EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/46/EF
af 5. september 2007
om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer
(»Rammedirektiv«)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
For at etablere Fællesskabets indre marked og sikre, at det fungerer korrekt, er det hensigtsmæssigt at erstatte medlemsstaternes godkendelsessystemer med en godkendelsesprocedure på fællesskabsplan, der bygger på princippet om fuldstændig harmonisering.
(3)
De tekniske krav, der gælder for systemer, komponenter, separate tekniske enheder og køretøjer bør harmoniseres og fastlægges nærmere i retsakter. Disse retsakter bør først og fremmest søge at sikre en høj grad af trafiksikkerhed, sundhedsbeskyttelse, miljøbeskyttelse, energieffektivitet og beskyttelse mod uretmæssig brug.
(4)
Rådets direktiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (4) begrænsede anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelse af køretøjer til køretøjer i klasse M1, men for yderligere at udbygge det indre marked og sikre, at det fungerer efter hensigten, bør dette direktiv omfatte alle klasser af køretøjer, således at fabrikanterne kan benytte sig af fordelene ved det indre marked igennem en EF-typegodkendelse.
(5)
For at give fabrikanterne mulighed for at tilpasse sig de nye harmoniserede procedurer, vil det være nødvendigt at fastsætte en tilstrækkelig lang frist, før en EF-typegodkendelse af køretøjer bliver obligatorisk for køretøjer af andre klasser end klasse M1, der bygges i ét trin. Køretøjer af andre klasser end klasse M1 bør, hvis de kræver en etapevis typegodkendelse, gives en længere frist, fordi karrosseribyggerne indgår i denne procedure, og det derfor er nødvendigt at indhente flere erfaringer på dette område, så de nødvendige procedurer kan gennemføres ordentligt. I betragtning af sikkerhedens betydning for køretøjer i klasse M2 og M3 er det dog nødvendigt, at disse køretøjer også i overgangsperioden, hvor den nationale typegodkendelse stadig er gældende med henblik på at give fabrikanterne mulighed for at indhente erfaringer med EF-typegodkendelse, overholder de tekniske krav i de harmoniserede direktiver.
(6)
Hidtil har fabrikanter, der fremstiller køretøjer i små serier, været delvist udelukket fra fordelene ved det indre marked. Erfaringerne har vist, at trafiksikkerheden og beskyttelsen af miljøet kunne forbedres betydeligt, hvis disse aspekter var fuldt integreret i EF-typegodkendelsen af køretøjer, i første omgang for klasse M1.
(7)
For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer begrænses til virkelig små serier. Det er derfor nødvendigt mere nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af producerede køretøjer.
(8)
Det er vigtigt at fastlægge bestemmelser, der gør det muligt at godkende enkeltkøretøjer, for at tillade en vis grad af fleksibilitet inden for den etapevise typegodkendelse; indtil der fastsættes harmoniserede specifikke bestemmelser i Fællesskabet, bør medlemsstaterne imidlertid fortsat kunne give individuelle godkendelser i overensstemmelse med deres nationale regler.
(9)
Indtil anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelsen for køretøjer på andre klasser af køretøjer end køretøjer i klasse M1 bør medlemsstaterne fortsat kunne udstede køretøjstypegodkendelser på nationalt plan, og der bør fastlægges passende overgangsbestemmelser.
(10)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).
(11)
Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (6) tiltrådte Fællesskabet overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«).
Dette indebærer, at nye UNECE-regulativer, som Fællesskabet måtte tiltræde i henhold til denne afgørelse, og ændringer af UNECE-regulativer, som Fællesskabet allerede har tiltrådt, bør indbygges i proceduren for EF-typegodkendelse enten som krav i forbindelse med EF-typegodkendelse af køretøjer eller som alternativ til gældende fællesskabsret. Navnlig hvor Fællesskabet ved en rådsafgørelse beslutter, at et UNECE-regulativ skal gøres til en del af proceduren for EF-typegodkendelse af et køretøj og erstatte gældende fællesskabsret, bør Kommissionen have beføjelse til at gennemføre de nødvendige ændringer af dette direktiv. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(12)
Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå til stadighed at skulle ajourføre eksisterende fællesskabslovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør det være muligt i dette direktiv eller i særdirektiver og forordninger at anvende henvisninger til internationale standarder og forskrifter uden at gengive dem i Fællesskabets regelværk.
(13)
For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EF-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af den kompetente myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.
(14)
Hovedformålet med lovgivningen om godkendelse af køretøjer er, at der i forbindelse med markedsføring af nye køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder sikres et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål bør ikke anfægtes af montering af visse dele eller udstyr, efter at køretøjer er blevet markedsført eller taget i brug. Der bør således træffes passende foranstaltninger for at sikre, at dele eller udstyr, der kan monteres på køretøjer, og som i betydeligt omfang kan nedsætte funktionen af systemer, der er vigtige med hensyn til sikkerhed og miljøbeskyttelse, underkastes en forudgående kontrol af en godkendende myndighed, inden de udbydes til salg. Disse foranstaltninger bør bestå i tekniske bestemmelser om de krav, som disse dele eller udstyr skal opfylde.
(15)
Disse foranstaltninger bør kun finde anvendelse på et begrænset antal dele eller udstyr. Listen over sådanne dele eller sådant udstyr og efterfølgende krav bør udarbejdes efter høring af de interesserede parter. Kommissionen bør ved udarbejdelsen af listen høre de interesserede parter på grundlag af en rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem kravene om forbedring af trafiksikkerheden og miljøbeskyttelsen og forbrugernes, producenternes og distributørernes interesser i at opretholde konkurrencen på eftermarkedet.
(16)
Listen over dele og udstyr, de væsentligste af de berørte systemer og prøvnings- og gennemførelsesforanstaltninger bør fastlægges i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse.
(17)
Dette direktiv udgør et sæt specifikke sikkerhedskrav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (7), idet det fastlægger specifikke krav med henblik på beskyttelse af forbrugeres sundhed og sikkerhed. Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser, der sikrer, at fabrikanten i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for forbrugerne som følge af anvendelsen af dette direktiv eller de retsakter, der er opført i bilag IV, træffer effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om de foreslåede foranstaltninger er tilstrækkelige eller ej.
(18)
Det er vigtigt, at fabrikanterne leverer relevante oplysninger til bilejerne for at forhindre forkert brug af sikkerhedsanordninger. Det er hensigtsmæssigt at lade bestemmelser herom indgå i direktivet.
(19)
Det er også vigtigt for udstyrsfabrikanter at have adgang til visse oplysninger, som kun kan leveres af køretøjsfabrikanten, nærmere bestemt de nødvendige tekniske oplysninger, herunder tegninger, således at de kan udvikle dele til eftersalgsmarkedet.
(20)
Det er også vigtigt, at fabrikanter beredvilligt stiller oplysninger til rådighed for uafhængige aktører for at sikre reparation og vedligeholdelse af køretøjer på et fuldt ud konkurrencedygtigt marked. Disse oplysningskrav er hidtil blevet indarbejdet i fællesskabslovgivningen og navnlig i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (8), på baggrund af at Kommissionen forelægger en rapport senest fire år efter nævnte forordnings ikrafttræden om, hvorledes systemet med adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer fungerer, og overvejer, om det er hensigtsmæssigt at konsolidere alle bestemmelser om adgang til sådan information inden for rammerne af et ændret rammedirektiv om typegodkendelse.
(21)
Med henblik på at forenkle og fremskynde proceduren bør foranstaltninger til gennemførelse af særdirektiverne eller forordningerne samt foranstaltninger til tilpasning af bilagene til dette direktiv og særdirektiverne eller forordningerne, navnlig til fremkomsten af ny videnskabelig og teknisk viden, vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse. Den samme procedure bør gælde for de tilpasninger, der kræves til typegodkendelse af køretøjer til brug for handicappede.
(22)
Erfaringerne viser, at det kan være nødvendigt omgående at træffe passende foranstaltninger for at sikre en bedre beskyttelse af trafikanterne, når der er påvist mangler i den eksisterende lovgivning. I sådanne hastetilfælde vedtages de nødvendige ændringer til særdirektiver eller forordninger i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse.
(23)
Målene for dette direktiv, nemlig gennemførelse af det indre marked gennem indførelse af en obligatorisk ordning for EF-typegodkendelse af alle klasser af køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan som følge af handlingens omfang bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor vedtage bestemmelser i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over det, der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af de tidligere direktiver.
(25)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (9) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(26)
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i del B i bilag XX angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
(27)
Kravene i dette direktiv er i overensstemmelse med principperne i handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer.
(28)
Det er særlig vigtigt, at fremtidige foranstaltninger foreslået på grundlag af dette direktiv eller procedurer, der skal gennemføres i medfør af det, følger disse principper, som Kommissionen fastholder i sin meddelelse om en konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Dette direktiv fastlægger en harmoniseret ramme med de administrative bestemmelser og generelle tekniske krav i forbindelse med godkendelse af alle nye køretøjer, der er omfattet af dets anvendelsesområde, samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, med henblik på at lette registreringen, salget og ibrugtagningen af køretøjerne inden for Fællesskabet.
Dette direktiv fastsætter også bestemmelser for salg og ibrugtagning af dele og udstyr til køretøjer, der er godkendt i overensstemmelse med dette direktiv.
Særlige tekniske krav til køretøjers fremstilling og funktion fastlægges i medfør af dette direktiv i retsakter, som bilag IV indeholder en udtømmende liste over.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv gælder for typegodkendelse af køretøjer, som er konstrueret og fremstillet i et eller flere trin til brug på vej, og af systemer, komponenter og separate tekniske enheder konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.
Det gælder også for individuelle godkendelser af sådanne køretøjer.
Dette direktiv gælder også for dele og udstyr til køretøjer, der er omfattet af direktivet.
2. Dette direktiv omfatter ikke typegodkendelse eller individuel godkendelse af følgende køretøjer:
a)
landbrugs- og skovbrugstraktorer, som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (10), samt påhængskøretøjer konstrueret og fremstillet specielt til at blive trukket af sådanne traktorer
b)
quadricykler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer (11)
c)
bæltekøretøjer.
3. Typegodkendelse eller individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:
a)
køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til først og fremmest at blive anvendt på byggepladser, i stenbrud, i havneanlæg eller i lufthavne
b)
køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af hæren, civilforsvaret, brandvæsenet og ordensmagten, og
c)
mobile maskiner
i det omfang disse køretøjer opfylder kravene i dette direktiv. Sådanne fakultative godkendelser berører ikke anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner (12).
4. Individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:
a)
køretøjer udelukkende beregnet til væddeløbskørsel på veje
b)
prototyper af køretøjer, der anvendes på vej til udførelse af et bestemt prøvningsprogram under en fabrikants ansvar, forudsat at de er specielt konstrueret og fremstillet til dette formål.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv og i de i bilag IV opførte retsakter forstås, medmindre andet er bestemt heri, ved:
1)
»retsakt«: et særdirektiv, en forordning eller et UNECE-regulativ som bilag til den reviderede overenskomst af 1958
2)
»særdirektiv eller forordning«: et direktiv eller en forordning anført i bilag IV, del I. Udtrykket omfatter også gennemførelsesretsakter til nævnte direktiv eller forordning
3)
»typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
4)
»national typegodkendelse«: en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område
5)
»EF-typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI
6)
»individuel godkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
7)
»etapevis typegodkendelse«: den procedure, hvorved en eller flere medlemsstater attesterer, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv
8)
»trinvis typegodkendelse«: en godkendelsesprocedure for køretøjer bestående af trinvis indsamling af hele sættet af EF-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder til køretøjet, som på sidste trin fører til godkendelse af hele køretøjet
9)
»enkelttrinstypegodkendelse«: en procedure bestående af godkendelse af et køretøj i en enkelt operation
10)
»blandet typegodkendelse«: en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EF-typegodkendelsesattester for disse systemer
11)
»motorkøretøj«: ethvert færdigopbygget, trinvis færdigopbygget eller delvis opbygget selvkørende motordrevet køretøj med mindst fire hjul og med en konstruktivt bestemt største hastighed på over 25 km/h
12)
»påhængskøretøj«: et køretøj på hjul, der ikke er selvkørende, men som er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af et motorkøretøj
13)
»køretøj«: ethvert motorkøretøj eller påhængskøretøj dertil som defineret i nr. 11) og 12)
14)
»hybridmotorkøretøj«: et køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)
15)
»hybridt el-køretøj«: et hybridt køretøj, der til mekanisk fremdrift bruger energi fra begge følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet:
-
et brændstof
-
en elektrisk energi/kraftlagringsanordning (f.eks. et batteri, en kondensator, en svinghjulsakkumulator/generator osv.)
16)
»mobil maskine«: ethvert selvkørende køretøj, som er specielt konstrueret og fremstillet til arbejdsbrug, og som på grund af dets konstruktion ikke er egnet til transport af passagerer eller varer. En maskine, der er monteres på et motorkøretøjs chassis, vil ikke blive betragtet som en mobil maskine
17)
»køretøjstype«: køretøjer af en bestemt klasse, som ikke udviser forskelle på de i bilag II, del B, anførte væsentlige punkter. En køretøjstype kan omfatte flere varianter og versioner, som defineret i bilag II, del B
18)
»basiskøretøj«: ethvert køretøj, som anvendes på det indledende trin i en etapevis typegodkendelsesprocedure
19)
»delvis opbygget køretøj«: et køretøj, som skal gennem mindst ét yderligere trin i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv
20)
»trinvis færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis typegodkendelse og dermed opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv
21)
»færdigopbygget køretøj«: ethvert køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv
22)
»restkøretøj«: ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan registreres eller sælges eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til
23)
»system«: en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som en retsakt indeholder krav til
24)
»komponent«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor
25)
»separat teknisk enhed«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, men kun til en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor
26)
»originale dele eller udstyr«: dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for produktion af dele og udstyr til samlingen af det pågældende køretøj. Dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse dele eller udstyr. Det formodes, indtil det modsatte er bevist, at dele er originale dele, hvis fabrikanten attesterer, at delene matcher kvaliteten af de komponenter, der bruges ved samlingen af det pågældende køretøj, og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder
27)
»fabrikant«: en person eller et organ, som over for den godkendende myndighed er ansvarlig for typegodkendelsesprocessen eller en anden godkendelsesproces i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse. Det kræves ikke, at personen eller organet er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som skal godkendes
28)
»fabrikantens repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet og er behørigt udpeget af fabrikanten til at repræsentere denne over for den godkendende myndighed og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af dette direktiv, og hvor der henvises til udtrykket »fabrikant«, skal dette forstås som enten fabrikanten eller fabrikantens repræsentant
29)
»godkendende myndighed«: den myndighed i en medlemsstat, som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed eller individuel godkendelse af et køretøj, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse
30)
»kompetent myndighed«: i artikel 42 enten en godkendende myndighed eller en udpeget myndighed eller et akkrediteringsorgan, der handler på deres vegne
31)
»teknisk tjeneste«: en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve denne funktion
32)
»virtuel prøvningsmetode«: computersimulationer, herunder beregninger, der viser, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en retsakt. I forbindelse med en virtuel prøvningsmetode kræves det ikke, at der fysisk anvendes et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed
33)
»typegodkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt
34)
»EF-typegodkendelsesattest«: den attest, der er angivet i bilag VI til dette direktiv eller i det tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, idet den meddelelsesformular, der findes i det relevante bilag til et af de UNECE-regulativer, der er opført i del I eller del II i bilag IV til dette direktiv, anses for at svare hertil
35)
»individuel godkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at et bestemt køretøj er godkendt
36)
»typeattest«: det dokument, der findes i bilag IX, og som udstedes af fabrikanten, som attesterer, at et køretøj, der tilhører serien af den type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, er i overensstemmelse med alle retsakter på fremstillingstidspunktet
37)
»oplysningsskema«: det dokument, der findes i bilag I eller III eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, og hvoraf fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indgive, idet oplysningsskemaet kan indgives i form af en elektronisk fil
38)
»informationsmappe«: hele den mappe, herunder oplysningsskemaet, fil, data, tegninger, fotografier m.v., som indgives af ansøgeren, idet informationsmappen kan indgives i form af en elektronisk fil
39)
»informationspakke«: informationsmappen plus prøvningsrapporter og ethvert andet dokument, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har tilføjet under udførelsen af deres opgaver, idet informationspakken kan indgives i form af en elektronisk fil
40)
»indeks til informationspakken«: et dokument med en liste over informationspakkens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, idet dokumentet skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer.
KAPITEL II
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 4
Medlemsstaternes forpligtelser
1. Medlemsstaterne sikrer, at fabrikanter, der ansøger om godkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv.
2. Medlemsstaterne godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.
3. Medlemsstaterne registrerer eller tillader kun salg eller ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.
De må ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, salg, ibrugtagning af eller kørsel på vej med køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af dette direktiv, hvis de opfylder kravene i direktivet.
4. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de myndigheder, der skal være de kompetente myndigheder i spørgsmål vedrørende godkendelse, og de meddeler Kommissionen denne oprettelse eller udpegelse i overensstemmelse med artikel 43.
Meddelelsen om de godkendende myndigheder skal bl.a. indeholde oplysning om navn, adresse, herunder e-mail-adresse samt deres ansvarsområde.
Artikel 5
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanten er over for den godkendende myndighed ansvarlig for typegodkendelsesprocessen i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse, uanset om fabrikanten er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på det trin i opbygningen af et køretøj, som han forestår.
En fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere trin, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse komponenter og systemer.
3. For så vidt angår dette direktiv skal en fabrikant, der er etableret uden for Fællesskabet, udpege en repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.
KAPITEL III
EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 6
Procedurer, der skal følges ved EF-typegodkendelse af køretøjer
1. Fabrikanten kan vælge en af følgende procedurer:
a)
trinvis typegodkendelse
b)
enkelttrinstypegodkendelse
c)
blandet godkendelse.
2. Ansøgning om trinvis typegodkendelse skal bestå af en informationsmappe med de oplysninger, der kræves i bilag III, og skal ledsages af det komplette sæt af typegodkendelsesattester, som kræves i henhold til hver enkelt af de gældende retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI. Hvis der er tale om typegodkendelse af et system eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationspakke, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.
3. En ansøgning om enkelttrinstypegodkendelse skal bestå af en informationsmappe, der indeholder de oplysninger i bilag I, som kræves i henhold til de retsakter, der er nævnt i bilag IV eller bilag XI, og, efter omstændighederne, oplysningerne i bilag III, del II.
4. Ved en blandet typegodkendelsesprocedure kan den godkendende myndighed fritage en fabrikant for forpligtelsen til at fremlægge en eller flere EF-typegodkendelsesattester for systemer, forudsat at informationsmappen suppleres med de nærmere oplysninger, der er nævnt i bilag I, og som er påkrævet til godkendelse af disse systemer på det trin, hvor køretøjet godkendes, og i sådanne tilfælde skal hver af de EF-typegodkendelsesattester, der således er givet fritagelse for, erstattes af en prøvningsrapport.
5. Med forbehold af stk. 2, 3 og 4 skal følgende oplysninger indgives ved en etapevis typegodkendelse:
a)
på første trin: de dele af informationsmappen og EF-typegodkendelsesattesterne, som kræves til et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b)
på andet og alle følgende trin: de dele af informationsmappen og de EF-typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsstade, samt en kopi af den EF-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på det forudgående fremstillingsstade; desuden skal fabrikanten indlevere en liste over alle de ændringer eller tilføjelser, han har foretaget på køretøjet
Oplysningerne i litra a) eller b) kan indgives i overensstemmelse med den blandede typegodkendelsesprocedure, der er beskrevet i stk. 4.
6. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en bestemt type køretøj, og den må kun indsendes i én medlemsstat.
Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
7. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at levere yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
8. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer til rådighed for den godkendende myndighed, som er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af typegodkendelsesproceduren.
Artikel 7
Procedure, der skal følges ved EF-typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indsendes i én medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
2. Ansøgningen ledsages af en informationsmappe, hvis indhold er specificeret i særdirektiverne eller forordningerne.
3. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
4. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante særdirektiver eller forordninger kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSE AF EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE
Artikel 8
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne må ikke udstede en EF-typegodkendelse uden først at sikre, at de procedurer, der er omhandlet i artikel 12, er blevet gennemført på behørig og tilfredsstillende vis.
2. Medlemsstaterne udsteder EF-typegodkendelser i overensstemmelse med artikel 9 og 10.
3. Hvis en medlemsstat konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for trafiksikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, kan den afvise at udstede en EF-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret fil, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.
4. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres efter den metode, der er beskrevet i bilag VII.
5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en kopi af EF-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.
6. Den godkendende myndighed underretter straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse, som den har udstedt, med angivelse af grundene hertil.
7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en liste over EF-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har udstedt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode. Denne liste skal indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag XIV.
8. Hvis den anmodes herom af en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, inden for en frist på 20 arbejdsdage efter at have modtaget anmodningen fremsende en kopi af den pågældende EF-typegodkendelsesattest med bilag. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.
Artikel 9
Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer
1. Medlemsstaterne udsteder en EF-godkendelse for:
a)
en type køretøj, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV
b)
en type køretøj til særlig brug, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, som er opført i bilag XI.
Procedurerne i bilag V finder anvendelse.
2. Medlemsstaterne udsteder en etapevis typegodkendelse for de typer delvis opbyggede køretøjer og trinvis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.
Etapevis typegodkendelse gælder også for nye køretøjer, der er ombygget eller ændret af en anden fabrikant.
Procedurerne i bilag XVII finder anvendelse.
3. For hver enkel type køretøj skal den godkendende myndighed:
a)
udfylde alle de relevante afsnit af EF-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater, i overensstemmelse med den model, der findes i bilag VIII
b)
samle og kontrollere indholdet af indekset til informationspakken
c)
uden ubegrundet forsinkelse udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.
4. I tilfælde af en EF-typegodkendelse, i forbindelse med hvilken der i overensstemmelse med artikel 20, artikel 22 eller bilag XI er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i retsakterne, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.
5. Hvis oplysningerne i informationsmappen specificerer bestemmelser for køretøjer til særlig brug som angivet i bilag XI, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne bestemmelser.
6. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed i del III i det oplysningsskema, for hvilket der findes en model i bilag III, udfylde de referencer fra prøvningsrapporter, der er udarbejdet i henhold til retsakter, for hvilke der ikke findes nogen EF-typegodkendelsesattest.
7. Hvis fabrikanten vælger proceduren for enkelttrinsgodkendelse, skal den godkendende myndighed opstille en liste over gældende retsakter i henhold til modellen i tillægget til bilag VI, og denne liste skal vedføjes EF-typegodkendelsesattesten.
Artikel 10
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for et system, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for en komponent eller separat teknisk enhed, som gælder for en komponent eller en separat teknisk enhed, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV.
3. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere godkendelse for en komponent eller en separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i den relevante retsakt.
4. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal EF-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende. På EF- typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i dens anvendelse og eventuelle særlige monteringsforskrifter. Når en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.
Artikel 11
Prøvninger med henblik på EF-typegodkendelse
1. De udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske forskrifter i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, er overholdt.
Prøvningsprocedurerne og det særlige udstyr og de særlige værktøjer, der er nødvendige for at udføre disse prøvninger, beskrives i hver enkelt af retsakterne.
2. De krævede prøvninger udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der ønskes godkendt.
Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som ikke er repræsentativ for den type, der ønskes godkendt, men som kombinerer en række af de mest ugunstige træk med hensyn til det krævede præstationsniveau. Der kan anvendes virtuelle prøvningsmetoder til støtte for beslutningstagning under udvælgelsesprocessen.
3. Som alternativ til de prøvningsprocedurer, der er nævnt i stk. 1, og efter aftale med den godkendende myndighed kan der, hvis fabrikanten anmoder om det, anvendes virtuelle prøvningsmetoder i forbindelse med de retsakter, der opført i bilag XVI.
4. De generelle betingelser, som virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde, er fastlagt i tillæg 1 til bilag XVI.
For hver enkelt af de retsakter, der er opført i bilag XVI, fastlægges de specifikke prøvningsbetingelser og de tilhørende administrative bestemmelser i tillæg 2 til dette bilag.
5. Kommissionen udarbejder listen over de retsakter, i forbindelse med hvilke det er tilladt at anvende virtuelle prøvningsmetoder, de specifikke betingelser herfor og de tilhørende administrative bestemmelser herom. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det, fastlægges og ajourføres efter forskriftsproceduren med kontrol, der er nævnt i artikel 40, stk. 2.
Artikel 12
Sikring af produktionens overensstemmelse
1. Når en medlemsstat udsteder en EF-typegodkendelse, skal den træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1, stadig er passende, og at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder stadig er i overensstemmelse med den godkendte type.
Kontrol med, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til de procedurer, der er anført i bilag X, og i de retsakter, der indeholder specielle krav herom. I denne forbindelse kan den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, der er forskrevet i en af de retsakter, der er opført i bilag IV eller i bilag XI, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg.
3. Når en medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1, ikke finder anvendelse, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner eller ikke længere finder anvendelse, selv om produktionen ikke er ophørt, skal denne medlemsstat træffe de fornødne foranstaltninger, herunder inddragelse af typegodkendelser, for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse er fulgt korrekt.
KAPITEL V
ÆNDRINGER AF EF-TYPEGODKENDELSER
Artikel 13
Almindelige bestemmelser
1. Fabrikanten meddeler straks den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken. Denne medlemsstat afgør i overensstemmelse med de regler, der er beskrevet i dette kapitel, hvilken procedure der skal følges. Hvis det er nødvendigt, kan medlemsstaten efter samråd med fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EF-typegodkendelse.
2. Ansøgning om ændring af en EF-typegodkendelse indgives udelukkende til den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige EF-typegodkendelse.
3. Finder den pågældende medlemsstat, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at foretage nye inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom. De procedurer, der er nævnt i artikel 14 og 15, finder først anvendelse, når de påkrævede nye inspektioner eller prøvninger er gennemført med et tilfredsstillende resultat.
Artikel 14
Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer
1. Er der sket ændringer i nogle af de oplysninger, der er registreret i en informationspakke, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.
2. Revisionen betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:
a)
kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på den godkendte køretøjstype.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er foretaget.
Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version er angivet.
4. Der kræves ingen ændring af godkendelsen af en køretøjstype, hvis de nye krav, der er nævnt i stk. 2, litra c), rent teknisk ikke er relevante for den pågældende type køretøj eller vedrører andre klasser af køretøjer end den klasse, som det pågældende køretøj hører ind under.
Artikel 15
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter og separate tekniske enheder
1. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed de nødvendige rettelsesblade til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.
2. En revision betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:
a)
kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er udstedt. Hvis ændringen er nødvendiggjort af anvendelsen af stk. 2, litra c), skal tredje sektion i godkendelsesnummeret ajourføres.
Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.
Artikel 16
Udstedelse og meddelelse af ændringer
1. Hvis der foretages en udvidelse, ajourfører den godkendende myndighed alle relevante sektioner i EF-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes til ansøgeren uden ubegrundet forsinkelse.
2. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed uden ubegrundet forsinkelse de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.
3. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EF-typegodkendelser efter de procedurer, der er nævnt i artikel 8.
KAPITEL VI
GYLDIGHEDEN AF EN EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER
Artikel 17
Gyldighedens ophør
1. En EF-typegodkendelse af et køretøj ophører med at være gyldig i et af følgende tilfælde:
a)
når nye krav i en retsakt, som finder anvendelse på det godkendte køretøj, bliver obligatoriske i forbindelse med registrering, salg eller ibrugtagning af nye køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre godkendelsen i overensstemmelse hermed
b)
når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt
c)
når godkendelsens gyldighed udløber som følge af en særlig begrænsning.
2. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EF-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.
3. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for dette køretøj. Efter modtagelse af meddelelsen om ophør underretter myndigheden inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater.
Artikel 27 finder kun anvendelse i tilfælde af ophør under de omstændigheder, der er angivet i stk. 1, litra a), i nærværende artikel.
4. Hvis en EF-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 3, den godkendende myndighed, der har udstedt typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed meddeler uden ubegrundet forsinkelse alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater, således at artikel 27 i givet fald kan finde anvendelse. I denne meddelelse angives navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.
KAPITEL VII
TYPEATTEST OG MÆRKNING
Artikel 18
Typeattest
1. I sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest, der skal ledsage hvert færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
For delvis opbyggede og trinvis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter på typeattestens side 2, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret i forhold til det foregående godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester på det forudgående trin til typeattesten.
2. Typeattesten skal udfærdiges på et af Fællesskabernes officielle sprog. En medlemsstat kan anmode om, at typeattesten oversættes til et eller flere af dens egne sprog.
3. Typeattesten skal udføres på en sådan måde, at falskneri forhindres. Det papir, som anvendes, skal derfor enten være beskyttet med kulørt grafik eller forsynet med et vandmærke i form af fabrikantens identifikationsmærke.
4. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra begrænsninger i henhold til en retsakt.
5. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt efter bestemmelserne i artikel 20, stk. 2, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 20 (foreløbig godkendelse)«.
6. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 22, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier«, og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i bilag XII, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i den produktion, der er tildelt for dette år.
7. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan fabrikanten fremsende data eller oplysninger i typeattesten elektronisk til medlemsstatens registreringsmyndighed.
8. Kun fabrikanten må udstede en genpart af typeattesten. Ordet »genpart« skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.
Artikel 19
EF-typegodkendelsesmærke
1. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om den indgår i et system, anbringer EF-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning.
2. Såfremt EF-typegodkendelsesmærket ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke og typenummer og/eller et identifikationsnummer.
3. EF-typegodkendelsesmærket sammensættes i overensstemmelse med tillægget til bilag VII.
KAPITEL VIII
NYE TEKNOLOGIER ELLER PRINCIPPER, DER ER UFORENELIGE MED SÆRDIREKTIVER
Artikel 20
Undtagelser for nye teknologier eller nye principper
1. Medlemsstaterne kan på fabrikantens anmodning udstede en EF-typegodkendelse for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår teknologier eller principper, som er uforenelige med en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV, del I, forudsat at Kommissionen giver bemyndigelse hertil efter proceduren i artikel 40, stk. 3.
2. I afventen af, om en sådan bemyndigelse gives eller ej, kan medlemsstaten udstede en foreløbig godkendelse, der kun er gyldig på dens område, for den type køretøj, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om, forudsat at den straks underretter Kommissionen og de andre medlemsstater herom ved hjælp af en fil, der indeholder følgende elementer:
a)
en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med kravene
b)
en beskrivelse af, hvilke sikkerheds- og miljøaspekter der berøres, og hvilke foranstaltninger der er truffet
c)
en beskrivelse af de prøvninger og prøvningsresultater, der godtgør, at der i forhold til de krav, fra hvilke der anmodes om en undtagelse, er sikret et mindst lige så højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau.
3. Andre medlemsstater kan beslutte at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 2, på deres område.
4. I overensstemmelse med proceduren i artikel 40, stk. 3, beslutter Kommissionen, om den pågældende medlemsstat skal gives tilladelse til at udstede en EF-typegodkendelse for den pågældende type køretøj.
Om fornødent skal det i beslutningen også angives, om dens gyldighed er underlagt nogen begrænsninger, som f.eks. frister. I alle tilfælde må godkendelsens gyldighed ikke være mindre end 36 måneder.
Hvis Kommissionen beslutter at nægte godkendelse, giver medlemsstaten omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i denne artikels stk. 2, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive tilbagekaldt 6 måneder efter datoen for Kommissionens afgørelse. Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden den er blevet tilbagekaldt, skal kunne registreres, sælges eller tages i brug i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.
5. Denne artikel finder ikke anvendelse, hvis et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med et UNECE-regulativ, som er blevet tiltrådt af Fællesskabet.
Artikel 21
Påkrævede foranstaltninger
1. Hvis Kommissionen finder, at der er gode grunde til at tillade en undtagelse i henhold til artikel 20, træffer den omgående de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte særdirektiver eller forordninger til den teknologiske udvikling. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke væsentlige elementer i de særdirektiver eller forordninger, der er opført i del I i bilag IV, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Hvis undtagelsen i henhold til artikel 20 har relation til et UNECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante UNECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i den reviderede 1958-overenskomst.
2. Så snart de relevante retsakter er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning vedrørende undtagelsen omgående.
Hvis der ikke er taget de nødvendige skridt til at tilpasse retsakterne, kan gyldigheden af en undtagelse udvides efter anmodning fra den medlemsstat, som udstedte godkendelsen, gennem endnu en beslutning efter proceduren i artikel 40, stk. 3.
KAPITEL IX
KØRETØJER PRODUCERET I SMÅ SERIER
Artikel 22
EF-typegodkendelse af små serier
1. På fabrikantens anmodning og inden for de kvantitative begrænsninger, der er anført i bilag XII, del A, afsnit 1, udsteder medlemsstaterne i overensstemmelse med den i artikel 6, stk. 4, omhandlede procedure en EF-typegodkendelse, hvis en type køretøj mindst opfylder de krav, der er anført i del I i tillægget til bilag IV.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på køretøjer til særlig brug.
3. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til bilag VII.
Artikel 23
National typegodkendelse af små serier
1. Hvis der er tale om køretøjer produceret inden for de kvantitative grænser, der er fastsat i bilag XI, del A, afsnit 2, kan medlemsstaterne meddele fritagelse for en eller flere af bestemmelserne i en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI, forudsat at de fastsætter relevante alternative krav.
Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder i henhold til bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne kan, hvis der er tale om de køretøjer, der henvises til i stk. 1, fritage for en eller flere af bestemmelserne i dette direktiv.
3. Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i stk. 1 og 2, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.
4. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal medlemsstaterne acceptere systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag IV.
5. På typegodkendelsesattesten angives arten af de fritagelser, der er indrømmet i medfør af stk. 1 og 2.
Typegodkendelsesattesten, for hvilken der findes en model i bilag VI, må ikke have overskriften »EF-typegodkendelsesattest for en køretøjstype«. Godkendelsesattesterne nummereres dog i henhold til bilag VII.
6. Gyldigheden af en typegodkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed dog med anbefalet brev eller elektronisk post en kopi af typegodkendelsesattesten og dens bilag til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.
Inden for en frist på 60 dage efter modtagelsen beslutter en sådan medlemsstat, om den accepterer typegodkendelsen eller ej. Den meddeler formelt sin beslutning til den godkendende myndighed, der er nævnt i første afsnit.
En medlemsstat må ikke nægte en typegodkendelse, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
7. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj i en anden medlemsstat, sender den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, ansøgeren en kopi af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken.
En medlemsstat skal tillade salg, registrering eller ibrugtagning af et sådant køretøj, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
KAPITEL X
INDIVIDUELLE GODKENDELSER
Artikel 24
Individuelle godkendelser
1. Medlemsstaterne kan undtage et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, fra opfyldelsen af en eller flere bestemmelser i dette direktiv eller af en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, forudsat at de pålægger alternative krav.
Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i afsnit 1, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.
Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder efter bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne skal ikke udføre destruktive prøvninger. De skal gøre brug af alle relevante oplysninger fra ansøgeren, som viser, at de alternative krav er opfyldt.
3. Medlemsstaterne skal acceptere enhver EF-typegodkendelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i stedet for de alternative krav.
4. En ansøgning om individuel godkendelse indsendes af fabrikanten eller køretøjets ejer eller af en person, der handler på deres vegne, forudsat at denne person er etableret i Fællesskabet.
5. En medlemsstat udsteder en individuel godkendelse, hvis køretøjet svarer til den beskrivelse, der er vedlagt ansøgningen, og opfylder de gældende tekniske krav, og skal uden ubegrundet forsinkelse udstede en individuel godkendelsesattest.
Formatet af den individuelle godkendelsesattest skal baseres på den model for EF-typegodkendelsesattest, der er vist i bilag VI, og skal mindst indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at udfylde den ansøgning om registrering, der er truffet bestemmelse om i Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer (13). Individuelle godkendelsesattester må ikke have overskriften »EF-godkendelse af køretøj«.
En individuel godkendelsesattest mærkes med det pågældende køretøjs identifikationsnummer.
6. Gyldigheden af en individuel godkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den.
Hvis en ansøger ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj med en individuel godkendelse i en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, på anmodning sende ansøgeren en redegørelse for de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af.
For så vidt angår et køretøj, som en medlemsstat har udstedt en individuel godkendelse for efter bestemmelserne i denne artikel, skal en anden medlemsstat tillade, at køretøjet sælges, registreres eller ibrugtages, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
7. På anmodning af fabrikanten eller ejeren af køretøjet skal medlemsstaterne udstede en individuel godkendelse for et køretøj, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI.
Medlemsstaterne skal i så fald acceptere den individuelle godkendelse og tillade salg, registrering og ibrugtagning af køretøjet.
8. Bestemmelserne i denne artikel kan anvendes på køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med dette direktiv, og som er blevet ændret inden deres første registrering eller ibrugtagning.
Artikel 25
Særlige bestemmelser
1. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, kan anvendes på et bestemt køretøj på de forskellige trin i færdigopbygningen af et køretøj i overensstemmelse med den etapevise typegodkendelsesprocedure.
2. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, må ikke erstatte et mellemtrin inden for den normale sekvens i en etapevis typegodkendelsesprocedure og må ikke finde anvendelse med henblik på at opnå godkendelse af første trin af et køretøj.
KAPITEL XI
REGISTRERING, SALG OG IBRUGTAGNING
Artikel 26
Registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer
1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 29 og 30 må medlemsstaterne kun registrere og tillade salg og ibrugtagning af køretøjer, hvis de ledsages af en gyldig typeattest udstedt i overensstemmelse med artikel 18.
Medlemsstaterne skal tillade salg af delvis opbyggede køretøjer, men kan nægte endelig registrering og ibrugtagning, indtil køretøjerne er færdigopbygget.
2. Køretøjer, der er undtaget fra kravet om en typeattest, må kun registreres, sælges eller ibrugtages, hvis de opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv.
3. For så vidt angår køretøjer fremstillet i små serier må antallet af køretøjer, der registreres, sælges eller ibrugtages inden for et enkelt år, ikke overstige det antal enheder, der er angivet i bilag XII, del A.
Artikel 27
Registrering, salg og ibrugtagning af restkøretøjer
1. Med forbehold af de grænser, der er angivet i bilag XII, del B, kan medlemsstaterne for en begrænset periode registrere og tillade salg eller ibrugtagning af køretøjer, der svarer til en køretøjstype, for hvilken EF-typegodkendelsen ikke længere er gyldig.
Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Fællesskabets område, der var omfattet af en gyldig EF-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EF-typegodkendelse mistede sin gyldighed.
2. Muligheden i stk. 1 er begrænset til en periode på 12 måneder for færdigopbyggede køretøjer og til 18 måneder for trinvis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen blev ugyldig.
3. En fabrikant, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de kompetente myndigheder i hver af de medlemsstater, som berøres af ibrugtagningen af sådanne køretøjer. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye tekniske krav.
Inden for en periode på tre måneder fra modtagelsen af en sådan ansøgning afgør de berørte medlemsstater, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer de tillader, at disse køretøjer registreres inden for deres område.
4. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse på køretøjer, der var omfattet af en national typegodkendelse, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før denne godkendelse ophørte med at være gyldig i medfør af artikel 45, som følge af den obligatoriske gennemførelse af EF-typegodkendelsesproceduren.
5. Medlemsstaterne anvender passende foranstaltninger for at sikre, at antallet af køretøjer, der registreres eller tages i brug inden for rammerne af den i denne artikel omhandlede procedure, kontrolleres effektivt.
Artikel 28
Salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder
1. Medlemsstaterne må kun tillade salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder, hvis og kun hvis de opfylder kravene i de relevante retsakter og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 19.
2. Stk. 1 anvendes ikke i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af dette direktiv.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i en retsakt i medfør af artikel 20 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 22, 23 eller 24 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.
4. Uanset stk. 1 og medmindre andet er fastsat i en retsakt, kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres ibrugtagning ifølge nærværende direktiv eller direktiv 70/156/EØF ikke var underlagt obligatorisk EF-typegodkendelse.
KAPITEL XII
BESKYTTELSESKLAUSULER
Artikel 29
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med dette direktiv
1. En medlemsstat, der godtgør, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, selv om de er i overensstemmelse med de gældende krav eller er korrekt mærket, kan i et tidsrum på højst seks måneder nægte registrering af sådanne køretøjer eller nægte at tillade salg eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder på sit område.
I sådanne tilfælde underretter den pågældende medlemsstat omgående fabrikanten, de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver grundene til sin beslutning, og navnlig om denne skyldes:
-
mangler i de relevante retsakter, eller
-
fejlagtig anvendelse af de relevante krav.
2. Kommissionen hører hurtigst muligt de berørte parter og navnlig den godkendende myndighed, der udstedte typegodkendelsen, for at forberede en afgørelse.
3. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives mangler i de relevante retsakter, træffes der passende foranstaltninger som følger:
-
hvis der er tale om direktiver eller forordninger i del I i bilag IV, ændrer Kommissionen dem efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2
-
hvis der er tale om UNECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante UNECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til den reviderede 1958-overenskomst.
4. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives fejlagtig anvendelse af de relevante krav, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger for at sikre overensstemmelse med de pågældende krav.
Artikel 30
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type
1. Konstaterer en medlemsstat, som har udstedt en EF-typegodkendelse, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller er forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af typegodkendelsen, der er nødvendige for, at de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der produceres, bringes i overensstemmelse med den godkendte type. Den godkendende myndighed i den pågældende medlemsstat underretter de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger.
2. For så vidt angår stk. 1 anses afvigelser fra oplysningerne i EF-typegodkendelsesattesten eller informationspakken for at udgøre en manglende overensstemmelse med den godkendte type.
Et køretøj anses ikke for at afvige fra den godkendte type, hvis de relevante retsakter tillader tolerancer, og disse tolerancer overholdes.
3. Godtgør en medlemsstat, at nye køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat, de fornødne foranstaltninger.
4. Den godkendende myndighed skal i nedenstående tilfælde anmode den medlemsstat, der har typegodkendt systemet, komponenten, den separate tekniske enhed eller det delvis opbyggede køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjer, der er under fremstilling, på ny bringes i overensstemmelse med den godkendte type:
a)
såfremt et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EF-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b)
såfremt et trinvis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er en del af det delvis opbyggede køretøj, eller for selve det delvis opbyggede køretøj.
Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat de fornødne foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med den medlemsstat, der har fremsat anmodningen, snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat. Såfremt det fastslås, at der er manglende overensstemmelse, skal den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelse for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller som godkendte det delvis opbyggede køretøj, træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.
5. De godkendende myndigheder underretter inden for en frist på 20 arbejdsdage hinanden om enhver inddragelse af en EF-typegodkendelse og grundene hertil.
6. Bestrider den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om, bestræber de involverede medlemsstater sig på at forlige tvisten. Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt høringer for at nå frem til en løsning.
Artikel 31
Salg og ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion
1. Medlemsstaterne tillader kun salg, udbydelse til salg eller ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer, hvis der er givet tilladelse til de pågældende dele eller det pågældende udstyr af en godkendende myndighed i overensstemmelse med stk. 5-10.
2. Dele eller udstyr, som er omfattet af en tilladelse i henhold til stk. 1, opføres på den liste, der skal fastsættes i bilag XIII. En sådan afgørelse skal være baseret på en forudgående vurdering med tilhørende rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem følgende elementer:
a)
eksistensen af en alvorlig risiko for køretøjernes sikkerhed eller miljøpræstationer, når de er monteret med de dele eller det udstyr, der er tale om, og
b)
virkningerne for forbrugerne og fabrikanterne på eftermarkedet, hvis der stilles krav om en eventuel tilladelse til dele eller udstyr som omhandlet i denne artikel.
3. Stk. 1 gælder ikke for originale dele eller originalt udstyr, der er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, og for dele eller udstyr, der er typegodkendt efter bestemmelserne i en af de retsakter, der er nævnt i bilag IV, medmindre disse godkendelser vedrører andre aspekter end dem, der er omfattet af stk. 1. Stk. 1 gælder ikke for dele eller udstyr, der udelukkende fremstilles til racerkøretøjer, som ikke er beregnet til anvendelse på offentlig vej. Såfremt dele eller udstyr i bilag XIII kan anvendes både til racerkørsel og til kørsel på vej, må sådanne dele eller sådant udstyr ikke sælges eller udbydes til salg til den almindelige offentlighed med henblik på anvendelse i vejkøretøjer, medmindre delene eller udstyret opfylder kravene i denne artikel.
Kommissionen kan om nødvendigt vedtage bestemmelser om identifikation af de dele eller det udstyr, der er omhandlet i dette stykke.
4. Kommissionen fastsætter efter høring af de interesserede parter den procedure og de krav vedrørende tilladelsesprocessen, der er nævnt i stk. 1, og vedtager bestemmelserne for den efterfølgende ajourføring af listen i bilag XIII. Kravene skal omfatte forskrifter om sikkerhed, miljøbeskyttelse og om nødvendigt om prøvningsstandarder. De kan baseres på de retsakter, der er opført i bilag IV, udvikles i takt med den relevante sikkerheds-, miljø- og prøvningsteknologi, eller, hvis dette er en hensigtsmæssig måde at opfylde de nødvendige sikkerheds- eller miljømålsætninger på, bestå i, at der foretages en sammenligning mellem delen eller udstyret og det originale køretøjs eller i givet fald en hvilken som helst af dets deles miljømæssige eller sikkerhedsmæssige præstationer.
5. For så vidt angår stk. 1 forelægger fabrikanten af delene eller udstyret den godkendende myndighed en prøvningsrapport, der er udarbejdet af en udpeget teknisk tjeneste, der attesterer, at de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, opfylder kravene i stk. 4. Fabrikanten kan kun indsende én ansøgning pr. type pr. del og kun til én godkendende myndighed.
Ansøgningen skal indeholde oplysninger om fabrikanten af delene eller udstyret, type-, identifikations- og delnumre på de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, samt køretøjsfabrikantens navn, køretøjstype og i givet fald fremstillingsår eller alle andre oplysninger, der gør det muligt at identificere det køretøj, som delene eller udstyret skal monteres på.
Når den godkendende myndighed på grundlag af prøvningsrapporten og anden dokumentation har forvisset sig om, at de pågældende dele eller det pågældende udstyr overholder kravene i stk. 4, udsteder den en attest til fabrikanten uden ubegrundet forsinkelse. Denne attest giver tilladelse til, at delene eller udstyret sælges, udbydes til salg eller monteres på køretøjer i Fællesskabet, jf. dog stk. 9, andet afsnit.
6. Hver udstyrsdel, der er tilladt i henhold til denne artikel, skal være behørigt mærket.
Kommissionen fastlægger mærknings- og emballeringskravene samt model- og nummereringssystemet i forbindelse med den attest, der er nævnt i stk. 5.
7. Foranstaltningerne i stk. 2-6 vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det.
8. Fabrikanten underretter straks den godkendende myndighed, der har udstedt attesten, om enhver ændring, der berører de betingelser, hvorunder den blev udstedt. Den godkendende myndighed tager stilling til, om attesten skal revideres eller genudstedes, og om der er brug for nye prøvninger.
Fabrikanten har ansvaret for at sikre, at dele og udstyr fremstilles og fortsætter med at blive fremstillet under de betingelser, hvorunder attesten blev udstedt.
9. Før den godkendende myndighed giver en tilladelse, efterprøver den, at der findes tilfredsstillende ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med fremstillingens overensstemmelse.
Hvis den godkendende myndighed finder, at betingelserne for udstedelsen af tilladelsen ikke længere er opfyldt, anmoder den fabrikanten om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at delene eller udstyret på ny bringes i overensstemmelse. Den trækker om nødvendigt tilladelsen tilbage.
10. Kommissionen underrettes om enhver uenighed mellem medlemsstaterne angående de attester, der er nævnt i stk. 5. Den træffer passende foranstaltninger og kan om nødvendigt bl.a. kræve tilbagetrækning af tilladelsen efter høring af medlemsstaterne.
11. Denne artikel finder ikke anvendelse på en udstyrsdel, før den er opført i bilag XIII. Der fastsættes en rimelig overgangsperiode for enhver angivelse eller gruppe af angivelser i bilag XIII, så fabrikanten af delen eller udstyret kan ansøge om og få en tilladelse. Der kan i givet fald samtidig fastsættes en dato for at udelukke dele og udstyr, der er konstrueret til køretøjer, som er typegodkendt inden denne dato, fra anvendelsen af denne artikel.
12. Så længe der ikke er truffet beslutning om, hvorvidt en del eller udstyr skal medtages i den i stk. 1 nævnte liste, kan medlemsstaterne opretholde nationale bestemmelser vedrørende dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Når der er truffet en sådan beslutning, er de nationale bestemmelser vedrørende de pågældende dele eller det pågældende udstyr ikke længere gyldige.
13. Fra den 29. oktober 2007 vedtager medlemsstaterne ikke nye bestemmelser om dele og udstyr, som kan berøre den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Artikel 32
Tilbagekaldelse af køretøjer
1. Hvis en fabrikant, der har modtaget en EF-typegodkendelse af en køretøjstype, i medfør af bestemmelserne i en retsakt eller direktiv 2001/95/EF er nødsaget til at tilbagekalde køretøjer, der allerede er solgt, registreret eller taget i brug, fordi et eller flere systemer eller en eller flere komponenter eller separate tekniske enheder, der er monteret på køretøjet, uanset om de er blevet behørigt godkendt i overensstemmelse med dette direktiv, udgør en alvorlig risiko for færdselssikkerheden, folkesundheden eller beskyttelsen af miljøet, skal han straks underrette den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen for køretøjer.
2. Fabrikanten foreslår over for den godkendende myndighed et sæt passende afhjælpningsforanstaltninger til fjernelse af den i stk. 1 omhandlede risiko. Den godkendende myndighed underretter straks de andre medlemsstaters myndigheder om de foreslåede foranstaltninger.
De kompetente myndigheder skal sikre, at foranstaltningerne rent faktisk gennemføres inden for deres respektive områder.
3. Hvis de berørte myndigheder vurderer, at foranstaltningerne er utilstrækkelige eller ikke gennemføres hurtigt nok, underretter de straks den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for køretøjstypen.
Den godkendende myndighed underretter herefter fabrikanten. Hvis den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen, ikke selv er tilfreds med fabrikantens foranstaltninger, træffer den alle de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og kan bl.a. trække EF-typegodkendelsen for køretøjstypen tilbage, hvis fabrikanten ikke foreslår og gennemfører effektive korrigerende foranstaltninger. I tilfælde af tilbagetrækning af EF-typegodkendelsen for køretøjstypen underretter den pågældende godkendende myndighed ved anbefalet brev eller tilsvarende elektronisk inden for en periode på 20 arbejdsdage fabrikanten, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
4. Denne artikel gælder også for dele, der ikke er underlagt nogen krav i henhold til en retsakt.
Artikel 33
Underretning om beslutninger og retsmidler
Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger, som træffes i medfør af bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, og alle beslutninger om at nægte eller inddrage EF-typegodkendelse, nægte registrering eller forbyde salg.
Den berørte part underrettes om en sådan beslutning med angivelse af, hvilke retsmidler han har til rådighed i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
KAPITEL XIII
INTERNATIONALE REGULATIVER
Artikel 34
UNECE-regulativer, der er påkrævede ved EF-typegodkendelse
1. UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, og som er anført i bilag IV, del 1, og bilag XI, indgår i EF-typegodkendelsen af køretøjer på samme betingelser som særdirektiver eller forordninger. De finder anvendelse på de klasser af køretøjer, der er anført i de relevante kolonner i tabellen i bilag IV, del 1, og bilag XI.
2. Hvis Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 4, i afgørelse 97/836/EF har besluttet at gøre anvendelsen af et UNECE-regulativ obligatorisk i forbindelse med EF-typegodkendelse af et køretøj, ændres bilagene til dette direktiv i fornødent omfang efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, i dette direktiv. Den retsakt, der ændrer bilagene til dette direktiv, fastsætter også datoerne for obligatorisk anvendelse af UNECE-regulativet eller af ændringerne hertil. Medlemsstaterne ophæver eller tilpasser eventuel national lovgivning, der er uforenelig med det pågældende UNECE-regulativ.
Hvis et sådant UNECE-regulativ erstatter et eksisterende særdirektiv eller en forordning, erstattes den pågældende angivelse i bilag IV, del I, og i bilag XI af nummeret på UNECE-regulativet, og den tilsvarende angivelse i bilag IV, del II, slettes efter samme procedure.
3. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 2, andet afsnit, ophæves det særdirektiv eller den forordning, der er erstattet af UNECE-regulativet, efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Når et særdirektiv ophæves, ophæver medlemsstaterne eventuel national lovgivning, der er blevet vedtaget med henblik på gennemførelse af det pågældende direktiv.
4. Der kan i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne henvises direkte til internationale standarder og forskrifter, uden at de gengives i Fællesskabets regelværk.
Artikel 35
Sidestillelse af UNECE-regulativer med direktiver eller forordninger
1. De UNECE-regulativer, der er anført i del II i bilag IV, anerkendes som værende sidestillet med de tilsvarende særdirektiver eller forordninger, for så vidt som de har samme anvendelsesområde og genstand.
Medlemsstaternes godkendende myndigheder accepterer godkendelser udstedt i overensstemmelse med disse UNECE-regulativer og, hvor dette er relevant, de dertil hørende godkendelsesmærkninger i stedet for de tilsvarende godkendelser og godkendelsesmærkninger udstedt i overensstemmelse med det tilsvarende særdirektiv eller den tilsvarende forordning.
2. Hvis Fællesskabet har besluttet at anvende et nyt UNECE-regulativ eller et ændret UNECE-regulativ i henhold til stk. 1, ændres dette direktivs bilag IV, del II, i fornødent omfang. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Artikel 36
Sidestillelse med andre regulativer
På forslag af Kommissionen kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande, anerkende, at procedurer, som er fastsat ved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, kan sidestilles med nærværende direktivs bestemmelser om EF-typegodkendelse af systemer, komponenter og separate tekniske enheder.
KAPITEL XIV
LEVERING AF TEKNISKE OPLYSNINGER
Artikel 37
Oplysninger beregnet for brugerne
1. Fabrikanten må ikke levere teknisk information vedrørende de oplysninger, der er truffet bestemmelse om i dette direktiv eller i de retsakter, der er opført i bilag IV, hvis sådan information afviger fra de oplysninger, der er godkendt i de EF-typegodkendelser, der er udstedt af den godkendende myndighed.
2. Hvis en retsakt indeholder specifikke bestemmelser herom, skal fabrikanten stille de relevante oplysninger og nødvendige vejledninger til rådighed for brugerne, og disse skal beskrive særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed.
Disse oplysninger skal foreligge på Fællesskabets officielle sprog. Efter aftale med den godkendende myndighed leveres de i form af passende dokumentation som f.eks. en instruktionsbog eller vedligeholdelsesvejledning.
Artikel 38
Oplysninger beregnet for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder
1. Køretøjets fabrikant stiller alle de oplysninger, herunder eventuelt tegninger, der er specifikt nævnt i de relevante bilag eller tillæg til en retsakt, og som er nødvendige for EF-typegodkendelse af komponenter eller separate tekniske enheder eller for en tilladelse i medfør af artikel 31, til rådighed for fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder.
Køretøjets fabrikant kan pålægge de fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder, en bindende aftale om fortrolig behandling af oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige, bl.a. oplysninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.
2. En fabrikant af komponenter eller separate tekniske enheder skal, i sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest, som i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, indeholder begrænsninger vedrørende brugen, eller særlige monteringsbetingelser eller begge dele, give køretøjsfabrikanten alle de detaljerede oplysninger herom.
Hvis en retsakt indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten af komponenter eller separate tekniske enheder sammen med de fremstillede komponenter eller separate tekniske enheder levere instruktioner med hensyn til begrænsning af brugen eller særlige monteringsbetingelser.
KAPITEL XV
GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER OG ÆNDRINGER
Artikel 39
Gennemførelsesforanstaltninger samt ændringer af dette direktiv, særdirektiver og forordninger
1. Kommissionen vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de enkelte særdirektiver eller forordninger, i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt i de pågældende direktiver eller forordninger.
2. Kommissionen vedtager de ændringer af bilagene til dette direktiv eller af bestemmelser i de i del I i bilag IV nævnte særdirektiver eller forordninger, der er nødvendige for at tilpasse dem til ny videnskabelig eller teknisk viden eller til handicappedes særlige behov.
3. Kommissionen vedtager de ændringer af dette direktiv, der er nødvendige for at fastlægge tekniske krav til køretøjer fremstillet i små serier, køretøjer godkendt efter proceduren med individuel godkendelse og køretøjer til særlig anvendelse.
4. Hvis Kommissionen får kendskab til alvorlige risici for trafikanterne eller miljøet, som kræver hurtige foranstaltninger, kan den ændre bestemmelserne i de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I.
5. Kommissionen vedtager de ændringer, der er nødvendige af hensyn til god administration, og især ændringer, der er nødvendige for at sikre indbyrdes sammenhæng mellem de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I, samt deres sammenhæng med anden fællesskabsret.
6. Når der i henhold til afgørelse 97/836/EF indføres nye UNECE-regulativer eller foretages ændringer i allerede eksisterende UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, foretager Kommissionen de fornødne ændringer i bilagene til nærværende direktiv.
7. Ved hvert nyt særdirektiv eller hver ny forordning skal der foretages de nødvendige ændringer i bilagene til nærværende direktiv.
8. Bilagene til dette direktiv kan ændres gennem forordninger.
9. Foranstaltningerne i denne artikel vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv eller i særdirektiverne og forordningerne, bl.a. ved at supplere dem.
Artikel 40
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg benævnt »Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer« (TCMV).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
KAPITEL XVI
UDPEGELSE AF OG UNDERRETNING OM TEKNISKE TJENESTER
Artikel 41
Udpegelse af tekniske tjenester
1. Når en medlemsstat udpeger en teknisk tjeneste, skal denne tjeneste overholde dette direktivs bestemmelser.
2. Tekniske tjenester skal selv udføre eller føre tilsyn med de prøvninger, der kræves med henblik på godkendelse eller inspektioner som præciseret i dette direktiv eller i en retsakt, der er opført i bilag IV, medmindre der udtrykkeligt er givet tilladelse til alternative procedurer. De må ikke udføre prøvninger eller inspektioner, som de ikke er blevet behørigt udpeget til.
3. Tekniske tjenester skal falde ind under en eller flere af følgende fire aktivitetskategorier afhængig af deres kompetenceområde:
a)
kategori A: tekniske tjenester, der i deres egne anlæg udfører de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV
b)
kategori B: tekniske tjenester, der fører tilsyn med de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, og som udføres i fabrikantens eller tredjemands anlæg
c)
kategori C: tekniske tjenester, der foretager en regelmæssig vurdering og overvågning af fabrikantens procedurer til kontrol af produktionens overensstemmelse
d)
kategori D: tekniske tjenester, der fører tilsyn med eller udfører prøvninger eller inspektioner som led i overvågningen af produktionens overensstemmelse.
4. Tekniske tjenester skal have passende færdigheder, specifik teknisk viden og dokumenteret erfaring på de specifikke områder, der er omfattet af dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV.
Derudover skal tekniske tjenester opfylde de standarder i tillæg 1 til bilag V, der er relevante for de aktiviteter, de udfører. Dette krav gælder dog ikke i forbindelse med sidste etape i den etapevise typegodkendelsesprocedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 1.
5. En godkendende myndighed kan fungere som teknisk tjeneste i forbindelse med en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i stk. 3.
6. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, kan udpeges som teknisk tjeneste i forbindelse med kategori A-aktiviteter for så vidt angår de retsakter, der er opført i bilag XV.
Kommissionen ændrer om nødvendigt listen over disse retsakter efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
7. De enheder, der er nævnt i stk. 5 og 6, skal overholde bestemmelserne i denne artikel.
8. Tekniske tjenester i tredjelande ud over dem, der er udpeget i overensstemmelse med stk. 6, må kun underrettes i henhold til artikel 43 inden for rammerne af en bilateral aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland.
Artikel 42
Vurdering af tekniske tjenesters færdigheder
1. De færdigheder, der er nævnt i artikel 41, skal fremgå af en vurderingsrapport udarbejdet af en kompetent myndighed. Denne kan omfatte et akkrediteringscertifikat udstedt af et akkrediteringsorgan.
2. Den vurdering, der ligger til grund for rapporten i stk. 1, foretages efter bestemmelserne i tillæg 2 til bilag V.
Vurderingsrapporten revideres efter højst tre år.
3. Vurderingsrapporten tilsendes Kommissionen på anmodning.
4. Den godkendende myndighed, der fungerer som teknisk tjeneste, skal fremlægge dokumentation for overholdelse.
Denne omfatter en vurdering, der skal foretages af auditorer, der er uafhængige af den aktivitet, der vurderes. Sådanne auditorer kan være fra samme organisation, forudsat at de forvaltes uafhængigt af det personale, der udfører den vurderede aktivitet.
5. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, som er udpeget som teknisk tjeneste, skal overholde de relevante bestemmelser i denne artikel.
Artikel 43
Underretningsprocedurer
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navne og adresser, herunder e-mail-adresser, på de ansvarlige personer og om aktivitetskategorien for hver udpeget teknisk tjeneste. De underretter den om alle senere ændringer heri.
Det skal angives i underretningsdokumentet, for hvilke retsakter de tekniske tjenester er udpeget.
2. En teknisk tjeneste må kun udføre de i artikel 41 beskrevne aktiviteter med henblik på typegodkendelse, hvis Kommissionen i forvejen er blevet underrettet herom.
3. En teknisk tjeneste kan udpeges og gøres til genstand for underretning af flere medlemsstater uanset aktivitetskategori.
4. Hvis en specifik organisation eller et kompetent organ, hvis aktivitet ikke er omfattet af artikel 41, skal udpeges i henhold til en retsakt, foretages underretningen efter bestemmelserne i nærværende artikel.
5. Kommissionen offentliggør listen over og de nærmere oplysninger vedrørende godkendende myndigheder og tekniske tjenester på sit websted.
KAPITEL XVII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 44
Overgangsbestemmelser
1. I afventning af de nødvendige ændringer af dette direktiv med henblik på at indbefatte køretøjer, der endnu ikke er omfattet af det, eller for at supplere de administrative og tekniske bestemmelser vedrørende typegodkendelse af køretøjer, bortset fra køretøjer i klasse M1, fremstillet i små serier, og for at fastlægge harmoniserede administrative og tekniske bestemmelser for den individuelle godkendelsesprocedure, og i afventning af udløbet af de i artikel 45 nævnte overgangsperioder, fortsætter medlemsstaterne med at udstede nationale typegodkendelser for disse køretøjer, forudsat at de er baseret på de harmoniserede tekniske krav, der er fastlagt i dette direktiv.
2. Efter ansøgning fra fabrikanten eller, hvis der er tale om en individuel godkendelse, fra køretøjets ejer, og efter fremlæggelse af de påkrævede oplysninger, udfylder og udsteder den pågældende medlemsstat typegodkendelsesattesten eller den individuelle godkendelsesattest. Attesten udstedes til ansøgeren.
For så vidt angår køretøjer af samme type accepterer de andre medlemsstater en bekræftet kopi som bevis for, at de krævede prøvninger er blevet gennemført.
3. Hvis et bestemt køretøj, der er omfattet af en individuel godkendelse, skal registreres i en anden medlemsstat, kan denne medlemsstat af den godkendende myndighed, der har udstedt den individuelle godkendelse, kræve enhver form for yderligere oplysninger, der i detaljer angiver arten af de tekniske krav, som det pågældende køretøj opfylder.
4. I afventning af gennemførelsen af harmoniseringen af medlemsstaternes registrerings- og beskatningssystemer for køretøjer, som er omfattet af nærværende direktiv, kan medlemsstaterne anvende nationale koder for at lette registrering og beskatning på deres område. Til dette formål kan medlemsstaterne underopdele de versioner, som fremgår af del II i bilag III, forudsat at de oplysninger, som lægges til grund for underopdelingen, fremgår direkte af informationspakken eller kan udledes heraf ved simpel beregning.
Artikel 45
Anvendelsesdatoer for EF-typegodkendelsen
1. For så vidt angår EF-typegodkendelse udsteder medlemsstaterne EF-godkendelser for nye typer af køretøjer fra de datoer, der er anført i bilag XIX.
2. På fabrikantens anmodning kan medlemsstaterne udstede EF-typegodkendelse for nye typer køretøjer fra den 29. april 2009.
3. Indtil de datoer, der er angivet i fjerde kolonne i tabellen i bilag XIX, finder artikel 26, stk. 1, ikke anvendelse på nye køretøjer, for hvilke der er blevet udstedt national godkendelse før de datoer, der er anført i tredje kolonne i bilaget, eller for hvilke der ikke var nogen godkendelse.
4. Efter anmodning fra fabrikanten og indtil de datoer, der er angivet i tredje kolonne, række 6 og 9, i tabellen i bilag XIX, udsteder medlemsstaterne fortsat nationale typegodkendelser som et alternativ til EF-typegodkendelse for køretøjer i klasse M2 eller M3 under forudsætning af, at disse køretøjer, deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i del I af bilag IV til dette direktiv.
5. Dette direktiv medfører ikke, at en EF-typegodkendelse udstedt for køretøjer i klasse M1 før den 29. april 2009 er ugyldig, og forhindrer heller ikke udvidelsen af sådanne godkendelser.
6. For så vidt angår EF-godkendelse af nye typer af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, anvender medlemsstaterne dette direktiv fra den 29. april 2009.
Dette direktiv medfører ikke, at en EF-typegodkendelse udstedt for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder før den 29. april 2009 er ugyldig, og forhindrer heller ikke udvidelsen af sådanne godkendelser.
Artikel 46
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, herunder navnlig de forbud, der er omhandlet i eller afledt af artikel 31, og af de retsakter, der er opført i bilag IV, del I, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til deres iværksættelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler senest den 29. april 2009 og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer.
Artikel 47
Vurdering
1. Senest den 29. april 2011 underretter medlemsstaterne Kommissionen om anvendelsen af de typegodkendelsesprocedurer, der er fastlagt i dette direktiv, navnlig om den etapevise typegodkendelsesproces. Om nødvendigt foreslår Kommissionen de ændringer, der anses for påkrævede for at forbedre typegodkendelsesprocessen.
2. På grundlag af underretningen i stk. 1 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af dette direktiv senest den 29. oktober 2011. Kommissionen kan om fornødent foreslå en udsættelse af de i artikel 45 fastsatte anvendelsesdatoer.
Artikel 48
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 29. april 2009 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme de indholdsmæssige ændringer i dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 29. april 2009.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til det direktiv, der ophæves ved nærværende direktiv, gælder som henvisninger til nærværende direktiv. De nærmere regler for henvisningen og affattelsen af den nævnte oplysning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af nærværende direktiv.
Artikel 49
Ophævelse
Direktiv 70/156/EØF ophæves med virkning fra den 29. april 2009, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag XX, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag XXI.
Artikel 50
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 51
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. september 2007.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2007/46/EK IRÁNYELVE
(2007. szeptember 5.)
a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról
(„keretirányelv”)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították. Mivel további módosításokra van szükség, az irányelvet az érthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2)
A Közösség belső piacának létrehozása és működése érdekében célszerű a tagállamok jóváhagyási eljárásait a teljes harmonizáció elvén alapuló közösségi jóváhagyási eljárással helyettesíteni.
(3)
A rendszerekre, alkatrészekre, önálló műszaki egységekre és járművekre alkalmazandó műszaki követelményeket össze kell hangolni, és szabályozási aktusokban kell meghatározni. Ezen szabályozási aktusoknak elsősorban arra kell törekedniük, hogy biztosítsák a közúti közlekedés biztonságát, az egészségvédelmet, a környezetvédelmet, az energiahatékonyságot és az illetéktelen használat elleni védelmet.
(4)
A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/156/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. június 18-i 92/53/EGK tanácsi irányelv (4) a teljes járművek típus-jóváhagyási közösségi eljárásának alkalmazását az M1 járműkategóriára korlátozta. Ugyanakkor a belső piac kiépítésének befejezése és megfelelő működésének biztosítása érdekében ezen irányelv hatálya valamennyi gépjármű-kategóriára kell, hogy vonatkozzon, lehetővé téve a gyártók számára, hogy a közösségi típusjóváhagyás segítségével élvezzék a belső piac előnyeit.
(5)
Annak érdekében, hogy a gyártók alkalmazkodhassanak az új harmonizált eljárásokhoz, elegendő felkészülési időt kellene hagyni, mielőtt a teljes járművek közösségi típusjóváhagyása kötelező lesz az egy szakaszban épített M1-től különböző kategóriákhoz tartozó járművek esetében. Hosszabb felkészülési idő szükséges az M1-től különböző kategóriájú, többlépcsős jóváhagyást igénylő járművek esetében, mivel ez az eljárás karosszériagyártók bevonását kívánja meg, akiknek elegendő tapasztalatot kell szerezniük ezen a téren annak érdekében, hogy a szükséges eljárásokat megfelelően végre lehessen hajtani. Ugyanakkor az M2 és M3 kategóriához tartozó járművek biztonságának fontossága miatt azon átmeneti időszak során, amelyben a nemzeti típusjóváhagyások még érvényesek annak érdekében, hogy a gyártók tapasztalatokat szerezhessenek az EK-jármű-típusjóváhagyás terén, szükséges, hogy az érintett járművek megfeleljenek a harmonizált irányelvek műszaki követelményeinek.
(6)
Mostanáig azokat a gyártókat, akik kis sorozatban gyártanak járműveket, részben kizárták a belső piac előnyeiből. A tapasztalat azt mutatta, hogy a közúti közlekedés biztonságát és a környezetvédelmet lényegesen javítani lehetne, ha a kis sorozatban gyártott járműveket teljes mértékben integrálnák a járművek közösségi típus-jóváhagyási rendszerébe, az M1 kategóriával kezdve.
(7)
A visszaélések elkerülése érdekében a kis sorozatban gyártott járművekre vonatkozó valamennyi egyszerűsített eljárást a nagyon korlátozott gyártás eseteire kellene szűkíteni; ezért szükséges a legyártott járművek számának tekintetében a kis sorozat fogalmának pontosabb meghatározása.
(8)
Fontos olyan intézkedéseket meghatározni, amelyek lehetővé teszik a járművek egyéni jóváhagyását annak érdekében, hogy a többlépcsős jóváhagyási rendszer eléggé rugalmas legyen; ugyanakkor a harmonizált, konkrét közösségi rendelkezések meghatározására várva a tagállamok a nemzeti szabályaikkal összhangban továbbra is kiadhatnának egyedi jóváhagyásokat.
(9)
A járművek közösségi típus-jóváhagyási eljárásának az M1-től különböző járműkategóriákra való alkalmazására várva, a tagállamok nemzeti alapon továbbra is kiadhatnának jármű-típusjóváhagyást, és ennek megfelelően átmeneti rendelkezéseket kell meghatározni.
(10)
Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell elfogadni.
(11)
A 97/836/EK tanácsi határozattal (6) a Közösség csatlakozott az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának a kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményhez („a felülvizsgált 1958-as egyezmény”).
Következésképpen az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) előírásait, amelyekhez az előbb említett határozatot alkalmazva csatlakozik a Közösség, valamint azon ENSZ-EGB-előírások módosításait, amelyekhez már csatlakozott a Közösség, integrálni kell a közösségi típus-jóváhagyási eljárásba vagy EK-jármű-típusjóváhagyási követelményként vagy a meglévő közösségi jogszabályok alternatíváiként. Különösen amikor a Közösség egy tanácsi határozat révén úgy határoz, hogy egy ENSZ-EGB-előírás váljon a járművek közösségi típus-jóváhagyási eljárásának részévé, és váltsa fel a meglévő közösségi jogot, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy elvégezze ezen irányelv szükséges kiigazításait. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak, és ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására, vagy új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítésére irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(12)
A jobb szabályozás és az egyszerűsítés céljából, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a hatályos közösségi jogszabályokat a műszaki előírásokra vonatkozóan folyamatosan frissíteni kelljen, lehetővé kell tenni ezen irányelv vagy külön irányelvek és rendeletek számára, hogy létező nemzetközi szabványokra és szabályokra hivatkozzanak a közösségi jogi keretben való megismétlésük nélkül.
(13)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gyártásmegfelelőség ellenőrzési eljárását - amely a közösségi típus-jóváhagyási rendszer egyik sarokköve - rendben végrehajtsák, és az megfelelően működjön, az illetékes hatóságnak vagy egy, erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak a gyártókat rendszeresen ellenőriznie kell.
(14)
A járművekre vonatkozó jóváhagyási jogszabályok fő célja annak biztosítása, hogy a forgalomba hozott új járművek, alkatrészek és önálló műszaki egységek a biztonság és környezetvédelem magas szintjét biztosítsák. E cél érvényesülését nem csorbíthatja az, ha a jármű kereskedelmi forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését követően arra bizonyos részeket vagy berendezéseket szerelnek. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni annak biztosítása érdekében, hogy azokat a részeket vagy berendezéseket, amelyek járművekre szerelhetők, és amelyek jelentős mértékben ronthatják a biztonsági vagy környezetvédelmi szempontból alapvetően fontos rendszerek működését, jóváhagyó hatóság általi előzetes ellenőrzésnek vessék alá, mielőtt értékesítésre kínálnák. Ezek az intézkedések azon követelményekkel kapcsolatos műszaki rendelkezéseket jelentenek, amelyeknek az említett részeknek meg kell felelniük.
(15)
Ezeket az intézkedéseket csak korlátozott számú részre vagy berendezésre kell alkalmazni. Az ilyen részek vagy berendezések jegyzékét és az azokból eredő követelményeket az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően kell kidolgozni. A jegyzék létrehozása során a Bizottságnak egy jelentés alapján konzultálnia kell az érdekelt felekkel, és méltányos egyensúly kialakítására kell törekednie a közúti biztonság javításának követelményei és a környezetvédelmi követelmények, valamint a fogyasztók, a gyártók és a forgalmazók érdekei között, az értékesítés utáni piacon lévő verseny megőrzésével párhuzamosan.
(16)
A részek és berendezések jegyzékét, az érintett alapvetően fontos rendszereket, valamint a vizsgálati és végrehajtási intézkedéseket az 1999/468/EK határozatnak megfelelően kell meghatározni. Mivel ezen intézkedések általános hatályúak, és ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására, vagy új, nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítésére irányulnak, azokat az említett határozat 5a. cikkében meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(17)
Ez az irányelv egy sor konkrét biztonsági előírást hoz létre a fogyasztók egészségének és biztonságának védelmére vonatkozó konkrét követelmények megállapításával kapcsolatos, az általános termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 1. cikkének (2) bekezdése értelmében. Ezért fontos olyan rendelkezések előírása, amelyek biztosítják, hogy amennyiben egy jármű ezen irányelv vagy a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok alkalmazásából eredően komoly kockázatot jelent a fogyasztókra, akkor a gyártó hatásos védintézkedéseket hozzon, beleértve a járművek visszahívását is. A jóváhagyási hatóságoknak ezért értékelni kell tudniuk, hogy a javasolt intézkedések kielégítők-e vagy sem.
(18)
Fontos az, hogy a gyártók a lényeges információkat közöljék a járműtulajdonosokkal a biztonsági berendezések nem rendeltetésszerű használatának megelőzése érdekében. Célszerű az erre vonatkozó rendelkezéseket ebbe az irányelvbe belefoglalni.
(19)
Az is lényeges, hogy a berendezésgyártók hozzáférjenek bizonyos információkhoz, amelyek csak a jármű gyártójától szerezhetők be, vagyis az alkatrészeknek az értékesítés utáni piacra történő kifejlesztéséhez szükséges műszaki információkhoz, beleértve a rajzokat.
(20)
Ugyanilyen fontos, hogy a gyártók a független szolgáltatók számára tegyék könnyen hozzáférhetővé az információkat, biztosítva a járművek javítását és karbantartását egy teljes mértékben versengő piacon. Ezen információs követelményeket az eddigiekben a közösségi jogszabályokba és különösen a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletbe (8) annak alapján vették fel, hogy a Bizottság legkésőbb a rendelet hatálybalépésétől számított négy év elteltével jelentést terjeszt elő a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférés rendszerének működéséről, és megvizsgálja, hogy megfelelőbb lenne-e az ilyen információkhoz való hozzáférésre vonatkozó összes rendelkezést egy típusjóváhagyásról szóló, felülvizsgált keretirányelvben egységesíteni.
(21)
Az eljárás egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében a külön irányelveket vagy rendeleteket végrehajtó intézkedéseket, valamint az ezen irányelv mellékleteinek és a külön irányelveknek vagy rendeleteknek, különösen a tudományos és műszaki ismeretek fejlődéséhez való igazítását célzó intézkedéseket az 1999/468/EK határozat szerint kell elfogadni. Mivel ezen intézkedések általános hatályúak, és ezen irányelv vagy a külön irányelvek vagy rendeletek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására, vagy új nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítésére irányulnak, azokat az említett határozat 5a. cikkében meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. Ugyanez az eljárás alkalmazandó a fogyatékkal élő személyeknek szánt járművek típusjóváhagyásához szükséges kiigazításokra.
(22)
A tapasztalat azt mutatja, hogy valószínű, hogy sürgősen megfelelő intézkedéseket kell hozni az úthasználók jobb védelmének biztosítására, amennyiben hiányosságokat tárnak fel a meglévő jogszabályokban. Ezekben a sürgős esetekben a külön irányelvek vagy rendeletek szükséges módosításait az 1999/468/EK határozattal összhangban kell elfogadni. Mivel ezen intézkedések általános hatályúak, és ezen irányelv vagy a külön irányelvek vagy rendeletek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására, vagy új nem alapvető fontosságú elemekkel történő kiegészítésére irányulnak, azokat az említett határozat 5a. cikkében meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(23)
Mivel ezen irányelv célját - nevezetesen a belső piac megvalósítását a valamennyi járműkategóriára vonatkozó kötelező közösségi típus-jóváhagyási rendszer bevezetése révén - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés léptéke miatt az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(24)
Ezen irányelv nemzeti jogba való átültetésének kötelezettségét így azokra a rendelkezésekre kell korlátozni, amelyek a korábbi irányelvekkel összehasonlítva jelentős változást képviselnek. A változatlan rendelkezések átültetésének kötelezettsége a korábbi irányelvekből ered.
(25)
A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (9) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy - a maguk számára, illetve a Közösség érdekében - készítsenek táblázatokat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.
(26)
Ez az irányelv nem érinti a XX. melléklet B. részében meghatározott irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket.
(27)
Ezen irányelv követelményei összhangban állnak a szabályozási környezet egyszerűsítésére és javítására irányuló cselekvési tervben szereplő elvekkel.
(28)
Különösen fontos, hogy az ezen irányelv alapján javasolt jövőbeni intézkedések, vagy az ezen irányelv alkalmazásával végrehajtandó eljárások megfeleljenek azon elveknek, amelyekre a Bizottság a XXI. századi versenyképes autóipari szabályozási keretről szóló közleményében emlékeztet,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez az irányelv egy olyan harmonizált keretet hoz létre, amely a hatálya alá tartozó valamennyi új járműnek, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásához szükséges igazgatási rendelkezéseket és általános műszaki követelményeket tartalmaz a Közösségen belül történő nyilvántartásba vételük, értékesítésük és forgalomba helyezésük megkönnyítése érdekében.
Ez az irányelv létrehozza továbbá az ezen irányelvvel összhangban jóváhagyott járművekhez szánt részek és berendezések értékesítésére és forgalomba helyezésére vonatkozó rendelkezéseket.
A járművek felépítésére és működésére vonatkozó konkrét műszaki követelményeket ezen irányelv alkalmazása során szabályozási aktusokban kell meghatározni, amelyek teljes körű felsorolását ezen irányelv IV. melléklete tartalmazza.
2. cikk
Hatály
(1) Ezt az irányelvet a közúti forgalomban való részvételre egy vagy több lépcsőben tervezett és gyártott járművek, valamint az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyására kell alkalmazni.
Az irányelvet az ilyen járművek egyedi jóváhagyására is alkalmazni kell.
Ezt az irányelvet a hatálya alá tartozó járművekhez szánt részekre és berendezésekre is alkalmazni kell.
(2) Ezt az irányelvet nem kell alkalmazni a következő járművek típusjóváhagyására vagy egyedi jóváhagyására:
a)
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, azok pótkocsijainak és cserélhető vontatott munkagépeinek, beleértve ezek rendszereit is, továbbá alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyásáról szóló, 2003. május 26-i 2003/37/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (10) meghatározottak szerinti mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, valamint a kifejezetten ezek általi vontatásra tervezett és gyártott pótkocsik;
b)
a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 2002. március 18-i 2002/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (11) meghatározottak szerinti négykerekű motorkerékpárok;
c)
lánctalpas járművek.
(3) Az ezen irányelv szerinti típusjóváhagyás vagy egyedi jóváhagyás fakultatív a következő járművek esetében:
a)
az elsősorban építési területeken vagy bányákban, kikötői vagy repülőtéri létesítményekben való használatra tervezett és épített járművek;
b)
olyan járművek, amelyeket a hadsereg, a polgári védelem, a tűzoltóság vagy a közrend fenntartásáért felelős erők használatára terveztek és építettek; és
c)
mozgó munkagépek,
olyan mértékben, amelyben ezek a járművek megfelelnek ezen irányelv követelményeinek. Az ilyen fakultatív jóváhagyások nem érintik a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) alkalmazását.
(4) Az ezen irányelv szerinti egyedi jóváhagyás fakultatív a következő járművek esetében:
a)
a kizárólag az utakon való versenyre szolgáló járművek;
b)
egyedi tesztelési program végrehajtásához a gyártó felelőssége mellett az utakon használt járműprototípusok, feltéve hogy ezeket kifejezetten erre a célra tervezték és gyártották.
3. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv és a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok alkalmazásában, kivéve ha ezek másképp rendelkeznek:
1.
„szabályozási aktus”: külön irányelv vagy rendelet vagy a felülvizsgált 1958-as egyezményhez csatolt ENSZ-EGB-előírás;
2.
„külön irányelv vagy rendelet”: a IV. melléklet I. részében felsorolt irányelv vagy rendelet. Ez a meghatározás magában foglalja ezek végrehajtási aktusait is;
3.
„típusjóváhagyás”: olyan eljárás, amellyel egy tagállam igazolja, hogy a jármű típusa, rendszere, alkatrésze vagy önálló műszaki egysége megfelel a vonatkozó igazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4.
„nemzeti típusjóváhagyás”: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus-jóváhagyási eljárás, melynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
5.
„EK-típusjóváhagyás”: olyan eljárás, amellyel a tagállam igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység típusa megfelel ezen irányelv és a IV. vagy XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok vonatkozó igazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek;
6.
„egyedi jóváhagyás”: olyan eljárás, amellyel egy tagállam igazolja, hogy egy adott jármű - akár egyedi, akár nem - megfelel a vonatkozó igazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
7.
„többlépcsős típusjóváhagyás”: olyan eljárás, amellyel egy vagy több tagállam igazolja, hogy - a gyártási állapottól függően - egy nem teljes vagy befejezett jármű típusa megfelel ezen irányelv vonatkozó igazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek;
8.
„lépésenkénti típusjóváhagyás”: olyan jármű-jóváhagyási eljárás, amely a járműhöz kapcsolódó rendszerekre, alkatrészekre és önálló műszaki egységekre érvényes EK-típusbizonyítványok teljes csomagjának lépésenkénti összegyűjtéséből áll, ami végeredményben a teljes jármű jóváhagyását eredményezi;
9.
„egylépéses típusjóváhagyás”: olyan eljárás, amely a jármű egészének egyetlen művelettel történő jóváhagyásából áll;
10.
„vegyes típusjóváhagyás”: olyan lépésenkénti típus-jóváhagyási eljárás, amely eredményeképpen a teljes jármű jóváhagyásának utolsó szakaszában egy vagy több rendszerjóváhagyás szerezhető meg anélkül, hogy ezekre a rendszerekre EK-típusbizonyítványokat kellene kiállítani;
11.
„gépjármű”: olyan motorral hajtott, önállóan mozgásképes, legalább négykerekű, teljes, befejezett vagy nem teljes jármű, melynek legnagyobb tervezett sebessége meghaladja a 25 km/órát;
12.
„pótkocsi”: olyan önálló hajtással nem rendelkező kerekes jármű, amelyet arra terveztek és gyártottak, hogy más gépjármű vontassa;
13.
„jármű”: a 11. és 12. pontban meghatározott valamennyi gépjármű vagy pótkocsija;
14.
„hibrid gépjármű”: a jármű meghajtásának céljára legalább két különböző energiaátalakító berendezéssel és két különböző (a járműben található) energiatároló rendszerrel ellátott jármű;
15.
„hibrid elektromos jármű”: olyan hibrid jármű, amely a gépi meghajtás céljára a járműben található, a tárolt energia/teljesítmény mindkét alábbi forrásából energiát nyer:
-
éghető üzemanyag,
-
elektromos energia-/teljesítménytároló berendezés (pl. akkumulátor, kondenzátor, lendkerék/generátor stb.);
16.
„mozgó munkagép”: olyan önjáró jármű, amelyet kifejezetten munka elvégzésére terveztek és gyártottak, és amely szerkezeti jellemzői miatt nem alkalmas személy- vagy áruszállításra. A gépjármű alvázára szerelt gép nem tekintendő mozgó munkagépnek;
17.
„járműtípus”: adott járműkategóriába tartozó járművek, amelyek legalább a II. melléklet B. szakaszában meghatározott főbb jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól. Egy járműtípus a II. melléklet B. szakaszában meghatározott változatokból és kivitelekből állhat;
18.
„alapjármű”: minden olyan jármű, amelyet egy többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás kezdeti szakaszában használnak;
19.
„nem teljes jármű”: minden olyan jármű, amelynek az elkészüléshez még legalább egy további gyártási fokozaton kell keresztülmennie ahhoz, hogy ezen irányelv vonatkozó műszaki követelményeinek megfeleljen;
20.
„befejezett jármű”: olyan jármű, amelyet többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásnak vetettek alá, és amely ezen irányelv vonatkozó műszaki követelményeinek megfelel;
21.
„teljes jármű”: minden olyan jármű, amelyet már nem kell befejezni az ezen irányelv vonatkozó műszaki követelményeinek való megfelelés érdekében;
22.
„kifutó sorozatú jármű”: olyan, a készlet részét képező jármű, amelyet nem lehet nyilvántartásba venni vagy értékesíteni vagy forgalomba helyezni azon új műszaki követelmények életbe lépése következtében, amelyek szerint a jármű nem került jóváhagyásra;
23.
„rendszer”: berendezéseknek a járműben egy vagy több meghatározott funkció ellátására történő összeállítása, amelyre bármely szabályozási aktus követelményei vonatkoznak;
24.
„alkatrész”: olyan, valamely szabályozási aktus követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amely egy jármű olyan részét képezi, amelyre a járműtől függetlenül lehet típusjóváhagyást kiadni, amennyiben a szabályozási aktus azt kifejezetten előírja;
25.
„önálló műszaki egység”: olyan, valamely szabályozási aktus követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amely egy jármű olyan részét képezi, amelyre külön, de csak egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban lehet típusjóváhagyást kiadni, amennyiben a szabályozási aktus azt kifejezetten előírja;
26.
„eredeti részek vagy berendezések”: olyan részek vagy berendezések, amelyeket a jármű gyártója által a kérdéses jármű összeszereléséhez szükséges részek vagy berendezések gyártására vonatkozóan megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően gyártanak. Ez a meghatározás magában foglalja azokat a részeket és berendezéseket is, amelyeket ezen részekkel és berendezésekkel azonos gyártósoron gyártanak. Amennyiben az ellenkezőjét nem bizonyítják, ezek a részek eredeti részeknek vélelmezhetők, ha a rész gyártója igazolja, hogy a részek minősége megfelel a kérdéses jármű összeszereléséhez használt alkatrészek minőségének, és azokat a jármű gyártójának előírásai és gyártási szabványai szerint gyártották;
27.
„gyártó”: az a személy vagy szerv, aki vagy amely a jóváhagyó hatóságnak felelős a jármű-típusjóváhagyás vagy az engedélyeztetési eljárás valamennyi vonatkozásáért, valamint a gyártásmegfelelőség biztosításáért. Nem alapvető fontosságú, hogy az érintett személy vagy szerv közvetlenül részt vegyen az engedélyeztetési eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában;
28.
„a gyártó képviselője”: az a Közösségben letelepedett természetes vagy jogi személy, akit a gyártó szabályszerűen kinevez, hogy a jóváhagyó hatóság előtt képviselje és az ezen irányelv által szabályozott kérdésekben a nevében eljárjon, és amennyiben a „gyártó” kifejezésre hivatkozás történik, azt vagy a gyártóra vagy annak képviselőjére való hivatkozásként kell érteni;
29.
„jóváhagyó hatóság”: valamely tagállam azon hatósága, amely hatáskörrel rendelkezik egy jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység típusának jóváhagyása vagy egy jármű egyedi jóváhagyása valamennyi vonatkozása, az engedélyezési eljárás, a jóváhagyási bizonyítványok kiadása vagy adott esetben visszavonása tekintetében, és más tagállamok jóváhagyó hatóságai vonatkozásában a kapcsolattartó szerepét tölti be; hatáskörrel rendelkezik továbbá a műszaki szolgálatok kijelölése és annak biztosítása tekintetében, hogy a gyártó a gyártásmegfelelőséggel kapcsolatos kötelezettségeinek eleget tegyen;
30.
„illetékes hatóság”: a 42. cikkben a jóváhagyó hatóság vagy a kijelölt hatóság, vagy a nevükben eljáró akkreditációs szerv;
31.
„műszaki szolgálat”: valamely tagállam jóváhagyó hatósága által vizsgáló laboratóriumnak vagy megfelelőségértékelő szervnek kinevezett szervezet vagy szerv, amelynek feladata a jóváhagyó hatóság nevében vizsgálatok, illetőleg a kezdeti értékelés és egyéb vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzése - e feladatokat maga a jóváhagyó hatóság is elláthatja;
32.
„virtuális vizsgálati módszer”: számításokat magában foglaló számítógépes szimuláció, amely bemutatja, hogy az adott jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység megfelel valamely szabályozási aktus műszaki követelményeinek. A virtuális módszer a vizsgálat céljából nem igényli valódi jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység használatát;
33.
„típusbizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy a jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység típusa jóváhagyásban részesült;
34.
„EK-típusbizonyítvány”: a VI. mellékletben vagy egy külön irányelv vagy rendelet megfelelő mellékletében meghatározott bizonyítvány, amellyel az ezen irányelv IV. melléklet I. vagy II. részében felsorolt valamely ENSZ-EGB-előírás mellékletében meghatározott jóváhagyási értesítő egyenértékűnek tekintendő;
35.
„egyedi jóváhagyási bizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy az adott jármű jóváhagyásban részesült;
36.
„megfelelőségi nyilatkozat”: a IX. mellékletben meghatározott, a gyártó által kiállított dokumentum, amely igazolja, hogy az ezen irányelvvel összhangban jóváhagyott típussorozathoz tartozó jármű megfelel valamennyi szabályozási aktusnak a gyártása idején;
37.
„adatközlő lap”: az I. vagy III. melléklet vagy valamely külön irányelv vagy rendelet megfelelő melléklete szerinti dokumentum, amely előírja azokat az adatokat, amelyeket a kérelmezőnek közölnie kell - az adatközlő lap elektronikus fájlban való benyújtása megengedett;
38.
„adatközlő mappa”: a kérelmező által benyújtott teljes mappa, amely tartalmazza az adatközlő lapot, a fájlt, az adatokat, rajzokat, fényképeket stb. - az adatközlő mappa elektronikus fájl formájában való benyújtása megengedett;
39.
„információs csomag”: az adatközlő mappa, valamint a vizsgálati jegyzőkönyvek és minden más dokumentum, amelyet a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladatköre gyakorlása során az adatközlő mappához csatolt - az információs csomag elektronikus fájlban való benyújtása megengedett;
40.
„információs csomag tartalomjegyzéke”: az információs csomag tartalmát felsoroló, az oldalak egyértelmű azonosítása érdekében megfelelő számozással vagy egyéb jelzéssel ellátott dokumentum, amelynek formája lehetővé teszi az EK-típusjóváhagyás kezelése egymást követő lépéseinek, különösen a változtatások és a frissítések időpontjainak nyilvántartását.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK
4. cikk
A tagállamok kötelezettségei
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a jóváhagyásért folyamodó gyártók megfeleljenek az ezen irányelv szerinti kötelezettségeiknek.
(2) A tagállamok csak azon járműveket, rendszereket, alkatrészeket vagy önálló műszaki egységeket hagyják jóvá, amelyek megfelelnek ezen irányelv követelményeinek.
(3) A tagállamok csak azon járműveket, rendszereket, alkatrészeket és önálló műszaki egységeket veszik nyilvántartásba, illetve csak azok értékesítését vagy forgalomba helyezését engedélyezik, amelyek megfelelnek ezen irányelv követelményeinek.
A tagállamok nem tiltják meg, korlátozzák vagy akadályozzák a járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek nyilvántartásba vételét, értékesítését, forgalomba helyezését és közúti forgalomban való használatát az ezen irányelv által szabályozott szerkezeti vagy működési kérdésekkel kapcsolatos okokból, amennyiben azok megfelelnek az irányelv követelményeinek.
(4) A tagállamok létrehozzák vagy kijelölik a jóváhagyási ügyek tekintetében illetékes hatóságokat, és a 43. cikkel összhangban értesítik erről a Bizottságot.
A jóváhagyó hatóságokra vonatkozó értesítés tartalmazza a hatóság nevét, címét - beleértve az elektronikus címét is - és felelősségi területét.
5. cikk
A gyártó kötelezettségei
(1) A gyártó felelős a jóváhagyó hatósággal szemben a jóváhagyási eljárás minden vonatkozásában, valamint a gyártásmegfelelőségért, függetlenül attól, hogy a gyártó közvetlenül részt vesz-e a jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység valamennyi gyártási lépcsőjében.
(2) A többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásban minden egyes gyártó felelős az általa irányított gyártási lépcsőben hozzáadott rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásáért és gyártásmegfelelőségéért.
A korábbi lépcsőkben már jóváhagyott alkatrészeket vagy rendszereket módosító gyártó felelős ezen alkatrészek és rendszerek jóváhagyásáért és gyártásmegfelelőségéért.
(3) Ezen irányelv alkalmazásában a Közösségen kívül letelepedett gyártónak a jóváhagyó hatóság előtti képviselete céljából a Közösségben letelepedett képviselőt kell kineveznie.
III. FEJEZET
EK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK
6. cikk
A járművek EK-típusjóváhagyása esetén követendő eljárások
(1) A gyártó az alábbi eljárások valamelyikét választhatja:
a)
lépésenkénti típusjóváhagyás;
b)
egylépéses típusjóváhagyás;
c)
vegyes típusjóváhagyás.
(2) A lépésenkénti típusjóváhagyás iránti kérelem tartalmazza a III. mellékletben előírt adatokat tartalmazó adatközlő mappát, és csatolni kell hozzá a IV. vagy a XI. mellékletben felsorolt alkalmazandó szabályozási aktusok alapján előírt típusbizonyítványok teljes csomagját. Rendszer vagy önálló műszaki egység típusjóváhagyása esetén, a szabályozási aktusok szerint, a jóváhagyó hatóság a jóváhagyás kibocsátásáig vagy megtagadásáig hozzáféréssel rendelkezik a kapcsolódó információs csomaghoz.
(3) Az egylépéses típusjóváhagyás iránti kérelem az I. melléklet alapján előírt, a IV. vagy a XI. mellékletben, és adott esetben a III. melléklet II. részében meghatározott szabályozási aktusokkal kapcsolatos vonatkozó információt tartalmazó adatközlő mappából áll.
(4) Vegyes típus-jóváhagyási eljárás esetén a jóváhagyó hatóság felmentheti a gyártót a rendszerre vonatkozó egy vagy több EK-típusbizonyítvány bemutatása alól, feltéve hogy az adatközlő mappába belefoglalják az I. mellékletben meghatározott, a rendszereknek a jármű-jóváhagyási szakasz során való jóváhagyásához szükséges adatokat, amely esetben minden egyes EK-típusbizonyítványt, amelynek bemutatása alól felmentést adtak, vizsgálati jegyzőkönyvvel kell felváltani.
(5) A (2), (3) és (4) bekezdés sérelme nélkül többlépcsős típusjóváhagyás céljára az alábbi információt kell benyújtani:
a)
az első lépcsőben az adatközlő mappának az a része és azok az EK-típusbizonyítványok, amelyek a teljes járműhöz szükségesek, de csak akkor, ha ezek az alapjármű gyártási állapotát érintik;
b)
a második és minden további lépcsőben az adatközlő mappa és az EK-típusbizonyítványok közül azok, amelyek a mindenkori gyártási fokozat tekintetében relevánsak, valamint a járműre vonatkozó, az előző gyártási fokozatban kiadott EK-típusbizonyítványok másolata; továbbá a gyártó teljes körű információt szolgáltat az általa a járművön végzett változtatásokról és kiegészítésekről.
Az a) vagy b) pontban említett információt be lehet nyújtani a (4) bekezdésben leírt vegyes típus-jóváhagyási eljárás szerint.
(6) A gyártó a kérelmet a jóváhagyó hatóságnak nyújtja be. Egy adott járműtípus tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban.
Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
(7) A jóváhagyó hatóság indokolt kérelemmel felhívhatja a gyártót további információ benyújtására az arra vonatkozó döntés lehetővé tétele érdekében, hogy milyen vizsgálatok szükségesek, vagy e vizsgálatok elvégzésének megkönnyítése érdekében.
(8) A gyártó elérhetővé teszi a jóváhagyó hatóság számára a típus-jóváhagyási eljárás kielégítő elvégzéséhez szükséges számú járművet.
7. cikk
A rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyása esetén követendő eljárás
(1) A gyártó a kérelmet a jóváhagyó hatóságnak nyújtja be. Egy adott rendszer- vagy alkatrésztípus vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban. Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
(2) A kérelemhez csatolni kell az adatközlő mappát, amelynek tartalmát a külön irányelvek vagy rendeletek határozzák meg.
(3) A jóváhagyó hatóság indokolt kérelemmel felhívhatja a gyártót további információ benyújtására az arra vonatkozó döntés lehetővé tétele érdekében, hogy milyen vizsgálatok szükségesek, vagy e vizsgálatok elvégzésének megkönnyítése érdekében.
(4) A gyártó elérhetővé teszi a jóváhagyó hatóság számára a vonatkozó külön irányelvekben vagy rendeletekben a szükséges vizsgálatok elvégzéséhez előírt számú járművet, alkatrészt vagy önálló műszaki egységet.
IV. FEJEZET
AZ EK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK ELVÉGZÉSE
8. cikk
Általános rendelkezések
(1) A tagállamok nem adhatják meg az EK-típusjóváhagyást, amíg nem biztosítják, hogy a 12. cikkben említett eljárásokat szabályszerűen és kielégítően végrehajtották.
(2) A tagállamok az EK-típusjóváhagyásokat a 9. és a 10. cikkel összhangban adják meg.
(3) Ha egy tagállam megállapítja, hogy valamely jármű-, rendszer- vagy alkatrésztípus vagy önálló műszaki egység típusa, annak ellenére, hogy az előírt rendelkezéseknek megfelel, súlyosan veszélyezteti a közúti közlekedés biztonságát vagy súlyosan károsítja a környezetet vagy a közegészséget, visszautasíthatja az EK-típusjóváhagyás kiadását. Ilyen esetben azonnal részletes dossziét küld a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amely tartalmazza a döntés indokolását és a megállapított tények bizonyítását.
(4) Az EK-típusbizonyítványokat a VII. mellékletben meghatározott módszernek megfelelően kell számozni.
(5) A jóváhagyó hatóság a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak 20 munkanapon belül megküldi a gépjármű EK-típusbizonyítvány másolatát annak mellékleteivel együtt minden egyes jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan. A papíralapú adathordozó elektronikus fájllal is helyettesíthető.
(6) A jóváhagyó hatóság késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait minden járműjóváhagyás megtagadásáról vagy visszavonásáról, a döntés indokolásának mellékelésével.
(7) A jóváhagyó hatóság háromhavonta megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak az általa az előző időszakban kiadott, módosított, megtagadott vagy visszavont, rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EK-típusjóváhagyások jegyzékét. A jegyzék a XIV. mellékletben meghatározott adatokat tartalmazza.
(8) Az EK-típusjóváhagyást kiadó tagállam valamely másik tagállam kérésére a kérelem kézhezvételét követő 20 munkanapon belül elküldi a szóban forgó EK-típusjóváhagyás másolatát a mellékletekkel együtt. A papíralapú adathordozó elektronikus fájllal is helyettesíthető.
9. cikk
A járművekre vonatkozó különleges rendelkezések
(1) A tagállamok EK-jóváhagyást adnak ki az alábbiak vonatkozásában:
a)
olyan járműtípus, amely az adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és a IV. mellékletben felsorolt vonatkozó szabályozási aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek megfelel;
b)
olyan különleges rendeltetésű járműtípus, amely az adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és a XI. mellékletben felsorolt vonatkozó szabályozási aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek megfelel;
Az V. mellékletben meghatározott eljárásokat alkalmazni kell.
(2) A tagállamok többlépcsős típusjóváhagyást adnak ki az olyan nem teljes, vagy befejezett járműre, amely az adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és amely, gyártási állapotától függően, megfelel a IV. vagy a XI. mellékletben felsorolt vonatkozó szabályozási aktusokban meghatározott követelményeknek.
A többlépcsős típusjóváhagyás alkalmazandó a más gyártó által átalakított vagy módosított teljes járművekre is.
A XVII. mellékletben meghatározott eljárásokat alkalmazni kell.
(3) A jóváhagyó hatóság minden egyes járműtípus esetében:
a)
a VIII. mellékletben meghatározott mintának megfelelően tölti ki az EK-típusbizonyítvány megfelelő szakaszait, beleértve a csatolt vizsgálati eredménylapot is;
b)
összeállítja vagy ellenőrzi az információs csomag tartalomjegyzékét;
c)
a kitöltött bizonyítványt és annak mellékleteit indokolatlan késedelem nélkül kiadja a kérelmezőnek.
(4) Az olyan EK-típusjóváhagyás esetében, amelynek érvényességét korlátozták vagy amellyel kapcsolatban a szabályozási aktusok bizonyos rendelkezései alól felmentést adtak a 20. vagy a 22. cikkel vagy a XI. melléklettel összhangban, az EK-típusbizonyítványban fel kell tüntetni e korlátozásokat vagy felmentéseket.
(5) Amennyiben az adatközlő mappa különleges rendeltetésű járművekre vonatkozóan a XI. mellékletben megadott rendelkezéseket határoz meg, az EK-típusbizonyítványban fel kell tüntetni ezeket a rendelkezéseket.
(6) Amennyiben a gyártó a vegyes típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság az adatközlő lap - amelynek mintája a III. mellékletben található - III. részében feltünteti a szabályozási aktusokban meghatározott azon vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó hivatkozásokat, amelyek tekintetében nem áll rendelkezésre EK-típusbizonyítvány.
(7) Amennyiben a gyártó az egylépéses típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság létrehozza az alkalmazandó szabályozási aktusok jegyzékét, amelynek formanyomtatványa a VI. melléklet függelékében található, és az EK-típusbizonyítványhoz csatolja.
10. cikk
A rendszerekre, alkatrészekre vagy önálló műszaki egységekre vonatkozó különleges rendelkezések
(1) A tagállamok EK-típusjóváhagyást adnak meg azon rendszer tekintetében, amely az adatközlő mappa adatainak megfelel, és amely a IV. vagy a XI. melléklet előírása szerint a vonatkozó külön irányelvben vagy rendeletben meghatározott műszaki követelményeket teljesíti.
(2) A tagállamok alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusjóváhagyást adnak meg azon alkatrészek és önálló műszaki egységek tekintetében, amelyek az adatközlő mappa adatainak megfelelnek, és amelyek a IV. melléklet előírása szerint a vonatkozó külön irányelvben vagy rendeletben meghatározott műszaki követelményeket teljesítik.
(3) Ha az alkatrészekre vagy az önálló műszaki egységekre - függetlenül attól, hogy javításra, szervizelésre vagy karbantartásra szánják-e azokat - a jármű rendszer-típusjóváhagyása is vonatkozik, nincs szükség kiegészítő, az alkatrészre vagy az önálló műszaki egységre vonatkozó típusjóváhagyásra, kivéve ha a vonatkozó szabályozási aktus előírja azt.
(4) Ha az alkatrész vagy az önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt tölti be funkcióját, vagy mutatkoznak meg különleges jellemzői, és ezáltal a követelmények betartásának ellenőrzése csak akkor lehetséges, amikor az alkatrész vagy az önálló műszaki egység az említett többi járműrésszel kapcsolatban működik, akkor az alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell. Ezekben az esetekben az EK-típusbizonyítvány meghatározza a felhasználására vonatkozó esetleges korlátozást, és megjelöli a beszerelésére vonatkozó különleges feltételeket. Ha az ilyen alkatrészt vagy önálló műszaki egységet a járműgyártó szerelte be, akkor a felhasználásra vonatkozó alkalmazandó korlátozások vagy a beszerelésre vonatkozó feltételek betartását a jármű jóváhagyásának időpontjában kell ellenőrizni.
11. cikk
Az EK-típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatok
(1) Az ezen irányelvben és a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokban meghatározott műszaki előírások betartását a kijelölt műszaki szolgálatok által végzett megfelelő vizsgálatok révén kell igazolni.
A vizsgálati eljárásokat, az említett vizsgálatok elvégzéséhez szükséges különleges felszerelést és eszközöket az egyes szabályozási aktusokban kell ismertetni.
(2) A szükséges vizsgálatokat olyan járművökön, alkatrészeken és önálló műszaki egységeken kell elvégezni, amelyek megfelelnek a jóváhagyandó típusnak.
A gyártó azonban - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - olyan járművet, rendszert, alkatrészt vagy önálló műszaki egységet is választhat, amely bár nem felel meg a jóváhagyandó típusnak, de a teljesítmények szükséges szintje tekintetében számos nagyon kedvezőtlen jellemzőt kombinál. A döntéshozatal támogatása érdekében a kiválasztási eljárás során virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni.
(3) Az (1) bekezdésben említett vizsgálati eljárások helyett a jóváhagyó hatóság hozzájárulásával, a gyártó kérésére virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni, tekintettel a XVI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokra.
(4) A virtuális vizsgálati módszerekre vonatkozó általános feltételeket a XVI. melléklet 1. függeléke tartalmazza.
A XVI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok mindegyikére vonatkozó különleges vizsgálati feltételeket és azok kapcsolódó igazgatási rendelkezéseit az említett melléklet 2. függeléke határozza meg.
(5) A Bizottság megállapítja azon szabályozási aktusok jegyzékét, amelyek esetén megengedett a virtuális vizsgálati módszerek alkalmazása, valamint az ahhoz kapcsolódó különleges feltételeket és igazgatási rendelkezéseket. Mivel a fenti intézkedések ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek - többek között az irányelv kiegészítése általi - módosítására irányulnak, azokat a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell létrehozni és naprakésszé tenni.
12. cikk
A gyártás megfelelőségével kapcsolatos intézkedések
(1) Az a tagállam, amely EK-típusjóváhagyást ad meg, a X. melléklet szerint - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - megteszi a szükséges intézkedéseket, és megvizsgálja, hogy megfelelő lépéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártása - az esettől függően - megfeleljen a jóváhagyott típusnak.
(2) Az a tagállam, amely EK-típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - a X. melléklet szerint megteszi a szükséges ellenőrző intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és a járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártása - az esettől függően - továbbra is megfeleljen a jóváhagyott típusnak.
A termékek jóváhagyott típussal való megegyezőségének igazolása a X. mellékletben, valamint az egyedi követelményeket tartalmazó említett szabályozási aktusokban foglalt eljárásokra korlátozódik. E célból az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam jóváhagyó hatósága a gyártó telephelyén - beleértve a gyártólétesítményeket is - vett mintákon elvégezhet bármilyen, a IV. vagy a XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokban előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot.
(3) Ha a tagállam, amely az EK-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy amelyeknek alkalmazása annak ellenére megszűnt, hogy a gyártás folytatódik, akkor az említett tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket - beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is - annak biztosítása érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást.
V. FEJEZET
AZ EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI
13. cikk
Általános rendelkezések
(1) A gyártó késedelem nélkül tájékoztatja az EK-típusjóváhagyást megadó tagállamot az információs csomagban rögzített információk minden változásáról. Az említett tagállam az e fejezetben meghatározott szabályoknak megfelelően eldönti, hogy melyik eljárást kell követni. Adott esetben a tagállam a gyártóval konzultálva eldöntheti, hogy szükség van-e új EK-típusjóváhagyás megadására.
(2) Az EK-típusjóváhagyás módosítási kérelmét kizárólag ahhoz a tagállamhoz lehet benyújtani, amely az eredeti EK-típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben a tagállam megállapítja, hogy a módosításhoz új ellenőrzésekre vagy új vizsgálatokra van szükség, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót. A 14. és 15. cikkben említett eljárások csak a szükséges új ellenőrzések és új vizsgálatok sikeres elvégzése után kerülnek alkalmazásra.
14. cikk
A járművekre vonatkozó különleges rendelkezések
(1) Az információs csomagban rögzített információk megváltoztatása esetén a módosítást „felülvizsgálat”-nak kell nevezni.
Ilyen esetben a jóváhagyó hatóság - amennyiben szükséges - kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyen egyértelműen feltüntetik a változás jellegét és az új kiadás keltét. Az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, frissített változatát - a változtatások részletes leírásával kiegészítve olyannak kell tekinteni, mint amely megfelel e követelménynek.
(2) A felülvizsgálatot „kiterjesztés”-nek kell nevezni, ha az (1) bekezdés rendelkezésein kívül:
a)
további ellenőrzésekre vagy új vizsgálatokra van szükség;
b)
az EK-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)
a szabályozási aktusok értelmében a jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan új követelmények lépnek életbe.
Ilyen esetekben a jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal jelölt felülvizsgált EK-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig megadott, egymást követő kiterjesztések számának megfelelően növekszik.
A jóváhagyási bizonyítványból a kiterjesztés oka és az új kiadás kelte világosan ki kell, hogy derüljön.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a jóváhagyási bizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
(4) Nincs szükség módosításra a járműtípus jóváhagyásán, amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett új követelmények műszaki szempontból lényegtelenek az említett járműtípus tekintetében, vagy más járműkategóriákat érintenek, mint amely kategóriához a járműtípus tartozik.
15. cikk
A rendszerekre, alkatrészekre vagy önálló műszaki egységekre vonatkozó különleges rendelkezések
(1) Az információs csomagban rögzített információk megváltoztatása esetén a módosítást „felülvizsgálat”-nak kell nevezni.
Ilyen esetekben a jóváhagyó hatóság - amennyiben szükséges - kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyeken egyértelműen feltüntetik a változás jellegét és az új kiadás keltét. Az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változatát - a változtatások részletes leírásával kiegészítve - olyannak kell tekinteni, mint amely megfelel e követelménynek.
(2) A felülvizsgálatot „kiterjesztés”-nek kell nevezni, ha az (1) bekezdés rendelkezésein kívül:
a)
további ellenőrzésekre vagy új vizsgálatokra van szükség;
b)
az EK-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő adatok bármely információ megváltozott;
c)
az alkalmazandó szabályozási aktusok értelmében a jóváhagyott rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozóan új követelmények lépnek életbe.
A jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal jelölt felülvizsgált EK-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig megadott, egymást követő kiterjesztések számának megfelelően növekszik. Azokban az esetekben, amikor a módosítást a (2) bekezdés c) pontjának alkalmazása teszi szükségessé, a jóváhagyási szám harmadik szakaszát naprakésszé kell tenni.
A jóváhagyási bizonyítványból a kiterjesztés oka és az új kiadás kelte világosan ki kell, hogy derüljön.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a jóváhagyási bizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
16. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság naprakésszé teszi az EK-típusbizonyítvány valamennyi vonatkozó rovatát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. A naprakésszé tett bizonyítványt és annak mellékleteit indokolatlan késedelem nélkül kell kiadni a kérelmezőnek.
(2) Felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság a felülvizsgált dokumentumokat vagy az egységes szerkezetbe foglalt, naprakésszé tett változatot - adott esetben az információs csomag felülvizsgált tartalomjegyzékét is beleértve - indokolatlan késedelem nélkül kiadja a kérelmezőnek.
(3) A jóváhagyó hatóság a 8. cikkben említett eljárásoknak megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait az EK-típusjóváhagyás módosításairól.
VI. FEJEZET
AZ EK-JÁRMŰ-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉRVÉNYESSÉGE
17. cikk
Az érvényesség megszűnése
(1) Az EK-jármű-típusjóváhagyás érvényessége a következő esetekben szűnik meg:
a)
a jóváhagyott járműre alkalmazandó szabályozási aktusokban új követelmények válnak kötelezővé az új járművek nyilvántartásba vétele, értékesítése vagy forgalomba helyezése tekintetében, és nem lehetséges a jóváhagyás ennek megfelelő naprakésszé tétele;
b)
a jóváhagyott jármű gyártását önként és végérvényesen megszüntetik;
c)
a jóváhagyás érvényessége egy különleges korlátozás következtében lejár.
(2) Amennyiben csak a típuson belüli egy változat, vagy a változaton belüli egy kivitel válik érvénytelenné, az EK-típusjóváhagyás érvényessége csak abban az esetben jár le, ha arról a bizonyos változatról vagy kivitelről van szó.
(3) Amennyiben egy bizonyos járműtípus gyártása végérvényesen megszűnik, a gyártó értesíti azt a jóváhagyó hatóságot, amely az EK-jármű-típusjóváhagyást megadta. Az ilyen értesítés kézhezvételétől számított 20 munkanapon belül az említett hatóság ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
A 27. cikk csak az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett körülmények esetén bekövetkező megszüntetés esetén alkalmazandó.
(4) A (3) bekezdés sérelme nélkül azokban az esetekben, amikor esedékes, hogy az EK-jármű-típusjóváhagyás érvénytelenné válik, a gyártó értesíti a jóváhagyó hatóságot, amely az EK-típusjóváhagyást megadta.
A jóváhagyó hatóság indokolatlan késedelem nélkül közöl valamennyi vonatkozó információt a más tagállamok jóváhagyó hatóságaival, hogy - adott esetben - lehetővé tegye a 27. cikk alkalmazását. Az említett közlemény különösen a legutolsó legyártott jármű gyártási dátumát és azonosítási számát határozza meg közelebbről.
VII. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGI NYILATKOZAT ÉS JELÖLÉSEK
18. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártó, mint a járműre vonatkozó EK-típusjóváhagyás tulajdonosa minden, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott teljes, nem teljes vagy befejezett járműhöz megfelelőségi nyilatkozatot mellékel.
Nem teljes vagy befejezett jármű esetén a gyártó csak azokat az adatokat tölti ki a megfelelőségi nyilatkozat 2. oldalán, amelyeket a folyamatban lévő jóváhagyási szakasz szerint ki kell egészíteni vagy meg kell változtatni, és adott esetben mellékeli a bizonyítványhoz a megelőző szakaszra vonatkozó valamennyi megfelelőségi nyilatkozatot.
(2) A megfelelőségi nyilatkozatot a Közösség egyik hivatalos nyelvén kell megfogalmazni. A tagállamok kérhetik a megfelelőségi nyilatkozat saját nyelvükre vagy nyelveikre történő lefordítását.
(3) A megfelelőségi nyilatkozatot úgy kell megtervezni, hogy védett legyen a hamisítás ellen. E célból olyan papírt kell használni, amely vagy színes grafikai ábrákkal, vagy pedig a gyártó azonosítási jelét tartalmazó vízjellel van védve.
(4) A megfelelőségi nyilatkozatot teljes egészében ki kell tölteni, és a bizonyítvány a szabályozási aktusban előírt korlátozásokon kívül nem tartalmazhat korlátozásokat a jármű használata tekintetében.
(5) A IX. melléklet I. részében leírt, a 20. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően jóváhagyott járművekre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében megjeleníti „A teljes/befejezett járművekbe szánt, a 20. cikk szerint jóváhagyott típus (ideiglenes jóváhagyás)” szöveget.
(6) A IX. melléklet I. részében leírt, a 22. cikknek megfelelően jóváhagyott járműtípusokra vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében megjeleníti a „a kis sorozatban típusjóváhagyott teljes/befejezett járművekbe szánt” kifejezést, valamint ennek közvetlen közelében a gyártás évét, amelyet az 1-es számjegy és a XII. mellékletben szereplő táblázatban feltüntetett határérték között elhelyezkedő sorszám követ, minden egyes gyártási évre vonatkozóan megjelölve az említett jármű sorszámát az adott évben gyártott sorozaton belül.
(7) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül a gyártó a megfelelőségi nyilatkozatban foglalt adatokat vagy információkat a tagállam nyilvántartási hatóságához elektronikus úton is továbbíthatja.
(8) A megfelelőségi nyilatkozat másolatát csak a gyártó adhatja ki. A „másodlat” szónak világosan láthatónak kell lennie a bizonyítvány másolatainak előlapján.
19. cikk
EK-típus-jóváhagyási jel
(1) Valamely alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártója - függetlenül attól, hogy előbbiek egy rendszer részét képezik-e vagy sem - valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkatrészt vagy egységet EK-típus-jóváhagyási jellel lát el, a vonatkozó külön irányelv vagy rendelet előírásainak megfelelően.
(2) Amennyiben az EK-típus-jóváhagyási jel feltüntetése nem előírás, a gyártónak rögzítenie kell legalább kereskedelmi nevét vagy márkanevét, valamint a típusszámot és/vagy az azonosítási számot.
(3) Az EK-típus-jóváhagyási jel meg kell, hogy feleljen a VII. melléklet függelékének.
VIII. FEJEZET
A KÜLÖN IRÁNYELVEKKEL ÖSSZEEGYEZTETHETETLEN ÚJ TECHNOLÓGIÁK ÉS KONCEPCIÓK
20. cikk
Mentesség az új technológiák és koncepciók számára
(1) A tagállamok - a gyártó kérelmére - megítélhetik az EK-típusjóváhagyást rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek olyan típusa tekintetében, amely a IV. melléklet I. részében felsorolt egy vagy több szabályozási aktussal összeegyeztethetetlen technológiák vagy koncepciók felhasználásával készült, feltéve hogy a Bizottság a 40. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban erre engedélyt ad.
(2) Az engedély megadásáról szóló döntés megszületéséig a tagállamok ideiglenes, kizárólag az adott tagállam területén érvényes jóváhagyást ítélhetnek meg a kérelmezett mentesség tárgyát képező járműtípus tekintetében, feltéve hogy erről a Bizottságot és a többi tagállamot késedelem nélkül tájékoztatják egy olyan dokumentáció formájában, amely a következő elemeket tartalmazza:
a)
azon okok ismertetése, amelyek miatt az érintett technológiák vagy koncepciók az adott rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység követelményekkel való összeegyeztethetetlenségéhez vezetnek;
b)
a vonatkozó biztonsági és környezetvédelmi szempontok leírása és a megtett intézkedések;
c)
az elvégzett kísérletek és azok eredményeinek leírása annak igazolásával, hogy - összehasonlítva azon követelményekkel, amelyek tekintetében a mentességet kérelmezik - legalább egyenértékű biztonsági és környezetvédelmi feltételek biztosítottak.
(3) Más tagállamok dönthetnek úgy, hogy területükön elfogadják a (2) bekezdésben említett ideiglenes jóváhagyást.
(4) A Bizottság - a 40. cikk (3) bekezdésében említett eljárás szerint - dönt arról, hogy engedélyezi vagy nem a tagállam számára az adott járműtípus tekintetében az EK-típusjóváhagyás megadását.
Adott esetben a döntés azt is meghatározza, hogy a jóváhagyás érvényessége - például időben - korlátozott-e. A típusjóváhagyás érvényessége minden esetben legalább harminchat hónap.
Amennyiben a Bizottság az engedély megtagadása mellett dönt, a tagállam haladéktalanul értesíti az e cikk (2) bekezdésében említett ideiglenes típusjóváhagyás jogosultját arról, hogy az ideiglenes jóváhagyás hat hónappal a bizottsági döntés napját követően visszavonásra kerül. Ugyanakkor az ideiglenes jóváhagyásnak megfelelően - annak visszavonását megelőzően - gyártott járművek tekintetében engedélyezni kell azok nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését minden olyan tagállamban, amely az ideiglenes jóváhagyást elfogadta.
(5) Ez a cikk nem alkalmazó olyan esetekben, amikor az adott rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység megfelel valamely olyan ENSZ-EGB-előírásnak, amelyhez a Közösség csatlakozott.
21. cikk
Szükséges intézkedések
(1) Amennyiben a Bizottság kellően megalapozottnak látja a 20. cikk szerinti mentesség megítélését, haladéktalanul megteszi a szükséges lépéseket a vonatkozó külön irányelveknek és rendeleteknek a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása érdekében. Ezeket a - IV. melléklet I. részében felsorolt - külön irányelvek vagy rendeletek nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
Amennyiben a 20. cikk szerinti mentesség valamely ENSZ-EGB-előírással kapcsolatos, a Bizottság javaslatot tesz az érintett ENSZ-EGB-előírás módosítására a felülvizsgált 1958-as egyezmény szerint alkalmazandó eljárással összhangban.
(2) A vonatkozó szabályozási aktusok módosítását követően a mentességhez kapcsolódó korlátozásokat haladéktalanul fel kell oldani.
Amennyiben a szabályozási aktusok kiigazításához szükséges lépésekre nem került sor, a mentesség érvényessége a jóváhagyást megadó tagállam kérelmére egy további, a 40. cikk (3) bekezdésében megállapított eljárással összhangban elfogadott határozattal meghosszabbítható.
IX. FEJEZET
KIS SOROZATBAN GYÁRTOTT JÁRMŰVEK
22. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek EK-típusjóváhagyása
(1) A gyártó kérésére és a XII. melléklet A. részének 1. szakaszában meghatározott mennyiségi korlátokon belül a tagállamok - a 6. cikk (4) bekezdésében említett eljárással összhangban - megítélhetik az EK-típusjóváhagyást olyan járműtípus tekintetében, amely legalább a IV. melléklet I. részének függelékében felsorolt követelményeket teljesíti.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a különleges rendeltetésű járművekre.
(3) Az EK-típusjóváhagyásokat a VII. mellékletnek megfelelően kell számozni.
23. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyása
(1) A XII. melléklet A. részének 2. szakaszában meghatározott mennyiségi korlátokon belül gyártott járművek esetében a tagállamok eltekinthetnek a IV. vagy a XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokban foglalt egy vagy több rendelkezés alkalmazásától, feltéve hogy megfelelő alternatív követelményeket állapítanak meg.
Az „alternatív követelmények” kifejezés alatt olyan közigazgatási rendelkezések és műszaki követelmények értendők, amelyek célja a közúti közlekedésbiztonság és a környezetvédelem olyan szintjének biztosítása, amely a IV., illetve a XI. melléklet rendelkezéseiben előírt szinttel a lehető legteljesebb mértékben megegyezik.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett járművek esetében eltekinthetnek ezen irányelv egy vagy több rendelkezésének alkalmazásától.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett rendelkezések alkalmazásától a tagállamok csak kellően indokolt esetben tekintenek el.
(4) A járművek e cikk szerinti típusjóváhagyása céljából a tagállamok elfogadják a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokkal összhangban jóváhagyott rendszereket, alkatrészeket vagy önálló műszaki egységeket.
(5) A típusbizonyítvány feltünteti az (1) és (2) bekezdés szerint megadott mentességek jellegét.
A típusbizonyítványon - amelynek mintája a VI. mellékletben található - nem szerepel az „EK-jármű-típusbizonyítvány” fejléc. A típusbizonyítványok számozása ugyanakkor a VII. melléklet szerint történik.
(6) A típusjóváhagyás érvényessége a jóváhagyást megadó tagállam területére korlátozódik. A gyártó kérésére azonban a jóváhagyó hatóság ajánlott levél vagy e-mail útján megküldi a típusbizonyítvány és a csatolt dokumentumok másolatát a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságai számára.
Az említett másolat kézhezvételét követő 60 napon belül az érintett tagállam döntést hoz a típusjóváhagyás elfogadásáról. Döntéséről az első albekezdésben említett jóváhagyó hatóságot hivatalosan tájékoztatja.
A tagállamok nem tagadhatják meg a típusjóváhagyást, kivéve ha megalapozott indokok alapján feltételezhető, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló műszaki előírások a sajátjaikkal nem egyenértékűek.
(7) Amennyiben egy kérelmező egy másik tagállamban kíván értékesíteni, nyilvántartásba jegyeztetni vagy forgalomba helyezni egy járművet, kérelmére a jóváhagyást megadó tagállam a rendelkezésére bocsátja az információs csomagot is tartalmazó típusbizonyítvány másolatát.
A tagállamok engedélyezik az említett jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, kivéve ha megalapozott indokok alapján feltételezhető, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló műszaki előírások a sajátjaikkal nem egyenértékűek.
X. FEJEZET
EGYEDI JÓVÁHAGYÁSOK
24. cikk
Egyedi jóváhagyások
(1) A tagállamok mentességet biztosíthatnak valamely konkrét - adott esetben egyedi - jármű számára ezen irányelv, vagy a IV. vagy XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok egy vagy több rendelkezésének teljesítése alól, feltéve hogy alternatív követelményeket támasztanak.
Az első albekezdésben említett rendelkezések alkalmazásától a tagállamok csak kellően indokolt esetben tekintenek el.
Az „alternatív követelmények” kifejezés alatt olyan közigazgatási rendelkezések és műszaki követelmények értendők, amelyek célja a közúti közlekedésbiztonság és a környezetvédelem olyan szintjének biztosítása, amely a IV., illetve a XI. melléklet rendelkezéseiben előírt szinttel a lehető legteljesebb mértékben megegyezik.
(2) A tagállamok nem végeznek roncsoló jellegű kísérleteket. Az alternatív követelmények teljesítésének megállapítására a kérelmező által megadott releváns információkat használják fel.
(3) A tagállamok az alternatív követelmények teljesítése helyett elfogadnak bármely, rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EK-típusjóváhagyást.
(4) Az egyedi jóváhagyás iránti kérelmet a gyártó, a jármű tulajdonosa vagy a nevükben eljáró - a Közösség területén letelepedett - személy nyújtja be.
(5) A tagállam megadja az egyedi jóváhagyást, amennyiben a jármű megfelel a kérelemhez csatolt leírásnak, és teljesíti az alkalmazandó műszaki követelményeket, majd indokolatlan késedelem nélkül kibocsátja az egyedi jóváhagyási bizonyítványt.
Az egyedi típusbizonyítvány formátuma a VI. mellékletben foglalt EK-típusbizonyítvány mintáját követi, és tartalmazza legalább azokat az információkat, amelyek a járművek nyilvántartásba vételéhez kapcsolódó okmányokról szóló, 1999. április 29-i 1999/37/EK tanácsi irányelvben (13) előírt nyilvántartásbavételi kérelem kitöltéséhez szükségesek. Az egyedi jóváhagyási bizonyítványokon nem szerepelhet az „EK-járműjóváhagyás” fejléc.
Az egyedi jóváhagyási bizonyítványban szerepel az adott jármű járműazonosítási száma.
(6) Az egyedi jóváhagyás érvényessége a jóváhagyást megadó tagállam területére korlátozódik.
Amennyiben egy kérelmező egy másik tagállamban kíván értékesíteni, nyilvántartásba jegyeztetni vagy forgalomba helyezni egy egyedi jóváhagyással bíró járművet, kérelmére a jóváhagyást megítélő tagállam a rendelkezésére bocsát egy, a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló műszaki követelményeket ismertető nyilatkozatot.
Amennyiben egy jármű tekintetében valamely tagállam e cikk rendelkezéseinek megfelelően egyedi jóváhagyást ítél meg, a többi tagállam engedélyezi a jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, kivéve ha megalapozott indokok alapján feltételezhető, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló műszaki előírások a sajátjaival nem egyenértékűek.
(7) A gyártó vagy a jármű tulajdonosa kérelmére a tagállamok egyedi jóváhagyást ítélnek meg azon jármű részére, amely megfelel ezen irányelv rendelkezéseinek és a IV., illetve a XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusoknak.
Ilyen esetben a tagállamok elfogadják az egyedi jóváhagyást, és engedélyezik a jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését.
(8) E cikk rendelkezéseit alkalmazni lehet az ezen irányelv szerint típusjóváhagyásban részesült, és első nyilvántartásba vételüket vagy forgalomba helyezésüket megelőzően módosított járművek vonatkozásában.
25. cikk
Különleges rendelkezések
(1) A 24. cikkben előírt eljárást alkalmazni lehet konkrét járművek esetében a gyártási folyamat egymást követő szakaszai során, a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásnak megfelelően.
(2) A 24. cikkben előírt eljárás nem léphet a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás rendes menetének egy közbenső lépcsője helyébe, valamint nem alkalmazható valamely jármű jóváhagyása első lépcsőjének megszerzése céljára.
XI. FEJEZET
NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL, ÉRTÉKESÍTÉS ÉS FORGALOMBA HELYEZÉS
26. cikk
A járművek nyilvántartásba vétele, értékesítése és forgalomba helyezése
(1) A 29. és 30. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok kizárólag akkor vesznek nyilvántartásba egy járművet, és engedélyezik annak értékesítését vagy forgalomba helyezését, ha az a 18. cikknek megfelelően kibocsátott, érvényes megfelelőségi nyilatkozattal rendelkezik.
A nem teljes járművek esetében a tagállamok engedélyezhetik azok értékesítését, azonban megtagadhatják tartós nyilvántartásba vételüket és forgalomba helyezésüket arra az időszakra, ameddig e járművek nem teljesek.
(2) A megfelelőségi nyilatkozatra vonatkozó követelmény alól mentességet élvező járművek kizárólag akkor vehetők nyilvántartásba, értékesíthetők vagy helyezhetők forgalomba, amennyiben teljesítik ezen irányelv megfelelő műszaki követelményeit.
(3) A kis sorozatban gyártott járművek esetében a nyilvántartásba vett, értékesített, vagy forgalomba helyezett járművek száma évente nem haladja meg a XII. melléklet A. részében feltüntetett mennyiséget.
27. cikk
A kifutó sorozatú járművek nyilvántartásba vétele, értékesítése és forgalomba helyezése
(1) A XII. melléklet B. szakaszában megadott mennyiségi korlátokra is figyelemmel, és kizárólag korlátozott ideig a tagállamok nyilvántartásba vehetnek olyan járműveket, valamint engedélyezhetik azok értékesítését vagy forgalomba helyezését, amelyek olyan járműtípushoz tartoznak, amelynek EK-típusjóváhagyása már nem érvényes.
Az első albekezdés kizárólag olyan, a Közösség területén található járművekre alkalmazandó, amelyek gyártásuk idején érvényes EK-típusjóváhagyással rendelkeztek, azonban az érvényesség lejárta előtt nem kerültek nyilvántartásba vagy forgalomba.
(2) Az (1) bekezdés szerinti lehetőséghez teljes járművek esetében az EK-típusjóváhagyás lejárta napját követő tizenkét, befejezett járművek esetében pedig tizennyolc hónapon keresztül lehet folyamodni.
(3) Az (1) bekezdés rendelkezéseivel élni kívánó gyártó az érintett tagállamok illetékes hatóságaihoz az adott járművek forgalomba helyezéséig kérvényt nyújt be. A kérvényben ismertetni kell mindazon műszaki vagy gazdasági okokat, amelyek miatt a járművek az új műszaki követelményeknek nem tudnak megfelelni.
Az érintett tagállamok - a kérvény kézhezvételét követő három hónapon belül - döntenek arról, hogy engedélyezik-e és milyen darabszámban ezen járművek nyilvántartásba vételét területükön.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó azon járművekre, amelyek nemzeti típusjóváhagyással rendelkeztek, ám a jóváhagyás érvényességének megszűnését megelőzően - a 45. cikket alkalmazva - az EK-típus-jóváhagyási eljárás kötelező végrehajtása következtében nem kerültek nyilvántartásba vagy forgalomba.
(5) A tagállamok megfelelő intézkedések alkalmazásával biztosítják az e cikk szerinti eljárás keretében nyilvántartásba vételre kerülő vagy forgalomba helyezendő járművek számának eredményes ellenőrzését.
28. cikk
Alkatrészek és önálló műszaki egységek értékesítése és forgalomba helyezése
(1) A tagállamok annyiban engedélyezik az alkatrészek és önálló műszaki egységek értékesítését vagy forgalomba helyezését, amennyiben azok a vonatkozó szabályozási aktusoknak megfelelnek, és a 19. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon alkatrészek vagy önálló műszaki egységek esetében, amelyeket kifejezetten olyan új járművek számára készítettek vagy terveztek, amelyekre ez az irányelv nem vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkatrészek vagy önálló műszaki egységek értékesítését és forgalomba helyezését, amelyek a 20. cikket alkalmazva mentesültek valamely szabályozási aktus egy vagy több rendelkezése alól, vagy amelyeket a 22., 23. vagy 24. cikk szerinti, az adott alkatrészeket vagy önálló műszaki egységeket érintő mentességeket élvező járművekbe kívánnak beszerelni.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, és amennyiben valamely szabályozási aktus másképp nem rendelkezik, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkatrészek vagy önálló műszaki egységek értékesítését és forgalomba helyezését, amelyeket olyan járművekbe kívánnak beszerelni, amelyek tekintetében forgalomba helyezésük időpontjában az EK-típusjóváhagyás ezen irányelv, vagy a 70/156/EGK irányelv szerint nem volt követelmény.
XII. FEJEZET
VÉDZÁRADÉKOK
29. cikk
Az ezen irányelvnek megfelelő járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha egy tagállam azt állapítja meg, hogy egyes új járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek - habár az alkalmazandó követelményeknek megfelelnek, vagy megfelelő jelöléssel vannak ellátva - a közúti közlekedést súlyosan veszélyeztetik, vagy a környezetet vagy a közegészséget súlyosan károsítják, akkor e tagállam saját területén legfeljebb hat hónapra megtagadhatja az ilyen járművek nyilvántartásba vételét vagy az ilyen járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek értékesítésének vagy forgalomba helyezésének engedélyezését.
Ilyen esetekben az érintett tagállam erről haladéktalanul értesíti a gyártót, a többi tagállamot és Bizottságot, tájékoztatva azokat döntése okairól, különösen arról, hogy a döntés:
-
a vonatkozó szabályozási aktusok hiányosságainak, vagy
-
a vonatkozó követelmények helytelen alkalmazásának eredménye-e.
(2) A Bizottság a határozat előkészítése érdekében a lehető leghamarabb konzultál az érintett felekkel és különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely a típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett intézkedéseket a vonatkozó szabályozási aktusok hiányosságai indokolják, a megfelelő intézkedéseket az alábbiak szerint kell meghozni:
-
a IV. melléklet I. részében felsorolt külön irányelvek vagy rendeletek esetében a Bizottság azokat a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban módosítja,
-
ENSZ-EGB-előírások esetében a Bizottság a felülvizsgált 1958-as egyezménnyel összhangban javaslatot tesz a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokhoz szükséges módosítástervezetekre.
(4) Amennyiben az (1) bekezdésben említett intézkedéseket a vonatkozó követelmények helytelen alkalmazása indokolja, a Bizottság meghozza az ezen követelményeknek való megfelelés biztosításához szükséges megfelelő intézkedéseket.
30. cikk
A jóváhagyott típusnak meg nem felelő járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha az a tagállam, amely az EK-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy azok az új járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg az általa jóváhagyott típusnak, akkor megteszi a szükséges intézkedéseket, beleértve, szükség esetén, a típusjóváhagyás visszavonását is, annak biztosítására, hogy a legyártott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek adott esetben megfeleljenek a jóváhagyott típusnak. Az adott tagállam jóváhagyó hatósága a megtett intézkedésekről értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EK-típusbizonyítványban vagy az adatközlő lapon szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak való megfelelés hiányának minősül.
A jármű nem tekintendő a jóváhagyott típustól eltérőnek, amennyiben a vonatkozó szabályozási aktusok tűréshatárokat szabnak meg, és e tűréshatárokat tiszteletben tartják.
(3) Ha egy tagállam bebizonyítja, hogy olyan új járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, attól a tagállamtól, amely az EK-típusjóváhagyást megadta, kérheti annak ellenőrzését, hogy a legyártott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. Ilyen kérelem esetén az érintett tagállam a lehető leghamarabb, de minden esetben a kérelem keltétől számított hat hónapos határidőn belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(4) Az alábbi esetekben a jóváhagyó hatóság, attól a tagállamtól, amely a rendszerre, alkatrészre, önálló műszaki egységre vagy a nem teljes járműre a típusjóváhagyást megadta, kérheti a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a legyártott járművek ismét megfeleljenek a jóváhagyott típusnak:
a)
EK-jármű-típusjóváhagyás, amennyiben a jármű megfelelésének hiányát kizárólag valamely rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység megfelelésének hiánya okozza;
b)
többlépcsős típusjóváhagyás, amennyiben a befejezett jármű megfelelésének hiányát kizárólag a nem teljes jármű részét képező rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység, vagy maga a nem teljes jármű megfelelésének a hiánya okozza.
Ilyen kérelem esetén a megkeresett tagállam - szükség esetén a kérelmet benyújtó tagállammal együttműködve - a lehető leghamarabb, de minden esetben a kérelem keltétől számított hat hónapos határidőn belül meghozza a szükséges intézkedéseket. Amennyiben megállapítják a megfelelés hiányát, akkor annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik a típusjóváhagyást a rendszerre, alkatrészre, önálló műszaki egységre vagy a nem teljes járműre megadta, megteszi az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket.
(5) A jóváhagyó hatóságok bármely EK-típusjóváhagyás visszavonásáról és a visszavonás okairól 20 munkanapon belül értesítik egymást.
(6) Ha az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam vitatja a megfelelés hiányát, amelyről értesítést kapott, az érintett tagállamok igyekeznek a vitás esetet rendezni. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kap, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a vita rendezésének elérése érdekében.
31. cikk
Az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működésének jelentős mértékű veszélyeztetésére alkalmas részek vagy berendezések értékesítése és üzembe helyezése
(1) A tagállamok csak abban az esetben engedélyezik a jármű biztonsága vagy környezetvédelmi tulajdonságai szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését jelentős mértékben veszélyeztető részek vagy berendezések értékesítését, értékesítésre kínálását vagy üzembe helyezését, ha ezen részeket vagy berendezéseket az (5)-(10) bekezdéssel összhangban jóváhagyó hatóság engedélyezte.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően engedélyezendő részeket és berendezéseket fel kell venni a XIII. mellékletben meghatározott jegyzékbe. Az ilyen határozat értékelésen alapul, és méltányos egyensúlyra törekszik a következő elemek között:
a)
a kérdéses részekkel vagy berendezésekkel felszerelt járművek biztonságára vagy környezetvédelmi tulajdonságaira nézve komoly veszély fennállása; és
b)
a kérdéses részekre vagy berendezésekre egy e cikk szerinti engedélyeztetési kötelezettség esetleges előírásának hatása az értékesítés utáni piacon jelen lévő fogyasztókra és gyártókra.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni a járműre vonatkozóan elvégzett rendszer-típusjóváhagyás alá tartozó eredeti részekre vagy berendezésekre, valamint a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok valamelyikének előírásaival összhangban típusjóváhagyással ellátott részekre és berendezésekre, kivéve abban az esetben, ha a jóváhagyások az (1) bekezdésben említettektől eltérő szempontokat érintenek. Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a kizárólag versenyjárművekhez gyártott, nem közúti forgalomban történő használatra szánt részekre vagy berendezésekre. Ha a XIII. mellékletben található részeket vagy berendezéseket versenyzési és közúti célból egyaránt használják, ezeket a részeket vagy berendezéseket csak akkor szabad értékesítésre kínálni a lakosság számára közúti járművekben való felhasználás céljából, ha megfelelnek e cikk követelményeinek.
A Bizottság adott esetben elfogadja az ebben a bekezdésben említett részek vagy berendezések azonosítására vonatkozó rendelkezéseket.
(4) A Bizottság az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően állapítja meg az (1) bekezdésben említett eljárást és engedélyezési eljárási követelményeket, valamint a XIII. mellékletben szereplő jegyzék későbbi naprakésszé tételére vonatkozó rendelkezéseket. E követelmények körébe tartoznak a biztonsági és a környezetvédelmi előírások, és szükség szerint a vizsgálati szabványokra vonatkozó előírások is. Azok a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokon alapulhatnak, vagy a vonatkozó biztonsági, környezetvédelmi és vizsgálati technológia alapján alakíthatóak ki, vagy ha ez a megkívánt biztonsági vagy környezetvédelmi cél elérését megfelelően segíti, a résznek vagy berendezésnek az eredeti jármű - vagy adott esetben annak valamely része - környezetvédelmi és biztonsági tulajdonságaival való összehasonlításából állhatnak.
(5) Az (1) bekezdés alkalmazásában a részek vagy berendezések gyártója a kijelölt műszaki szolgálat által készített vizsgálati jegyzőkönyvet nyújt be a jóváhagyó hatóságnak, amely tanúsítja, hogy az engedélyeztetni kívánt részek vagy berendezések megfelelnek a (4) bekezdésben említett követelményeknek. A gyártó típusonként csak egy jóváhagyó hatósághoz, egy kérelmet nyújthat be.
A kérelem tartalmazza a részek vagy berendezések gyártójára vonatkozó adatokat, az engedélyeztetni kívánt részek vagy berendezések típusát, azonosítóját és számjelét, valamint azon jármű tekintetében, amelybe az adott részeket vagy berendezéseket be kívánják szerelni, a gyártó nevét, a jármű típusát és adott esetben a gyártási évét vagy más, az azonosítását lehetővé tévő információt.
Amennyiben a vizsgálati jegyzőkönyvet és egyéb bizonyítékokat figyelembe véve a jóváhagyó hatóság meggyőződik arról, hogy a kérdéses részek vagy berendezések megfelelnek a (4) bekezdésben említett követelményeknek, indokolatlan késedelem nélkül bizonyítványt ad ki a gyártónak. Ez a bizonyítvány - a (9) bekezdés második albekezdésére is figyelemmel - feljogosít a részeknek vagy berendezéseknek a Közösségben történő értékesítésére, értékesítésre kínálására vagy járműbe szerelésére.
(6) Az ezen cikk alkalmazásában engedélyezett összes részt vagy berendezést megfelelően jelölni kell.
A Bizottság megállapítja a jelölésre és csomagolásra vonatkozó követelményeket, valamint az (5) bekezdésben említett bizonyítvány mintáját és számozási rendszerét.
(7) Mivel a (2)-(6) bekezdésben említett intézkedések ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek - többek között kiegészítéssel történő - módosítására irányulnak, azokat a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(8) A gyártó haladéktalanul értesíti a bizonyítványt kiadó jóváhagyó hatóságot bármely olyan változásról, amely hatással van azokra a feltételekre, amelyekkel a bizonyítványt kiadták. Az adott jóváhagyó hatóság határoz arról, hogy felül kell-e vizsgálni a bizonyítványt, vagy új bizonyítványt kell-e kiadni, valamint arról, hogy szükség van-e új vizsgálatokra.
A gyártó felel annak biztosításáért, hogy a részeket és berendezéseket azoknak a feltételeknek megfelelően gyártsák az adott időpontban és a továbbiakban is, amelyekkel a bizonyítványt kiadták.
(9) A jóváhagyó hatóság az engedélyezést megelőzően megbizonyosodik a gyártásmegfelelőség hatékony ellenőrzését biztosító, kielégítő intézkedések és eljárások meglétéről.
Amennyiben a jóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy az engedély kiadásának feltételei már nem teljesülnek, felkéri a gyártót, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a részek és berendezések ismét megfeleljenek a feltételeknek. Amennyiben szükséges, az engedélyt visszavonja.
(10) A tagállamok közötti, az (5) bekezdésben említett bizonyítványokkal kapcsolatos bármely nézeteltérést a Bizottság tudomására kell hozni. A Bizottság a tagállamokkal folytatott konzultációt követően meghozza a szükséges intézkedéseket, beleértve - amennyiben szükséges - az engedély visszavonásának elrendelését.
(11) Ez a cikk nem alkalmazandó egy részre vagy berendezésre addig, amíg az a XIII. mellékletben nem szerepel. Minden újabb résznek vagy berendezésnek, vagy azok csoportjának a XIII. mellékletbe történő felvétele esetén ésszerű átmeneti időszakot kell meghatározni annak érdekében, hogy a rész vagy berendezés gyártója engedélyezés iránti kérelmet adhasson be, és engedélyt kaphasson. Ugyanakkor - adott esetben - időpont határozható meg, amely időpontot megelőzően típusjóváhagyásban részesült járművekhez tervezett részeket és berendezéseket kizárják e cikk alkalmazásából.
(12) Amíg nem születik döntés arról, hogy egy részt vagy berendezést fel kell-e venni az (1) bekezdésben említett jegyzékbe, a tagállamok a jármű biztonsága vagy környezetvédelmi tulajdonságai szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működésének jelentős veszélyeztetésére alkalmas részekkel vagy berendezésekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket tarthatnak fenn.
A kérdéses részekkel vagy berendezésekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezések hatályukat vesztik, amint e döntés megszületik.
(13) 2007. október 29-től kezdve a tagállamok nem fogadhatnak el új rendelkezéseket azon részekről és berendezésekről, amelyek befolyásolhatják a jármű biztonsága vagy környezetvédelmi tulajdonságai szempontjából alapvető fontosságú rendszerek megfelelő működését.
32. cikk
Járművek visszahívása
(1) Amennyiben egy EK-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak - valamely szabályozási aktus vagy a 2001/95/EK irányelv rendelkezéseinek alkalmazásában - már értékesített, nyilvántartásba vett vagy üzembe helyezett járműveket kell visszahívnia, mivel a járműbe szerelt egy vagy több rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység, attól függetlenül, hogy azt ezzel az irányelvvel összhangban megfelelően jóváhagyták-e vagy sem, komoly kockázatot jelent a közúti közlekedés biztonságára, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a jóváhagyó hatóságot, amely a járművet jóváhagyta.
(2) A gyártó a jóváhagyó hatóságnak az (1) bekezdésben említett kockázat semlegesítésére megfelelő orvoslási lehetőségeket javasol. A jóváhagyó hatóság a javasolt intézkedésekről késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam hatóságait.
Az illetékes hatóságok saját területükön biztosítják az intézkedések hatékony végrehajtását.
(3) Amennyiben az intézkedéseket az érintett hatóságok elégtelennek ítélik, vagy azok végrehajtása késedelmes, haladéktalanul értesítik azt a jóváhagyó hatóságot, amely az EK-jármű-típusjóváhagyást kiadta.
A jóváhagyó hatóság ezt követően tájékoztatja a gyártót. Ha az EK-jármű-típusjóváhagyást kiadó hatóság maga sem elégedett a gyártó intézkedéseivel, akkor meghozza valamennyi szükséges védintézkedést, beleértve az EK-jármű-típusjóváhagyás visszavonását is, amennyiben a gyártó nem javasol és nem hajt végre hatásos korrekciós intézkedéseket. Az EK-jármű-típusjóváhagyás visszavonása esetén az érintett jóváhagyó hatóság 20 munkanapon belül, ajánlott levél vagy azzal egyenértékű elektronikus eszköz útján értesíti a gyártót, a többi tagállam jóváhagyó hatóságait, valamint a Bizottságot.
(4) E cikket azokra a részekre is alkalmazni kell, amelyekre nem vonatkozik szabályozási aktusban előírt követelmény.
33. cikk
A meghozott határozatokról és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről szóló értesítés
Valamennyi határozatot, amelyet az ezen irányelv végrehajtása során elfogadott rendelkezések értelmében hoznak, és valamennyi határozatot, amellyel egy típusjóváhagyást megtagadnak vagy visszavonnak, amellyel a nyilvántartásba vételt megtagadják, vagy amellyel értékesítési tilalmat mondanak ki, részletes indokolással kell ellátni.
Az érintett felet értesíteni kell minden ilyen határozatról, és ugyanakkor az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint számára rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, valamint az ezen jogorvoslati lehetőségek igénybevételére engedélyezett határidőkről is.
XIII. FEJEZET
NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSOK
34. cikk
Az EK-típusjóváhagyáshoz szükséges ENSZ-EGB-előírások
(1) Azok az ENSZ-EGB-előírások, amelyekhez a Közösség csatlakozott, és amelyeket a IV. melléklet I. része és a XI. melléklet sorol fel, részét képezik az EK-jármű-típusjóváhagyásnak, ugyanolyan feltételek mellett, mint a külön irányelvek vagy rendeletek. Ezeket az előírásokat a IV. melléklet I. részében és a XI. mellékletben található táblázat vonatkozó oszlopaiban felsorolt járműkategóriákra kell alkalmazni.
(2) Ha a Közösség úgy dönt, hogy egy ENSZ-EGB-előírást az EK-jármű-típusjóváhagyás céljából kötelező jelleggel alkalmaz a 97/836/EK határozat 4. cikkének (4) bekezdésével összhangban, ezen irányelv mellékleteit ennek megfelelően módosítani kell, az ezen irányelv 40. cikkének (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban. Az ezen irányelv mellékleteit módosító aktus meghatározza az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező alkalmazásának időpontját is. A tagállamok hatályon kívül helyeznek vagy kiigazítanak minden olyan nemzeti jogszabályt, amely nem egyeztethető össze a kérdéses ENSZ-EGB-előírással.
Amennyiben az ENSZ-EGB-előírás létező külön irányelv vagy rendelet helyébe lép, a IV. melléklet I. részében és a XI. mellékletben található, vonatkozó bejegyzés helyébe az ENSZ-EGB-előírás száma lép, és a IV. melléklet II. részében található, megfelelő bejegyzést ugyanezzel az eljárással összhangban törölni kell.
(3) A (2) bekezdés második albekezdésében említett esetben a külön irányelvet vagy rendeletet, amelynek az ENSZ-EGB-előírás a helyébe lép, a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban hatályon kívül kell helyezni.
Amennyiben egy külön irányelvet hatályon kívül helyeznek, a tagállamok minden, annak az irányelvnek a nemzeti jogba való átültetése érdekében elfogadott nemzeti jogszabályt is hatályon kívül helyeznek.
(4) Ebben az irányelvben vagy a külön irányelvekben vagy rendeletekben a közösségi jogi keretben való megismétlésük nélkül közvetlenül lehet hivatkozni nemzetközi szabványokra és előírásokra.
35. cikk
Az ENSZ-EGB-előírások irányelvekkel vagy rendeletekkel való egyenértékűsége
(1) A IV. melléklet II. részében felsorolt ENSZ-EGB-előírások az azoknak megfelelő külön irányelvekkel vagy rendeletekkel egyenértékűnek tekintendők annyiban, amennyiben hatályuk és tárgyuk azonos.
A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják az ezen ENSZ-EGB-előírásokkal összhangban megadott jóváhagyásokat, és adott esetben az ezekhez tartozó jóváhagyási jeleket, az egyenértékű külön irányelvvel vagy rendelettel összhangban megadott megfelelő jóváhagyások és/vagy jóváhagyási jelek helyett.
(2) Amennyiben a Közösség úgy dönt, hogy az (1) bekezdés alkalmazásában egy új ENSZ-EGB-előírást vagy egy módosított ENSZ-EGB-előírást kezd alkalmazni, a IV. melléklet II. részét ennek megfelelően módosítani kell. Mivel a fenti intézkedések ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, azokat a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
36. cikk
Egyéb előírásokkal való egyenértékűség
A Közösség és harmadik országok között megkötött többoldalú vagy kétoldalú megállapodások keretében a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel elismerheti a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyása vonatkozásában az ezen irányelv szerinti feltételek vagy rendelkezések egyenértékűségét a nemzetközi vagy harmadik országbeli előírásokkal.
XIV. FEJEZET
MŰSZAKI INFORMÁCIÓ BIZTOSÍTÁSA
37. cikk
A felhasználóknak szánt információ
(1) A gyártó nem szolgáltathat ki olyan, az ebben az irányelvben vagy a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokban előírt adatokhoz kapcsolódó műszaki információt, amely eltér a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott adatoktól.
(2) Amennyiben egy szabályozási aktus külön rendelkezik róla, a gyártó a felhasználók rendelkezésére bocsát minden olyan vonatkozó információt és szükséges útmutatást, amely valamely jármű, alkatrész vagy önálló műszaki egység használatához kapcsolódó különleges feltételeket vagy korlátozásokat ír le.
Ezt az információt a Közösség hivatalos nyelvein kell rendelkezésre bocsátani. Ezt - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - megfelelő használatot támogató dokumentumban, mint például a használati útmutatóban vagy a karbantartási útmutatóban kell közzétenni.
38. cikk
Az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak szánt információ
(1) A jármű gyártója az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak rendelkezésére bocsátja mindazon adatokat - beleértve, adott esetben, a szabályozási aktus mellékletében vagy függelékében külön felsorolt rajzokat is -, amelyek az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyásához vagy a 31. cikk szerinti engedély megszerzéséhez szükségesek.
A jármű gyártója az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártóira nézve kötelező érvényű megállapodást köthet, minden nem nyilvános - többek között a szellemi tulajdonjogokhoz kapcsolódó - információ bizalmas kezelése érdekében.
(2) Az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártója a 10. cikk (4) bekezdésével összhangban a használatra vagy a beszerelés egyedi feltételeire vagy mindkettőre vonatkozóan korlátozásokat magában foglaló EK-típusbizonyítvány tulajdonosaként az említettekről minden részletes információt a jármű gyártójának rendelkezésére bocsát.
Amennyiben egy szabályozási aktus rendelkezik róla, az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártója a legyártott alkatrészekhez vagy önálló műszaki egységekhez a használatra vagy a beszerelés egyedi feltételeire vagy mindkettőre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban útmutatót mellékel.
XV. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI INTÉZKEDÉSEK ÉS MÓDOSÍTÁSOK
39. cikk
Az ezen irányelvre, a külön irányelvekre és rendeletekre vonatkozó végrehajtási intézkedések és azok módosításai
(1) A Bizottság elfogadja az egyes külön irányelvek vagy rendeletek végrehajtásához szükséges intézkedéseket az adott irányelvben vagy rendeletben megállapított szabályoknak megfelelően.
(2) A Bizottság elfogadja az ezen irányelv mellékleteinek vagy a IV. melléklet I. részében felsorolt külön irányelvek vagy rendeletek rendelkezéseinek módosításait, amelyekre azoknak a tudományos és technikai ismeretek fejlődéséhez vagy a fogyatékkal élő személyek egyedi szükségleteihez való igazításuk miatt van szükség.
(3) A Bizottság elfogadja ezen irányelv azon módosításait, amelyekre a kis sorozatban gyártott járművek, az egyedi jóváhagyási eljárás szerint jóváhagyott járművek és a különleges rendeltetésű járművek műszaki előírásainak megállapítása érdekében van szükség.
(4) Amennyiben a Bizottság az úthasználókra vagy a környezetre jelentett, sürgős intézkedéseket kívánó súlyos kockázatról szerez tudomást, a IV. melléklet I. részében felsorolt külön irányelveket vagy rendeleteket módosíthatja.
(5) A Bizottság elfogadja a megfelelő ügyintézés érdekében és különösen a IV. melléklet I. részében felsorolt külön irányelvek vagy rendeletek mind egymás közötti, mind az egyéb közösségi jogszabályokkal való koherenciájának biztosítása érdekében szükséges módosításokat.
(6) Amennyiben a 97/836/EK határozat alkalmazásában új ENSZ-EGB-előírások vagy olyan létező ENSZ-EGB-előírások módosításainak elfogadására kerül sor, amelyekhez a Közösség csatlakozott, a Bizottság ennek megfelelően módosítja ezen irányelv mellékleteit.
(7) Valamennyi új külön irányelv vagy rendelet az ezen irányelv mellékleteinek megfelelő módosítását eredményezi.
(8) Ezen irányelv mellékleteit rendeletek útján lehet módosítani.
(9) Mivel az ebben a cikkben említett intézkedések ezen irányelv vagy a külön irányelvek és rendeletek nem alapvető fontosságú elemeinek - többek között kiegészítés általi - módosítására irányulnak, azokat a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
40. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot a „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság (TCMV) segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)-(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő három hónap.
XVI. FEJEZET
MŰSZAKI SZOLGÁLATOK KIJELÖLÉSE ÉS BEJELENTÉSE
41. cikk
A műszaki szolgálatok kijelölése
(1) Amikor egy tagállam kijelöl egy műszaki szolgálatot, az utóbbi köteles megfelelni ezen irányelv rendelkezéseinek.
(2) A műszaki szolgálatok az ezen irányelvben, vagy valamely, a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusban meghatározott, jóváhagyáshoz vagy ellenőrzéshez szükséges vizsgálatokat vagy maguk végzik el, vagy felügyelik, kivéve, ahol alternatív eljárások külön engedélyezettek. Nem végezhetnek olyan vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket, melyekre megfelelő módon nem lettek kijelölve.
(3) A műszaki szolgálatok hatáskörüktől függően a következő négy tevékenységi kategória közül egybe vagy többe tartoznak:
a)
A kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek saját létesítményeikben végzik el az ezen irányelvben és a IV. mellékletében felsorolt szabályozási aktusokban említett vizsgálatokat;
b)
B kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek felügyelik az ezen irányelvben és a IV. mellékletében felsorolt szabályozási aktusokban említett, a gyártó vagy egy harmadik fél létesítményeiben végzett vizsgálatokat;
c)
C kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártó gyártásmegfelelőséget biztosító eljárásainak kezdeti vizsgálatát és nyomon követését végzik;
d)
D kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártásmegfelelőség felügyeletének keretében vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket felügyelnek vagy végeznek.
(4) A műszaki szolgálatok igazolják, hogy az ezen irányelv és a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok alá tartozó konkrét területeken megfelelő szakértelemmel, konkrét szakismeretekkel és bizonyított szakmai tapasztalattal rendelkeznek.
Továbbá a műszaki szolgálatok kötelesek megfelelni az V. melléklet 1. függelékében felsorolt, az általuk végzett tevékenységekre vonatkozó előírásoknak. Ez a követelmény azonban nem vonatkozik a 25. cikk (1) bekezdése szerinti többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás utolsó lépcsőjének alkalmazására.
(5) A jóváhagyó hatóság műszaki szolgálatként járhat el a (3) bekezdésben említett tevékenységek közül egy vagy több esetén.
(6) Az A kategóriájú tevékenységekhez a gyártó vagy a nevében eljáró alvállalkozó is kijelölhető műszaki szolgálatként a XV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok vonatkozásában.
Ezen szabályozási aktusok jegyzékét szükség esetén a Bizottság a 40. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban módosítja.
(7) Az (5) és (6) bekezdésben említett jogalanyok kötelesek megfelelni e cikk rendelkezéseinek.
(8) A nem a (6) bekezdés értelmében kijelölt, harmadik országbeli műszaki szolgálatokat csak a Közösség és a kérdéses harmadik ország közötti kétoldalú egyezmény keretében lehet bejelenteni a 43. cikkel összhangban.
42. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A 41. cikkben említett szakértelmet egy illetékes hatóság által kiállított értékelő jelentéssel kell igazolni. Ez egy akkreditációs testület által kiállított akkreditációs bizonyítványt is magában foglalhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés alapját képező értékelést az V. melléklet 2. függelékének rendelkezései szerint folytatják le.
Az értékelő jelentést legalább hároméves időszakonként felül kell vizsgálni.
(3) Az értékelő jelentést kérésre közölni kell a Bizottsággal.
(4) A műszaki szolgálatként eljáró jóváhagyási hatóság a megfelelést köteles dokumentumokkal igazolni.
Ebbe beletartozik egy olyan értékelés, melyet az értékelt tevékenységtől független auditorok végeznek. Az ilyen auditorok tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől autonóm módon elválasztva irányítják.
(5) A műszaki szolgálatként kijelölt gyártónak vagy a nevében eljáró alvállalkozónak, be kell tartania e cikk vonatkozó előírásait.
43. cikk
Bejelentési eljárások
(1) A tagállamok közlik a Bizottsággal minden egyes kijelölt műszaki szolgálat nevét, címét - beleértve az elektronikus címet - a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat. Értesítik továbbá a Bizottságot ezek minden utólagos módosításáról.
A bejelentésben szerepel, hogy mely szabályozási aktusokra jelölték ki a műszaki szolgálatokat.
(2) A műszaki szolgálat a 41. cikkben szereplő tevékenységeket csak akkor folytathatja típus-jóváhagyási célra, ha ezt előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) Több tagállam ugyanazt a műszaki szolgálatot is kijelölheti és bejelentheti, függetlenül az általa folytatott tevékenységek kategóriájától.
(4) Amennyiben egy szabályozási aktus alkalmazásakor egy olyan szervezetet vagy hatáskörrel rendelkező szervet szükséges kijelölni, melynek tevékenysége nem szerepel a 41. cikkben említettek között, a bejelentést e cikk rendelkezéseivel összhangban kell megtenni.
(5) A Bizottság a jóváhagyó hatóságok és a műszaki szolgálatok jegyzékét és adataikat közzéteszi a honlapján.
XVII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
44. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Amíg ezen irányelv szükséges módosításai az ezen irányelv hatálya alá még nem tartozó járművekre történő kiterjesztés, vagy a nem M1-es, kis sorozatban gyártott járművek típusjóváhagyásával kapcsolatos adminisztratív és műszaki rendelkezések teljessé tétele, és az egyedi jóváhagyási eljárásra vonatkozó összehangolt adminisztratív és műszaki rendelkezések meghatározása érdekében nem történnek meg, valamint amíg a 45. cikkben meghatározott átmeneti időszakok le nem járnak, a tagállamok ezen járművekre továbbra is nemzeti jóváhagyási rendszerüket alkalmazzák, feltéve hogy az ilyen jóváhagyások az ezen irányelvben meghatározott összehangolt műszaki követelményeken alapulnak.
(2) Az érintett tagállam a gyártó vagy egyedi jóváhagyás esetén a jármű tulajdonosa kérésére és a megkövetelt információk beterjesztése után kitölti és kibocsátja a típusbizonyítványt vagy az egyedi jóváhagyást. A bizonyítványt a kérelmező számára kell kibocsátani.
Azonos típusú járművekre vonatkozóan a többi tagállam a hitelesített másolatot elismeri annak bizonyításaként, hogy a szükséges vizsgálatokat elvégezték.
(3) Ahol egy egyedi jóváhagyás alá eső járművet másik tagállamban kell nyilvántartásba venni, az a tagállam megkövetelhet az egyedi jóváhagyást kibocsátó jóváhagyó hatóságtól bármilyen kiegészítő tájékoztatást, mely részletesen leírja az adott jármű által teljesített műszaki követelményeket.
(4) Mindaddig, amíg a tagállamokban az ezen irányelv által szabályozott járművekkel kapcsolatos nyilvántartásbavételi és adóztatási rendszerek harmonizálása nem történik meg, a tagállamok használhatnak nemzeti kódokat a nyilvántartásba vétel és az adóztatás saját területükön történő megkönnyítése céljából. E célból a tagállamok feloszthatják a III. melléklet II. részében szereplő változatokat, feltéve hogy a felosztáshoz használt jellemzők az információs csomagban kifejezetten fel vannak tüntetve vagy abból egy egyszerű számítással levezethetők.
45. cikk
Az EK-típusjóváhagyás alkalmazási időpontjai
(1) Az EK-típusjóváhagyást illetően a tagállamok a XIX. mellékletben meghatározott időponttól kezdve adják meg az új típusú járművek számára az EK-jóváhagyást.
(2) A 2009. április 29-től a tagállamok a gyártó kérésére új típusú járművekre EK-jóváhagyást adhatnak.
(3) A XIX. melléklet táblázatának negyedik oszlopában meghatározott időpontokig a 26. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó olyan új járművekre, melyekre a harmadik oszlopban meghatározott időpontok előtt nemzeti jóváhagyást adtak ki, vagy amelyekre nem volt jóváhagyás.
(4) A gyártó kérelmére a XIX. mellékletben szereplő táblázat 6. és 9. sorának 3. oszlopában meghatározott időpontokig a tagállamok azzal a feltétellel folytatják a nemzeti típusjóváhagyások kiadását a járművek közösségi típusjóváhagyásának alternatívájaként az M2 vagy M3 kategóriájú járművekre, hogy e járművek és rendszereik, alkatrészeik és önálló műszaki egységeik típusjóváhagyása az ezen irányelv IV. mellékletének I. részében felsorolt szabályozási aktusoknak megfelelően megtörtént.
(5) Ez az irányelv nem érvénytelenít semmilyen M1-es kategóriájú járműre 2009. április 29. előtt kiadott EK-típusjóváhagyást, és az ilyen jóváhagyás meghosszabbítását sem akadályozza meg.
(6) Új típusú rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek EK-jóváhagyását illetően a tagállamok ezt az irányelvet 2009. április 29-től kezdve alkalmazzák.
Ez az irányelv nem érvénytelenít semmilyen rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre 2009. április 29. előtt kiadott EK-típusjóváhagyást, és az ilyen jóváhagyás meghosszabbítását sem akadályozza meg.
46. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az ezen irányelv rendelkezései és különösen a 31. cikkben szereplő vagy a 31. cikkből adódó tilalmak, valamint a IV. melléklet I. részében felsorolt szabályozási aktusok megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és megtesznek minden szükséges intézkedést végrehajtásuk biztosítására. A megállapított szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről 2009. április 29. előtt tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal azok későbbi módosításait is.
47. cikk
Értékelés
(1) Legkésőbb 2011. április 29-ig a tagállamok értesítik a Bizottságot az ezen irányelvben lefektetett típus-jóváhagyási eljárások alkalmazásával kapcsolatban, különös tekintettel a többlépcsős folyamat alkalmazására. Ahol helyénvaló, a Bizottság javasolja azokat a változtatásokat, melyek vélhetően szükségesek a típus-jóváhagyási folyamat javításához.
(2) Az (1) bekezdés alapján megadott információk alapján, a Bizottság legkésőbb 2011. október 29-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv alkalmazásáról. Amennyiben helyénvaló, a Bizottság javasolhatja a 45. cikkben említett alkalmazási időpontok elhalasztását.
48. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok legkésőbb 2009. április 29-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelv lényegi módosításainak megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
Ezeket a rendelkezéseket 2009. április 29-től alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. Tartalmazniuk kell továbbá egy olyan nyilatkozatot, hogy a meglévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekben szereplő, az ezen irányelv által hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell tekinteni. A hivatkozás módját és a nyilatkozat formáját tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
49. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 70/156/EGK irányelv 2009. április 29-től hatályát veszti, az irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó, a XX. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a XXI. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
50. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
51. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. szeptember 5-én.