++++
( 1 ) EFT nr . L 148 af 28 . 6 . 1968 , s . 13 .
( 2 ) EFT nr . L 303 af 28 . 11 . 1977 , s . 1 .
( 3 ) EFT nr . L 155 af 3 . 7 . 1968 , s . 1 .
( 4 ) EFT nr . L 264 af 23 . 11 . 1972 , s . 1 .
( 5 ) EFT nr . L 252 af 16 . 10 . 1968 , s . 14 .
( 6 ) EFT nr . L 286 af 13 . 10 . 1973 , s . 15 .
( 7 ) EFT nr . L 172 af 5 . 8 . 1970 , s . 25 .
( 8 ) EFT nr . L 61 af 9 . 3 . 1976 , s . 7 .
( 9 ) EFT nr . L 215 af 30 . 8 . 1968 , s . 25 .
( 10 ) EFT nr . L 286 af 13 . 10 . 1973 , s . 15 .
( 11 ) EFT nr . L 25 af 31 . 1 . 1975 , s . 1 .
( 12 ) EFT nr . L 162 af 1 . 7 . 1977 , s . 9 .
( 13 ) EFT nr . L 59 af 10 . 3 . 1969 , s . 3 .
( 14 ) EFT nr . L 40 af 10 . 2 . 1978 , s . 7 .
( 15 ) EFT nr . L 211 af 1 . 8 . 1973 , s . 8 .
( 16 ) EFT nr . L 16 af 20 . 1 . 1978 , s . 8 .
( 17 ) EFT nr . L 172 af 5 . 8 . 1970 , s . 26 .
( 18 ) EFT nr . L 156 af 17 . 6 . 1976 , s . 14 .
( 19 ) EFT nr . L 184 af 29 . 7 . 1968 , s . 10 .
( 20 ) EFT nr . L 5 af 9 . 1 . 1975 , s . 7 .
KOMMISSIONENS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 776/78
af 18 . april 1978
om anvendelsen af laveste restitutionssats ved udfoersel af mejeriprodukter og om ophaevelse og aendring af visse forordninger
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27 . juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( 1 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2560/77 ( 2 ) , saerlig artikel 17 , stk . 4 ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 876/68 af 28 . juni 1968 om fastsaettelse af de almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for maelk og mejeriprodukter og om kriterierne for fastsaettelse af restitutionsbeloebet ( 3 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2429/72 ( 4 ) , saerlig artikel 6 , stk . 2 , og
ud fra foelgende betragtninger :
Af klarhedshensyn boer foelgende forordninger ophaeves og erstattes af én enkelt tekst , da de i modsat fald skulle tilpasses paa en raekke punkter :
_ Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1611/68 af 15 . oktober 1968 om saerlige bestemmelser vedroerende den laveste restitutionssats , der skal anvendes ved udfoersel af visse ostesorter til tredjelande ( 5 ) , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2786/73 ( 6 ) ,
_ Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1578/70 af 4 . august 1970 om saerlige bestemmelser vedroerende den laveste restitutionssats , der finder anvendelse ved udfoersel af ost til tredjelande ( 7 ) , og
_ Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 518/76 af 8 . marts 1976 om anvendelse af den laveste restitutionssats ved udfoersel af mejeriprodukter og om ophaevelse af forordning ( EOEF ) nr . 2188/74 ( 8 ) ;
bilaget til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1324/68 af 29 . august 1968 om indfoerelse af saerlige betingelser for eksport af visse ostesorter til Schweiz ( 9 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2786/73 ( 10 ) , boer tilpasses , for at der kan tages hensyn til , at Tilsit og Butterkaese fra nu af henhoerer under pos . 04.04 E I b ) 5 i den faelles toldtarif , naar de udfoeres til tredjelande ;
saafremt eksportrestitutionen er differentieret efter bestemmelsessted , skal i henhold til artikel 11 , stk . 2 , i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 192/75 af 17 . januar 1975 om gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( 11 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 1469/77 ( 12 ) , den del af restitutionen , der er beregnet paa grundlag af den laveste restitutionssats , udbetales , naar der fremlaegges bevis for , at produktet har forladt Faellesskabets geografiske omraade ;
i henhold til artikel 2 , stk . 4 , sidste afsnit , og artikel 3 , stk . 1 , i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 441/69 af 4 . marts 1969 om supplerende hovedregler for ydelse af eksportrestitutioner til de produkter , for hvilke der gaelder en ordning med en enhedspris , og som udfoeres i uforandret stand eller i form af visse varer , som ikke henhoerer under traktatens bilag II ( 13 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 269/78 ( 14 ) , kan den del af restitutionen , der svarer til den laveste sats , som anvendes den dag , hvor udfoerselstoldformaliteterne sluttes , udbetales , naar produktet er anbragt under den saerordning , som er indfoert ved den naevnte forordning ;
i forbindelse med saerordninger med flere tredjelande , kan den restitutionssats , der anvendes ved udfoersel til disse lande af visse mejeriprodukter , vaere lavere , undertiden i betydelig grad , end det normalt anvendte restitutionsniveau ; det kan endvidere forekomme , at der ikke er fastsat nogen restitution ;
for saa vidt angaar Schweiz er der indfoert saerordninger ved forordning ( EOEF ) nr . 1324/68 vedroerende visse oste og ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2074/73 af 31 . juli 1973 om indfoerelse af saerlige betingelser for eksport af smelteost til Schweiz ( 15 ) ; der er ligeledes fastsat en saerordning for Oestrigs vedkommende med hensyn til position 04.04 ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 102/78 af 18 . januar 1978 om fastsaettelse af saerlige betingelser for udfoersel af visse ostesorter til Oestrig ( 16 ) ; i henhold til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1579/70 af 4 . august 1970 om fastsaettelse af saerlige betingelser for udfoersel af visse ostesorter til Spanien ( 17 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 1 300/76 ( 18 ) , anvendes der ligeledes en saerlig restitutionssats for ost , der udfoeres til Spanien ( zone D ) ;
saerordningerne for udfoersel til Schweiz , Oestrig og Spanien sikrer , at produkter , for hvilke der er ydet restitution for andre bestemmelsessteder , ikke kan udfoeres til disse tre lande ; derfor boer der ved anvendelse af de naevnte bestemmelser i forordning ( EOEF ) nr . 192/75 tages hensyn til disse saerordninger , for at eksportoererne ved handel med andre tredjelande ikke kommer til at baere unoedvendige oekonomiske byrder , idet det fastsaettes , at der ved fastlaeggelsen af den laveste restitutionssats ikke tages hensyn til de saerlige restitutionssatser , der for de paagaeldende specielle bestemmelsessteder er fastsat paa et lavere niveau end det , der gaelder for den laveste restitution ved udfoersel til de andre tredjelande ; denne undtagelse var , undtagen for Oestrigs vedkommende , fastsat i forordning ( EOEF ) nr . 1611/68 og ( EOEF ) nr . 1578/70 ;
laveste restitutionssats forekommer ligeledes i forbindelse med ikke-fastsaettelse af en restitution ;
med hensyn til udfoerslerne til USA ( zone E ) forekommer der tilfaelde af ikke-fastsaettelse af restitutionen for visse mejeriprodukter ; der boer endvidere fastsaettes en undtagelse vedroerende fastsaettelsen af den laveste restitutionssats i de tilfaelde , hvor de af USA indfoerte foranstaltninger sikrer , at produkter , for hvilke der er ydet restitution for andre bestemmelsessteder , ikke kan indfoeres til zone E ; erfaringen viser , at produkterne i bilag II til denne forordning kan omfattes af denne undtagelse , ikke blot for saa vidt angaar acvendelsen af artikel 11 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 192/76 , men ligeledes anvendelsen af artikel 2 , stk . 4 , og artikel 3 , stk . 1 , i forordning ( EOEF ) nr . 441/69 ; disse undtagelser boer ophaeves for de produkter , for hvilke de ovennaevnte betingelser ikke mere er opfyldt ; en saadan bestemmelse fandtes i forordning ( EOEF ) nr . 518/76 ;
bestemmelseszone D og E svarende til henholdsvis Spanien og USA er defineret i bilaget til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1098/68 af 27 . juli 1968 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende eksportrestitutioner for maelk og mejeriprodukter ( 19 ) , senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 37/75 ( 20 ) ;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomiteen for Maelk og Mejeriprodukter _
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
Artikel 1
Ikke-fastsaettelsen af en restitution eller fastsaettelsen af en saerlig restitution ,
_ der anvendes ved udfoersel af de i bilag I anfoerte produkter til et af de i samme bilag anfoerte bestemmelsessteder , og
_ hvis sats er lavere end den laveste sats for de andre bestemmelsessteder ,
tages ikke i betragtning ved fastlaeggelsen af den i artikel 11 i forordning ( EOEF ) nr . 192/75 omhandlede laveste restitutionssats .
Artikel 2
Ikke-fastsaettelsen af en restitution for produkter , der er anfoert i bilag II , og som udfoeres til zone E , tages ikke i betragtning :
_ ved fastlaeggelsen af den i artikel 11 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 192/75 omhandlede laveste restitutionssats ,
_ ved anvendelsen af artikel 2 , stk . 4 , sidste afsnit , og artikel 3 , stk . 1 , i forordning ( EOEF ) nr . 441/69 .
Artikel 3
Bilag I til forordning ( EOEF ) nr . 1324/68 aendres saaledes :
a ) pos . 04.04 E I b ) 2 udgaar ,
b ) pos . 04.04 E I b ) 5 suppleres saaledes :
_ udtrykket " Butterkaese " indfoejes foer " Danbo " ,
_ udtrykket " Tilsit " indfoejes efter " Saint-Paulin " .
Artikel 4
Forordning ( EOEF ) nr . 1611/68 , ( EOEF ) nr . 1578/70 og ( EOEF ) nr . 518/76 ophaeves .
Artikel 5
Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 18 . april 1978 .
A Bizottság 776/78/EGK rendelete
(1978. április 18.)
a tejtermékekre vonatkozó export-visszatérítések legalacsonyabb mértékének alkalmazásáról, valamint egyes rendeletek hatályon kívül helyezéséről és módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 2560/77/EGK rendelettel [1] módosított, a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 804/68/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 17. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a legutóbb a 2429/72/EGK rendelettel [3] módosított, a tej és tejtermékek utáni export-visszatérítés nyújtásának általános szabályairól, valamint az ilyen visszatérítések összegeinek rögzítésére vonatkozó követelményekről szóló, 1968. június 28-i 876/68/EGK tanácsi rendeletre [4] és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,
mivel az érthetőség érdekében a következő rendeleteket, amelyek többszörös módosításra szorulnak, hatályon kívül kell helyezni, és egyetlen szöveggel kell helyettesíteni:
- a 2786/73/EGK rendelettel [5] módosított, az egyes sajtok harmadik országokba irányuló kivitelére alkalmazandó visszatérítés legalacsonyabb mértékére vonatkozó különös rendelkezésről szóló, 1968. október 15-i 1611/68/EGK bizottsági rendelet [6],
- a sajtok harmadik országokba irányuló kivitelére alkalmazandó visszatérítés legalacsonyabb mértékére vonatkozó különös rendelkezésről szóló, 1970. augusztus 4-i 1578/70/EGK bizottsági rendelet [7], és
- a tejtermékek kivitelére vonatkozó visszatérítés legalacsonyabb mértékének alkalmazásáról és a 2188/74/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1976. március 8-i 518/76/EGK bizottsági rendelet [8];
mivel a legutóbb a 2786/73/EGK rendelettel [9] módosított, egyes sajtok Svájcba irányuló kivitelére vonatkozó különleges feltételek megállapításáról szóló, 1968. augusztus 29-i 1324/68/EGK bizottsági rendelet [10] mellékletét módosítani kell annak a ténynek a figyelembevételével, hogy a jövőben a "Tilsit" és a "Butterkäse" sajtok a közös vámtarifa 04.04 E. I. b) 5. alszáma alá tartoznak, amennyiben azokat tagsággal nem rendelkező országokba exportálják;
mivel amennyiben az export-visszatérítési ráta a rendeltetési hely függvényében változik, a legutóbb az 1469/77/EGK rendelettel [11] módosított, a mezőgazdasági termékek tekintetében az export-visszatérítések alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1975. január 17-i 192/75/EGK bizottsági rendelet [12] 11. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a visszatérítésnek azt a részét, amelyet a kiviteli vámalakiságok teljesítésének napján alkalmazandó visszatérítés legalacsonyabb mértéke alapján számoltak ki, annak bizonyítéka ellenében kell megfizetni, hogy a termék elhagyta a Közösség földrajzi területét;
mivel a legutóbb a 269/78/EGK rendelettel [13] módosított, a feldolgozatlanul, vagy a Szerződés II. mellékletének hatálya alá nem tartozó, egyes áruk formájában exportált, egységes árrendszer hatálya alá tartozó termékek utáni export-visszatérítés nyújtására vonatkozó kiegészítő általános szabályok megállapításáról szóló, 1969. március 4-i 441/69/EGK tanácsi rendelet [14] 2. cikke (4) bekezdésének második albekezdése és a 3. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a visszatérítésnek a legalacsonyabb mérték alapján kiszámított részét haladéktalanul ki kell fizetni, amint a terméket az említett rendelet által bevezetett különleges szabályok alá vonják;
mivel számos, tagsággal nem rendelkező országgal szemben megállapított különleges szabályozás keretében az egyes tejtermékeknek ezekbe az országokba irányuló kivitelére alkalmazható visszatérítés alacsonyabb lehet, néhány esetben lényeges mértékben, mint a visszatérítés általánosan alkalmazott szintje; mivel az is előfordulhat, hogy nem rögzítenek visszatérítést;
mivel Svájc tekintetében mind az 1324/68/EGK rendelet - egyes sajtok esetében -, mind az ömlesztett sajt Svájcba irányuló kivitelére vonatkozó különleges feltételeinek létrehozásáról szóló, 1973. július 31-i 2074/73/EGK bizottsági rendelet [15] különleges szabályokat vezetett be; mivel az egyes sajtok Ausztriába irányuló kivitelére vonatkozó különleges feltételek megállapításáról szóló, 1978. január 18-i 102/78/EGK bizottsági rendelettel [16] Ausztria esetében szintén különleges szabályozást hoztak létre a 04.04 vámtarifaszám tekintetében; mivel a legutóbb az 1300/76/EGK rendelettel [17] módosított, az egyes sajtok Spanyolországba irányuló kivitelére vonatkozó különleges feltételek megállapításáról szóló, 1970. augusztus 4-i 1579/70/EGK bizottsági rendelet [18] értelmében a Spanyolországba (D övezet) exportált sajtokra is külön visszatérítési rátát alkalmaznak;
mivel a Svájcba, Ausztriába és Spanyolországba irányuló kivitelre vonatkozó különleges szabályozások biztosítják, hogy azokat a termékeket, amelyek más rendeltetési helyek tekintetében már kaptak visszatérítést, ne lehessen ebbe a három országba exportálni; mivel következésképpen, annak érdekében, hogy elkerüljék az exportőrök szükségtelen pénzügyi költségekkel való megterhelését a tagsággal nem rendelkező országokkal folytatott kereskedelemben, figyelembe kell venni ezeket a különleges szabályozásokat a 192/75/EGK rendelet említett rendelkezéseinek alkalmazásakor azáltal, hogy előírják, hogy a visszatérítés legalacsonyabb mértékének meghatározásakor a szóban forgó egyedi rendeltetési helyek tekintetében rögzített külön visszatérítési ráták nem vehetők figyelembe annál alacsonyabb szinten, mint a más tagsággal nem rendelkező országok esetében alkalmazandó legalacsonyabb visszatérítés; mivel ezt a mentességet - Ausztria esete kivételével - az 1611/68/EGK rendelet és az 1578/70/EGK rendelet előírta;
mivel a visszatérítés legalacsonyabb mértéke következhet a visszatérítés rögzítésének elmaradásából is;
mivel az Egyesült Államokba (E övezet) irányuló kivitel tekintetében bizonyos esetekben nem rögzítik az egyes tejtermékek utáni visszatérítést; mivel a visszatérítés legalacsonyabb mértékének meghatározásakor rendelkezni kell mentességről azokban az esetekben, amikor az Egyesült Államokban bevezetett intézkedések garantálják, hogy a más rendeltetési helyek tekintetében visszatérítésben részesülő termékeket ne lehessen az E övezetbe importálni; mivel a tapasztalatok azt mutatták, hogy az e rendelet II. mellékletében felsorolt termékek részesülhetnek ebből a mentességből nem csak a 192/76/EGK rendelet 11. cikke (2) bekezdése, hanem a 441/69/EGK rendelet 2. cikke (4) bekezdése és a 3. cikke (1) bekezdése alkalmazásának tekintetében is; mivel ezeket a mentességeket el kell törölni az olyan termékek tekintetében, amelyekre a fenti feltételek már nem teljesülnek; mivel az 518/76/EGK rendelet már előírt ilyen irányú rendelkezést;
mivel a D és az E rendeltetési övezetet, amelyek Spanyolországnak és az Egyesült Államoknak felelnek meg rendre, a legutóbb a 37/75/EGK rendelettel [19] módosított, a tej és tejtermékek utáni export-visszatérítés alkalmazására vonatkozó részletes szabályokról szóló, 1968. július 27-i 1098/68/EGK bizottsági rendelet [20] melléklete határozta meg;
mivel az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Tej- és Tejtermékpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A legalacsonyabb visszatérítési rátának a 192/75/EGK rendelet 11. cikke értelmében történő meghatározásakor nem veszik figyelembe egy visszatérítés rögzítésének elmaradását vagy a külön visszatérítést,
- amelyet az I. mellékletben felsorolt termékeknek az ugyanott felsorolt rendeltetési helyek valamelyikére történő kivitelére rögzítettek, és
- amelynek mértéke alacsonyabb, mint a más rendeltetési helyekre megállapított legalacsonyabb visszatérítési ráta.
2. cikk
A II. mellékletben felsorolt, az E övezetbe exportált termékek utáni visszatérítés rögzítésének elmaradását nem veszik figyelembe:
- a legalacsonyabb visszatérítési rátának a 192/75/EGK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében történő meghatározásakor,
- a 441/69/EGK rendelet 2. cikke (4) bekezdése utolsó albekezdésének és 3. cikke (1) bekezdésének alkalmazásakor.
3. cikk
Az 1324/68/EGK rendelet I. mellékletében:
a) a 04.04 E. I. b) 2. alszámot el kell hagyni;
b) a 04.04 E. I. b) 5. alszám a következőképpen módosul:
- a "Danbo" előtt a "Butterkäse" kifejezéssel egészül ki,
- a "Saint-Paulin" után a "Tilsit" kifejezéssel egészül ki.
4. cikk
Az 1611/68/EGK, az 1578/70/EGK és az 518/76/EGK rendelet hatályát veszti.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1978. április 18-án.