Kommissionens forordning (EF) nr. 27/2004
af 5. januar 2004
om overgangsbestemmelser for gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 for så vidt angår finansiering gennem EUGFL, Garantisektionen, af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til traktaten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse(1), særlig artikel 2, stk. 3,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse(2), særlig artikel 41, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Artikel 47a, stk. 2 og 3, og artikel 47b i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(3), ændret ved akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, indeholder særlige regler for finansiering gennem EUGFL, Garantisektionen, af de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som er nævnt i forordningens artikel 47a, stk. 1. Det er bl.a. fastsat, at visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(4), senest ændret ved nævnte tiltrædelsesakt, skal anvendes.
(2) Disse regler træder i kraft samtidig med de nye medlemsstaters tiltrædelse. For at lette overgangen fra de gældende regler for EUGFL, Garantisektionen, som især står i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(5), samt gennemførelsesbestemmelserne hertil, til de særlige regler i forordning (EF) nr. 1257/1999 bør der fastsættes gennemførelsesbestemmelser.
(3) Da de nye medlemsstater ikke har vedtaget at indføre den fælles valuta, bør der som undtagelse fra Kommissionens forordning (EF) nr. 2808/98 af 22. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser for den agromonetære ordning for euroen i landbrugssektoren(6) fastsættes særlige bestemmelser om, hvilken vekselkurs der skal anvendes i forbindelse med anmeldelse af udgifter.
(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2002 af 26. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(7), indeholder finansielle bestemmelser, der er uforenelige med de særlige regler i artikel 47a og 47b i forordning (EF) nr. 1257/1999. Disse bestemmelser bør ikke anvendes på de nye medlemsstaters programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne.
(5) I henhold til artikel 33h og 33i i forordning (EF) nr. 1257/1999 kan der som led i programmeringen for udvikling af landdistrikterne ydes støtte til henholdsvis supplerende direkte betalinger og supplering af statsstøtte i Malta. Da disse foranstaltninger er meget specifikke, bør der fastsættes særlige bestemmelser for forvaltning og kontrol af dem.
(6) Da de ny medlemsstater først tiltræder den 1. maj 2004 og ikke ved årets begyndelse, bør der fastsættes specifikke foranstaltninger for indsendelse af ansøgninger om støtte til ugunstigt stillede områder for 2004 for at sikre, at de nye medlemsstater overholder kontrolforpligtelserne.
(7) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EUGFL-Komitéen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes der overgangsbestemmelser til gennemførelse af de finansielle bestemmelser, der er fastsat i artikel 47a og 47b i forordning (EF) nr. 1257/1999, og som gælder for Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (i det følgende benævnt "de nye medlemsstater").
Artikel 2
Støtteberettigelse
1. Ved anvendelsen af artikel 30, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999 refererer den sidste dato for udgifternes støtteberettigelse, som fastsættes i Kommissionens beslutning om godkendelse af de nye medlemsstaters programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne, til de betalinger, som foretages af de betalingsorganer, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1258/1999.
2. Medmindre andet gælder ifølge artikel 33, stk. 5, i tiltrædelsesakten, er kun udgifter, der vedrører foranstaltninger, som er udvalgt til medfinansiering i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999 efter de fastsatte udvælgelseskriterier og -procedurer, og som har været omfattet af EF-regler i hele den periode, hvor disse udgifter er afholdt, støtteberettigede.
Artikel 3
Betalinger
1. Henvisningerne til betalingsmyndigheden i artikel 32 i forordning (EF) nr. 1260/1999 skal forstås som henvisninger til de betalingsorganer, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1258/1999.
2. Ved anvendelsen af artikel 32, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999 vedrører mellemliggende betalinger og betalinger af restbeløb udgifter, som betalingsorganerne allerede har betalt.
3. Med henblik på artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 er mellemliggende betalinger for programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne undergivet følgende betingelser:
a) den seneste årlige rapport om gennemførelsen, der er nævnt i artikel 48, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal være sendt til Kommissionen
b) den seneste regnskabsattest, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1258/1999, skal være indsendt.
4. Med henblik på artikel 32, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999 foretages betalingen af restbeløbet for programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne på grundlag af den seneste beslutning om regnskabsafslutning, jf. artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1258/1999.
5. De attesterede betalingsanmodninger udfærdiges som vist i bilaget til denne forordning.
Artikel 4
Betalingsorganer
1. Hvert enkelt betalingsorgan fører et regnskab, der udelukkende vedrører anvendelsen af de finansielle midler, som er stillet til rådighed til betaling af udgifter til foranstaltninger i programmeringsdokumenterne for udvikling af landdistrikterne.
2. Betalingsorganerne sørger for, at EF-tilskuddet udbetales til modtageren samtidig med eller efter udbetalingen af de nationale tilskud.
Artikel 5
Anvendelse af euroen
Kommissionens beslutninger, forpligtelser, udgiftsopgørelser til brug for anmodninger om betaling og betalinger udtrykkes i euro i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 643/2000(8).
Når det gælder den foranstaltning, der omhandles i artikel 33h i forordning (EF) nr. 1257/1999, omregner de nye medlemsstater dog de udgifter, der er afholdt i national valuta, til euro ved hjælp af den vekselkurs, som gælder for ordningerne for direkte støtte.
Artikel 6
Opgørelse og overslag over udgifter
Artikel 47, 48 og 49 i forordning (EF) nr. 445/2002 gælder ikke for de nye medlemsstaters programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne.
Artikel 7
Regnskabsafslutning
1. Med henblik på artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95(9) skal det regnskab, der omhandles i artikel 4, stk. 1, i samme forordning vise følgende:
a) de årlige udgifter fordelt på de enkelte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
b) en tabel over forskellene mellem de anmeldte udgifter, som er omhandlet i litra a), og de udgifter, der er anmeldt i forbindelse med de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3
c) en tabel i form af et uddrag af hoveddebitorbogen, som indeholder summen af alle de konstaterede, men ved regnskabsårets udgang stadig udestående fordringer på foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
2. Med henblik på artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1663/95 bliver de beløb, der skal tilbagebetales eller udbetales som følge af den beslutning om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1258/1999, trukket fra eller lagt til betalinger, som foretages af Kommissionen senere.
Artikel 8
Supplering af direkte betalinger
1. Uanset artikel 58 i forordning (EF) nr. 445/2002 finder betalingsorganets betalinger til supplering af de direkte betalinger, jf. artikel 33h i forordning (EF) nr. 1257/1999, sted på grundlag af betalingsanmodninger, der indsendes for at opnå supplerende nationale direkte betalinger eller supplerende national direkte støtte i medfør af artikel 1c i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999(10). For så vidt angår de nye medlemsstater, som anvender artikel 1a i forordning (EF) nr. 1259/1999, sørger betalingsorganet for, at det supplerende beløb udbetales samtidig med eller efter udbetalingen af de direkte betalinger, der ydes fra Fællesskabet ifølge de støtteordninger, der er omhandlet i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1259/1999.
2. Uanset artikel 59-64 i forordning (EF) nr. 445/2002 anvender medlemsstaterne, når det gælder den foranstaltning, der omhandles i artikel 33h i forordning (EF) nr. 1257/1999, bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92(11) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001(12).
Artikel 9
Supplering af statsstøtte i Malta
Uanset artikel 58 i forordning (EF) nr. 445/2002 finder betalingsorganets betalinger til supplering af statsstøtten i Malta, jf. artikel 33i i forordning (EF) nr. 1257/1999, sted på grundlag af betalingsanmodninger, der indsendes for at opnå statsstøtte.
Artikel 10
Overgangsbestemmelser for 2004
Ansøgninger om udligningsgodtgørelse som omhandlet i kapitel V i forordning (EF) nr. 1257/1999 for 2004 skal indsendes til myndighederne inden den 1. juli 2004 eller inden en senere dato, som de nye medlemsstater skal fastsætte, og som er forenelig med deres kontrolforpligtelser i henhold til afdeling 6 i kapitel II i forordning (EF) nr. 445/2002.
Artikel 11
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft den 1. maj 2004 på betingelse af, at traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse træder i kraft.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. januar 2004.