RÅDETS DIREKTIV 2007/43/EF
af 28. juni 2007
om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Fællesskabet og medlemsstaterne ved fastlæggelsen og gennemførelsen af politikker inden for landbrug tage fuldt hensyn til dyrs velfærd, samtidig med at de respekterer medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke.
(2)
I Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (3), udarbejdet på grundlag af den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (4) (i det følgende benævnt »konventionen«), er der fastsat mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, herunder bestemmelser om husning, foder, vand og pasning, som skal være afpasset efter dyrenes fysiologiske og etologiske behov.
(3)
Fællesskabet er part i konventionen, og en specifik henstilling om tamhøner (Gallus gallus), som indeholder supplerende bestemmelser om slagtefjerkræ, er blevet vedtaget inden for rammerne af konventionen.
(4)
I rapporten af 21. marts 2000 fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om slagtekyllingers velfærd konkluderedes det, at den hurtige vækst for de avlslinjer, der nu til dags holdes som slagtekyllinger, ikke ledsages af et tilfredsstillende niveau for dyrevelfærd og -sundhed, og at de negative konsekvenser af høje belægningsgrader er mindre i bygninger, hvor der kan opretholdes et godt indendørsklima.
(5)
Når de relevante udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) foreligger, vil der blive fastsat en særskilt bestemmelse for arealer uden strøelse med henblik på at minimere genetiske parametres betydning eller på at medtage velfærdsindikatorer ud over trædepudedermatitis.
(6)
Det er nødvendigt at fastsætte forskrifter på fællesskabsplan for beskyttelse af slagtekyllinger for at undgå konkurrenceforvridning, der kan gribe forstyrrende ind i den fælles markedsordning for denne sektor, og for at sikre en rationel udvikling af sektoren.
(7)
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål, nemlig at forbedre dyrevelfærden i forbindelse med intensivt kyllingeopdræt, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger. I overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(8)
Forskrifterne bør fokusere på velfærdsproblemer i forbindelse med intensivt dyrehold. For at undgå, at hold af små kyllingebesætninger bliver omfattet af uforholdsmæssigt omfattende foranstaltninger, bør der fastsættes en minimumsgrænse for anvendelsen af dette direktiv.
(9)
Det er vigtigt, at personer, der passer kyllinger, kender de relevante dyrevelfærdskrav og gennemgår en uddannelse, som er relevant for deres arbejdsopgaver, eller at de har erfaring, der svarer til en sådan uddannelse.
(10)
Ved fastsættelsen af forskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger bør der findes en balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til dyrevelfærd, dyresundhed, økonomiske og sociale aspekter og miljøvirkninger.
(11)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6) er der allerede fastsat regler for offentlig kontrol, bl.a. verifikation af, at visse dyrevelfærdsbestemmelser overholdes. I henhold til forordning (EF) nr. 882/2004 skal medlemsstaterne desuden indsende årsrapporter om iværksættelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, herunder resultater af kontrol og audit, der er gennemført. Der er med henblik herpå fastsat bestemmelser om finansiel støtte både i disse forordninger og i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7).
(12)
I diverse medlemsstater findes der allerede forskellige frivillige ordninger vedrørende mærkning af kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormer og andre parametre.
(13)
På grundlag af erfaringerne fra sådanne frivillige mærkningsordninger bør Kommissionen fremlægge en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning på fællesskabsplan for kyllingekød, kyllingekødsprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne og med en redegørelse for de mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
(14)
Kommissionen bør forelægge en rapport baseret på ny videnskabelig dokumentation under hensyntagen til supplerende forskning og praktiske erfaringer, med henblik på en yderligere forbedring af slagtekyllingers, herunder forældreflokkes, velfærd, navnlig med hensyn til aspekter, der ikke er omfattet af dette direktiv. Rapporten bør specifikt behandle muligheden for at indføre tærskler for angivelse af dårlige velfærdsforhold, der påvises ved inspektion efter slagtning, og spørgsmålet om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger.
(15)
Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
(16)
Rådet tilskynder i overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktivet og gennemførelsesforanstaltningerne.
(17)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på slagtekyllinger.
Det finder dog ikke anvendelse på:
a)
bedrifter med under 500 kyllinger
b)
bedrifter med udelukkende avlskyllinger
c)
rugerier
d)
ekstensivt staldopdræt og fritgående kyllinger/frilandskyllinger som omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1538/91 af 5. juni 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1906/90 om handelsnormer for fjerkrækød (10), bilag IV, litra b), c), d) og e), og
e)
økologisk opdrættede kyllinger i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (11).
2. Direktivet finder anvendelse på kyllinger til opdræt på bedrifter, som har kyllinger til både avl og opdræt.
Medlemsstaterne kan frit træffe mere vidtgående foranstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Det primære ansvar for dyrevelfærden påhviler fortsat dyrenes ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a)
»ejer«: enhver fysisk eller juridisk person, som ejer den bedrift, hvor kyllingerne holdes
b)
»den, der har dyrene i sin varetægt«: enhver fysisk eller juridisk person, som permanent eller midlertidigt har ansvaret for kyllinger i henhold til en kontrakt eller til loven
c)
»kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udføre dyrevelfærdskontrol, veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller enhver anden myndighed, til hvem denne kompetence er blevet delegeret på regionalt, lokalt eller andet plan
d)
»embedsdyrlæge«: en dyrlæge, der i henhold til afsnit III, kapitel IV, del A, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004 er kvalificeret til at fungere som sådan, og som er udpeget af den kompetente myndighed
e)
»kylling«: et dyr af arten Gallus gallus, der holdes med henblik på kødproduktion
f)
»bedrift«: et produktionssted, hvor der holdes kyllinger
g)
»bedriftsenhed«: en bygning på en bedrift, hvor der holdes en kyllingeflok
h)
»friareal«: et areal med strøelse, som kyllingerne har permanent adgang til
i)
»belægningsgrad«: den samlede levende vægt pr. m2 friareal for de kyllinger, der er til stede samtidig i en bedriftsenhed
j)
»flok«: en gruppe kyllinger, som er anbragt i en bedriftsenhed og er til stede i denne bedriftsenhed samtidig
k)
»daglig dødelighedsrate«: det antal kyllinger, der er døde i en bedriftsenhed på en given dag, herunder dem, som er blevet aflivet enten på grund af sygdom eller af andre grunde, divideret med det antal kyllinger, der er til stede i bedriftsenheden på denne dag, ganget med 100
l)
»kumulativ daglig dødelighedsrate«: summen af de daglige dødelighedsrater.
2. Definitionen af »friareal« i stk. 1, litra h), med hensyn til arealer uden strøelse, kan suppleres efter proceduren i artikel 11 afhængigt af resultaterne af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om indvirkningen af arealer uden strøelse på kyllingernes velfærd.
Artikel 3
Krav til kyllingehold
1. Medlemsstaterne sikrer:
a)
at alle bedriftsenheder opfylder kravene i bilag I
b)
at den kompetente myndighed eller embedsdyrlægen udfører den krævede inspektion samt overvågning og opfølgning, blandt andet i henhold til bilag III.
2. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed ikke på noget tidspunkt overstiger 33 kg/m2.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne bestemme, at kyllinger kan holdes med en højere belægningsgrad, forudsat at ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, ud over kravene i bilag I opfylder kravene i bilag II.
4. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed, når der er indrømmet en undtagelse i henhold til stk. 3, ikke på noget tidspunkt overstiger 39 kg/m2.
5. Når kriterierne i bilag V er opfyldt, kan medlemsstaterne tillade, at den maksimale belægningsgrad, der er omhandlet i stk. 4, øges med højst 3 kg/m2.
Artikel 4
Uddannelse og vejledning for personer, der beskæftiger sig med kyllinger
1. Medlemsstaterne sikrer, at de, der har dyrene i deres varetægt, når disse er fysiske personer, har modtaget passende uddannelse med henblik på deres arbejdsopgaver, og at der findes relevante kurser.
2. Kurserne omhandlet i stk. 1 skal fokusere på velfærdsaspekter og navnlig dække de emner, der er nævnt i bilag IV.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der oprettes et system til kontrol og godkendelse af kurser. Den, der har kyllingerne i sin varetægt, skal være i besiddelse af et bevis anerkendt af medlemsstatens kompetente myndighed, som attesterer, at vedkommende har gennemgået et sådant kursus eller har erfaringer, der svarer til en sådan uddannelse.
4. Medlemsstaterne kan anerkende erfaringer fra før den 30. juni 2010 som sidestillet med deltagelse i sådanne kurser og udsteder beviser, der attesterer en sådan sidestilling.
5. Medlemsstaterne kan fastlægge, at kravene i stk. 1-4 også skal gælde for ejere.
6. Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, giver personer, som de beskæftiger eller har ansat til at passe kyllinger eller til at indfange og læsse kyllinger, instrukser og vejledning om de relevante dyrevelfærdskrav, herunder om de aflivningsmetoder, der anvendes på bedrifter.
Artikel 5
Mærkning af fjerkrækød
Senest den 31. december 2009 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning for kyllingekød, kyllingekødprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne.
Rapporten redegør for mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
Rapporten ledsages af relevante forslag til retsakter, der tager hensyn til ovennævnte aspekter og til medlemsstaternes erfaringer med frivillige mærkningsordninger.
Artikel 6
Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet
1. På grundlag af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet forelægger Kommissionen senest den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger. Rapporten kan om fornødent ledsages af relevante forslag til retsakter.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne af indsamlingen af oplysninger, der er baseret på overvågning af en repræsentativ stikprøve af flokke, der er slagtet inden for en minimumsperiode på ét år. For at sikre en relevant analyse bør kravene til stikprøver og oplysninger som omhandlet i bilag III være videnskabeligt baserede, objektive og sammenlignelige og fastsat i henhold til proceduren i artikel 11.
Medlemsstaterne kan have behov for et finansielt bidrag fra Fællesskabet til indsamling af oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv.
3. På baggrund af de foreliggende oplysninger og under hensyntagen til ny videnskabelig dokumentation forelægger Kommissionen senest den 30. juni 2012 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv og dets betydning for kyllingers velfærd, samt udvikling af velfærdsindikatorer. Rapporten skal tage hensyn til de forskellige opdrætsbetingelser og -metoder. Der skal også tages hensyn til de socioøkonomiske og administrative følger af dette direktiv, herunder de regionale aspekter.
Artikel 7
Inspektion
1. Den kompetente myndighed udfører ikke-diskriminerende inspektion for at kontrollere, at kravene i dette direktiv overholdes.
Inspektionen omfatter en passende andel af de dyr, som holdes i den enkelte medlemsstat, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 882/2004, og den kan foretages samtidig med kontroller, der har andre formål.
Medlemsstaterne indfører passende procedurer til at bestemme belægningsgraden.
2. Senest den 30. juni hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årsrapport for det foregående år om de inspektioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1. Rapporten skal ledsages af en liste over de mest relevante foranstaltninger, som den kompetente myndighed har truffet til afhjælpning af de alvorligste konstaterede velfærdsproblemer.
Artikel 8
Retningslinjer for god ledelsespraksis
Medlemsstaterne tilskynder til, at der udvikles retningslinjer for god ledelsespraksis, som omfatter vejledning i, hvordan direktivet overholdes. Der tilskyndes til, at disse retningslinjer formidles og anvendes.
Artikel 9
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den 30. juni 2010 og underretter den omgående om alle senere ændringer, der berører dem.
Artikel 10
Gennemførelsesbeføjelser
De nødvendige foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv kan vedtages efter proceduren i artikel 11.
Artikel 11
Komitéprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (12) (komitéen).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 12
Gennemførelse
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2010.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2007.
A TANÁCS 2007/43/EK IRÁNYELVE
(2007. június 28.)
a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló minimumszabályok megállapításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az állatok védelméről és kíméletéről szóló jegyzőkönyv előírja, hogy a mezőgazdasági politikák kialakításánál és végrehajtásánál a Közösség és tagállamok teljes mértékben figyelembe veszik az állatok kíméletére vonatkozó követelményeket, miközben tiszteletben tartják a tagállamok - különösen a vallási szertartásokra, kulturális hagyományokra és regionális örökségre vonatkozó - jogszabályi vagy közigazgatási rendelkezéseit és szokásait.
(2)
A tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló európai egyezmény (3) (a továbbiakban: „az egyezmény”) alapján kidolgozott, a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló, 1998. július 20-i 98/58/EK tanácsi irányelv (4) a tenyésztés céljából tenyésztett vagy tartott állatok védelmét szolgáló minimumszabályokat állapít meg, amelyek az állatok élettani és etológiai szükségleteinek megfelelő elhelyezésről, táplálékról, vízről és gondozásról szóló rendelkezéseket foglalnak magukban.
(3)
A Közösség részese az egyezménynek és a háziszárnyasról (Gallus gallus) szóló külön ajánlás került elfogadásra az egyezmény keretében, amely a hústermelés céljából tartott baromfira vonatkozó kiegészítő rendelkezéseket tartalmaz.
(4)
Az állat-egészségügyi és állatjólléti tudományos bizottság 2000. március 21-i, a hústermelés céljából tartott csirkék (brojlercsirkék) jóllétéről szóló jelentése azt a következtetést vonta le, hogy az e célból jelenleg használt csirkefajták gyors növekedési ütemét nem kíséri az állatok megfelelő szintű kímélete és egészségi állapota, és a nagy állománysűrűség negatív hatásai alacsonyabbak az olyan épületekben, ahol jó beltéri klimatikus feltételeket tudnak fenntartani.
(5)
Amint az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) vonatkozó véleményei rendelkezésre állnak, a genetikai paraméterek hatásának minimálisra csökkentése vagy a talppárna-dermatitiszen felül egyéb állatjólléti mutatók bevezetése érdekében a nem almozott felületekre vonatkozó különleges rendelkezés meghozatalára kerül sor.
(6)
A verseny olyan torzulásainak elkerülése érdekében, amelyek ezen ágazati piac közös szervezésében akadályozhatják a zökkenőmentes működést, valamint az ágazat ésszerű fejlesztése céljából, közösségi szinten szükséges a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló szabályok megállapítása.
(7)
Az arányosság elvével összhangban, azon alapvető célkitűzés megvalósítása érdekében, amely az intenzív csirketenyésztésben az állatok jóllétét javító intézkedések bevezetését célozza, szükséges és célszerű a hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló minimumszabályok megállapítása. A Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban ez az irányelv nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.
(8)
A szabályoknak az intenzív tenyésztési rendszerek állatjólléttel kapcsolatos problémáira kell összpontosítaniuk. A kis csirkeállományok tartására alkalmazandó aránytalan intézkedések elkerülése érdekében meg kell állapítani ezen irányelv alkalmazásának alsó határát.
(9)
Fontos, hogy a csirkéket gondozó személyek tisztában legyenek a vonatkozó állatjólléti követelményekkel, és feladataik ellátásához megfelelő képzésben részesüljenek vagy az ilyen képzéssel egyenértékű tapasztalattal rendelkezzenek.
(10)
A hústermelés céljából tartott csirkék védelmét szolgáló szabályok megállapításánál a különböző figyelembe veendő szempontok - az állatok kímélete és egészsége, a gazdasági és szociális megfontolások, valamint a környezeti hatás - között egyensúlyt kell kialakítani.
(11)
Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5), valamint a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) már meghatározza a hatósági ellenőrzések keretét, amely az állatok kíméletére vonatkozó egyes szabályoknak való megfelelésre is kiterjed. Ezenfelül a 882/2004/EK rendelet előírja, hogy a tagállamoknak a többéves nemzeti ellenőrzési tervek végrehajtásáról, benne az elvégzett ellenőrzések és felülvizsgálatok eredményeiről éves beszámolót kell benyújtaniuk. E célból pénzügyi támogatás előirányzására került sor ezekben a rendeletekben és az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatban (7) egyaránt.
(12)
Több tagállamban már léteznek különféle önkéntes rendszerek a csirkehús állatjólléti szabványoknak és más paramétereknek való megfelelése alapján történő címkézésére.
(13)
Az ilyen önkéntes címkézési rendszerek alkalmazásában szerzett tapasztalatok fényében célszerű, hogy a Bizottság benyújtson egy olyan jelentést a csirkehúsra, húsipari termékekre és készítményekre vonatkozó, az állatjólléti szabványoknak való megfelelésen alapuló közösségi szintű, kötelező, harmonizált és specifikus címkézési rendszer bevezetésének lehetőségéről, amely az esetleges társadalmi-gazdasági vonatkozásokat, a Közösség gazdasági partnereire gyakorolt hatásokat, valamint az ilyen címkézési rendszernek a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak való megfelelését is tárgyalja.
(14)
A hústermelés céljából tartott csirkék - ideértve az ilyen csirkék szülői állományát is - jóllétének különösen az ezen irányelv által nem érintett szempontok tekintetében történő további javítása céljából célszerű, hogy a Bizottság a további kutatásokat és gyakorlati tapasztalatokat figyelembe vevő, új tudományos adatokon alapuló jelentést nyújtson be. Ennek a jelentésnek külön meg kell vizsgálnia a post mortem vizsgálatok során megállapított nem kielégítő jólléti körülményekre utaló jelekre vonatkozó küszöbértékek bevezetésének lehetőségét, valamint tanulmányoznia kell a genetikai paraméterek hatását az olyan beazonosított hiányosságokra, amelyek a hústermelés céljából tartott csirkék nem kielégítő jóllétét okozzák.
(15)
A tagállamok megállapítják az ezen irányelv rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókat és biztosítják azok végrehajtását. E szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(16)
A Tanács a jobb jogalkotásról szóló intézményközi megállapodás (8) (34) bekezdésével összhangban arra ösztönzi a tagállamokat, hogy - saját maguk és a Közösség érdekében - olyan táblázatokat készítsenek, amelyek a lehetséges mértékben ábrázolják az irányelv és az átültetési intézkedések közötti összefüggést, valamint ösztönzi a tagállamokat ezek nyilvánosságra hozatalára.
(17)
Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (9) összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy és alkalmazási kör
(1) Ezt az irányelvet a hústermelés céljából tartott csirkékre kell alkalmazni.
Nem alkalmazandó azonban:
a)
a kevesebb mint 500 csirkét tartó gazdaságokra;
b)
a kizárólag tenyészállat-állományokat tartó gazdaságokra;
c)
a keltetőállomásokra;
d)
a baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról 1906/90/EGK rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 1991. június 5-i 1538/91/EGK bizottsági rendelet (10) IV. mellékletének b), c), d) és e) pontjában említett külterjes zárt tartású és szabadtartású csirkékre; és
e)
a mezőgazdasági termékek ökológiai termeléséről, valamint a mezőgazdasági termékeken és élelmiszereken erre utaló jelölésekről szóló, 1991. június 24-i 2092/91/EGK tanácsi rendeletnek (11) megfelelően az ökológiai módszerekkel tenyésztett csirkékre.
(2) Az irányelvet alkalmazni kell a tenyésztéssel és tartással egyaránt foglalkozó telepek növendékállományára.
Az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen a tagállamok szabadon hozhatnak szigorúbb intézkedéseket.
Az állatjólléttel összefüggő elsődleges felelősség az állatok tulajdonosát vagy tartóját terheli.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) Ezen irányelv alkalmazásában:
a)
„tulajdonos”: az a természetes vagy jogi személy vagy személyek, aki(k) a csirkék tartására szolgáló gazdaság tulajdonosa(i);
b)
„tartó”: az a természetes vagy jogi személy, aki szerződés alapján vagy a törvény értelmében - akár állandó, akár ideiglenes alapon - felelős a csirkékért, vagy akinek csirkéket a gondjaira bíztak;
c)
„illetékes hatóság”: valamely tagállam azon központi hatósága, amely állatjólléti, állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzések elvégzésére hatáskörrel rendelkezik, vagy bármely más hatóság, amelyet e hatáskörrel regionális, helyi vagy más szinten felruháztak;
d)
„hatósági állatorvos”: azon állatorvos, akit a 854/2004/EK rendelet I. melléklete III. szakasza IV. (A) fejezetének megfelelően felhatalmaztak arra, hogy ilyen minőségben eljárjon, valamint az illetékes hatóság kinevezte;
e)
„csirke”: a Gallus gallus fajhoz tartozó azon állat, amelyet hústermelés céljából tartanak;
f)
„gazdaság”: olyan termelési hely, ahol csirkéket tartanak;
g)
„ól”: a gazdaság azon épülete, ahol csirkeállományt tartanak;
h)
„hasznosítható terület”: azon, alommal ellátott terület, amely a csirkék számára bármikor hozzáférhető;
i)
„állománysűrűség”: az egyszerre egy adott ólban lévő csirkéknek a hasznosítható terület négyzetméterére számított teljes élősúlya;
j)
„állomány”: a gazdaság egy adott óljában egyszerre megtalálható csirkék összessége;
k)
„napi elhullási arány”: az ugyanazon a napon, adott ólban elpusztult csirkék - ideértve a betegség miatt vagy egyéb okból kiselejtezett csirkéket is - számának és az adott napon az ólban található csirkék számának a hányadosa, százzal szorozva;
l)
„összesített napi elhullási arány”: a napi elhullási arányok összege.
(2) Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságnak az almozatlan területeknek a csirkék jóllétére gyakorolt hatásaira vonatkozó tudományos véleménye eredményeit követően az almozatlan területek tekintetében a „hasznosítható terület” (1) bekezdés h) pontja szerinti fogalommeghatározását a 11. cikkben említett eljárással összhangban ki lehet egészíteni.
3. cikk
A csirketartás követelményei
(1) A tagállamok biztosítják, hogy:
a)
valamennyi ól megfelel az I. mellékletben meghatározott követelményeknek;
b)
az illetékes hatóság vagy a hatósági állatorvos az előírt vizsgálatokat, ellenőrzést és nyomon követést - ideértve a III. mellékletben előírtakat is - elvégzi.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a gazdaságban vagy a gazdaság óljában az állománysűrűség legmagasabb értéke egyetlen esetben se haladja meg a 33 kg/m2-t.
(3) A (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a csirkék állománysűrűsége magasabb legyen, amennyiben a tulajdonos vagy tartó - az I. mellékletben előírt követelményeken felül - megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a (3) bekezdés szerinti eltérés engedélyezése esetén a gazdaságban vagy a gazdaság óljában az állománysűrűség legmagasabb értéke egyetlen esetben se haladja meg a 39 kg/m2-t.
(5) Amennyiben az V. mellékletben megállapított feltételek teljesülnek, a tagállamok engedélyezhetik a (4) bekezdésében említett legnagyobb állománysűrűség legfeljebb 3 kg/m2-rel történő növelését.
4. cikk
Képzés és útmutatás a csirkékkel foglalkozó személyek számára
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a tartók - akik természetes személyek - feladataik ellátásához megfelelő képzésben részesültek, valamint hogy megfelelő tanfolyamok állnak rendelkezésre.
(2) Az (1) bekezdésben említett tanfolyamok az állatjólléti szempontokra összpontosítanak és különösen a IV. mellékletben felsorolt kérdésekkel foglalkoznak.
(3) A tagállamok biztosítják a tanfolyamok ellenőrzésére és jóváhagyására szolgáló rendszer létrehozását. A csirketartóknak az érintett tagállam illetékes hatósága által elismert bizonyítvánnyal kell rendelkezniük, amely tanúsítja az ilyen tanfolyam elvégzését vagy az ilyen képzéssel egyenértékű tapasztalat megszerzését.
(4) A tagállamok a 2010. június 30-a előtt szerzett tapasztalatot az ilyen tanfolyamokon való részvétellel egyenértékűnek ismerhetik el, és az egyenértékűség tanúsítására bizonyítványt kell kiadniuk.
(5) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az (1)-(4) bekezdésében meghatározott követelmények a tulajdonosokra is vonatkoznak.
(6) A tulajdonosok vagy tartók az általuk a csirkék gondozására vagy megfogására és rakodására foglalkoztatott vagy alkalmazott személyek számára a vonatkozó állatjólléti követelményekkel kapcsolatban - ideértve a gazdaságokban gyakorolt selejtezési módszereket érintő követelményeket is - utasításokat és útmutatást nyújtanak.
5. cikk
A baromfihús címkézése
A Bizottság legkésőbb 2009. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a baromfihúsra, húsipari termékekre és készítményekre vonatkozó, az állatjólléti szabványoknak való megfelelésen alapuló kötelező, részletes harmonizált címkézési rendszer esetleges bevezetéséről.
Ez a jelentés megvizsgálja az esetleges társadalmi-gazdasági vonatkozásokat, a Közösség gazdasági partnereire gyakorolt hatásokat, valamint azt, hogy egy ilyen címkézési rendszer miként felel meg a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak.
A jelentést az ezen megfontolásokat és a tagállamok által az önkéntes címkézési rendszerek alkalmazása során szerzett tapasztalatokat figyelembe vevő, megfelelő jogalkotási javaslatok kísérik.
6. cikk
A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
(1) A Bizottság az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság tudományos véleménye alapján legkésőbb 2010. december 31-én jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a genetikai paramétereknek azon beazonosított hiányosságokra gyakorolt hatásáról, amelyek a csirkék nem kielégítő jóllétét okozzák. Ezt a jelentést, amennyiben szükséges, megfelelő jogalkotási javaslatok kísérhetik.
(2) A tagállamok benyújtják a Bizottságnak a legalább egy éves időszak alatt levágásra került állományok reprezentatív mintái nyomon követésén alapuló adatgyűjtés eredményeit. A megfelelő elemzés lehetővé tétele érdekében a III. mellékletben foglalt mintavételezésre és adatokra vonatkozó követelményeknek tudományosan megalapozottaknak, objektíveknek és összehasonlíthatóaknak, valamint a 11. cikkben említett eljárással összhangban állónak kell lenniük.
Az ezen irányelv céljaira történő adatgyűjtéshez a tagállamoknak szükségük lehet egy közösségi pénzügyi hozzájárulásra.
(3) A rendelkezésre álló adatok alapján és az új tudományos eredmények figyelembevételével a Bizottság legkésőbb 2012. június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az ezen irányelv alkalmazásáról, valamint az irányelvnek a csirkék jóllétére és a jólléti mutatók alakulására gyakorolt hatásáról. A jelentés figyelembe veszi a különböző előállítási feltételeket és módszereket. A jelentés ezen túlmenően tekintetbe veszi ezen irányelv társadalmi-gazdasági és adminisztratív hatásait is, beleértve a regionális szempontokat is.
7. cikk
Vizsgálatok
(1) Az illetékes hatóság nem diszkriminatív vizsgálatokkal ellenőrzi az ezen irányelv követelményeinek való megfelelést.
Ezeket a vizsgálatokat valamennyi tagállamban a tartott állatok megfelelő hányadán kell elvégezni a 882/2004/EK rendelet vonatkozó rendelkezésekkel rendelkezéseivel összhangban, és azok az egyéb célból végzett ellenőrzésekkel egy időben is elvégezhetők.
A tagállamok az állománysűrűség meghatározására megfelelő eljárásokat vezetnek be.
(2) A tagállamok minden év június 30-áig az előző évre vonatkozó éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az (1) bekezdésben meghatározott vizsgálatokra vonatkozóan. A jelentéshez csatolni kell az illetékes hatóság által a feltárt főbb állatjólléti problémák kezelése érdekében hozott legfontosabb intézkedések listáját.
8. cikk
A helyes irányítási gyakorlatra vonatkozó útmutatók
A tagállamok ösztönzik a helyes irányítási gyakorlatra vonatkozó olyan útmutatók kidolgozását, amelyek az ezen irányelvnek való megfeleléssel kapcsolatos iránymutatásokat tartalmaznak. Az ilyen útmutatók terjesztését és használatát ösztönözni kell.
9. cikk
Szankciók
A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv értelmében elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak a végrehajtásuk biztosításához szükséges minden intézkedést. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. E rendelkezésekről a tagállamok legkésőbb 2010. június 30-ig értesítik a Bizottságot, valamint minden azokat érintő későbbi módosításról haladéktalanul értesítést küldenek a Bizottságnak.
10. cikk
Végrehajtási hatáskörök
Az ezen irányelv egységes végrehajtásának biztosításához szükséges intézkedéseket a 11. cikkben említett eljárással összhangban lehet elfogadni.
11. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot munkájában az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) által létrehozott Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időtartam három hónap.
12. cikk
Átültetés
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2010. június 30-ig megfeleljenek.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
13. cikk
Hatálybalépés
Ezen irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
14. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2007. június 28-án.