatási kifizetésben részesültek.
89. cikk
Marhalevelek és adminisztrációs dokumentumok
1. Ha a marhalevél az 1760/2000/EK tanácsi rendelet 6. cikkében meghatározott feltételekkel nem áll rendelkezésre, azt az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 123. cikk (3) bekezdés (b) pontjában meghatározott nemzeti adminisztrációs dokumentummal kell helyettesíteni.
2. A tagállamok illetékes hatóságai biztosítják, hogy a marhalevél vagy adminisztrációs dokumentum állatonként és korcsoportonként csak egyszeri támogatásra jogosít. A tagállamok e cél biztosítása érdekében szükség esetén segítséget nyújtanak egymásnak.
3. A tagállamok az első bekezdésben említett nemzeti adminisztrációs dokumentumot az alábbi módokban határozhatják meg:
(a)
minden állathoz külön tartozó dokumentum;
(b)
a gazdálkodó tulajdonában levő teljes körű lista, mely tartalmazza az adminisztrációs dokumentum kötelező tartalmi elemeit, feltéve, hogy a pályáztatott állatok ugyanannál a gazdálkodónál maradnak az első pályázat beadásának napjától az állat vágási célú piacra bocsátásáig;
(c)
a központi hatóságok által vezetett teljes körű lista, mely tartalmazza az adminisztrációs dokumentum kötelező tartalmi elemeit feltéve, hogy a tagállam vagy annak tartománya, mely ezzel a lehetőséggel él helyszíni ellenőrzéseket végez a pályáztatott állatokon, ellenőrzi ezen állatok mozgását és az összes ellenőrzött állatot megkülönböztető jellel látja el, ezt a gazdálkodónak engedélyeznie kell;
(d)
a központi hatóságok által vezetett teljes körű lista, mely tartalmazza az adminisztrációs dokumentum kötelező tartalmi elemeit feltéve, hogy a tagállam megteszi az ugyanazon korcsoport többszöri pályáztatásának elkerülésére tett intézkedéseket és megkeresésre azonnal információt ad az állatok pályázatának státuszáról.
4. Azon tagállamoknak, melyek élnek a 3. bekezdésben felsorolt egy vagy több lehetőséggel, időben értesíteniük kell a Bizottságot a szükséges végrehajtási rendelettel együtt.
A 3. bekezdés c pontjának alkalmazásában Nagy Britannia és Észak Írországot a tagállam önálló régióinak kell tekinteni.
90. cikk
Visszatartási időszak
Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 123. cikk (3) bekezdés (a) pontjában említett visszatartási időszak a pályázat benyújtásának napját követő naptól számított 2 év.
A tagállamok más kezdőnapot is megállapíthatnak, feltéve, hogy ez a pályázat benyújtását követő naptól számított 2 hónapos időtartamon belül van.
91. cikk
Nemzeti felső határ
1. Amennyiben az 1782/2003/EK rendelet 123. cikk (4) bekezdése szerinti arányos csökkentés alkalmazása egész számnál kisebb jogosult állatszámot ad, akkor a tizedes rész figyelembe vételével a támogatási egységösszeg megfelelő töredékében támogatás adható. Ebben az esetben csak az első tizedesjegyet kell figyelembe venni.
2. Ha a tagállamok az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 122. cikk a) pontjában meghatározottaktól eltérő régiókat vezetnek be, vagy módosítani akarják a területükön lévő régiókat, azt a naptári év január elseje előtt be kell jelenteni a Bizottságnak a régiók meghatározásának és felső határnak a megjelölésével. Minden ezt követő módosításról az adott év január elseje előtt értesíteni kell a Bizottságot.
92. cikk
Az állatok számának korlátozása gazdaságonként
1. Amennyiben valamely tagállam úgy határoz, hogy módosítja a gazdaságonkénti és a az 1782/2003/EK rendelet 123. cikk (1) bekezdésének megfelelő módon a korcsoportonkénti 90 darabos szarvasmarha korlátozást, vagy eltér ettől, akkor erről az adott naptári év január elseje előtt értesítenie kell a Bizottságot.
Továbbá, amennyiben valamely tagállam meghatározza a gazdaságonkénti állatok minimum számát, ami alatt az arányos csökkentés nem kerül alkalmazásra, akkor erről az adott naptári év január elseje előtt értesítenie kell a Bizottságot.
2. Minden ezt követő, az 1. bekezdés alkalmazását érintő módosítást az adott naptári év január elseje előtt be kell jelenteni a Bizottságnak.
93. cikk
A vágáskor nyújtott támogatás
1. A tagállamok vágási időszakban az alábbi esetekben nyújthatnak különleges támogatást:
(a)
bikáknál az egy korcsoportra;
(b)
tinóknál az első és második korcsoportra vagy a kettő a támogatás egyesítésével mindkét korcsoportra.
2. Azok a tagállamok, amelyek a vágási időszakban nyújtanak különleges támogatást az 1. bekezdésben foglaltaknak megfelelően, akkor is gondoskodniuk kell a támogatás nyújtásáról, ha a jogosult állatokat másik tagállamba szállítják, vagy harmadik országba exportálják.
3. Ha a tagállam az 1. bekezdésben foglaltaknak megfelelően vágási időszakban nyújt különleges támogatást, jelen bekezdés és a 120. cikk valamint a 121. cikk (1) és (2) bekezdése mutatis mutandis vonatkoznak a támogatás nyújtására.
4. A 121. cikk (1) bekezdésében említett adatok mellett a pályázatnak tartalmaznia kell, az állat bika vagy tinó voltát, és csatolni szükséges a 89. cikk (2) bekezdésében említett adatokat tartalmazó dokumentumot. Ez az dokumentum a tagállam választása szerint lehet:
(a)
több példányt tartalmazó típus használata esetén, a marhalevél vagy a marhalevél másolata;
(b)
a marhalevél másolata, amennyiben a használt marhalevél típus egy példányos, és amely példányt az 1760/2000/EK rendelet 6. cikkében meghatározottak céljából az illetékes hatóságnak kell visszaküldeni; ebben az esetben a tagállamnak lépéseket kell tenni annak biztosítására, hogy a másolatban szereplő információk megfeleljenek az eredeti tartalmának;
(c)
amennyiben a marhalevél nem hozzáférhető, a nemzeti adminisztrációs dokumentum, az 1760/2000/EK rendelet 6. cikkében foglaltaknak megfelelően.
A tagállamok felfüggeszthetik a nemzeti adminisztratív dokumentum kérelmét. Ez esetben minden szükséges intézkedést meg kell tenniük az azonos korcsoportba tartozó, közösségen belüli kereskedelemben részt vevő állatok vonatkozásában a kétszeri támogatás elkerülése érdekében.
Ha az 1760/2000/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (b) pontjában meghatározott számítógépes adatbázis tartalmazza a tagállam által kívánt adatokat, melyek biztosítják a támogatás egyszeri nyújtását állatonként és korcsoportonként, a támogatási kérelem mellé csatolni kell a jelen bekezdés első albekezdésében foglalt dokumentumot.
Ezen bekezdés első albekezdésétől való eltérés esetén, amennyiben a tagállam a 121. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében foglalt lehetőséggel él, biztosítania kell, hogy a gazdálkodó határozhassa meg, hogy mely állatokra kér különleges támogatást.
5. Bikák esetében a vágási tanúsítvány határozza meg a vágott féltest tömegét.
6. Állat szállítása esetén a feladónak, a feladás tényét igazolandó, nyilatkozatot kell tennie a rendeltetési tagállam feltüntetésével.
Ez esetben a támogatási kérelem tartalmazza:
(a)
a feladó nevét és címét (vagy az azzal egyenértékű kódját);
(b)
az állat azonosítási számát;
(c)
nyilatkozatot arról, hogy az állat nem fiatalabb 9 hónaposnál.
A támogatási kérelmet azelőtt kell benyújtani, hogy az állat elhagyja adott állam területét a vágási tanúsítványt pedig három hónapon belül az állat adott tagállam területének elhagyását követően.
94. cikk
A támogatási rendszer részletei
1. A 90. cikktől való eltérés esetén támogatást kell adni azoknak a gazdálkodóknak, akik az állatokat a vágás vagy szállítás dátumát kevesebb, mint egy hónappal vagy az export dátumát kevesebb, mint két hónappal megelőzőleg a két hónapos minimális visszatartási időszakig tartják.
Tinók esetében a támogatás kifizetésnek az alábbi rendben kell történnie:
(a)
az első korcsoport esetén a támogatást akkor lehet kifizetni, ha a gazdálkodó az állatot legalább két hónapig tartotta akkor, amikor az állat nem volt fiatalabb 7 hónaposnál és fiatalabb volt 22 hónaposnál;
(b)
a második korcsoport esetén akkor lehet támogatást kifizetni, ha a gazdálkodó legalább 2 hónapig tartotta a 20 hónaposnál nem fiatalabb állatot
(c)
a 2 korcsoportra együtt akkor lehet támogatást fizetni, ha a gazdálkodó legalább 4 egymást követő hónapig tartotta az állatot az (a) és (b) pontban meghatározott kor követelmények betartása mellett;
(d)
a második korcsoportba tartozó állat esetén akkor lehet támogatást fizetni, ha a 19. hónap betöltése után szállították másik tagállamból.
2. Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 131. cikkében meghatározott állománysűrűség számításánál minden állatot duplán kell figyelembe venni, amely mindkét pályázat alanya mindkét korcsoport tekintetében.
3. A vágott féltest tömegét az 1208/82/EGK rendelet (35) 2. cikkében meghatározott vágott féltest alapján kell megállapítani.
Ha a vágott féltest eltér ettől a meghatározástól, az 583/82/EGK rendelet (36) mellékletében szereplő korrekciós tényezőket kell alkalmazni.
Amennyiben a vágás olyan vágóhídon történik, amely számára nincs előírva a felnőtt szarvasmarha vágott féltestekre vonatkozó közösségi minősítési mérés alkalmazása, a tagállam engedélyezheti a levágott állat élő súlya alapján történő súlymeghatározást. Ezekben az esetekben, amennyiben a levágott állat élősúlya egyenlő vagy nagyobb 340 kilogrammnál, akkor a vágott féltest súlyát 185 kilogrammal egyenlőnek vagy annál nagyobbnak kell tekinteni.
95. cikk
Értesítés
A tagállamok az adott naptári év kezdete előtt értesítik a Bizottságot a 93. cikk és a megfelelő eljárások alkalmazásával kapcsolatos döntésükről vagy a döntés módosításáról.
2. SZAKASZ
Szezonalitást csökkentő támogatás
(1782/2003/EK rendelet 124. cikk)
96. cikk
Támogatási kérelem
A Bizottság minden naptári év szeptember elsejéig dönt arról, hogy a következő naptári évben mely tagállamban lehet szezonalitást csökkentő támogatásra pályázni.
A tagállamok - amennyiben alkalmazzák az 1782/2003/EK rendelet 124. cikk (3) bekezdését - értesíteniük kell a Bizottságot legkésőbb azon naptári év január 1-jét megelőzően amelyben a támogatást legkésőbb nyújtották.
97. cikk
A támogatásra való jogosultság
1. Szezonalitást csökkentő támogatás csak olyan tinók esetében adható, melyek már részesültek különleges támogatásban vagy melyeket a 88. cikk következtében különleges támogatásban részesültnek kell tekinteni a szezonalitást csökkentő támogatást nyújtó tagállamban és melyek a szezonalitást csökkentő támogatást nyújtó tagállamban kerülnek levágásra.
2. Szezonalitást csökkentő támogatásban csak az a gazdálkodó részesülhet, aki a vágás előtt birtokolta az állatot.
98. cikk
Kérelmek
1. A gazdálkodónak azon tagállam illetékes hatóságához kell beadnia pályázatát, ahol a gazdaság van.
2. A kérelmet a 93. cikk (4) bekezdése szerint kell elkészíteni, és mutatis mutandis alkalmazni.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy igazolják a különleges támogatásnyújtást és rendszeres bejelentés nélküli ellenőrzést végeznek a 121. cikkben meghatározott igazolások pontosságát illetően.
3. SZAKASZ
Anyatehénre vonatkozó támogatás
(1782/2003/EK rendelet 125. és 129. cikkek)
99. cikk
Húshasznú tehenek
Az 1782/2003/EK rendelet 122. cikk (d) pont és a 129. cikk (2) bekezdés alkalmazásában ennek a rendeletnek XV. mellékletében felsorolt szarvasmarha fajtájú tehenek nem tekintendők húshasznúnak.
100. cikk
Maximális egyéni referencia mennyiség
1. Amennyiben a tagállam az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 125. cikk (2) bekezdés (b) pontjában említett 120 000 kg maximális egyéni referenciamennyiséget meg akarja változtatni vagy el akar térni tőle, az adott naptári év január elseje előtt értesíteni kell a Bizottságot.
2. Minden ezt követő, az 1. bekezdés alkalmazását érintő változtatást az adott naptári év január 1-je előtt be kell jelenteni a Bizottságnak.
101. cikk
Visszatartási időszak
Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 125. cikk (2) bekezdésben említett 6 hónapig tartó visszatartási időszak a pályázat benyújtását követő naptól kezdődik.
102. cikk
Kérelmek
1. Az integrált rendszer követelményeinek sérelme nélkül, amennyiben az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 125. cikk (2) bekezdés (b) pontban előírt támogatásra pályázatot nyújtanak be, az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 22. cikkében meghatározott közvetlen kifizetésre történő jelentkezésnek tartalmaznia kell:
(a)
olyan nyilatkozatot, amely megadja a vonatkozó naptári évben kezdődő, a kiegészítő adótervre vonatkozó 12 hónapos jelentkezési időszak kezdetét megelőző, a termelő részére március 31-ével rendelkezésre álló egyéni referencia tejmennyiséget; amennyiben ez a mennyiség a kérelem benyújtásának időpontjában nem ismert, akkor arról az illetékes hatóságot a lehető legkorábban értesíteni kell;
(b)
arra vonatkozó kötelezettségvállalást, hogy a gazdálkodó a kérelem benyújtásának napjától számított 12 hónapos időszakban nem emeli egyéni referencia mennyiségét az 1782/2003/EK rendelet 125. cikk (2) bekezdésének (b) pontjában meghatározott mennyiségi határ fölé.
A (b) pont alkalmazására nem kerül sor, amennyiben a tagállam a mennyiségi határt eltörli.
2. A kérelmeket az adott naptári évben egy, a tagország által meghatározott összesen 6 hónapos időszak alatt kell benyújtani.
A tagállamok a kérelmek benyújtására a teljes időszakon belül elkülönített időszakokat is meghatározhatnak.
103. cikk
Átlagos tejhozam
Az átlagos tejhozamot a XVI. mellékletben meghatározott átlagos hozamok alapján kell kiszámolni. Ehhez a számításhoz azonban a tagállamok az általuk elfogadott, a gazdálkodó tejhasznú tehénállományának átlagos hozamát bizonyító dokumentumot is használhatják.
104. cikk
Kiegészítő nemzeti támogatás
1. Az 1782/2003 rendelet 125. cikk (5) bekezdésében meghatározott, kiegészítő nemzeti anyatehén támogatásban csak az a gazdálkodó részesülhet, aki ugyanabban a naptári évben anyatehénre vonatkozó támogatást kap.
Kiegészítő nemzeti anyatehén támogatás csak bizonyos számú, anyatehén támogatásra jogosult állatra adható, amennyiben szükséges az 1782/2003/EK rendelet 129. cikk (1) bekezdés második albekezdésében meghatározott arányos csökkentés alkalmazását követően.
2. A tagállamok a kiegészítő nemzeti anyatehén támogatás megadásával kapcsolatosan kiegészítő feltételeket írhatnak elő. A feltételek hatályba léptetése előtt, azokról időben értesíteni kell a Bizottságot.
3. A Bizottság minden naptári évben, legkésőbb szeptember 1-jével dönt arról, hogy mely tagállamok teljesítik az 1782/2003/EK rendelet 125. cikk (5) bekezdés harmadik albekezdésében meghatározott feltételeket.
105. cikk
Egyéni felső határ
A tagállamok az 1782/2003/EK rendelet 126. cikk (1) bekezdésének megfelelően meghatározzák a gazdálkodónkénti egyéni felső határt.
106. cikk
Értesítés
1. A tagállamok legkésőbb 2005. március elsejéig értesítik a Bizottságot az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 126. cikk (3) bekezdésében foglalt egyéni felső határ végrehajtására meghatározott eljárások bármilyen változtatása esetén.
2. A tagállamok értesítik a Bizottságot:
(a)
legkésőbb 2005. március elsejéig az 1782/2003/EK rendelet 127. cikk (1) bekezdés második albekezdésében meghatározott csökkentés számítási módjának megváltoztatása esetén;
(b)
minden év január elseje előtt a fent említett rendelet 127. cikk (2) bekezdés (a) pontjában említett intézkedések módosításáról
3. A XVIII. melléklet 3. részben szereplő táblázat használata alapján a tagállamok legkésőbb március 31-ig értesítik a Bizottságot minden naptári évre vonatkozóan a hozzávetőleges és legkésőbb július 31-ig pontosan az alábbiakról:
(a)
az előző naptári év során a gazdaság átruházása nélkül történt jogátruházást követően kompenzációs fizetés nélkül a nemzeti tartalékba visszahelyezett támogatási jogok számát;
(b)
A 109. cikk (2) bekezdésében hivatkozott fel nem használt jogok számát, melyeket az előző naptári év során a nemzeti tartalékba helyeztek át;
(c)
az előző év során az 1782/2003/EK rendelet 128. cikk (3) bekezdése szerint nyújtott jogok számát.
107. cikk
Ingyen kapott jogok
Az igazolt kivételes eseteket leszámítva, ha a gazdálkodó a nemzeti tartalékból ingyen kapott támogatási jogot, a következő 3 naptári évben azt nem adhatja át és/vagy ideiglenesen nem adhatja bérbe.
108. cikk
Joghasználat
1. A jogokkal rendelkező gazdálkodó a jogokat saját maga használja és/vagy adja bérbe egy másik termelőnek.
2. Ha a gazdálkodó naptári évenként nem él jogainak legalább a 4. bekezdésben meghatározott minimális százalékával, akkor a fel nem használt részt a nemzeti tartalékba kell utalni, kivéve:
-
abban az esetben, ha a gazdálkodó maximum hét támogatási joggal él és egymást követő két évben nem használta fel a 4. bekezdésnek megfelelő minimum százalékát jogainak, az utolsó naptári évben fel nem használt jogot vissza kell utalni a nemzeti tartalékba,
-
abban az esetben, ha a gazdálkodó a Bizottság által elismert extenzifikációs programban vesz részt,
-
abban az esetben, ha a gazdálkodó a Bizottság által elismert korai nyugdíjazásos rendszerben vesz részt, ahol a jogok átruházása és/vagy átmeneti bérbe adása nem kötelező,
vagy
-
rendkívüli és megfelelő indoklással alátámasztott esetekben.
3. Az átmeneti bérbe adás csak teljes naptári évekre vonatkozhat a 109. cikk (1) bekezdésében meghatározott minimális állatszám betartása mellett. Minden átmeneti bérbeadási időszak végén - mely nem haladhat meg 3 egymást követő évet - jogátruházás esetét kivéve a gazdálkodó legalább 2 egymást követő évre újra visszakapja jogait. Ha a gazdálkodó nem él a 4. bekezdésben meghatározott minimális százalékban jogaival mindkét évben, a tagállam - a kivételes és megfelelően indokolt eseteket kivéve - visszavonja és évenként a nemzeti tartalékba utalja a gazdálkodó által fel nem használt jogokat.
A Bizottság által elismert korai nyugdíjazási rendszerben részt vevő gazdálkodók esetében azonban a tagállamok az ilyen tervek gyarapítása érdekében meghatározhatják az átmeneti haszonbérbe adás teljes időszakát.
Azon gazdálkodók, akik a 2078/92/EGK tanácsi rendelet (37) 2. cikk (1) bekezdés (c) pontja vagy az 1257/1999/EK rendelet (38) 22. és 23. cikke szerinti extenzifikációs programban vesznek részt a részvétel időtartama alatt jogukat nem adhatják átmenetileg bérbe és/vagy nem ruházhatják át. Azonban ez a rendelkezés nem alkalmazható azokban az esetekben, ha a program engedélyezi a jog átruházását és/vagy átmeneti bérbe adását olyan gazdálkodóknak, akiknek az ebben az albekezdésben említett intézkedésektől eltérő intézkedésekben való részvétele a jogok megszerzését megkívánja.
4. A támogatás során a minimális joghasználat 70 %. Azonban ezt a tagországok 100 %-ra emelhetik.
A tagállamok előre értesítik a Bizottságot arról, hogy hány százalékot kívánnak alkalmazni vagy az ebben bekövetkező bárminemű változásról.
109. cikk
Jogátruházás és átmeneti bérbe adás
1. A tagállamok termelési szerkezetük alapján meghatározhatják a gazdaság átruházását nem tartalmazó, részleges jogátruházásra használható támogatási jogok minimális számát. Ez a minimum szám nem haladhatja meg az 5 támogatási jogot.
2. A támogatási jogok átruházása, illetve az ilyen jogok átmeneti bérbe adása csak azután léphet hatályba, hogy azt a jogokat átruházó és/vagy átmenetileg bérbe adó gazdálkodó és a jogokat átvevő gazdálkodó együttesen bejelenti a tagállam illetékes hatóságainak.
Ez a bejelentés a tagállam által meghatározott határidőn belül történik, és nem később mint a jogokat átvevő gazdálkodó támogatási kérelmének benyújtási napja, kivéve ha a jogátadás öröklés útján hatályosul. Ebben az esetben a jogokat átvevő gazdálkodónak rendelkeznie kell azon jogi dokumentumokkal, amelyek igazolják, hogy ő a kedvezményezettje az elhunyt a gazdálkodónak.
110. cikk
Az egyéni felső határ változása
A támogatási jogot átruházása vagy átmeneti haszonbérbe adása esetén a tagállam meghatározza az új egyéni felső határt és értesíti az érintett gazdálkodókat a jogosultságukat képező jogok számáról, a gazdálkodó kérelmének beadására rendelkezésre álló időszak utolsó napjától számított 60 napon belül.
Az első bekezdés az öröklés útján történő jogátruházás eseteire nem alkalmazható.
111. cikk
Gazdálkodók, akik az általuk művelt területnek nem tulajdonosai
Az állami földet vagy közös tulajdonban lévő földet művelő gazdálkodók amennyiben a művelés megszüntetéséről és összes joguknak más gazdálkodóra történő átruházásáról döntenek, a földjüket eladó vagy átruházó gazdálkodókkal esnek egy tekintet alá. Minden más esetben az ilyen gazdálkodókat a csak a támogatási jogukat átruházó gazdálkodókkal kell egy tekintet alá venni.
112. cikk
A nemzeti tartalékon keresztül történő átruházás
Amennyiben a föld átruházása nélküli támogatási jogátruházást a tagállam a nemzeti tartalékon keresztül fogadja el, az 1782/2003/EK rendelet 127. cikk (2) bekezdés (b) pontjának megfelelően, a 109-111. cikkek analógiájára nemzeti rendelkezéseket kell használnia. Ezen felül ebben az esetben:
-
a tagállam meghatározhatja, hogy az átmeneti használatba adás csak a nemzeti tartalékon keresztül történhet;
-
az első francia bekezdés eseteiben a támogatási jogok átruházása vagy átmeneti bérbe adása során a tartalékba történő utalás csak azután léphet hatályba, hogy a tagállam illetékes hatóságai a jogot átruházó és/vagy bérbe adó gazdálkodót erről értesítik, a tartalékból egy másik gazdálkodó részére történő átruházás csak azután lép hatályba, amikor erről az illetékes hatóságok a gazdálkodót értesítik.
Ezen kívül ezeknek a rendelkezéseknek biztosítaniuk kell, hogy a tagállam a támogatást a jogok azon részére fizesse, mely nem az 1782/2003/EK rendelet 127. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett rész, és amely a gazdálkodók közötti közvetlen átruházásnak felelt volna meg, különös tekintettel az adott tagállamban tapasztalható termelési trendekre. Ez a támogatás annak a kifizetésnek felel meg, melyet a nemzeti tartalékból ugyanolyan jogokban részesülő gazdálkodóktól kívánnak meg.
113. cikk
Részjogok
1. Amennyiben a 105-112. cikkeknek megfelelően történt számítások nem egész számot eredményeznek, csak az első tizedes helyet kell figyelembe venni.
2. Amennyiben ezen szakasz rendelkezéseinek használata során rész támogatási jogok keletkeznek, akár a gazdálkodó akár a nemzeti tartalék számára, ezeket a részjogok összeadódnak.
3. Amennyiben a gazdálkodó részjogosultsággal rendelkezik, ez csak a támogatás megfelelő törtegységére vonatkozik, illetve amennyiben szükséges a 104. cikkben említett kiegészítő nemzeti támogatásra és a 118. cikkben említett extenzifikációs támogatásra.
114. cikk
Az üszőkre vonatkozó különleges rendszer
1. Azon tagállamok, melyek az 1782/2003/EK rendelet 129. cikk (1) bekezdésében meghatározott lehetőséggel kívánnak élni, ezt bejelentik a Bizottságnak, és egyidejűleg szolgáltatják a rendelet 129. cikk (1) bekezdésében foglalt feltételek teljesítését igazoló megfelelő adatot.
Az érintett tagállamok, amennyiben szükséges, a különleges felső határt is közlik.
A bizottság dönt arról, hogy mely tagállam felel meg az 1782/2003/EK rendelet 129. cikk (1) bekezdésében foglalt feltételeknek.
Az ezen rendelet hatályba lépésekor már hatályban lévő döntések továbbra is alkalmazandók.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 129. cikk (1) bekezdésében foglalt feltételeknek megfelelő tagállamok az adott év január 1-je előtt értesítik a Bizottságot az általuk meghatározott különleges nemzeti felső határ bárminemű módosításáról.
3. A különleges rendszert alkalmazó tagállam olyan feltételrendszert hoz létre, amely biztosítja, hogy a támogatást azon gazdálkodók kapják, akik az üszőállományt a tehénállomány újratelepítésére használják. Ezen feltételek állhatnak az állat korának korlátozásából és/vagy fajta követelményből. A tagállamok a vonatkozó év január elseje előtt értesítik a Bizottságot az elfogadott feltételekről. Minden ezt követő módosítást a vonatkozó év január elseje előtt be kell jelenteni a Bizottságnak.
4. Amennyiben az 1782/2003/EK rendelet 129. cikk (1) bekezdésben említett arányos csökkentés során a jogosult állatlétszám kevesebb egy egész számnál, a tizedes rész vonatkozásában a támogatás megfelelő törtmennyiségét ki kell fizetni, és amennyiben szükséges, így kell eljárni a 104. cikkben említett kiegészítő nemzeti támogatás és a 118. cikkben említett extenzifikációs támogatás tekintetében is. Ez esetben csak az első tizedes helyet kell figyelembe venni.
5. A különleges támogatási rendszert alkalmazó tagországokban az 1782/2003/EK rendelet 125. cikkének (2) bekezdésében meghatározott minimális tartott állat számra vonatkozó követelményeket vagy teljes mértékben az anyatehenekre vonatkozóan kell teljesíteni, ha a gazdálkodó anyatehénre vonatkozó támogatásra nyújtott be kérelmet, vagy teljes mértékben üszőkre, ha üszőre nyújtott be kérelmet.
6. A 105-113. cikkek rendelkezései nem vonatkoznak erre a különleges rendszerre.
115. cikk
Az állatok számának kerekítése
Amennyiben az 1782/2003/EK rendelet 125. cikk második bekezdés második albekezdése alapján a maximális üsző szám százalékos számításának eredménye nem egész szám, akkor - ha 0,5-nél kevesebb - a számot a legközelebbi egész szám felé kell lekerekíteni, ha 0,5-nél több, a legközelebb eső egész számhoz fel kell kerekíteni.
4. SZAKASZ
A különleges támogatásra és az anyatehénre vonatkozó támogatásra vonatkozó közös rendelkezések
1. alszakasz
Általános rendelkezések
116. cikk
A különleges támogatásra és az anyatehénre vonatkozó támogatásra vonatkozó kérelmek
1. A tagállam adminisztrációs okokból meghatározhatja, hogy a különleges támogatásra és az anyatehénre vonatkozó támogatásra vonatkozó az 1782/2003/EK rendelet 22. cikkében említett közvetlen kifizetésre irányuló támogatási kérelmek egy minimális számú állatra vonatkozzanak, feltéve, hogy ez nem több mint 3.
2. A 102. cikk (2) bekezdés és a 118c. cikk (2) bekezdés sérelme nélkül a tagállam meghatározhatja a támogatási kérelmek beadására rendelkezésre álló időszakot és dátumokat, valamint a gazdálkodó által támogatási rendszerenként és naptári évenként beadható kérelmek számát.
117. cikk
Állománysűrűség
1. Azoknak a gazdálkodóknak, akik ugyanazon naptári évre vonatkozóan az 1782/2003/EK 22. cikkében meghatározott közvetlen kifizetésre irányuló kérelmet nyújtanak be különleges támogatásra vagy anyatehénre vonatkozó támogatásra, az illetékes hatóságok a gazdaság takarmány területének figyelembe vételével meghatározzák a számos állat egységek számát, azon állatszámmal összhangban, amelyre különleges támogatás vagy anyatehénre vonatkozó támogatás adható.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 131. cikkében említett állománysűrűség meghatározása során az alábbi eljárás alkalmazandó:
(a)
figyelembe kell venni az adott évben kezdődő kiegészítő illeték rendszerre történő 12 hónapos kérelmi időszak kezdetét megelőző március 31-én a gazda számára rendelkezésre álló tej egyéni referencia mennyiségét;
(b)
az ezen referencia mennyiség termeléséhez szükséges tehenek számát meg kell adni ennek a rendeletnek a 103. cikkében meghatározott számítással
3. A támogatásra jogosult tehenek számának meghatározása során:
(a)
az integrált rendszerben meghatározott szabályok alapján megállapított hektárszámot meg kell szorozni az 1782/2003/EK rendelet 131. cikkében említett állománysűrűséggel;
(b)
az így kapott összegből ki kell vonni a tej referenciamennyiségének termeléséhez szükséges tejelő tehenek számának megfelelő számos állat egység számát;
(c)
az így kapott összegből ki kell vonni az azon juhok és/vagy kecskék számának megfelelő állomány egység számot, amelyre a támogatási kérelmet benyújtották.
Az így kapott végösszegnek meg kell egyeznie a maximális számos állat egység számmal, amelyre különleges támogatás és anyatehénre vonatkozó támogatás nyújtható.
4. A tagállamok tájékoztatnak minden gazdálkodót a számukra megállapított állománysűrűségről és az ebből következő számos állat egységről, amelyre támogatás nyújtható.
2. alszakasz
Extenzifikációs támogatási rendszer
(1782/2003/EK rendelet 132. cikk)
118. cikk
Extenzifikációs kifizetési rendszerben való részvétel
1. Az extenzifikációs kifizetésben való részvétel feltétele, hogy a gazdálkodó jelzi az 1782/2003/EK rendelet 22. cikkében említett közvetlen kifizetésre irányuló kérelemben, hogy részt kíván venni az extenzifikációs rendszerben.
2. Azon állatokra, melyeket a 88. cikk alapján különleges támogatásban részesültnek kell tekinteni, nem lehet extenzifikációs kifizetést kérni.
118a. cikk
Az összeírással történő állománysűrűség meghatározása
1. Annak ellenőrzésének céljából, hogy az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (3) bekezdésének (a) pontja alapján számított teljes állat-létszám megfelel az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdésben szereplő állománysűrűségre vonatkozó követelményeknek, a tagországok évenként legalább öt állat összeírási időpontot határoznak meg, amelyekről értesítik a Bizottságot.
Azoktól az esetektől eltekintve, amikor a tagállamok úgy határoznak, hogy az összeírás időpontjai az év bármely napján lehetnek, az összeírás időpontjait véletlenszerűen kell elosztani oly módon, hogy az egész évet képviselje, évente változtatva legyen, és minden összeírási időpont a posteriori legyen meghatározva és a gazdálkodó felé legkorábban két héttel ennek meghatározása után kerüljön kiértesítésre.
2. Az összeszámlálás idején az állatokat, a tagállam választásának megfelelően, a következőkben felsorolásra kerülő módszerek egyikének alkalmazásával kell megszámolni:
(a)
A tagállam kérheti mindegyik gazdálkodót, hogy a telep nyilvántartás alapján a tagállam által meghatározott időpontot megelőzően nyilatkozzon a számos állat egység számáról vagy mindkét, az 1782/2003/EK rendelet 131. cikk (2) bekezdésének (a) pontjában szereplő átváltási táblázatában meghatározott szarvasmarha kategóriába tartozó állatok számáról;
(b)
A tagállamok a számos állat egység szám meghatározására az 1782/2003/EK rendelet (3) cikkének (b) pontjában meghatározott számítógépes adatbázist használhatnak, feltéve, hogy ezen adatbázisok az adott tagállam számára, megfelelő biztosítékot nyújtanak az extenzifikációs kifizetési rendszer céljait szolgáló adatok hitelességét illetően.
3. A gazdálkodó, az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdésében meghatározott, az állatállomány sűrűségére vonatkozó követelményeknek történő megfelelés meghatározásra használt számos állategység szám lehet az összeírás időpontjában számolt számosállat-egység szám plusz az ugyanabban a naptári évben támogatási kérelemre felterjesztett juhoknak és kecskéknek megfelelő számosállat-egység szám számtani átlaga.
Azonban, amennyiben a tagállamok úgy határoznak, hogy az összeírás időpontjai az év bármely napján lehetnek, rendelkezhetnek úgy, hogy a 2. bekezdés a) és b) pontjában meghatározott számok pro rata temporis (időarányosan) kerüljenek kiszámolásra arra az időszakra, amely alatt az állatokat a telepen tartották.
4. A tagállamoknak meg kell tennie az 1782/2003/EK rendelet 29. cikkének alkalmazásához szükséges intézkedéseket azoknak a gazdálkodóknak az esetében, akik az év egy részében aránytalanul alacsony sűrűségi hányaddal mesterségesen hozzák létre a rendelet 132. cikkében előírt feltételeket.
118b. cikk
Az állománysűrűség egyszerűsített meghatározása
1. A 118a. cikktől való eltérés útján a tagállamok engedélyezhetik a gazdáknak, hogy az állománysűrűség kiszámolásának egyszerűbb módját válasszák.
Ebben az esetben a támogatási kérelemnek tartalmaznia kell:
(a)
a gazda nyilatkozatát, hogy a támogatási kérelem benyújtásának napjáig teljesítette az 1782/2003/EK rendelet 132. cikkében meghatározott maximális állománysűrűséget;
(b)
arra vonatkozó kötelezettségvállalást, hogy a naponkénti állománysűrűség a támogatási kérelem benyújtásának napjától következő december 31-ig meg fog felelni a maximális állománysűrűségnek.
Amennyiben az adott tagállam az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdés második albekezdésének alkalmazása mellett dönt, a gazdáknak a támogatási kérelemben meg kell határozni, hogy a két maximális állománysűrűség közül melyiket vizsgálja. A gazdálkodó ezt a döntését az állatok számára vonatkozó helyszíni ellenőrzés bejelentése előtt megváltoztathatja.
A gazdálkodó az állatok számára irányuló helyszíni ellenőrzés kihirdetése előtt értesítheti az illetékes hatóságot a második albekezdés (b) pontjában említett kötelezettségvállalás visszavonásáról. Ebben az esetben a gazdálkodó extenzifikációs kifizetésre nem jogosult.
A második albekezdésben megadott nyilatkozatot és kötelezettségvállalást az integrált rendszerben meghatározott ellenőrzési és szankcionálási rendelkezéseknek alá kell vetni.
2. Amennyiben a tagállamok az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében megállapított opciót választják, vagy annak kérelmezését megszüntetik, akkor döntésükről a vonatkozó naptári év január 1-je előtt értesítik a Bizottságot.
118c. cikk
Hegyvidéki területen gazdálkodók
1. Azok a tagállamok amelyek az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (4) bekezdésében meghatározott lehetőséggel élni szándékoznak, erről értesítik a Bizottságot és ezzel egyidejűleg a Bizottság felé benyújtják azokat a megfelelő adatokat, amelyek alapján megállapítható, hogy az ebben a cikkben meghatározott feltételeknek megfelelnek.
Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 132. cikkének (4) bekezdésében meghatározott „hegyvidéki területen gazdálkodó”:
(a)
az a gazdálkodó, akinek a gazdasága hegyvidéki területen fekszik;
(b)
az a gazdálkodó, akinek a takarmányozási területének 50 %-a hegyvidéki területen fekszik.
A Bizottság dönt arról, hogy mely tagállamok felelnek meg az 1782/2003/EK tanácsi rendelet 132. cikk (4) bekezdésben meghatározottaknak.
Az e rendelet hatályba lépésekor már hatályban lévő döntések továbbra is élnek.
2. A 118. cikk 1. bekezdésének sérelme nélkül azon gazdálkodók, akik jelen cikk 1. bekezdésében foglalt extenzifikációs támogatásban kívánnak részesülni, jelzik támogatási kérelmükben, hogy az extensifikációs kifizetésre pályáznak. A gazdálkodóknak a 118. cikk szerinti kérelem benyújtásától számított, legalább 6 egymást követő hónapon át minimum annyi számú tejelő tehenet kell tartania, mint amennyi után extenzifikációs kifizetésre pályázik. A 6 hónapos visszatartási időszak a pályázat benyújtását követő napon kezdődik.
A kérelmeket az adott naptári évben egy, a tagország által meghatározott összesen 6 hónapos időszak alatt kell benyújtani.
A tagállamok a kérelmek benyújtására a teljes időszakon belül elkülönített időszakokat is meghatározhatnak.
118d. cikk
A kifizetésre jogosult tejelő tehenek maximális száma
Azon szarvasmarhák száma, amelyekre a gazdálkodó extenzifikációs kifizetési igénye jóváhagyásra került nem haladhatja meg az alábbi számokat:
(a)
tejelő tehenek száma, amely ahhoz szükséges, hogy megtermelje az adott évben kezdődő kiegészítő illeték rendszerre történő 12 hónapos kérelmi időszak kezdetét megelőző március 31-én a gazdálkodó számára rendelkezésre álló tej egyéni referencia mennyiséget; a tehenek számát a XVI. melléklet szerinti átlag tejhozam alapján kell kiszámítani.
(b)
a 118a. cikk szerint meghatározott telepi összes tehén száma csökkentve az egyéni felső határ által megszabott anyatehenek számával.
119. cikk
Általános rendelkezések
1. A tagállamok az adott év január elseje előtt értesítik a Bizottságot az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk 3. bekezdés c) pontban meghatározott „legelő” szó meghatározásának bárminemű módosításáról.
2. Ezen albekezdés alapján számított állománysűrűség eredményénél csak az első két tizedes helyet kell figyelembe venni.
3. Ennek az albekezdésnek az alkalmazása során, amennyiben az illetékes állategészségügyi hatóságok arról rendelkeznek, hogy az állatok csak vágási célból hagyhatják el a termelő egységet, a gazdaságban jegyzett számosállat egységet 0,8-as együtthatóval meg kell szorozni.
Ez az intézkedés arra az időszakra korlátozódik, plusz 20 napra, melyen belül az első albekezdésben említett döntés alkalmazandó, feltéve, hogy a gazdálkodó a döntéstől számított 10 munkanapon belül írásban értesítette az illetékes hatóságot a kérdéses állatok meglétéről és minden intézkedést megtett a járvány előfordulásának megakadályozására és/vagy csökkentésére.
5. SZAKASZ
Vágási támogatás
(Az 1782/2003/EK rendelet 130. cikke)
120. cikk
A tagállamok előírhatják a mezőgazdasági termelőknek, hogy amennyiben vágási támogatásban szeretnének részesülni egy adott naptári évben, részvételi nyilatkozatot kell benyújtaniuk az adott év első kérelmének beadása előtt vagy azzal egy időben.
A tagállam hozzájárulhat ahhoz, hogy amennyiben a mezőgazdasági termelő nem változtat korábbi részvételi nyilatkozatán, az továbbra is érvényben marad.
121. cikk
Kérelmek
1. A támogatási kérelmeknek tartalmazniuk kell a vágási támogatás kifizetéséhez szükséges információkat, különösen az állat születési dátumát abban az esetben, ha az állat 1998. január 1-je után született.
A támogatási kérelmeket a tagállam által meghatározott határidőn belül kell benyújtani, mely nem haladhatja meg az állat levágását követő hat hónapot, illetve - az állat exportálása esetén - a közösségi vámterület elhagyásának dátumát követő hat hónapot. A kérelmek beadási határideje a következő év februárjának végén lejár, kivéve az érintett tagállam által meghatározott kivételes eseteket amennyiben az állatokat elszállítják vagy exportálják. Az említett határidő sérelme nélkül a tagállamok meghatározhatnak időszakokat és dátumokat a támogatási kérelmek benyújtására nézve, és előírhatják, hogy egy mezőgazdasági termelő naptári évenként mennyi kérelmet nyújthat be.
A tagállamok engedélyezhetik, hogy a kérelmet a mezőgazdasági termelőn kívüli más személyen keresztül nyújtsák be. Ilyen esetekben a kérelmen fel kell tüntetni a vágási támogatásra jogosult mezőgazdasági termelő nevét és címét.
Az integrált rendszer részeként bemutatott követelményeken kívül a kérelem tartalmazza:
(a)
olyan esetekben, amikor a támogatást a vágáskor nyújtják, a vágóhídi tanúsítványt, illetve a vágóhíd által kiadott vagy aláírt bármely, legalább ugyanezen információkat tartalmazó dokumentumot, melyen feltüntették:
(i)
a vágóhíd nevét és címét (vagy ezzel egyenértékű kódot),
(ii)
a vágás dátumát, az állat azonosító és vágási számát,
(iii)
borjak esetében a vágott féltest tömegét, kivéve azokat az eseteket, melyekre a 122. cikk (4) bekezdése vonatkozik;
(b)
olyan esetekben, amikor az állatot harmadik országba exportálják:
(i)
az exportáló nevét és címét (vagy ezzel egyenértékű kódot),
(ii)
az állat azonosító számát,
(iii)
az exportnyilatkozatot, mely tartalmazza az 1998. január 1-je után született állatok korát, és borjak esetében - kivéve azokat az eseteket, melyekre a 122. cikk (4) bekezdése vonatkozik - az élőtömeget, mely nem haladhatja meg a 300 kg-ot,
(iv)
az export-visszatérítés követelményeivel azonos módon kiadott igazolást arról, hogy az állat elhagyta a Közösség vámterületét.
A tagállamok előírhatják, hogy a negyedik albekezdés (a) és (b) pontjában említett információkat a tagállam által elismert, információ-technológiai módszereket használó szerven vagy szerveken keresztül továbbítsák.
A tagállamok rendszeres és előre be nem jelentett ellenőrzéseket tartanak a kiadott dokumentumok és tanúsítványok, valamint adott esetben a negyedik albekezdésben említett információ pontosságának felülvizsgálatára.
2. Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok előírhatják, hogy az 1760/2000/EK rendelet 3. cikkének (b) pontjában említett számítógépes adatbázisba bevitt, az állatok levágására vonatkozó, a vágóhíd által a hatáskörrel rendelkező hatóságnak továbbított információt a mezőgazdasági termelő nevében benyújtott vágási támogatási kérelemnek tekintik, azzal a feltétellel, hogy ezek az adatbázisok a tagállamok számára kielégítő biztosítékot nyújtanak adataik pontosságát illetően a vágás-támogatási rendszer, illetve adott esetben a speciális vágási támogatás, és/vagy a vágással és/vagy a szezonalitást csökkentő támogatással kapcsolatos kiegészítő támogatások kifizetésének céljaira.
A tagállamok azonban előírhatják, hogy a mezőgazdasági termelők kérelmet nyújthatnak be. Ebben az esetben meghatározhatják, hogy a kérelem milyen információkat tartalmazzon.
Azok a tagállamok, melyek e bekezdésnek az alkalmazását választják, kötelesek értesíteni a Bizottságot minden további változásról annak végrehajtása előtt.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kifizető szervezetnek eljuttatott adatok tartalmazzák a vágási támogatás kifizetéséhez szükséges összes információt, különösen:
(a)
az adott évben levágott állatok típusát és mennyiségét az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (1) bekezdésében említettek szerint;
(b)
az említett cikkben a korhatárokra és a vágott féltest tömegére vonatkozó követelményeknek, valamint az e rendelet 123. cikkében meghatározott tartási időszaknak való megfelelést igazoló információt;
(c)
adott esetben a speciális támogatás vágáskori kifizetéséhez, és/vagy a vágással és/vagy a szezonalitást csökkentő támogatással kapcsolatos kiegészítő támogatások kifizetéséhez szükséges információkat.
3. A 123. cikkben említett tartási időszak után Közösségen belüli értékesítésre szánt állatok esetében is ki kell állítania a vágóhídnak az e cikk (1) bekezdés negyedik albekezdésének (a) pontjában említett dokumentumokat, még akkor is, ha az a tagállam, ahol a vágást végrehajtották, az e cikk (2) bekezdésében rögzített eltérést alkalmazza.
Két tagállam megállapodhat arról, hogy a (2) bekezdésben leírt rendszert alkalmazza, amennyiben adatátviteli rendszereik kompatibilisek.
A tagállamok segítik egymást a kiadott dokumentumok hitelességének és/vagy a szolgáltatott adatok pontosságának hatékony ellenőrzésében. E célból az a tagállam, ahol a kifizetés történik, rendszeresen továbbítja a vágást végző tagállamtól kapott vágási tanúsítványok összesítését, vágóhidanként csoportosítva (vagy ennek megfelelő információt) annak a tagállamnak, ahol a vágást végezték.
122. cikk
Vágott féltest tömege és meghatározása
1. Az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (1) bekezdés (b) pontjának alkalmazásában, a borjú vágott féltest a nyúzás, zsigerelés és véreztetés után, a fej és a lábak nélkül, de a májjal, a vesékkel és a vesezsírral együtt értendő.
2. A figyelembe veendő tömeg a vágott féltest hűtés utáni tömege, vagy a vágott meleg féltestnek a vágás után lehető leghamarabb lemért, és 2 %-kal csökkentett tömege.
3. Amennyiben a vágott féltestet a máj, a vesék és/vagy a vesezsír nélkül készítik el, annak tömegét növelni kell:
(a)
3,5 kilogrammal a máj esetében;
(b)
0,5 kilogrammal a vesék esetében;
(c)
3,5 kilogrammal a vesezsír esetében.
4. A tagállamok előírhatják, hogy teljesítettnek tekintik az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (1) bekezdés (b) pontjában a tömegre meghatározott követelményt, amennyiben a borjú a vágáskor vagy az exportáláskor 6 hónaposnál fiatalabb.
Ha a vágott féltest tömegét a vágóhídon nem lehet megállapítani, teljesítettnek minősül az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (1) bekezdés (b) pontjában a tömegre meghatározott követelmény, amennyiben az élőtömeg nem haladja meg a 300 kilogrammot.
123. cikk
Támogatás kedvezményezettje
1. A vágási támogatást az a mezőgazdasági termelő kapja, aki az állatot minimum két hónapig tartotta, és ez az időszak a vágás előtt kevesebb mint egy hónappal, illetve az exportálás előtt kevesebb mint két hónappal ért véget.
2. Amennyiben a borjú a vágáskor három hónaposnál fiatalabb, a minimum tartási időszak egy hónap.
124. cikk
Nemzeti felső határok
1. Az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (1) és (3) bekezdésében említett nemzeti felső határok e rendelet XVII. mellékletében találhatók.
2. Amennyiben az 1782/2003/EK rendelet 130. cikk (4) bekezdésében előírt arányos támogatáscsökkentés alkalmazása során a támogatásra jogosult állatok számának kalkulációja nem egész számot ad, kifizetik a tizedes tört résznek megfelelő vágási támogatást is. Ilyenkor csak az első tizedes jegyet veszik figyelembe.
6. SZAKASZ
Kiegészítő támogatások
(Az 1782/2003/EK rendelet 133-136. cikke)
125. cikk
Nemzeti szabályozás
Az 1782/2003/EK rendelet 137. cikkében említett, a nemzeti szabályozásra vonatkozó részletes információ magában foglalja:
(1)
Állatlétszám-alapú támogatásnál adott esetben:
(a)
a becsült fejenkénti összeget minden egyes állatkategóriára, valamint a támogatás odaítélésére vonatkozó rendelkezéseket;
(b)
az egyes állatkategóriákra vonatkozó összes kiadás becsült értékét, pontosan meghatározva, hogy az adott támogatást a vágási támogatás pótlékaként fizetik-e, valamint az érintett állatok becsült számát;
(c)
a specifikus állománysűrűségi követelményeket, kivéve azokat az eseteket, amikor a támogatás kifizetése a vágási támogatás pótlékaként történik;
(d)
adott esetben a hímivarú szarvasmarha gazdaságonkénti maximális létszámát;
(e)
a jelentkezésre vonatkozó egyéb előírásokat.
Az (a) és (b) pontokban említett állatkategóriák a következők: bikák, tinók, anyatehenek, tejelő tehenek, anyatehénre vonatkozó támogatásra jogosult üszők, és egyéb üszők, illetve bármely alcsoport, melyet a tagállam meghatároz és bevesz az adott kategóriákba;
(2)
Területalapú támogatásnál adott esetben:
(a)
a regionális bázisterület számítását;
(b)
hektáronkénti becsült összeget;
(c)
az összes kiadás becsült értékét és az érintett terület becsült nagyságát hektárban;
(d)
a jelentkezésre vonatkozó egyéb előírásokat.
7. SZAKASZ
Általános rendelkezések
126. cikk
Előlegfizetés
1. Az 1782/2003/EK rendelet 28. cikk (3) bekezdés (b) pont értelmében a hatáskörrel rendelkező hatóság a különleges támogatás, az anyatehénre vonatkozó támogatás és a vágási támogatás 60 %-át előlegként kifizeti a mezőgazdasági termelőnek a jogosult állatok száma után az adminisztratív és a helyszíni ellenőrzések eredménye alapján.
A különleges támogatás, a 114. cikkben említett speciális üszőtámogatási rendszer és a vágási támogatás esetében a tagállam csökkentheti az előleg százalékos arányát, de ez nem lehet kevesebb 40 %-nál.
Ezen felül, a tagállam az 1782/2003/EK rendelet 133. cikkében említett kiegészítő támogatás összegének maximum 60 %-át előlegként kifizetheti a mezőgazdasági termelőnek az adminisztratív és a helyszíni ellenőrzések eredménye alapján.
Az előleg nem fizethető ki annak a naptári évnek október 16-a előtt, amelyre a támogatást igényelték, illetve amelyben a kiegészítő támogatást odaítélték.
2. A támogatás vagy a kiegészítő támogatás végső kifizetésekor a mezőgazdasági termelő megkapja a számára megítélt összeg és a kifizetett előleg közötti különbséget.
127. cikk
Juttatás éve
1. A kérelem beadásának dátuma képezi azt a döntő eseményt, mely meghatározza, hogy melyik év számít a különleges támogatási, az anyatehén támogatási, a szezonalitást csökkentő támogatási és az extenzifikációs támogatási rendszerek által szabályozott állatok után odaítélt támogatás juttatási évének, illetve azt, hogy az állománysűrűség számításánál milyen számosállategység (SZÁE) értéket vesznek figyelembe.
Ha azonban a különleges támogatást a 93. cikk értelmében ítélik oda, az igényelhető támogatás összege az az összeg, mely a vágás vagy az exportálás évének december 31. napján érvényben van a következő esetekben:
(a)
ha az állatot legkésőbb december 31-én vágták vagy exportálták;
(b)
ha a támogatási kérelmet az említett dátum után nyújtották be az említett állatra.
2. A vágási támogatás tekintetében a támogatás arányának alkalmazásánál és a 124. cikkben leírt arányos támogatáscsökkentés kiszámításánál a juttatás éve az az év, amelyben a vágás vagy az exportálás történt.
128. cikk
Átváltás nemzeti valutára
A támogatások, az extenzifikációs támogatás és a kiegészítő támogatások összegének nemzeti valutára való átváltása a 127. cikk szerint meghatározott juttatási évet megelőző december hónapban alkalmazható váltóárfolyamok arányosan számított átlagán történik. Az átlagos váltóárfolyamot a Bizottság a következő hónapban rögzíti.
129. cikk
Bizonyos anyagok vagy termékek illegális használatára vagy birtoklására vonatkozó szankciók
A vonatkozó közösségi állatgyógyászati rendeletekben nem engedélyezett anyagok és termékek illegális használata vagy birtoklása általi sorozatos törvénysértés esetén a tagállamok - a törvénysértés súlyosságának figyelembevételével - meghatározzák a támogatási rendszerekből való kizárás időtartamát, melyet az 1782/2003/EK rendelet 140. cikk (1) bekezdés második albekezdése rögzít.
130. cikk
A tejre vonatkozó egyéni referenciamennyiség meghatározása
Az 1788/2003/EK rendelet 1. cikkében meghatározott 11. időszak végéig, eltérve e rendelet 102. cikke (1) bekezdés (a) pontjától, 117. cikke (2) bekezdés (a) pontjától és 118d. cikke (a) pontjától, a tagállamok előírhatják, hogy amennyiben egy tejtermelő az 1788/2003/EK rendelet 5. cikk (j) és (k) pontja vagy az említett rendelet 16., 17. és 18. cikkének végrehajtása érdekében hozott nemzeti rendelkezések szerint egyéni referenciamennyiségről március 31-ei hatállyal lemond vagy azt április 1-jei hatállyal egészben vagy részben átvállalja, a következőket kell meghatározni április 1-jén:
(a)
a rendelkezésre álló tej maximális egyéni referenciamennyiségét az anyatehénre vonatkozó támogatásra való alkalmassághoz, valamint az anyatehenek maximális számát;
(b)
a tejelő tehenekre vonatkozó kiegészítő támogatások fejenkénti összegét;
(c)
a tejelő tehenek számát a hegyvidéki területeken elhelyezkedő gazdaságokban tartott tejelő tehenek extenzifikációs támogatásának odaítélése céljából;
(d)
az állománysűrűséget.
130a. cikk
A tartási időszakok meghatározása
A 90. cikkben, a 94. cikk (1) bekezdésében, a 101. cikkben, a 118c. cikk (2) bekezdésében és a 123. cikkben említett tartási időszakok utolsó napja az a nap, legyen az akár munkanap, akár nem, mely megelőzi az időszak első napjával azonos számú napot.
131. cikk
Bejelentés
1. Az 1782/2003/EK rendelet 68. cikk (1) bekezdésének alkalmazása esetén a tagállamok kötelesek jelenteni a Bizottságnak:
(a)
évente legkésőbb szeptember 15-ig az adott év első hat hónapjára vonatkozóan, illetve március 1-jéig az előző év második hat hónapjára vonatkozóan a borjak számát, amelyre vágási támogatást igényeltek, feltüntetve, hogy az állatokat vágták-e vagy exportálták;
(b)
minden évben legkésőbb július 31-ig az előző naptári évre vonatkozóan:
(i)
a borjak számát, amelyre a vágási támogatást odaítélték, feltüntetve, hogy a támogatást vágásra vagy exportálásra adták-e, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát;
(ii)
a borjak számát, amelyre a vágási támogatást a megelőző naptári évre vonatkozóan a nemzeti felső határok alkalmazása miatt nem ítélték oda.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 68. cikk (2) bekezdés (a) pont (i) és (ii) alpontjainak alkalmazása esetén a tagállamok kötelesek jelenteni a Bizottságnak:
(a)
évente legkésőbb szeptember 15-ig az adott év első hat hónapjára vonatkozóan, illetve március 1-jéig az előző év második hat hónapjára vonatkozóan:
(i)
a tehenek számát, amelyre anyatehénre vonatkozó támogatást igényeltek, lebontva az 1782/2003/EK rendelet 125. cikk (2) bekezdés (a) és (b) pontjaiban említett rendszerek szerint;
(ii)
a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre vágási támogatást igényeltek, feltüntetve, hogy az állatokat vágták-e vagy exportálták;
(b)
minden évben legkésőbb július 31-ig az előző naptári évre vonatkozóan:
(i)
a tehenek és üszők számát, amelyre az anyatehénre vonatkozó támogatást odaítélték, lebontva az 1782/2003/EK rendelet 125. cikk (2) bekezdés (a) és (b) pontjaiban említett rendszerek szerint, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát minden egyes rendszer esetében;
(ii)
adott esetben az állatok számát, amelyre a támogatást a megelőző naptári évre vonatkozóan az üszőkre meghatározott specifikus nemzeti felső határok alkalmazása miatt nem ítélték oda.
(iii)
adott esetben az anyatehénre vonatkozó támogatáson kívüli bármely nemzeti támogatás odaítélését, feltüntetve:
-
a támogatás megadásának feltételeit,
-
az állatonként odaítélt összeget;
(iv)
a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre a vágási támogatást odaítélték, feltüntetve, hogy a támogatást vágásra vagy exportálásra adták-e, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát;
(v)
a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre a vágási támogatást a megelőző naptári évre vonatkozóan a nemzeti felső határok alkalmazása miatt nem ítélték oda.
3. Az 1782/2003/EK rendelet 68. cikk (2) bekezdés (b) pont (i) alpontjának alkalmazása esetén a tagállamok kötelesek jelenteni a Bizottságnak:
(a)
évente legkésőbb szeptember 15-ig az adott év első hat hónapjára vonatkozóan, illetve március 1-jéig az előző év második hat hónapjára vonatkozóan a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre vágási támogatást igényeltek, feltüntetve, hogy az állatokat vágták-e vagy exportálták.
(b)
minden évben legkésőbb július 31-ig az előző naptári évre vonatkozóan:
(i)
a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre a vágási támogatást odaítélték, feltüntetve, hogy az állatokat vágták-e vagy exportálták, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát;
(ii)
a borjakon kívüli szarvasmarhák számát, amelyre a vágási támogatást a megelőző naptári évre vonatkozóan a nemzeti felső határok alkalmazása miatt nem ítélték oda.
4. Az 1782/2003/EK rendelet 68. cikk (2) bekezdés (b) pont (ii) alpontjának alkalmazása esetén a tagállamok kötelesek jelenteni a Bizottságnak:
(a)
évente legkésőbb szeptember 15-ig az adott év első hat hónapjára vonatkozóan, illetve március 1-jéig az előző év második hat hónapjára vonatkozóan a hímivarú szarvasmarhák számát, amelyre különleges támogatást igényeltek, lebontva korcsoportokra és állattípusokra (bika vagy tinó).
(b)
minden évben legkésőbb július 31-ig az előző naptári évre vonatkozóan:
(i)
a hímivarú szarvasmarhák számát, amelyre a különleges támogatást odaítélték, lebontva korcsoportokra és állattípusokra (bika vagy tinó), valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát;
(ii)
az állatok számát, korcsoportokra lebontva, amelyre a különleges támogatást a megelőző naptári évre vonatkozóan a regionális felső határ alkalmazása miatt nem ítélték oda.
5. A tagállamok kötelesek minden évben legkésőbb július 31-ig jelenteni a Bizottságnak az előző naptári évre vonatkozóan a ténylegesen kifizetett támogatások összegét, az egységes támogatási rendszer részleges végrehajtását illető választási lehetőség szerint, az 1782/2003/EK rendelet 139. cikk (2) bekezdésében meghatározott csökkentés alkalmazása után.
6. Az 1782/2003/EK rendelet 71. cikkének alkalmazása esetén a tagállamok kötelesek jelenteni a Bizottságnak:
(a)
adott esetben évente legkésőbb szeptember 15-ig az adott év első hat hónapjára vonatkozóan, illetve március 1-jéig az előző év második hat hónapjára vonatkozóan az állatok számát, amelyre a szezonalitást csökkentő támogatást odaítélték, lebontva, hogy a különleges támogatás első vagy második részfolyósításából részesültek, valamint a két korcsoport mindegyikének megfelelő mezőgazdasági termelők számát;
(b)
minden évben legkésőbb július 31-ig az előző naptári évre vonatkozóan:
(i)
a hímivarú szarvasmarhák számát, az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdésében meghatározott határértékek szerint lebontva, amelyre az extenzifikációs támogatást odaítélték, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát, az említett határértékeknek megfelelően külön-külön feltüntetve;
(ii)
a tehenek és üszők számát, az 1782/2003/EK rendelet 132. cikk (2) bekezdésében meghatározott határértékek szerint lebontva, amelyre az extenzifikációs támogatást odaítélték, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát, az említett határértékeknek megfelelően külön-külön feltüntetve;
(iii)
a tejelő tehenek számát, amelyre az extenzifikációs támogatást odaítélték;
(iv)
az állatok számát, amelyre az állománysűrűségtől független támogatást odaítélték, valamint az érintett mezőgazdasági termelők számát.
7. A tagállamok az e cikkben meghatározott adatokat a XVIII. és XIX. mellékletben található táblázatok felhasználásával közlik.
8. SZAKASZ
Átmeneti és záró rendelkezések
132. cikk
Átmeneti rendelkezések
Az 1998. január 1-je előtt született állatok esetében alkalmazni kell az állatok azonosítására és nyilvántartására vonatkozó, az 1782/2003/EK rendelet 138. cikkében előírt követelményt, a 92/102/EEC tanácsi irányelvben (39) meghatározott eljárás szerint, kivéve azokat az eseteket, amikor az állatokat Közösségen belüli értékesítésre szánják.
133. cikk
Az 1782/2003/EK rendelet 71. cikkében említett átmeneti időszak során alkalmazható rendelkezések
E fejezet más cikkeinek sérelme nélkül, a 2005-ös és 2006-os naptári évben alkalmazni kell a 96., 97., 98., 117., 118-118d., 119. és 125. cikket, amennyiben a tagállamok élnek az 1782/2003/EK rendelet 71. cikkében meghatározott lehetőséggel.
14. FEJEZET
EGYSZERŰSÍTETT TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁSI RENDSZER
(az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikke)
134. cikk
Támogatásra jogosult minimális terület gazdaságonként
A XX. melléklet tartalmazza a gazdaságonkénti minimális területet, amelyre az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikk (5) bekezdésében meghatározottak szerint a 0,3 ha fölötti szinten a támogatást igényelni lehet.
135. cikk
Mezőgazdasági területek
Az 1782/2003EK rendelet 143b. cikk (4) bekezdésében meghatározott, az egyszerűsített területalapú támogatási rendszer keretébe tartozó mezőgazdasági területeket a XXI. melléklet sorolja fel.
136. cikk
A 796/2004/EK rendelet alkalmazása
Az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikk (6) bekezdés harmadik albekezdésének sérelme nélkül, a 796/2004/EK rendelet az egyszerűsített területalapú támogatási rendszerre vonatkozik, kivéve annak 6. cikke (3) bekezdését, 7. cikkét, 8. cikke (2) bekezdésének (b) és (c) pontját, 12. cikke (1) bekezdésének (c) pontját és (2) bekezdését, 13. cikke (2)-(8) bekezdését, 14. cikke (2) és (3) bekezdését, 16. és 17. cikkét, 21. cikke (3) bekezdését, 24. cikke (1) bekezdésének (b), (d) és (e) pontját, 26. cikke (1) bekezdésének (a), (b) és (c) pontját és (2) bekezdésének (b), (c) és (d) pontját, 27. cikke (2) bekezdésének (g), (h), (i) és (j) pontját, 28. cikke (1) bekezdésének (d) pontját, 30. cikke (3) bekezdését, 31. cikkét, 34-40. cikkét, 49. cikke (2) és (3) bekezdését, 50. cikke (2), (4), (5) és (6) bekezdését, 51-64. cikkét, 69. cikkét és 71. cikke (1) bekezdését.
137. cikk
Az egyszerűsített területalapú támogatás kérelmezése
1. Az egyszerűsített területalapú támogatási kérelmet a 796/2004/EK rendelet 2. cikk (11) bekezdésének értelmében, az említett rendelet alkalmazásában egyszeri kérelemként kell kezelni.
2. Az egyszerűsített területalapú támogatási kérelemben fel kell tüntetni az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikk (5) bekezdésében említett feltételek szerint támogatásra jogosult területet.
138. cikk
A támogatásra való jogosultság feltételeire vonatkozó csökkentések és kizárások
1. A vis maior és a 796/2004/EK rendelet 72. cikkében meghatározott különleges körülmények kivételével, amennyiben az adminisztratív vagy a helyszíni ellenőrzés során azt találják, hogy a bejelentett és a 796/2004/EK rendelet 2. cikk (22) pontja szerint mért terület közötti eltérés a mért terület 3 %-ánál több, de 30 %-ánál kevesebb, az egyszerűsített területalapú támogatási rendszer keretében nyújtandó összeget az adott évre a megállapított eltérés kétszeresével csökkentik.
Amennyiben az eltérés meghaladja a mért terület 30 %-át, az adott évre megvonják a támogatást.
Amennyiben a különbség 50 % feletti, a mezőgazdasági termelőt továbbá kizárják - a bejelentett és a mért terület különbségének megfelelő összegig - támogatásból való részesülésből. Ezt az összeget levonják azon támogatások kifizetéséből, melyre a mezőgazdasági termelő jogosult az általa a szabálytalanság észlelésének évét követő három naptári évben benyújtott kérelmekkel kapcsolatban.
2. Amennyiben a bejelentett és a mért terület közötti eltérés szándékosan elkövetett szabálytalanságból ered, a mezőgazdasági termelőnek nem ítélik oda azt a támogatást, amelyre az adott naptári évben jogosult lett volna.
Ezen felül, amennyiben az eltérés meghaladja a mért terület 20, a mezőgazdasági termelőt továbbá kizárják - a bejelentett és a mért terület különbségének megfelelő összegig - támogatásból való részesülésből. Ezt az összeget levonják azon támogatások kifizetéséből, melyre a mezőgazdasági termelő jogosult az általa a szabálytalanság észlelésének évét követő három naptári évben benyújtott kérelmekkel kapcsolatban.
3. A 796/2004/EK rendelet 2. cikk (22) pontja szerinti mért terület meghatározására az 1782/2003/EK rendelet 143b. cikkének (5) bekezdése és 143b. cikke (6) bekezdésének első albekezdése, valamint e rendelet 137. cikke vonatkozik.
15. FEJEZET
KIEGÉSZÍTŐ NEMZETI KÖZVETLEN TÁMOGATÁS
(AZ 1782/2003/EK RENDELET 143C. CIKKE)
139. cikk
Csökkentési együttható
Amennyiben egy adott ágazatnál a kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások meghaladnák a Bizottság által az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikk (7) bekezdése szerint jóváhagyott maximális szintet, az adott ágazat kiegészítő nemzeti közvetlen támogatásának mértékét arányosan, a csökkentési együttható felhasználásával csökkenteni kell.
140. cikk
Ellenőrzések és szankciók
1. Az 1257/1999/EK rendelet 33h. cikkének megfelelően társfinanszírozott kiegészítő nemzeti közvetlen támogatásra a 796/2004/EK rendelet vonatkozik.
2. Társfinanszírozás esetén az új, érintett tagállamok kötelesek megfelelő ellenőrzési intézkedéseket alkalmazni annak érdekében, hogy garantálják az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikk (7) bekezdése szerint bizottsági jóváhagyásban meghatározott, a kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások odaítélésre vonatkozó feltételek teljesítését.
141. cikk
Jelentések
Az új tagállamok a kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások megvalósítása érdekében hozott intézkedéseikről jelentést kötelesek továbbítani az intézkedések megvalósítását követő évben június 30-ig. A jelentésnek tartalmaznia kell legalább a következőket:
(a)
a kiegészítő nemzeti közvetlen támogatásokat érintő körülményekben bekövetkezett bármilyen változás;
(b)
minden egyes kiegészítő nemzeti közvetlen támogatásra: a kedvezményezettek számát, a kifizetett támogatás területét hektárban vagy egységét;
(c)
jelentést a 140. cikk értelmében alkalmazott ellenőrzésekről és szankciókról.
142. cikk
Állami támogatás
Azok a kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások, amelyeket nem az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikk (6) bekezdésében említett bizottsági jóváhagyásnak megfelelően fizettek ki, törvényellenes Állami támogatásnak minősülnek a 659/1999 tanácsi rendelet (40) értelmében.
16. FEJEZET
ALAPANYAG-TERMELÉS CÉLJÁBÓL PIHENTETETT TERÜLET HASZNÁLATA
1. SZAKASZ
Hatály és fogalom-meghatározások
143. cikk
Hatály
1. Az 1782/2003/EK rendeletben meghatározott a közvetlen támogatási rendszerek keretében pihentetett területek a szóban forgó rendelet 55.b) cikkével, valamint 107. cikke (3) bekezdése első francia bekezdésével összhangban, ezen fejezetben meghatározott feltételek mellett olyan alapanyagok termelésére használhatók, amelyek a nem emberi és állati fogyasztásra szánt termékek Közösségen belül történő előállítását szolgálják.
2. Az olyan pihentetett területek nem támogathatók, amelyeken cukorrépát, csicsókát vagy cikóriagyökeret termesztenek. Ezen fejezet rendelkezései azonban ugyanolyan módon alkalmazandók a pihentetett területeken termesztett szóban forgó növényi kultúrák esetében, mintha azok támogatásban részesíthetők lennének.
A pihentetett területeken ezek az alapanyag-termelő növényi kultúrák az alábbi feltételek esetében engedélyezettek:
(a)
a 314/2002/EGK rendeletben (41) meghatározottak szerint a cukorrépa nem használható fel cukor készítésére, valamint félkész termék, és melléktermék előállítására sem;
(b)
a 314/2002/EGK rendeletben meghatározottak szerint a cikóriagyökér és a csicsóka nem vethető hidrolízis alá, alapanyag formájában, sem mint inulin, félkész termékként, de úgy, mint oligofruktóz, valamint, úgy, mint egyéb lehetséges melléktermék sem.
144. cikk
Fogalom-meghatározások
E fejezetben a következő meghatározások alkalmazandók:
a)
„kérelmező”, olyan mezőgazdasági termelő, aki pihentetett területét az 1782/2003/EK rendelet 55 b) cikkével és 107. cikke (3) bekezdése első francia bekezdésével összhangban műveli;
b)
„felvásárló”, minden olyan a 147. cikkben meghatározott szerződést aláíró személy, aki önmaga részére vásárolja föl a 145. cikkben említett, a XXIII. mellékletben meghatározott felhasználásra szánt alapanyagokat;
c)
„elsődleges feldolgozó”, a mezőgazdasági alapanyagokat ezen rendelet XXIII. mellékletében említett egy vagy több termék előállítása céljából felhasználó.
2. SZAKASZ
A szerződés
145. cikk
Az alapanyag felhasználása
1. Összhangban az 1782/2003/EK rendelet 53. cikke b) pontjával és 107. cikke (3) bekezdése első francia bekezdésével valamennyi mezőgazdasági alapanyag megtermelhető pihentetett földterületen.
Összhangban e rendelet 163. cikke (3) bekezdésében meghatározott értékelemzési módszerrel az ezen rendelet XXIII. mellékletében említett, az alapanyag feldolgozásából származó nem élelmezési célra szánt termékek gazdasági értékének nagyobbnak kell lennie az ugyanazon feldolgozási eljárásból származó, egyéb felhasználási célra szánt termékek gazdasági értékénél.
2. Az (1) bekezdésben említett alapanyagok összhangban a 147. cikkel és a 148. cikk sérelme nélkül szerződés tárgyát képezik.
3. A kérelmező az alapanyagokat beszállítja a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak, aki azt átveszi, és kezességet vállal arra, hogy a Közösségen belül a beszállított alapanyag mennyiségével egyenértékű mennyiség kerül felhasználásra a XXIII. mellékletben említett nem élelmezési célra szánt egy vagy több végtermék előállítása céljából.
Amennyiben az elsődleges feldolgozó a betakarított alapanyagot félkész termék vagy melléktermék előállítására használja föl, úgy a betakarított alapanyag mennyiségével egyenértékű mennyiséget dolgozhat föl az első albekezdésben említett egy vagy több végtermékként.
A második albekezdésben említett esetben vagy ha a felvásárló a betakarított alapanyag mennyiségével egyenértékű mennyiséget elad, úgy az elsődleges feldolgozó vagy a felvásárló tájékoztatja azt az illetékes hatóságot, ahol a garanciavállalás megtörtént. Amennyiben a szóban forgó mennyiség egy másik tagországban kerül felhasználásra, nem pedig ott, ahol az alapanyagot betakarították, úgy az érintett tagállamok illetékes hatóságai kölcsönösen tájékoztatják egymást a szóban forgó ügyletről.
4. A szerződéses kapcsolatokat szabályzó nemzeti rendelkezések keretében, az elsődleges feldolgozó megbízhat egy harmadik felet azzal, hogy a támogatást kérelmező mezőgazdasági termelőnél az alapanyagot felvásárolja. A feldolgozó ez esetben is egy személyben felel ezen fejezetben meghatározott kötelezettségekért.
146. cikk
Derogáció
1. A 145. cikk (2) és (3) bekezdéseitől eltérve a tagállamok a kérelmezőnek engedélyezhetik:
a)
minden, az 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 és 1206 00 99 KN-kód alá tartozó betakarított gabonanövények és olajosnövények hasznosítását:
i)
tüzelőanyagként a mezőgazdasági üzem fűtésére;
ii)
a mezőgazdasági üzemben energia, valamint bioüzemanyag előállítására;
b)
a mezőgazdasági üzemben minden a 2711 29 00 KN-kód alá tartozó betakarított alapanyag biogázként történő hasznosítását.
2. Az (1) bekezdésben említett esetekben a kérelmező:
a)
a 147. cikkben említett szerződést helyettesítő nyilatkozatban kötelezettséget vállal arra, hogy a szóban forgó nyilatkozat tárgyát képező alapanyagokat közvetlenül felhasználja vagy feldolgozza; a 147. cikktől a 164. cikkig valamennyi cikk mutatis mutandis alkalmazandó.
b)
leméreti a tagállam által kijelölt szervezetnél vagy üzemben a betakarított alapanyagokat és a felhasznált alapanyagról, valamint a feldolgozási eljárásból származó termékekről és melléktermékekről meghatározott nyilvántartást vezet; ugyanakkor, a gabonanövényeket és olajos növényeket illetően, a szalma, valamint a teljes növényzet hasznosítása esetében, a mérés helyett az alapanyagok térfogat-meghatározása alkalmazható.
3. Annak a tagállamnak, amely az (1) bekezdésben felkínált lehetőséget választja, olyan ellenőrző rendszert kell kialakítania, amely garantálja az alapanyagok mezőgazdasági üzemben történő közvetlen felhasználását vagy a 2711 29 00 KN-kód alá tartozó biogázzá történő feldolgozását.
4. Összhangban az (1) bekezdés a) pontjával a felhasznált gabonanövények és olajosnövények denaturálás tárgyát képezik, amelynek módszerét a tagállam határozza meg. Ugyanakkor a tagállamok engedélyezhetik az (1) bekezdés a) pontjának ii) alpontjában említett olajosnövények magjaiból kinyert olaj denaturálását, a magok denaturálása helyett, olyan feltétellel, hogy a denaturálásra közvetlenül az olajként történő feldolgozás után kerüljön sor, illetve, hogy a magok hasznosítását ellenőrző rendszer kiépítésre kerüljön.
147. cikk
A szerződés
1. A kérelmező a támogatási kérelmének alátámasztása végett azon illetékes hatóságnak, amelyhez tartozik, benyújtja azt a szerződést, amelyet ő maga és a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó kötött. Mindemellett, a tagállam határozhat úgy, hogy a szerződés csak a kérelmező és az elsődleges feldolgozó között jöhet létre.
2. A kérelmezőnek gondoskodnia kell arról, hogy a szerződés az alábbi megjelöléseket tartalmazza:
a)
a szerződő felek neve és címe;
b)
a szerződés időtartama;
c)
minden, a szerződés tárgyát képező növényi alapanyag faja és minden egyes faj által beborított földterület nagysága;
d)
a szállítás során alkalmazandó feltételek összessége, valamint az olajosnövények esetében, a szóban forgó alapanyag az illetékes hatóság által reprezentatívnak ítélt, várható mennyisége;
e)
a 145. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételekkel szembeni garanciavállalás;
f)
az alapanyag tervezett végső felhasználásának fő módjai összhangban a 145. cikk (1) bekezdésében és a 163. cikk (3) bekezdésében megállapított feltételekkel.
3. A kérelmező ügyel arra, hogy a szerződés olyan időpontban kerüljön megkötésre, hogy a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó, annak az illetékes hatóságnak, amelyhez tartozik a szerződés egy másolatát a 157. cikk (1) bekezdésében megállapított határideig be tudja nyújtani.
4. Ellenőrzési okokra hivatkozva, a tagállamok megkövetelhetik, hogy a kérelmezők alapanyagonként csak egyetlen beszállítási szerződést köthessenek.
5. Amennyiben a szerződés a 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 vagy 1201 00 90 KN-kód alá tartozó réparepce-, szója-, napraforgómagra vagy szójababra vonatkozik, úgy a kérelmezőnek ügyelnie kell arra, hogy a meghatározott szerződésben, a (2) bekezdésben említett információkon kívül, növényfajonként kerüljön meghatározásra a melléktermékek várható teljes mennyisége, valamint a nem emberi és állati fogyasztás szánt melléktermékek várható mennyisége.
A szóban forgó mennyiségeket az alábbi aránypárok alapján kell kiszámítani:
a)
100 kilogramm 1205 10 90 vagy 1205 90 00 KN-kód alá tartozó réparepcemag és/vagy káposztarepcemag egyenértékű 56 kilogramm melléktermékkel;
b)
100 kilogramm 1206 00 91 vagy 1206 00 99 KN-kód alá tartozó napraforgómag egyenértékű 56 kilogramm melléktermékkel;
c)
100 kilogramm 1201 00 90 KN-kód alá tartozó szójabab egyenértékű 78 kilogramm melléktermékkel.
148. cikk
A szerződés tárgyát nem képező alapanyagok
A 147. cikktől eltérve a XXII. mellékletben felsorolt alapanyagok szükségszerűen nem képezik szerződés tárgyát.
Az a kérelmező, aki a pihentetett területein ezeket a növényi alapanyagokat szeretné megtermelni, és támogatásban is szeretne részesülni, úgy a tagállam illetékes hatóságához a támogatási kérelemmel együtt olyan írásos nyilatkozatot is be kell nyújtania, amelyben kötelezettséget vállal arra, hogy abban az esetben, amennyiben a szóban forgó alapanyagokat saját mezőgazdasági üzemében hasznosítja vagy eladja, úgy azok a XXIII. mellékletben meghatározott módon kerülnek felhasználásra.
149. cikk
Az olajos növények melléktermékeinek szójaliszt egyenértéke
1. Az érintett illetékes hatóság amint lehet, de legkésőbb az alapanyagok betakarítási évének június 30-ig tájékoztatja a Bizottságot, növényi fajtánként a várható teljes mennyiségről, az emberi és állati fogyasztásra szánt olyan melléktermékekről amelyekre a 147. cikkben említett szerződések kerültek megkötésre, amennyiben ezek a szerződések 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 vagy 1201 00 90 KN-kód alá tartozó réparepcemagról, káposztarepcemagról, napraforgómagról vagy szójababról szólnak, valamint fajtánként felsorolva ezen olajosnövények által beborított területnagyságról.
2. A Bizottság az (1) bekezdéssel összhangban szolgáltatott információk alapján, szója egyenértékben megadva, kiszámítja az emberi és állati fogyasztásra szánt melléktermékek várható teljes mennyiségét, az alábbi együtthatókat alkalmazva:
-
szója olajpogácsa: 48 %,
-
káposztarepce olajpogácsa: 32 %,
-
napraforgó olajpogácsa: 28 %.
Amennyiben, az első bekezdéssel összhangban elvégzett számítás alapján, a Bizottság azt állapítja meg, hogy az emberi és állati fogyasztásra szánt melléktermékek meghaladják az 1 millió tonnás felső határt, úgy amint lehet, de legkésőbb az alapanyagok betakarítási évének július 31-ig megállapítja azokat a százalékokat, amelyekkel minden egyes szerződés esetében, az emberi és állati fogyasztásra szánható melléktermékek maximális mennyiségét csökkenteni kell.
3. SZAKASZ
A szerződés módosítása vagy felbontása
150. cikk
A szerződés módosítása vagy felbontása
Abban az esetben ha a szerződő felek azután módosítják vagy bontják fel a szerződést, hogy a kérelmező a támogatási kérelmét már benyújtotta, a kérelmezőnek csak akkor van joga arra, hogy támogatási kérelmét továbbra is fenntartsa, ha tájékoztatja azt az illetékes hatóságot, amelyhez tartozik, a szerződés módosításáról vagy a szerződés felbontásáról annak érdekében, hogy legkésőbb az érintett tagállamban a támogatási kérelem módosítására meghatározott határideig lehetővé váljék az összes szükséges ellenőrzés elvégzése.
151. cikk
Rendkívüli események
A 150. cikk sérelme nélkül, amennyiben egy kérelmező arról tájékoztatja az illetékes hatóságot, hogy rendkívüli események miatt, a szerződésben megjelölt alapanyagok egészét vagy egy részét nem lesz képes beszállítani, az illetékes hatóság miután kellőképpen megbizonyosodott a szóban forgó rendkívüli eseményekről, engedélyezheti a szerződés jogos mértékig történő módosítását vagy felbontását.
Abban az esetben, ha a szerződés módosítása a szerződés tárgyát képező földterületek csökkentését eredményezi vagy ha annak felbontására kerül sor, a kérelmező azért, hogy támogatási jogosultságát fenntartsa, köteles:
a)
a szóban forgó földeket újfent pihentetni az illetékes hatóságok által engedélyezett módon;
b)
a szerződés alól kivont földeken megtermelt alapanyagokat nem eladni, nem átadni és nem felhasználni.
152. cikk
A végső felhasználás módosítása
A 150. cikk sérelme nélkül a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó jogosult a 147. cikk (2) bekezdése f) pontjában említett, az alapanyagok tervezett végső felhasználásának fő módjait megváltoztatni, azután, hogy a szerződéssel lekötött alapanyagokat részére már beszállították, valamint abban az esetben, ha a 154. cikk (1) bekezdésében és a 157. cikk (3) bekezdése első francia bekezdésében meghatározott feltételek teljesültek.
A végső felhasználás módjai a 145. cikk (1) bekezdése második francia bekezdésében és a 163. cikk (3) bekezdésében rögzített feltételek betartása mellett változtathatók meg.
A felvásárló vagy elsődleges feldolgozó előzetesen tájékoztatja azt az illetékes hatóságot, amelyhez tartozik, azért, hogy az a szükséges ellenőrzéseket el tudja végezni.
4. SZAKASZ
Reprezentatív hozam és a beszállítandó mennyiség
153. cikk
Reprezentatív hozamok
A tagállamok minden évben és megfelelő eljárás keretében megállapítják a reprezentatív hozamokat, amelyeket meg kell termelni, és arról tájékoztatja az érintett kérelmezőket.
Ugyanakkor, a XXII. mellékletben felsorolt alapanyagok mentesülhetnek a reprezentatív hozamokkal kapcsolatos kötelezettség alól.
154. cikk
Beszállítandó mennyiségek
1. A kérelmező annál az illetékes hatóságnál, amelyhez tartozik nyilatkozatot tesz növényfajonként a betakarított alapanyag mennyiségéről, és a beszállított mennyiségről, valamint arról, hogy ezen alapanyagokat kinek szállította be.
2. A kérelmezőnek legalább a reprezentatív hozammal megegyező mennyiséget kell beszállítania a felvásárlónak vagy az elsődleges feldolgozónak.
Ugyanakkor, kellőképpen bizonyított esetekben, rendkívüli okból kifolyólag a tagállamok elfogadhatják azt, hogy e mennyiség a szóban forgó reprezentatív hozamnál maximum 10 %-kal kevesebb legyen.
Mindezen túl, abban az esetben amikor a 151. cikkel összhangban az illetékes hatóság engedélyt adott a szerződés módosítására vagy felbontására, az illetékes hatóság a jogosnak tartott szintig csökkentheti azt a mennyiséget, amelyet a kérelmezőnek az első bekezdés szerint be kell szállítania.
5. SZAKASZ
A támogatás kifizetésének feltételei
155. cikk
Kifizetés
1. A kérelmező számára a támogatást az alapanyagok feldolgozását megelőzően ki lehet fizetni. Ugyanakkor, a kifizetésre csak abban az esetben kerülhet sor, ha az alapanyagokból az ezen fejezet keretében beszállítandó mennyiség beszállításra került a felvásárlóhoz vagy az elsődleges feldolgozóhoz, valamint amennyiben:
a)
a 154. cikk (1) bekezdésében meghatározott nyilatkozattétel megtörtént;
b)
a 158. cikk (1) bekezdésével összhangban a szerződés egy másolata beadásra került ahhoz az illetékes hatósághoz, amelyhez a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó tartozik, valamint a 145. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételek teljesültek;
c)
az illetékes hatóság megbizonyosodott a 158. cikk (2) bekezdésében említett garanciavállalásról;
d)
a kifizetéssel megbízott illetékes hivatal leellenőrizte, hogy minden egyes kérelem megfelel-e a 147. cikkben meghatározott feltételeknek.
2. Kétnyári kultúra esetében amikor a betakarításra és ennek következményeképpen az alapanyag beszállítására csak a növényi kultúra második évében kerül sor, a kifizetésre a 147. cikkben említett szerződés megkötését követő két év folyamán kerül sor, azzal a feltétellel, hogy az illetékes hatóságok megállapítják az alábbiakat:
a)
az (1) bekezdés b), c) és d) pontjaiban említett kötelezettségeket a növényi kultúra első évétől kezdődően betartották;
b)
a második évben az (1) bekezdés a) pontjában említett kötelezettségeknek, valamint a 157. cikk (3) bekezdése első albekezdésében említett információszolgáltatási kötelezettségnek eleget tettek.
A növényi kultúra első évében a kifizetésre csak akkor kerülhet sor, amennyiben az illetékes hatóság megbizonyosodott a 158. cikk (2) bekezdésében említett garanciavállalásról. A növényi kultúra második évében a kifizetéshez nem szükséges a garanciavállalás.
3. Állandó vagy többéves növényi kultúra esetében, a támogatás kifizetésére a szerződés megkötésétől kezdődően évenként kerül sor. A (2) bekezdésben meghatározott feltételek mutatis mutandis alkalmazandók.
6. SZAKASZ
A felvásárló és a kérelmező kötelezettségei
156. cikk
A feldolgozók száma
A nem élelmezési célú termékek legfeljebb három feldolgozónak adható tovább.
157. cikk
Kötelezettségek
1. A felvásárló vagy ez elsődleges feldolgozó az érintett tagállam által meghatározott menetrend szerint, legkésőbb az érintett tagállamban a támogatási kérelem benyújtásának az adott évre vonatkozó határideiig benyújtja a szerződés egy másolatát annak az illetékes hatóságnak, amelyhez tartozik.
Amennyiben az adott évben, a 150. cikkben említett időpont előtt a kérelmező és a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó módosítják vagy felbontják a szerződést, úgy a felvásárló vagy elsődleges feldolgozó legkésőbb a szóban forgó időpontig benyújtja a módosított vagy felbontott szerződés egy másolatát ahhoz az illetékes hatósághoz, amelyhez tartozik.
2. Az elsődleges feldolgozó annak az illetékes hatóságnak, amelyhez tartozik, a szóban forgó feldolgozás folyamatával, pontosabban annak árával és a végtermék mennyiségének meghatározására szolgáló technikai együtthatókkal kapcsolatban megad minden szükséges információt a 164. cikk (2) bekezdése második albekezdésében említettek szerint.
3. A felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó a kérelmező által beszállított alapanyagot átvéve azt az illetékes hatóságot, amelyhez tartozik, tájékoztatja növényfajonként az átvett alapanyag mennyiségéről, valamint az alapanyagot beszállító szerződő fél nevéről és címéről, a beszállítás helyéről, illetve az említett szerződés referenciaszámáról a tagállamok által oly módon megállapított határideig, hogy az 1782/2003/EK rendelet 28. cikkében meghatározott időpontig a kifizetésre sor kerülhessen.
Abban az esetben, amennyiben a felvásárló vagy feldolgozó más tagország állampolgára, mint az aki az alapanyagot megtermelte, az illetékes érintett hatóság az első albekezdésben említett értesítés átvételétől számított 40 munkanapon belül a beszállított alapanyag teljes mennyiségéről tájékoztatja azt az illetékes hatóságot, amelyhez a kérelmező tartozik.
7. SZAKASZ
Garanciavállalás
158. cikk
A felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó garanciavállalása
1. A felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó azon illetékes hatóságánál, amelyhez tartozik a (2) bekezdésben említett garanciát vállal legkésőbb az adott évre vonatkozó támogatási kérelem az érintett tagállamban megállapított, benyújtásának határidejéig.
2. A garanciavállalás mértékét minden egyes alapanyag esetében a hektáronkénti 250 eurós összeg és az érintett felvásárló vagy elsődleges feldolgozó által aláírt szerződés tárgyát képező, és az előirányzott alapanyag-termelésre használt megművelt teljes földterület szorzatát alapul véve kell kiszámítani.
3. Abban az esetben, amennyiben a 150. és 151. cikkekben említett feltételekkel a szerződés módosítására vagy felbontására kerül sor, úgy annak eredményeképpen a már létező garanciavállalás mértékét is részarányosan módosítani kell.
4. Minden egyes alapanyag esetében részarányos módon a garanciavállalás alól mentességet kell adni olyan mértékig, ameddig azon illetékes hatóság által, amelyhez a felvásárló vagy elsődleges feldolgozó tartozik, bizonyítást nyernek az alábbiak:
a)
bizonyítást nyer, hogy a szóban forgó alapanyag-mennyiség a 147. cikk (2)bekezdésének f) pontjában említett felhasználási módokkal összhangban került feldolgozásra, szem előtt tartva, amennyiben szükséges, a 152. cikk rendelkezései szerint megvalósuló valamennyi módosítást;
b)
abban az esetben, ha a szerződés 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 vagy 1201 00 90 KN-kód alá tartozó réparepce-, káposztarepce- és napraforgómagra, valamint szójababra vonatkozik, és a 149. cikk (2) bekezdése második albekezdésében meghatározott eljárás alkalmazandó, bizonyítást nyer, hogy a melléktermékek azon része, amely az emberi és állati fogyasztásra szánható maximális mennyiség fölött van, az élelmiszerpiacon kívül kerül elhelyezésre.
5. A (4) bekezdés sérelme nélkül, abban az esetben, ha a felvásárló vállalt garanciát azokra az alapanyagokra, amelyeket az elsődleges feldolgozóhoz szállítottak be, úgy a felvásárlót mentesíteni kell a garanciavállalás terhe alól, azzal a feltétellel, hogy a felvásárló, ahhoz az illetékes hatósághoz, amelyhez tartozik, igazolást nyújt be arról, hogy az elsődleges feldolgozó a saját illetékes hatóságánál egy egyenértékű garanciát vállalt.
159. cikk
Elsődleges és másodlagos követelmények
1. A 2220/85/EK bizottsági rendelet 20. cikke értelmében az elsődleges követelmények az alábbi kötelezettségekből állnak:
a)
az alapanyagokat a szerződésben említett végtermékként kell feldolgozni. Az alapanyagokat a betakarítást követő második év július 31. előtt kell feldolgozni.;
b)
akkor mikor ezen rendelet 149. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alkalmazandó, a melléktermékek az emberi és állati fogyasztásra szánható mennyiségének felső határát meghaladó részére az élelmiszerpiacon kívül történő elhelyezésére kell módot találni az a) pontban említett időpont előtt ;
c)
kötelező gondoskodni arról, hogy a terméket egy T5 ellenőrzőpéldány kísérje összhangban ezen rendelet 160. és 161. cikkeivel.
2. Az alábbi, a felvásárlóra vagy az elsődleges feldolgozóra vonatkozó kötelezettségek adják a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke értelmében a másodlagos követelményeket :
a)
kötelező a kérelmező által beszállított valamennyi alapanyag átvétele összhangban ezen rendelet 145. cikke (3) bekezdésével;
b)
kötelező a szerződés egy másolatának a benyújtása összhangban ezen rendelet 157. cikke (1) bekezdésével;
c)
kötelező az információszolgáltatás összhangban ezen rendelet 157. cikke (3) bekezdése első albekezdésével;
d)
kötelező a garanciavállalás összhangban ezen rendelet 158. cikke (1) bekezdésével.
8. SZAKASZ
Az eladás, az átengedés, vagy egy másik tagállamba történő szállítás vagy exportálás dokumentumai
160. cikk
T5 ellenőrzőpéldány
1. Abban az esetben, amennyiben egy feldolgozó eladja vagy átengedi a 147. cikkben említett szerződés tárgyát képező félkész termékeket egy másik tagállamban működő feldolgozónak, úgy a termékeket a 2454/93/EGK rendelettel összhangban kiállított T5 ellenőrzőpéldánynak kell kísérnie.
Abban az esetben, amennyiben a felvásárló eladja vagy átadja a szerződés tárgyát képező alapanyagokat egy másik tagállamban működő elsődleges feldolgozónak, úgy az első bekezdés alkalmazandó.
2. A T5 ellenőrzőpéldány „egyéb” címjelzés alatt szereplő 104-es rovatában a következő bejegyzések valamelyikét fel kell tüntetni:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
161. cikk
T5 ellenőrzőpéldány az exportáláshoz
A 147. cikkben említett szerződés tárgyát képező egy vagy több végtermék, félkész termék, vagy melléktermék harmadik országba történő kivitele esetén, azon tagállam, ahonnan ezen termékek származnak, illetékes hatósága által kiállított T5 ellenőrzőpéldány kíséri a Közösség területén a termékeket szállítás során.
A T5 ellenőrzőpéldány „egyéb” címjelzés alatt szereplő 104-es rovatában a következő bejegyzések valamelyikét fel kell tüntetni:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Az első és második albekezdések csak abban az esetben alkalmazandók, ha a 147. cikkben említett szerződés tárgyát képező a XIII. mellékletben említett végtermék, félkész termék, vagy melléktermék után export-visszatérítés járna, amely annak függvénye, hogy a szóban forgó termékek előállítása az alapanyag megtermelésétől kezdődően ezen szabályozás keretein kívül esett.
162. cikk
A T5 ellenőrzőpéldányt helyettesítő igazolások
A 159. cikk (1) bekezdése b) pontjától eltérve, amikor két hónappal a 159. cikk (1) bekezdése a) pontjában meghatározott határidő lejárata után, a T5 ellenőrzőpéldány nem érkezik vissza a tagállam ellenőrzéssel megbízott szervezetének azon hivatalához, ahol azt a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó kiállítatta, az elsődleges feldolgozónak fel nem róható események miatt, úgy a következő dokumentumokat fogadhatók el a T5 ellenőrzőpéldányt helyettesítő igazolásokként:
a)
a félig feldolgozott termékek vásárlását igazoló számlák;
b)
a nem élelmezési célú végterméként történő feldolgozás tényét bizonyító az utolsó feldolgozó által kiállított igazolások;
c)
az utolsó feldolgozó által igazolt fénymásolatok, olyan számviteli dokumentumok, amelyek igazolják a feldolgozás tényét.
9. SZAKASZ
Ellenőrzések
163. cikk
Nyilvántartások vezetése
1. A tagállam illetékes hatósága meghatározza azokat a nyilvántartásokat, amelyeket a felvásárlónak vagy a feldolgozónak vezetnie kell, valamint a nyilvántartások rendszerességét, amelyeket azonban legalább havi rendszerességgel kell vezetni.
A felvásárló által vezetett nyilvántartásnak legalább az alábbi adatokat kell tartalmaznia:
a)
minden, az e szabályozás keretében felvásárolt és feldolgozás céljából eladott alapanyag mennyiségét;
b)
az elsődleges feldolgozó nevét és címét.
A feldolgozó által vezetett nyilvántartásnak legalább az alábbi adatokat kell tartalmaznia:
a)
a különböző feldolgozás céljából felvásárolt alapanyagok mennyiségét;
b)
a feldolgozott alapanyagok mennyiségét, valamint a végtermék, és az abból származó melléktermékek mennyiségét és típusát ;
c)
a feldolgozás során keletkezett veszteség;
d)
a tönkrement mennyiség, valamint annak igazolása;
e)
a feldolgozó által értékesített vagy átadott termékek mennyisége és típusa és az abból származó árbevétel;
f)
adott esetben a végső feldolgozó neve és címe.
2. Az az illetékes hatóság, amelyhez a felvásárló vagy az elsődleges feldolgozó tartozik ellenőrzi, hogy a benyújtott szerződés a 145. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelel-e. Amennyiben ezen feltételeknek nem felel meg, úgy arról azt az illetékes hatóságot, amelyhez a kérelmező tartozik tájékoztatni kell.
3. A 145. cikk (1) bekezdésében említett termékek gazdasági értékének kiszámítása céljából az érintett illetékes hatóság a 157. cikk (2) bekezdésében említett információk alapján, a nem étkezési célra szánt termékek értékének összegét összehasonlítja ugyanazon feldolgozási eljárásból származó, de más felhasználási célra szánt termékek értékének összegével. Az egyes értékösszegek egy-egy mennyiség, valamint az előző gazdasági év ellenőrzött gyártelepi középárának a szorzata. Abban az esetben, amennyiben ezen összegek nem állnak rendelkezésre, úgy az illetékes hatóság határozza meg az alkalmazandó árakat a 157. cikk (2) bekezdésében megemlített információk alapján.
164. cikk
A felvásárlók és a feldolgozók ellenőrzése
1. Azon tagállamok illetékes hatóságai, amelyek területén a felvásárlók találhatók a felvásárlók kockázatelemzéssel kiválasztott legalább 25 %-nál, ellenőrzést kell, hogy végezzenek. Ezek az ellenőrzések helyszíni szemlékből és a kereskedelemi dokumentumok ellenőrzéséből állnak, azért, hogy megbizonyosodjanak az alapanyagok felvásárlása és a megfelelő szállítások közötti koherenciáról.
2. Azon tagországok illetékes hatóságai, amelyek területén a feldolgozásra sor kerül, a 146. cikk (1) bekezdése rendelkezéseit betartva ellenőrzéseket végeznek az odatelepült feldolgozók, kockázatelemzéssel kiválasztott legalább 25 %-nál. Ezeknek az ellenőrzéseknek legalább az alábbiakra ki kell terjedniük:
a)
a nem étkezési célra szánt termékek összegértékének és az ugyanazon feldolgozási eljárásból származó, de más felhasználási célra szánt termékek összegértékének összehasonlítása;
b)
a feldolgozó termelési eljárásának elemzése, beleértve a helyszíni szemléket és a kereskedelemi dokumentumok vizsgálatát, azért, hogy a feldolgozó esetében megbizonyosodjanak az alapanyagok szállítása, a végtermékek és a melléktermékek közötti koherenciáról.
A b) pontban említett ellenőrzést, az illetékes hatóság a vizsgált alapanyagok feldolgozásának technikai együtthatói alapján végzi el. Amennyiben a közösségi jogszabályozásban léteznek az exportra vonatkozó ilyen jellegű együtthatók, úgy azokat kell alkalmazni. Hiányuk esetén, amennyiben a közösségi jogszabályozásban léteznek más együtthatók, úgy azokat kell alkalmazni. Minden más esetben, az ellenőrzéseket az érintett feldolgozócég által általánosságban elfogadott együtthatók alapján kell elvégezni.
3. A 146. cikkben említett feldolgozások esetében, az ellenőrzéseket a kérelmezők kockázatelemzés útján kiválasztott 10 %-nál kell elvégezni, tekintettel az alábbiakra:
a)
a támogatások összegét;
b)
a támogatási kérelem tárgyát képező mezőgazdasági hasznosítású parcellák számát és területnagyságot;
c)
az előző évhez képest végbement változást;
d)
az előző évek folyamán végzett ellenőrzések eredményeit;
e)
más, a tagállamok által, a benyújtott bejelentéseket reprezentáló tényező alapján meghatározott paramétereket.
4. A (3) bekezdésben említett ellenőrzések esetében, azért, hogy az ellenőrzések legalább 3 %-ban egyenetlen módon történjenek, az illetékes hatóság a folyó évben kiegészítő ellenőrzéseket végez, és ennek következményeképpen százalékosan megemeli azon mezőgazdasági termelők számát, akiknél a következő évben helyszíni ellenőrzéseket kell végezni.
5. Amennyiben meghatározott az, hogy az (1) a (2) és a (3) bekezdésekben említett ellenőrzések bizonyos részeit mintavétel alapján el lehet végezni, úgy azt egy megbízható és reprezentatív ellenőrzést biztosítva kell megtenni.
6. Minden egyes ellenőrzésről az ellenőr által aláírt ellenőrzési jelentés kell készíteni, úgy, hogy abban az ellenőrzés különböző elemei pontosan meghatározásra kerüljenek. A jelentésben szerepelnie kell:
a)
az ellenőrzés időpontjának;
b)
a jelenlévő személyeknek;
c)
az ellenőrzött időszaknak;
d)
az alkalmazott ellenőrzési módszernek, adott esetben, beleértve, a mintavételi módszerek referenciáját;
e)
az ellenőrzés eredményeinek.
165. cikk
Kendertermesztés
A 795/2004/EK rendelet 29. cikkében, valamint a 796/2004/EK rendelet 33. cikkében említett kenderre vonatkozó rendelkezések az irányadók.
166. cikk
Kiegészítő intézkedések és kölcsönös segítségnyújtás
1. A tagállamok gondoskodnak minden olyan kiegészítő intézkedésről, amely ezen fejezet eredményes alkalmazásához szükségszerű, és kölcsönösen segítik egymást a szóban forgó fejezetben meghatározott ellenőrzések végrehajtásában. Amennyiben az alkalmazandó csökkentésekről vagy kizárásokról ez a fejezet nem rendelkezik, úgy a tagállamok a támogatások engedélyezési eljárás során saját szankcióikat alkalmazhatják a kereskedelemi ágazat szereplőivel szemben .
2. A szükséges vagy ezen fejezet rendelkezései által megkövetelt mértékben a tagállamok kölcsönösen segítik egymást az ellenőrzések hatékonysága érdekében, valamint azért, hogy lehetővé váljon a bemutatott dokumentumok eredetiségének vizsgálata, illetve a közölt adatok pontosságának ellenőrzése .
10. SZAKASZ
Kizárás a szabályozásból és információszolgáltatás
167. cikk
Az alapanyagok kizárása a szabályozásból
A tagállamok kizárhatják a mezőgazdasági alapanyagokat ezen fejezettel bevezetett szabályozásból, abban az esetben, amennyiben az alapanyagokkal kapcsolatosan ellenőrzési, közegészségügyi, környezetvédelmi, büntetőjogi, vagy a nem élelmezési célra szánt végtermékek esetében a kedvezményes adókulcshoz kapcsolódó nehézségek adódnak .
168. cikk
Minimális területnagyság
A tagállamok a 145. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi alapanyag esetében meghatározhatnak egy minimális művelt területnagyságot.
169. cikk
Információszolgáltatás
A tagállamok az alábbi információkat küldik meg a Bizottságnak a szóban forgó évet követő év október 15. előtt:
a)
minden egyes alapanyag esetében azon területnagyságokat, amelyek a 147. cikkben említett szerződés, valamint a 146. cikk (2) bekezdésében, és a 148. cikkben említett nyilatkozat tárgyát képezik;
b)
a felhasznált alapanyag típusának megjelölésével minden egyes alapanyag, végtermék és melléktermék mennyiségét;
c)
a 146. cikk értemében alkalmazott intézkedéseket;
d)
a szabályozásból kizárt alapanyagokat összhangban a 167. cikkel;
e)
a megállapított minimális területnagyságokat összhangban a 168. cikkel.
17. FEJEZET
KOMLÓRA VONATKOZÓ TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁS
170. cikk
Kiegészítő támogatás komlótermelőknek
1. Az 1782/2003/EK rendelet 68a. cikk második bekezdésében említett kiegészítő támogatás a komlótermelő gazdálkodóknak hektár alapon nyújtandó, azon területekre, melyek megfelelnek a rendelet 110o. cikkének meghatározott feltételeknek, feltéve hogy:
a)
egyenlő sűrűségben történt az ültetés, és hektáronként dupla soros (drót/kötél) termesztésnél legalább 1 500, egysoros (drót/kötél) termesztésnél 2 000 növénnyel;
b)
szakszerűen ápolták azokat.
2. Az 1782/2003/EK rendelet 110o. cikk második francia bekezdésében említett „komlóval beültetett” terület a karók külső támasztóit összekötő vonal által behatárolt területet jelenti. Ahol ezen a vonalon komlónövény található, akkor az abban a parcellában levő átlagos művelési sortávolságnak megfelelő további sávval bővül a terület minden oldala. A további sáv nem lehet közterületet érintő. A komlósorok végén levő, a mezőgazdasági gépek mozgásához szükséges fordulók beleszámítanak ebbe a területbe, feltéve, hogy egyik forduló hossza sem éri el a nyolc métert és nem esnek közterületre.
3. A fiatal, faiskolai célból termesztett növényekkel beültetett területek a kiegészítő támogatásra nem jogosultak.
4. A kiegészítő támogatásra fordítható teljes összeg az érintett tagállamok komlóval beültetett jogosult területein egyenlő arányban oszlik meg.
171. cikk
Elismert komló termelői csoportokra vonatkozó támogatás
1. Az elismert komló termelői csoportok az 1782/2003/EK rendelet 68a. cikk második francia bekezdésében említett kifizetésekre nyújthatnak be kérelmet az aratási év szeptember 1-jéig.
2. Az elismert termelői csoport a számára fizetett összeget az 1696/71/EGK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének (a)-(d) pontjaiban meghatározott intézkedésekre a kifizetés dátumától számított 3 éven belül leköti. Bármely összeg, melyet ezen időszak alatt nem kötöttek le, a kifizető ügynökségnek visszafizetendő és az EMOGA Garancia részéből finanszírozott kiadásokból levonandó.
3. A 2005. évi betakarítást megelőző betakarításokkal kapcsolatos, az 1696/71/EGK rendelet 12. cikk (5) bekezdésének c) pontjával összhangban levő visszatartott támogatások 2008. december 31-e előtt elköltendők.
4. Az elismert termelői csoportoknak támogatást kifizető tagállam évente jelentést küld a Bizottságnak az általa elismert termelői csoportoknak kifizetett támogatás felhasználásáról, beleértve a támogatás által finanszírozott, az 1696/71/EGK rendelet 7. cikk (1) bekezdésének (a)-(d) pontjaiban meghatározott intézkedések leírását. A jelentést legkésőbb minden év június 30-ig meg kell küldeni.
5. Az adott tagállamban, az 1782/2003/EK rendelet 68a. cikk második francia bekezdésében említett elismert termelői csoportok számára rendelkezésre álló teljes összeget az ugyanezen rendelet 170. cikkében szereplő feltételeknek megfelelő területekre, melyekre a csoport tagjai a 796/2004/EK rendelet II. részének II. címe alapján kérelmet nyújtottak be, megfelelő arányban el kell osztani.
18. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
172. cikk
Hatályvesztések
1. Az 1686/72/EGK, az 1445/76/EGK, az 1644/1996/EK, a 2316/1999/EK, a 2461/1999/EK, a 2550/2001/EK, a 2199/2003/EK és a 2237/2003/EK rendeletek 2005. január 1-jétől hatályukat vesztik.
A 2004/2005. piaci év és támogatási időszak, illetve a megelőző piaci évek és támogatási időszakok kérelmeire továbbra is érvényben marad. Az 1782/2003/EK rendelet 66. és 71. cikkei, illetve a 2316/199/EK rendelet 20. cikk (2)-(5) bekezdései a gazdálkodók vállalásainak lejártáig érvényben maradnak.
2. A 2342/1999/EK rendelet 2005. január 1-jével hatályát veszti. A 2004. évet érintő kérelmekre továbbra is érvényben marad.
3. A 609/1999/EK rendelet 2005. január 1-jével hatályát veszti. A 2004. év betakarításaival kapcsolatos közvetlen támogatás kérelmeire és az 1782/2003/EK rendelet 71. cikkének (1) bekezdését érintő, 2005. év betakarításaival kapcsolatos kérelmekre továbbra is érvényben marad.
4. A hatályon kívül helyezett jogi aktusokra történő hivatkozások ennek a rendeletnek a magyarázataként szerepelnek.
173. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetést követő hetedik napon lép hatályba.
Érvényes a 2005. január 1-jével kezdődő piaci év és támogatási időszak támogatási kérelmeire, kivéve a 10. cikket, mely ennek a rendeletnek a hatálybalépési dátumától kezdve alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. október 29-én.