*****
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 30. maj 1984
om stoetten i henhold til siciliansk lov af 5. august 1982, nr. 105, om aendringer i det regionale budget og i budgettet for Siciliens statsskovskontor for regnskabsaaret 1982
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(84/563/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,
under henvisning til Raadets forordninger om faelles markesordninger for landbrugsprodukter, saerlig Raadets forordning (EOEF) nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1018/84 (2),
efter i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I
Ved skrivelse af 7. september 1982 gav den italienske regering Kommissionen meddelelse om siciliansk regionallov nr. 105 af 5. august 1982 om aendringer i det regionale budget og i budgettet for Siciliens statsskovskontor for regnskabsaaret 1982.
De italienske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger i skrivelse af 20. juni 1983 og i telex af 25. juli 1983 og 22. oktober 1983.
I artikel 39 i naevnte lov gives der bemyndigelse til udgifter paa 3 798,9 mio lire for 1982 med henblik paa genfinansiering af foranstaltninger omhandlet i artikel 36 i regionallov af 12. august 1980, nr. 83, om ydelse af et ekstra tilskud til kooperativer, konsortier og sammenslutninger af producenter til daekning af de stigende investeringsomkostninger som foelge af byggeriets fordyrelse.
I lovens artikel 42 gives der bemyndigelse til udgifter paa 2 000 mio lire for 1982 med henblik paa genfinansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 1 og 3 i regionallov nr. 23 af 28. juli 1978 og artikel 2 i regionallov nr. 197 af 13. august 1979 om tilskud paa 60 til 70 % til producentforeninger, kooperativer og konsortier til modernisering af opbevarings- og forarbejdningsanlaeg for landbrugsvarer og zootekniske produkter, samt om forskud paa 30 % af disse tilskud.
I lovens artikel 51 gives der bemyndigelse til udgifter paa 1 650 mio lire for 1982 med henblik paa genfinansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 22 i regionallov nr. 85 af 12. august 1980 om tilskud paa 12 % af koebsprisen for hvert hkg siciliansk hvede, der opkoebes af moellerierne.
Disse stoetteforanstaltninger henhoerer under traktatens artikel 92 til 94 i henhold til saerlige bestemmelser i EF-forordningerne om faelles markedsordninger.
II
Efter en foerste gennemgang af siciliansk regionallov nr. 105 af 5. august 1982 har Kommissionen konstateret, at stoetten i henhold til artikel 39 og 42, som skal fremme opfoerelsen og moderniseringen af anlaeg til behandling, forarbejdning og afsaetning af landbrugsprodukter, ikke er begraenset i forhold til de stoettesatser, som Kommissionen generelt tillader.
Det i henhold til artikel 51 ydede tilskud paa 12 % af koebsprisen for haard hvede, der opkoebes af moellerierne, er en driftsstoette, som ikke medfoerer nogen varig forbedring af den paagaeldende sektors strukturer; stoetten er derfor uforenelig med Faellesskabets bestemmelser.
Paa baggrund af ovenstaaende indledte Kommissionen ved skrivelse af 25. marts 1983 proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til naevnte foranstaltninger og opfordrede den italienske regering til at fremsaette bemaerkninger.
Kommissionen opfordrede ogsaa de oevrige og andre interesserede parter end medlemsstaterne til at fremsaette bemaerkninger.
III
De italienske myndigheder har i deres svar paa aabningsskrivelsen ikke givet formelle garantier for, at de af Kommissionen oenskede stoettesatsgraenser med hensyn til investeringsstoetten i henhold til lovens artikel 39 og 42 vil blive overholdt. De italienske myndigheder har heller ikke meddelt oplysninger, som vil kunne aendre Kommissionens holdning med hensyn til stoetten i henhold til artikel 51.
IV
Med hensyn til stoetten i henhold til lovens artikel 39 og 42 har Kommissionen ved sin tidligere stillingtagen klart skelnet mellem paa den ene side projekter, der indgaar i nationale eller regionale programmer godkendt af Kommissionen i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 355/77 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3164/82 (2), og som gennemfoeres i ugunstigt stillede omraader som omhandlet i Raadets direktiv 75/268/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 82/786/EOEF (4), for hvilke projekter der kan ydes en stoette paa indtil 75 % af investeringsvaerdien, og paa den anden side projekter, der gennemfoeres uden for disse omraader eller ikke indgaar i saadanne programmer, og som kun boer modtage tilskud paa indtil 50 % af investeringsvaerdien; trods disse meget hoeje stoettesatser skal modtageren af stoette til finansiering af projektet dog fortsat selv yde en tilstraekkelig andel; en finansiel deltagelse paa 25 eller 50 % boer saaledes udgoere en bundgraense, under hvilken der bestaar risiko for, at der udvikles aktiviteter, som i et omfang, der er i modstrid med de faelles interesser, vil kunne fordreje samhandelsvilkaarene, fordi der oprettes tabsgivende virksomheder, der ikke vil kunne bestaa i laengere tid uden senere stoette, og som desuden producerer produkter, som ikke kan afsaettes uden tilskud fra Den europaeiske udviklings- og garantifond for Landbruget.
Det i henhold til lovens artikel 51 ydede tilskud til haard hvede, som opkoebes af moellerierne, er en driftsstoette, der er uden gunstig og varig indvirkning paa strukturerne. Foranstaltningen favoriserer kunstigt de sicilianske producenter i forhold til producenterne i de andre italienske regioner og de oevrige medlemsstater, og foranstaltningen vil derfor kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
Det fremgaar af ovenstaaende, at den af de italienske myndigheder besluttede stoette vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller risikere at fordreje samhandelen som omhandlet i traktatens artikel 92, stk. 1.
Ifoelge traktatens artikel 92, stk. 1, er stoette, der svarer til de kriterier, der er fastsat deri, principielt uforenelig med faellesmarkedet.
Det i traktatens artikel 92, stk. 1, fastsatte forbud kan ikke haeves i henhold til samme artikels stk. 2, da de i denne bestemmelse fastsatte undtagelser klart ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfaelde.
I samme artikels stk. 3, der omhandler undtagelserne fra denne uforenelighed, fastsaettes, at stoetten skal vaere i Faellesskabets interesse og ikke til fordel for en bestemt sektor i en medlemsstat; disse undtagelsesbestemmelser skal fortolkes snaevert ved undersoegelsen af enhver regional eller sektorbestemt stoetteordning og i forbindelse med enkelttilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger; undtagelse kan kun indroemmes, saafremt Kommissionen kan fastslaa, at stoetten er noedvendig for at naa et af de maal, der er omhandlet i naevnte bestemmelser.
Indroemmes der saadanne undtagelser for stoette, uden at en saadan modydelse kan fastslaas, er det ensbetydende med at give samtykke til begraensning i samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen til skade for Faellesskabet og derigennem at indroemme visse medlemsstater udberettigede fordele.
I det foreliggende tilfaelde har det med hensyn til investeringsstoetten, for saa vidt denne overstiger den ovenfor fastsatte graense, samt stoetten til moelleriernes opkoeb af haard hvede, ikke kunnet fastslaas, at en saadan modydelse foreligger; de italienske myndigheder har ikke kunnet begrunde og Kommissionen har ikke kunnet fastslaa, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for anvendelse af en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3.
Der er ikke tale om foranstaltninger, der er egnede til at fremme den oekonomiske udvikling i omraader, hvor levestandarden er usaedvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskaeftigelse, og heller ikke foranstaltninger, der er egnede til at fremme virkeliggoerelsen af et projekt af faelleseuropaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den paagaeldende medlemsstats oekonomi; traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og b), kan derfor ikke anvendes.
Hvis virksomheder oprettes med for stor stoette, er der risiko for at skabe enheder, der ikke kan overleve uden yderligere stoette, og som samtidigt fremstiller overskudsprodukter, hvis afsaetningsomkostninger vil kunne blive en byrde for Den europaeiske udviklings- og garantifond for Landbruget. Stoette vil derfor kunne aendre samhandelsvilkaarene i et omfang, der er i modstrid med de faelles interesser.
Tilskuddet til opkoeb af haard hvede udgoer en driftsstoette uden varig virkning paa modtagervirksomhedernes oekonomiske situation. Kommissionen har generelt altid modsat sig saadanne former for stoette, idet de saedvanligvis ikke i sig selv opfylder betingelserne for at falde ind under undtagelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), som foelge af, at de ikke er til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller oekonomiske regioner som omhandlet i denne bestemmelse.
Under hensyn til den tilsvarende oekonomiske situation, der for tiden goer sig gaeldende for virksomheder i alle medlemsstater, og som er praeget af stagnation eller faldende indkomster samtidigt med kraftigt stigende produktionsomkostninger, samt under hensyn til den kraftige eller endog voldsomme konkurrence mellem medlemsstaterne for de fleste landbrugsprodukter, vil disse stoetteforanstaltninger kunne fordreje samhandelsvilkaarene i et omfang, der er i modstrid med de faelles interesser.
Der foreligger derfor ingen oplysninger, som kan berettige Kommissionen til at fritage de paagaeldende foranstaltninger fra stoettens uforenelighed ved at lade dem omfatte af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).
Det fremgaar af ovenstaaende, at den paagaeldende stoette ikke opfylder betingelserne for at falde ind under en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3.
Denne beslutning beroerer ikke de konsekvenser, som Kommissionen i tilfaelde af udbetaling af ovennaevnte stoette i givet fald vil drage med hensyn til EUGFL's finansiering af den faelles landbrugspolitik -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Den del af stoetten i henhold til artikel 39 og 42 i siciliansk regionallov af 5. august 1982, nr. 105, der overstiger
a) 75 % af de tilladte udgifter til projekter, der gennemfoeres i bjergomraader og andre ugunstigt stillede omraader som omhandlet i direktiv 75/268/EOEF, og som indgaar i nationale eller regionale programmer, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EOEF) nr. 355/77, eller
b) 50 % for projekter, der gennemfoeres i andre omraader, eller som ikke indgaar i saadanne programmer,
er uforenelig med bestemmelserne i traktatens artikel 92 og maa derfor ikke ydes.
2. Stoetten i henhold til artikel 51 i lov nr. 105 er uforenelig med traktatens artikel 92 og maa derfor ikke ydes.
Artikel 2
Italien giver inden for en frist paa to maaneder fra datoen for meddelelsen af denne beslutning Kommissionen underretning om de foranstaltninger, den har truffet for at efterkomme bestemmelserne i artikel 1.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Den italienske Republik.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. maj 1984.