RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 51/2006
af 22. december 2005
om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse
af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 20,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (2), særlig artikel 2,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande (3), særlig artikel 6 og 8,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand (4), særlig artikel 5,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).
(2)
Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastlagt i artikel 20 i nævnte forordning.
(3)
For at TAC'erne og kvoterne kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet.
(4)
Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på fællesskabsplan, således at medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag.
(5)
Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der vedrører fordelingen af fiskerimuligheder.
(6)
Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 skal det bestemmes, hvilke bestande de deri fastsatte forskellige foranstaltninger skal gælde for.
(7)
Fællesskabet har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge (5), Færøerne (6), Grønland (7).
(8)
Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger.
(9)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i juni 2005 fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, bør disse foranstaltninger gennemføres for at sikre bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion.
(10)
På sit årsmøde i 2005 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller, der viser de kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse vedtog ICCAT en afgørelse, hvoraf det fremgår, at Fællesskabet i 2004 underudnyttede sine kvoter for flere bestandes vedkommende.
(11)
For at overholde de justeringer af Fællesskabets kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes underudnyttelsen, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er.
(12)
Udnyttelsen af fiskerimulighederne bør ske i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretsforskrifter på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer (8), Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster (9), Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (10), Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF (11), Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (12), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser (13), Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (14), Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer (15), Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (16), Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien (17), Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande (18), Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer (19), Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika (20), Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter (21), Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande (22) og Rådets forordning (EF) nr. 2270/2004 af 22. december 2004 om fastsættelse af fiskerimulighederne for EF-fiskerfartøjer for visse dybhavsbestande for 2005 og 2006 (23).
(13)
Ifølge Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) videnskabelige rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i underområde VIII.
(14)
Ifølge ICES' rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fiskeriindsatsen i forbindelse med fiskeri efter tobis i ICES-underområde IV og -afsnit III a nord.
(15)
På baggrund af den videnskabelige viden om blåhvillingbestandens biologiske tilstand og efter forhandlingerne mellem kyststaterne om forvaltningen af denne bestand skal forvaltningsområderne ændres under hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende for dette fiskeri.
(16)
Som en overgangsforanstaltning bør fiskeriindsatsen på baggrund af den allerseneste videnskabelige rådgivning fra ICES reduceres yderligere for visse dybhavsarter.
(17)
Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk som fastsat i forordning (EF) nr. 423/2004 foreslås der alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning.
(18)
Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at rødspættebestanden i Nordsøen ikke fiskes på en bæredygtig måde, og at de genudsatte mængder er meget store. Det fremgår af videnskabelig rådgivning samt rådgivning fra North Sea Regional Advisory Council, at det er hensigtsmæssigt at tilpasse fiskerimulighederne ved at tilpasse fiskeriindsatsen for fartøjer, der fisker efter rødspætter.
(19)
For tungebestandene i den vestlige del af Den Engelske Kanal bør der anvendes en foreløbig indsatsforvaltningsordning. For torskebestandene i Kattegat, Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIII c og IX a bør indsatsforvaltningsordningerne tilpasses.
(20)
Ved artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af sikres ikke, at sildefangsterne holdes inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat for arten. Der bør derfor indføres overgangsforanstaltninger, så der sikres en passende kontrol og tælling af sild i usorterede landinger.
(21)
Ved fiskeri med garn på store dybder vest for Skotland og Irland anvendes der for øjeblikket usædvanligt lange garn, hvilket resulterer i usædvanligt lange sættetider og stor genudsætning. Garn, der er gået tabt, eller som forsætligt er kastet over bord, kan blive ved med at fiske i en årrække uden at blive halet ind. Videnskabelige undersøgelser har vist, at denne praksis udgør en alvorlig trussel for dybhavsarterne, og at der bør indføres overgangsforanstaltninger for at forbyde denne form for fiskeri, indtil der vedtages varigere foranstaltninger.
(22)
For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulmulebestandene og reducere genudsætningen bør der indføres overgangsforanstaltninger i afsnit VIII a, b, d for at udnytte den seneste udvikling inden for selektive redskaber.
(23)
Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) vedtog på sit årsmøde i 2004 en henstilling om at begrænse fiskeriet i visse områder for at beskytte sårbare dybhavslevesteder. Denne henstilling bør gennemføres af Fællesskabet.
(24)
For at bidrage til bevarelsen af ottearmede blæksprutter og især beskytte unge individer bør der i 2006 fastsættes et mindstemål for ottearmet blæksprutte, der forekommer i farvande henhørende under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion i CECAF-området, indtil der vedtages en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 850/98.
(25)
I november 2005 henstillede NEAFC at opføre en række fartøjer på listen over fartøjer, der bevisligt har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Henstillingen bør gennemføres i fællesskabslovgivningen.
(26)
Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) vedtog på sit årsmøde i 2005 en anbefaling om forvaltning af visse fiskerier efter dybhavsarter og en anbefaling om oprettelse af et GFCM-register over fartøjer på over 15 m med tilladelse til at fiske i GFCM-området. Da Fællesskabet er kontraherende part i GFCM, er disse anbefalinger bindende for Fællesskabet og bør derfor gennemføres.
(27)
Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i år 2006 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser.
(28)
Der bør indføres bestemmelser om anvendelsen af FOS-data, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv.
(29)
For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne om kontrol af disse fartøjer skærpes.
(30)
Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller fiskeriindsatsbegrænsninger. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at betydelige fangster ud over de aftalte TAC'er er til skade for fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor indføres tilknyttede betingelser, der vil medføre en forbedret gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder.
(31)
ICCAT vedtog på sit årsmøde i 2004 en række tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter i Atlanterhavet og Middelhavet og fastsatte bl.a. et nyt mindstemål for almindelig tun, restriktioner for fiskeri i visse områder og perioder for at beskytte storøjet tun, foranstaltninger vedrørende sports- og fritidsfiskeri i Middelhavet og indførelse af et prøveudtagningsprogram til vurdering af størrelsen af almindelig tun anbragt i bur. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i 2006, indtil en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 973/2001.
(32)
Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2005 en foranstaltning, der går ud på, at der fra den 1. januar 2006 skal være videnskabelige observatører om bord på alle fartøjer, der fisker i konventionsområdet, og som går efter arter, der ikke er omfattet af andre regionale fiskeriorganisationers bevarelses- og forvaltningsordninger. Denne foranstaltning er bindende for Fællesskabet og bør derfor gennemføres.
(33)
Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 27. årsmøde den 19.-23. september 2005 en række tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres.
(34)
Med henblik på at overholde de internationale forpligtelser, som EF har påtaget sig som kontraherende part i konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR), herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2005/06 og de tilsvarende fangstperioder anvendes.
(35)
CCAMLR vedtog på sit XXIV. årsmøde i 2005 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes finde anvendelse.
(36)
For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (24) skaber problemer, er det yderst vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2006 og forlænge gyldigheden af visse af forordningens bestemmelser indtil udgangen af januar 2006. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at fravige den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Emne
Ved denne forordning fastsættes der for 2006 fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.
ForDerudover fastsættes visse begrænsninger af fangstindsatsen og dertil knyttede betingelser for januar 2007, og for visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser for de perioder, der er anført i bilag IE.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Medmindre andet fastsættes, gælder denne forordning for:
a)
EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt »EF-fartøjer«, og
b)
fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, i det følgende benævnt »tredjelandsfiskerfartøjer«, i Fællesskabets farvande, i det følgende benævnt »EF-farvande«.
2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet informeret om.
Artikel 3
Definitioner
Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:
a)
»samlet tilladt fangstmængde (TAC)«: den mængde, der hvert år kan tages af hver bestand
b)
»kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Fællesskabet, en medlemsstat eller et tredjeland.
c)
»internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
d)
»NAFO-reguleret område«: den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion
e)
»Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
f)
»Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
g)
»Cadizbugten«: farvandet under ICES-afsnit IX a øst for 7o23′48″ V.
Artikel 4
Fiskerizoner
I denne forordning forstås følgende ved:
a)
»ICES-områder« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91. Føjes »EF-farvande« til et område, betyder det, at der kun er tale om EF-farvandene i det område
b)
»CECAF-områder« (det Østlige Centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 25. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav (25)
c)
»NAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav (26)
d)
»CCAMLR-områder« (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER
Artikel 5
Fangstbegrænsninger og fordeling
1. I bilag I fastsættes der fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordeling af dem mellem medlemsstaterne og yderligere betingelser i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.
2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 10, 17 og 18 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen.
3. Kommissionen indstiller øjeblikkelig fiskeriet efter ansjos i underområde VIII, hvis STECF udtaler, at gydebiomassen på gydetidspunktet i 2006 er under 28 000 tons.
4. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i ICES-afsnit II a (EF-farvande) og III a samt underområde IV (EF-farvande) i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 6.
5. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for lodde i område V og XIV (grønlandske farvande), der gælder for Fællesskabet, til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.
6. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 revidere fangstbegrænsningerne for havtaskebestandene i område II a (EF-farvande) og IV (EF-farvande), og i område V b (EF-farvande), VI, XII og XIV, når STECF har analyseret de data for den registrerede fangst pr. indsatsenhed, der er indsamlet i løbet af første kvartal 2006.
7. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 30. stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 revidere fangstbegrænsningerne for sperlingbestanden i område II a (EF-farvande), III a og IV (EF-farvande) og for brislingbestanden i område II A (EF-farvande) og IV (EF-farvande) på grundlag af videnskabelige oplysninger, der indsamles i første halvdel af 2006.
Artikel 6
Særlige fordelingsbestemmelser
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for følgende:
a)
udvekslinger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger i henhold til artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.
2. Med henblik på tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2007, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 7
Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande
1. Fra den 1. februar 2006 til den 31. januar 2007 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i:
-
bilag IIA, for forvaltningen af bestande i Kattegat, Skagerrak, underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a, VI a, VII a og VII d
-
bilag IIB, for forvaltningen af kulmule i ICES-afsnit VIII c og IX a med undtagelse af Cadizbugten
-
bilag IIC, for forvaltningen af tungebestandene i ICES-afsnit VII e
-
bilag IID, for forvaltningen af tobisbestandene i Skagerrak, ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande).
2. Fra den 1. januar 2006 til den 31. januar 2006 gælder fiskeriindsatsbegrænsningerne og de dertil knyttede betingelser i bilag IVa, IVb, IVc og V til forordning (EF) nr. 27/2005 fortsat for de i stk. 1 nævnte bestande.
3. Fartøjer, der anvender redskabstyper som omhandlet i punkt 4 i bilag IIA og i punkt 3 i bilag IIB og IIC og fisker i områder som afgrænset i punkt 2 i bilag IIA og i punkt 1 i bilag IIB og IIC, skal have en særlig fiskeritilladelse, der er udstedt i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1627/94, jf. de nævnte bilag.
4. Kommissionen fastsætter den endelige fiskeriindsats for 2006 for tobisfiskeriet i ICES-afsnit II a (EF-farvande) og III a og ICES-underområde IV i henhold til reglerne i punkt 6 i bilag IID.
5. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2006, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med en dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 80% af medlemsstatens fartøjers gennemsnitlige årlige fiskeriindsats i 2003 på fangsttogter, hvor der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og punkt 15 i bilag III til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangsttogter, hvor der blev fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 8
Betingelser for landing af fangster og bifangster
1. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af Fællesskabets andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.
2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:
a)
andre arter end sild og makrel, hvis
i)
de er fanget blandet med andre arter med redskaber, hvis maskestørrelse er under 32 mm, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og
ii)
fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing,
eller
b)
makrel, hvis
i)
den fanges blandet med hestemakrel eller sardin
ii)
makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og
iii)
fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.
3. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 gælder ikke for sild, der er taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d.
4. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.
5. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i ICES-underområde II (EF-farvande) og IV og ICES-afsnit III a og VII d er udtømt, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i EF, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.
6. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.
Artikel 9
Usorterede landinger i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d
1. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af de enkelte arter i usorterede landinger taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d.
2. Usorterede fangster taget i ICES-underområde IV og ICES-afsnit II a (EF-farvande), III a og VII d må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som nævnt i stk. 1.
Artikel 10
Adgangsbegrænsninger
EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil 4 sømil fra Norges basislinjer.
Artikel 11
Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode
I bilag III fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode for EF-fartøjer.
KAPITEL III
FANGSTBEGRÆNSNINGER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER
Artikel 12
Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode
I bilag III fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes i en overgangsperiode for tredjelandsfiskerfartøjer.
Artikel 13
Tilladelse
Fiskerfartøjer, der sejler under Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Norges, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 14, 15 og 16, samt artikel 19-25.
Artikel 14
Geografiske begrænsninger
1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-underområde IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43o00′ N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end 4 sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.
3. Fiskerfartøjer, der fører Barbados', Guyanas, Japans, Sydkoreas, Surinams, Trinidad og Tobagos eller Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra det franske departement Guyanas basislinjer.
Artikel 15
Gennemsejling af EF-farvande
Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber i overensstemmelse med følgende betingelser, således at de ikke umiddelbart kan bruges:
a)
redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer
b)
redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.
Artikel 16
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af fiskerfartøjer fra et tredjeland, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
KAPITEL IV
LICENSORDNINGER FOR EF-FARTØJER
Artikel 17
Licenser og tilknyttede betingelser
1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, skal EF-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, have en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.
2. Stk. 1 gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer, der fisker i Norges del af Nordsøen:
a)
fartøjer med en tonnage på højst 200 GT eller
b)
fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel, eller
c)
fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til etableret praksis.
3. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del I i bilag IV. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af de EF-fartøjer, som licenserne skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.
4. Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i del I i bilag IV, skal overførslen inkludere en passende overførsel af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. del I i bilag IV, må dog ikke overskrides.
5. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.
Artikel 18
Færøerne
EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de på forhånd informerer de færøske myndigheder herom.
KAPITEL V
LICENSORDNINGER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER
Artikel 19
Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse
1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en særlig fiskeritilladelse.
2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.
3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2005, kan fortsætte med at fiske fra den 1. januar 2006, indtil listen over fiskerfartøjer, der har tilladelse til fiskeri, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.
Artikel 20
Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse
I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, skal der gives følgende oplysninger:
a)
fartøjets navn
b)
registreringsnummer
c)
havnekendingsbogstaver og -nummer
d)
registreringshavn
e)
ejerens eller befragterens navn og adresse;
f)
bruttotonnage og længde overalt
g)
maskinkraft
h)
kaldesignal og radiofrekvens
i)
planlagt fangstmetode
j)
planlagt fangstområde
k)
arter, der vil blive fisket efter
l)
periode, for hvilken der ansøges om licens.
Artikel 21
Antal licenser
Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del II i bilag IV.
Artikel 22
Annullering og inddragelse
1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.
2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.
3. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages, hvis forpligtelserne i denne forordning ikke overholdes.
Artikel 23
Manglende overholdelse af gældende regler
1. For en periode på højst tolv måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til tredjelandsfiskerfartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de tredjelandsfiskerfartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler.
Artikel 24
Licensindehaverens pligter
1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 88/98 (27), (EF) nr. 850/98 og (EF) nr. 1434/98.
2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal føre en logbog, hvori de oplysninger, som er omhandlet i del I i bilag V, indføres.
3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som fisker i ICES-afsnit III a, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VI sende Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i det bilag.
Artikel 25
Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana
1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande er betinget af, at tredjelandsfiskerfartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.
2. Førere af tredjelandsfiskerfartøjer, hvortil der er udstedt en licens til fiskeri efter finnefisk eller tun i departementet Fransk Guyanas farvande, skal i forbindelse med landinger efter hver fangstrejses afslutning til de franske myndigheder indgive en opgørelse over de mængder rejer, der er taget og beholdt om bord siden sidste opgørelse. Opgørelsen udfærdiges efter forlægget i del III i bilag IV. Skibsføreren er ansvarlig for opgørelsens nøjagtighed. De franske myndigheder træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere opgørelsernes nøjagtighed, navnlig ved at sammenholde dem med den i artikel 24, stk. 2, omhandlede logbog. Efter kontrollen underskrives opgørelsen af den ansvarlige embedsmand. De franske myndigheder sender inden udgangen af hver måned Kommissionen alle opgørelser vedrørende den foregående måned.
3. De tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i del II i bilag V. En kopi af denne logbog sendes til Kommissionen gennem de franske myndigheder senest 30 dage efter hver fangstrejses sidste dag.
4. Hvis Kommissionen for en periode på en måned ikke modtager oplysninger vedrørende et tredjelandsfiskerfartøj, der har licens til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande, inddrages det pågældende fartøjs licens.
KAPITEL VI
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I DET NAFO-REGULEREDE OMRÅDE
AFDELING 1
EF-deltagelse
Artikel 26
Fartøjsliste
1. Kun EF-fartøjer på over 50 GT, som har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse af deres flagmedlemsstat, og som er opført i NAFO's fartøjsregister, har tilladelse til på de betingelser, der er fastsat i tilladelsen, at fiske, opbevare om bord, omlade og lande fiskeressourcer fra det NAFO-regulerede område.
2. Medlemsstaterne underretter mindst 15 dage, før det nye fartøj sejler ind i det NAFO-regulerede område, Kommissionen elektronisk om eventuelle ændringer af deres liste over fartøjer, som fører deres flag, og som er registreret i EF og har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.
3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 2, omfatter bl.a. følgende:
a)
fartøjets interne nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister (28)
b)
internationalt radiokaldesignal
c)
befragter, hvis det er relevant
d)
fartøjstype.
4. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne endvidere omfatte:
a)
den dato, fra hvilken fartøjet har fået tilladelse til at føre medlemsstatens flag
b)
den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område
c)
navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag
d)
fartøjets navn
e)
det officielle registreringsnummer, som de nationale myndigheder har tildelt fartøjet
f)
fartøjets registreringshavn efter overførslen
g)
navnet på fartøjets ejer eller befragter
h)
en erklæring om, at skibsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område
i)
de væsentlige arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område
j)
de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.
AFDELING 2
Tekniske foranstaltninger
Artikel 27
Maskestørrelse
1. Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker på under 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag VII nævnte bundfiskearter. Denne maskestørrelse kan nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (Illex illecebrosus). For direkte fiskeri efter rokker (Rajidae) skal maskestørrelsen øges til mindst 280 mm i fangstposen og 220 mm i alle trawlets andre dele.
2. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende redskaber med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.
Artikel 28
Anordninger fastgjort til redskaber
1. Anvendelse af andre anordninger end de i denne artikel nævnte, som lukker maskerne i et redskab eller formindsker deres størrelse, er forbudt.
2. Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.
3. Der kan fastgøres anordninger på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag VIII.
4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en maksimumsafstand mellem stængerne på 22 mm. Fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3 L, skal også være udrustet med ophængskæder, der er mindst 72 cm lange, jf. bilag IX.
Artikel 29
Bifangster
1. Fiskerfartøjer må ikke udøve direkte fiskeri efter arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger. Der udøves direkte fiskeri efter en art, hvis den pågældende art tegner sig for den største vægtprocent i et træk.
2. Bifangster af de arter, for hvilke Fællesskabet ikke har fastsat nogen kvote for en del af det NAFO-regulerede område, og som tages i denne del i forbindelse med direkte fiskeri efter en anden art, må for hver art ikke overstige 2 500 kg eller 10 vægtprocent af alle ombordværende fangster, hvis sidstnævnte mængde er større. I en del af det NAFO-regulerede område, hvor direkte fiskeri efter visse arter er forbudt eller en »andre« -kvote er udnyttet fuldt ud, må bifangsten af hver af de arter, der er opført i bilag ID, dog ikke overstige henholdsvis 1 250 kg eller 5%.
3. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et træk overstiger de i stk. 2 fastsatte begrænsninger, uanset hvilken bestemmelse der er tale om, skal fartøjet øjeblikkelig sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget. Hvis den samlede mængde af de arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger, i et af de efterfølgende træk endnu en gang overstiger de fastsatte begrænsninger, skal fartøjet med det samme atter sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget og må tidligst vende tilbage til området 48 timer senere.
4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal, så snart de samlede bifangster af alle arter i et givet træk overstiger 5 vægtprocent i afsnit 3 M og 2,5% i afsnit 3 L, omgående sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget.
5. Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.
Artikel 30
Mindstemål
1. Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag X, må ikke forarbejdes, opbevares om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes.
2. Hvis den andel af fangsten, som ikke opfylder de i bilag X anførte mål, overstiger 10% af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk, som der er fastsat et mindstemål for, og som er under den i bilag X fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.
AFDELING 3
Kontrolforanstaltninger
Artikel 31
Produktmærkning og separat stuvning
1. Al forarbejdet fisk fra det NAFO-regulerede område skal mærkes på en sådan måde, at hver art og produktkategori kan identificeres, jf. artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (29) Fisken skal også mærkes med, at den er fanget i det NAFO-regulerede område.
2. Alle rejer, der tages i afsnit 3 L, og alle hellefisk, der tages i underområde 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, skal mærkes med, at de er fanget i disse respektive områder.
3. Følgende bestemmelser finder anvendelse under hensyntagen til fartøjsførerens retmæssige ansvar for sikkerhed og navigation:
-
fangster af de samme arter skal stuves tydeligt adskilt fra fangster af andre arter. Alle fangster, der tages i det NAFO-regulerede område, skal stuves separat fra fangster, der er taget uden for dette område
-
fangsterne kan stuves i mere end én del af lastrummet, men i hver del af lastrummet, hvor de stuves, skal de holdes tydeligt adskilt fra fangster af andre arter ved hjælp af plast, krydsfiner, net eller lignende.
Artikel 32
Fiskeri- og produktionslogbog og stuveplan
1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal skibsførerne indføre de i bilag XI nævnte oplysninger i logbogen.
2. Inden den 15. i hver måned underretter medlemsstaterne elektronisk Kommissionen om, hvor store mængder af de bestande, som er nævnt i bilag XII, der er landet i løbet af den foregående måned, og sender eventuelle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93.
3. Førerne af EF-fartøjer skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangster af de arter, der er opført i bilag IC:
a)
de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art om bord angivet i kg produktvægt
b)
de skal udarbejde en stuveplan, der viser, hvor de forskellige arter er anbragt i lastrummet.
4. Produktionslogbogen og stuveplanen, der er nævnt i stk. 3, skal ajourføres dagligt for den foregående dag fra kl. 00.00 (UTC) til kl. 24.00 (UTC) og skal opbevares om bord, indtil fartøjet har landet hele sin last.
5. Føreren skal yde den nødvendige bistand, så det bliver muligt at kontrollere de mængder, der er anført i produktionslogbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.
6. Hvert andet år bekræfter medlemsstaterne kapacitetsplanernes nøjagtighed for alle EF-fartøjer med tilladelse til at fiske, jf. artikel 26, stk. 1. Føreren sørger for, at der opbevares en kopi af bekræftelsen om bord, så den på begæring kan forevises for en kontrollør.
Artikel 33
Redskaber om bord
1. Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag VII, må EF-fartøjer ikke medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 27.
2. EF-fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 27, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug. Redskaberne skal:
a)
være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer og
b)
skal, hvis de befinder sig på eller over dækket, være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.
Artikel 34
Omladning
1. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af deres kompetente myndigheder.
2. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger af fisk fra eller til ikke-kontraherende parters fartøjer, der er blevet set eller på andet måde identificeret som havende udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område.
3. EF-fartøjer skal indberette de omladninger, der foretages i det NAFO-regulerede område, til deres ansvarlige myndigheder. Donorfartøjer skal foretage denne indberetning mindst 24 timer i forvejen, og modtagerfartøjer skal gøre det senest en time efter omladningen.
4. Den indberetning, der er nævnt i stk. 3, skal indeholde oplysning om tidspunkt, geografisk position, den samlede vægt af hver art, der skal losses eller lastes, angivet i kg rund vægt og kaldesignalet for de fartøjer, der er involveret i omladningen.
5. Modtagerfartøjet skal ud over den samlede fangst om bord og den samlede vægt, der skal landes, indberette navnet på landingshavnen og det forventede landingstidspunkt mindst 24 timer før landingen.
6. Medlemsstaterne sender straks de indberetninger, der er nævnt i stk. 3 og 5, til Kommissionen, som straks videresender dem til NAFO's sekretariat.
Artikel 35
Befragtning af EF-fartøjer
1. Medlemsstaterne kan gå med til, at der indgås en aftale om befragtning af et fiskerfartøj, der fører deres flag, og som har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område, med henblik på hel eller delvis udnyttelse af en kvote og/eller fiskedage, som er tildelt en anden kontraherende part i NAFO. Det er dog forbudt at indgå aftaler om befragtning af fartøjer, som ifølge NAFO eller en anden regional fiskeriorganisation har deltaget i ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (UUU).
2. Den dag, befragtningsaftalen indgås, sender flagmedlemsstaten følgende oplysninger til Kommissionen, som videresender dem til NAFO's sekretariatschef:
a)
dens godkendelse af befragtningsaftalen
b)
de arter, der er omfattet af befragtningen, og de fiskerimuligheder, der tildeles ved befragtningsaftalen
c)
befragtningsaftalens varighed
d)
befragterens navn
e)
den kontraherende part, der har befragtet fartøjet
f)
de foranstaltninger, medlemsstaten har truffet for at sikre, at de befragtede fartøjer, der fører dens flag, overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden.
3. Når befragtningsaftalen udløber, underretter flagmedlemsstaten Kommissionen, som straks videresender oplysningen til NAFO's sekretariatschef.
4. Flagmedlemsstaten sørger for:
a)
at fartøjet i befragtningsperioden ikke får tilladelse til at afskrive fangster på de fiskerimuligheder, som flagmedlemsstaten har fået tildelt
b)
at fartøjet ikke får tilladelse til at fiske i henhold til mere end en befragtningsaftale i samme periode
c)
at fartøjet overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden
d)
at alle fangster og bifangster, der er taget i henhold til indberettede befragtningsaftaler, registreres i fiskerilogbogen af det befragtede fartøj adskilt fra andre fangstdata.
5. Medlemsstaterne indberetter alle fangster og bifangster som nævnt i stk. 4, litra d), til Kommissionen adskilt fra andre nationale fangstdata. Kommissionen videresender straks disse data til NAFO's sekretariatschef.
Artikel 36
Kontrol med fiskeriindsatsen
1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at dens fartøjers fiskeriindsats står i forhold til de fiskerimuligheder, som medlemsstaten har til rådighed i det NAFO-regulerede område.
2. Medlemsstaterne sender senest den 31. januar 2006 Kommissionen fangstplaner for de af deres fartøjer, som fisker efter arter i det NAFO-regulerede område, eller efter denne dato mindst 30 dage inden fiskeriet påbegyndes. I fangstplanen angives bl.a. det eller de fartøjer, som vil påbegynde dette fiskeri, og det antal fiskedage, de har til hensigt at tilbringe i det NAFO-regulerede område.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen en vejledende underretning om deres fartøjers planlagte aktiviteter i andre områder.
4. Fangstplanen skal angive den samlede planlagte fiskeriindsats i det NAFO-regulerede område i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, der er til rådighed for den medlemsstat, der giver underretning.
5. Senest den 31. december 2006 sender medlemsstaterne en meddelelse til Kommissionen om, hvordan deres fangstplaner er blevet gennemført. I disse meddelelser anføres det antal fartøjer, der reelt har udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område, hvert fartøjs fangster og det samlede antal dage, hvert fartøj har fisket i området. For de fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3 M og 3 L, skal der sendes en særskilt meddelelse for hvert afsnit.
AFDELING 4
Særlige dataindsamlingskrav
Artikel 37
Dataindsamling
1. Medlemsstaterne indfører så vidt muligt særlige dataindsamlingskrav for de af deres fartøjer, der fisker i følgende områder:
Område
Koordinat 1
Koordinat 2
Koordinat 3
Koordinat 4
Orphan Knoll
50.00.30
47.00.30
51.00.30
45.00.30
51.00.30
47.00.30
50.00.30
45.00.30
Corner
Seamounts
35.00.00
48.00.00
36.00.00
48.00.00
36.00.00
52.00.00
35.00.00
52.00.00
Newfoundland
Seamounts
43.29.00
43.20.00
44.00.00
43.20.00
44.00.00
46.40.00
43.29.00
46.40.00
New England
Seamounts
35.00.00
57.00.00
39.00.00
57.00.00
39.00.00
64.00.00
35.00.00
64.00.00
2. Data, der skal indsamles i henhold til stk. 1, indsamles for hvert sæt og skal så vidt muligt omfatte følgende:
a)
artssammensætning angivet i antal og vægt
b)
længdefrekvenser
c)
øresten
d)
sættested, længde- og breddegrad
e)
fiskeredskab
f)
fiskedybde
g)
tidspunkt på døgnet
h)
sættetid
i)
træk påbegyndt (for mobile redskaber)
j)
udtagelse af andre biologiske prøver til undersøgelse af fx kønsmodenhed, hvis det er muligt.
3. De data, der indsamles i henhold til stk. 1, sendes til medlemsstaternes kompetente myndigheder, som videresender dem til NAFO's sekretariat hurtigst muligt efter hver fangstrejses afslutning.
AFDELING 5
Særlige bestemmelser for dybvandsrejer
Artikel 38
Fiskeri efter dybvandsrejer
Hver medlemsstat giver dagligt Kommissionen meddelelse om de mængder dybvandsrejer (Pandalus borealis), som fartøjer, der fører dens flag og er registreret i Fællesskabet, har taget i afsnit 3 L i det NAFO-regulerede område. Alt fiskeri skal finde sted på over 200 m dybde og må højst udøves af et fartøj pr. medlemsstat ad gangen.
AFDELING 6
Særlige bestemmelser for rødfisk
Artikel 39
Rødfiskfiskeri
1. Førerne af EF-fartøjer, som driver fiskeri efter rødfisk i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område, underretter hver anden mandag de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i de pågældende områder i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.
Når de samlede fangster når op på 50% af TAC'en, skal underretningen ske hver uge om mandagen.
2. Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, har taget i underområde 2 og afsnit I F, 3 K og 3 M i det NAFO-regulerede område.
Når de samlede fangster når op på 50% af TAC'en, skal underretningen ske hver uge.
KAPITEL VII
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I CCAMLR-OMRÅDET
AFDELING 1
Restriktioner og krav om fartøjsinformation
Artikel 40
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag XIII, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XIV, i de underområder, som er anført i samme bilag.
Artikel 41
Krav om information om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området
1. Fra den 1. august 2006 skal medlemsstaterne ud over de krav om information om fartøjer med fiskeritilladelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 601/2004, for disse fartøjer meddele Kommissionen følgende:
a)
fartøjets eventuelle IMO-nummer
b)
eventuelt tidligere flag
c)
internationalt radiokaldesignal
d)
rederens/redernes navn og adresse og den eller de retmæssige ejeres navn og adresse, hvis bekendt
e)
fartøjstype
f)
byggested og -dato
g)
længde
h)
farvefotos af fartøjet bestående af:
i)
et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets styrbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk
ii)
et foto på mindst 12 x 7 cm af fartøjets bagbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk
iii)
et foto på mindst 12 x 7 cm, der viser agterstavnen, taget direkte bagfra
i)
foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at der pilles ved den satellitovervågningsanordning, som er installeret om bord.
2. Fra den 1. august 2006 skal medlemsstaterne så vidt muligt også give Kommissionen følgende oplysninger om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området:
a)
navn og adresse på brugeren, hvis denne ikke er den samme som fartøjets ejer/ejere
b)
førerens navn og nationalitet og eventuelt den fiskeriansvarliges navn og nationalitet
c)
fangstmetode eller -metoder
d)
bom (m)
e)
BRT
f)
kommunikationstyper og -numre (Inmarsat A-, B- og C-numre)
g)
normal besætning
h)
hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt (kW)
i)
lastekapacitet (t), antal fiskelastrum og deres kapacitet (m3)
j)
anden information (fx isklassifikation), der anses for relevant.
AFDELING 2
Forsøgsfiskeri
Artikel 42
Deltagelse i forsøgsfiskeri
1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a) uden for områder under national jurisdiktion og afsnit 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.
2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen, der fisker i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b).
3. Hvad angår underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag XIV. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.
4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på under 550 meters dybde.
Artikel 43
Rapporteringssystemer
For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 42, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:
a)
det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU
b)
det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der omhandles i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004
c)
det samlede antal og den samlede vægt af genudsatte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder dem med »geleagtig«, konsistens, skal indberettes.
Artikel 44
Særlige bestemmelser
1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 42, skal foregå i henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de levende maritime ressourcer i Antarktis (30), når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover gælder følgende:
a)
det er forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri
b)
fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i afsnit 58.4.1 og 58.4.2, og som overholder CCAMLR-protokollerne (A, B og C) for langlinesynk, er fritaget for kravet om udsætning om natten; fartøjer, der fanger i alt tre (3) havfugle, skal dog straks gå tilbage til udsætning om natten, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 601/2004
c)
fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b), og som fanger i alt tre (3) havfugle, skal straks indstille fiskeriet og må ikke fiske uden for den normale fangstperiode i resten af fangståret 2005/06.
2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1 og 88.2, gælder følgende yderligere bestemmelser:
a)
Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord:
i)
olie eller olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78 (den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe)
ii)
affald
iii)
madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm
iv)
fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller)
v)
spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob
vi)
aske fra forbrændingsanlæg.
b)
Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1 og 88.2, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1 og 88.2.
c)
Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp. i underområde 88.1 og 88.2 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.
Artikel 45
Definition af udsætninger
1. I denne afdeling forstås ved »udsætning« anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.
2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:
a)
skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt
b)
hver udsætning skal omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted
c)
skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.
Artikel 46
Forskningsplaner
Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 42, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:
a)
Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som »første række«, som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 45, stk. 2.
b)
De næste 10 udsætninger eller de første 10 tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som »anden række«. Skibsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 45, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger.
c)
Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en »tredje række«, således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række.
d)
Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.
e)
I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, og 88.2, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km2, gælder litra b), c), og d) ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.
Artikel 47
Dataindsamlingsplaner
1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 42, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:
a)
position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning
b)
udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt
c)
antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter
d)
antal udsatte kroge
e)
agntype
f)
bidprocent
g)
krogtype og
h)
sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.
2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes der en metode, hvorefter der tages tilfældige delstikprøver af fiskene.
Artikel 48
Mærkningsprogram
Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 42, skal endvidere iværksætte følgende mærkningsprogram:
a)
Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i forholdet 1 individ pr. ton levende vægt, der fanges i hele fangståret, jf. CCAML-mærkningsprotokollen. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget
b)
Målgruppen for programmet er individer af alle størrelser med henblik på at opfylde kravet om, at der skal mærkes et individ pr. ton levende vægt, der er fanget. Alle genudsatte individer skal dobbeltmærkes, og genudsætningen skal ske over så stort et geografisk område som muligt
c)
På alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen
d)
genfangede mærkede individer (dvs. fangede fisk, der er mærket ved en tidligere lejlighed) genudsættes ikke, selv om de kun har været genudsat i en kort periode
e)
der skal udtages biologiske prøver af alle genfangede mærkede individer (længde, vægt, køn, gonadeudvikling), der skal så vidt muligt tages et digitalt foto af dem, ørestenene skal udtages og mærket fjernes
f)
alle relevante mærkningsdata og data om genfangster af mærkede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til CCAMLR senest tre måneder, efter at fartøjet er ophørt med dette fiskeri
g)
alle relevante mærkningsdata, data om genfangede mærkede individer og prøver fra genfangede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til det relevante regionale mærkningsdataarkiv, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.
Artikel 49
Videnskabelige observatører
Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 42, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 50
Dataoverførsel
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 1, og artikel 18, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 51
Dataoverførsel
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2006.
Hvis der er fastsat TAC'er for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2006, finder artikel 40 anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for anvendelse af TAC'erne.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2005.
A TANÁCS 51/2006/EK RENDELETE
(2005. december 22.)
a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 20. cikkére,
tekintettel a teljes kifogható mennyiségek és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendeletre (2), és különösen annak 2. cikkére,
tekintettel a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendeletre (3) , és különösen annak 6. és 8. cikkére,
tekintettel az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 5. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke előírja a Tanács számára a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés és a halászati tevékenységek fenntartható folytatásának biztosításához szükséges intézkedések elfogadását, a rendelkezésre álló tudományos vélemények, és különösen a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) által készített jelentés figyelembevételével.
(2)
A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke értelmében a Tanács kötelessége, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként meghatározza a teljes kifogható mennyiségeket (TAC). A halászati lehetőségeket az említett rendelet 20. cikkében előírt kritériumoknak megfelelően kell kiosztani a tagállamok és a harmadik országok között.
(3)
A teljes kifogható mennyiségek és kvóták hatékony kezelésének biztosítása céljából ki kell alakítani azokat az egyedi feltételeket, amelyek alapján a halászati tevékenységek végezhetők.
(4)
A halászterületek kezelésének elveit és egyes eljárásait közösségi szinten kell megállapítani, hogy a tagállamok biztosíthassák a lobogójuk alatt közlekedő hajók igazgatását.
(5)
A 2371/2002/EK rendelet 3. cikke megállapítja a halászati lehetőségek elosztásával kapcsolatban lényeges fogalommeghatározásokat.
(6)
A 847/96/EK rendelet 2. cikkével összhangban azonosítani kell azon állományokat, amelyekre vonatkoznak az adott cikkben említett különféle intézkedések.
(7)
A halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban és jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban a Közösség a halászati jogokról konzultációkat tartott Norvégiával (5), a Feröer-szigetekkel (6), és Grönlanddal (7)
(8)
A Közösség számos regionális halászati szervezet szerződő fele. Ezek a halászati szervezetek egyes fajokra vonatkozóan fogási korlátozások és más védelmi szabályok megállapítását javasolták. Ezeket az ajánlásokat ezért a Közösségnek végre kell hajtania.
(9)
Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) 2005. júniusi éves ülésén a sárga úszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a bonitóra vonatkozóan fogáskorlátozásokat, a járulékos fogások kezelésére pedig technikai intézkedéseket fogadott el. Bár a Közösség nem tagja az IATTC-nek, ezen intézkedéseket végre kell hajtani az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására.
(10)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2005. évi éves ülésén táblázatokat fogadott el, amelyek az ICCAT szerződéses feleinél a halászati lehetőségek részleges vagy túlzott kihasználását mutatják. Ebben az összefüggésben az ICCAT határozatot fogadott el, amelyben megjegyezte, hogy a Közösség a 2004. év folyamán a kvótáját több állomány tekintetében nem használta ki teljes mértékben.
(11)
Az ICCAT által megállapított közösségi kvóták kiigazításának tiszteletben tartása érdekében a kvóták részleges kihasználása eredményeként keletkező halászati lehetőségeket minden egyes tagállamnak a részleges kihasználáshoz való saját hozzájárulását alapul véve kell elosztani, az e rendeletben a teljes kifogható mennyiségek éves elosztására meghatározott elosztási kulcs módosítása nélkül.
(12)
A halászati lehetőségek hasznosításának összhangban kell állnia az erre vonatkozó közösségi jogszabályokkal és különösen a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendelettel (8), a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK bizottsági rendelettel (9), a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelettel (10), az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról szóló, 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendelettel (11), a földközi-tengeri halászati erőforrások védelme érdekében bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1626/94/EK tanácsi rendelettel (12), a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendelettel (13), az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos ellenőrző intézkedések megállapításokról szóló, 2004. március 22-i 601/2004/EK tanácsi rendelettel (14), a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendelettel (15), az Atlanti-óceán északkeleti részén halászatot folytató tagállamok névleges fogási statisztikájának benyújtásáról szóló, 1991. december 17-i 3880/91/EGK tanácsi rendelettel (16), a közvetlen emberi fogyasztáson kívüli ipari célokra felhasznált hering kirakodásának feltételeiről szóló, 1998. június 29-i 1434/98/EK tanácsi rendelettel (17), a tőkehalállomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendelettel (18), a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló, 2003. december 18-i 2244/2003/EK bizottsági rendelettel (19), a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról szóló, 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK tanácsi rendelettel (20), az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelettel (21), a mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendelettel (22) és a közösségi halászhajók számára egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó 2005-ös és 2006-os halászati lehetőségek rögzítéséről szóló, 2004. december 22-i 2270/2004/EK tanácsi rendelettel (23).
(13)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) véleményét követve ideiglenes rendszert kell alkalmazni a szardella fogási korlátozásainak irányítására a VIII. ICES-alterületen.
(14)
Az ICES véleményét követve ideiglenes rendszert kell alkalmazni a homoki angolnára vonatkozó halászati erőkifejtés irányítására a IV. ICES-alterületen és a IIIa. északi körzetben.
(15)
Figyelemmel a kék puha tőkehalállomány biológiai állapotával kapcsolatos tudományos ismeretekre és a parti államok között az ezen állomány kezeléséről folytatott tárgyalásokat követően az érintett halászati területek sajátos jellegének figyelembe vétele mellett módosítani kell a kezelési területeket.
(16)
Az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos véleményre figyelemmel átmeneti intézkedésként tovább kell csökkenteni az egyes mélytengeri fajokra irányuló halászati erokifejtést.
(17)
A 423/2004/EK rendeletben a tőkehalra előírt halászati erőkifejtési korlátozások szabályozására alternatív megoldásokat javasolnak abból a célból, hogy a halászati erőkifejtést a teljes kifogható mennyiségekkel összhangban kezeljék, amint azt az említett rendelet 8. cikkének (3) bekezdése megállapítja.
(18)
A tudományos szakvélemények azt mutatják, hogy a lepényhal északi-tengeri állományának halászata nem fenntartható módon történik, illetve hogy a visszadobott halak aránya igen magas. A tudományos vélemények és az északi-tengeri regionális tanácsadó testület által kibocsátott vélemény szerint a halászati lehetőségeket ki kell igazítani a lepényhalra halászó hajók halászati erőkifejtése tekintetében.
(19)
A La Manche csatorna nyugati részében lévő nyelvhalállományokra átmeneti erőkifejtés-gazdálkodási rendszert kell alkalmazni. A Kattegatban, az Északi-tengeren, a Skagerrakban és a La Manche csatorna nyugati részében, az Ír-tengeren és Skócia nyugati részén található tőkehalállományok, valamint a szürke tőkehal VIIIc. és IXa. ICES-körzetben lévő állományai esetében ki kell igazítani az erőkifejtés-szabályozási rendszert.
(20)
Az 1434/98/EK rendelet 2. cikke nem biztosítja, hogy a heringfogások az e fajra megállapított fogási korlátozáson belül maradnak. Ezért átmeneti intézkedéseket kell bevezetni, amelyek a szétválogatás nélkül kirakodott fogások esetében biztosítják a heringek kellő ellenőrzését és megszámlálását.
(21)
A Skóciától és Írországtól nyugatra eső területek mély vizeiben folytatott kopoltyúhálós halászat jelenlegi gyakorlatában elterjedt a túl hosszú, tengerfenéken rögzített kopoltyúhálók használata, ami indokolatlanul hosszú merítési időhöz és magas visszadobási arányokhoz vezet. Az elveszített vagy szándékosan elhagyott hálók még évekig zsákmányolhatnak halakat, ha azokat nem gyűjtik be. A tudományos vizsgálatok kimutatták, hogy ez a halászati gyakorlat komoly veszélyt jelent a mélytengeri fajokra, ezért a hosszabb távra szóló intézkedések elfogadásáig átmeneti intézkedéseket kell végrehajtani e halászat betiltására.
(22)
A szürketőkehal-állományok fenntartható kiaknázása és a visszadobás csökkentése érdekében a VIIIa., VIIIb. és a VIIId. alkörzetben átmeneti intézkedésként be kell vezetni a szelektív halászeszközökre vonatkozó legújabb fejlesztéseket.
(23)
Az Északkelet-atlanti Halászati Bizottság (NEAFC) 2004. évi éves ülésén ajánlást fogadott el, amelyben bizonyos területekre vonatkozóan korlátozza a halászatot a mélytengeri élőhelyek védelme érdekében. Ezt az ajánlást a Közösségnek végre kell hajtania.
(24)
A polipállomány megőrzéséhez, és különösen a fiatal élőlények védelméhez való hozzájárulás érdekében 2006-ra vonatkozóan meg kell határozni a CECAF-régióban elhelyezkedő, harmadik államok felségterülete vagy joghatósága alá tartozó tengeri vizeken fogott polip legkisebb fogható méretét arra az időre, amíg elfogadásra nem kerül 850/98/EK rendeletet módosító tanácsi rendelet.
(25)
NEAFC 2005 novemberében ajánlást fogadott el, amelyben néhány hajót felvett azon hajók jegyzékébe, amelyekről bebizonyosodott, hogy jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytatnak. Biztosítani kell az ajánlások közösségi jogrendbeli végrehajtását.
(26)
A Mediterrán Általános Halászati Bizottság (MÁHB) 2005. évi éves ülésén a MÁHB ajánlást fogadott el a mélytengeri fajokat kiaknázó egyes halászatok szabályozásáról, illetve egy olyan MÁHB-lajstrom létrehozásáról, amely a MÁHB területén halászatra feljogosított, 15 méternél hosszabb hajók jegyzékét tartalmazza. Mivel a Közösség a MÁHB szerződő fele, ezek az ajánlások kötelezőek a Közösségre nézve, ezért azokat végre kell hajtani.
(27)
A halállományok védelméhez való hozzájárulás céljából 2006-ban bizonyos kiegészítő intézkedéseket kell bevezetni a halászat ellenőrzése és technikai feltételei vonatkozásában.
(28)
A VMS-adatok használatára vonatkozóan be kell vezetni bizonyos rendelkezéseket annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés kezelésének nyomon követése, ellenőrzése és felügyelete hatékonyabb és eredményesebb legyen.
(29)
Annak biztosítására, hogy a kék puha tőkehalnak a harmadik országok hajói által a közösségi vizekben zsákmányolt fogásai pontosan nyilvántarthatók legyenek, meg kell szilárdítani az e hajók ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket.
(30)
A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke alapján a Tanácsra hárul a fogási és/vagy halászati erőkifejtési korlátokhoz kapcsolódó feltételek megállapítása. A tudományos vélemények rámutatnak arra, hogy a megegyezés szerinti teljes kifogható mennyiségeken felül zsákmányolt fogások aláássák a halászati műveletek fenntarthatóságát. Ezért meg kell állapítani az idevágó kapcsolódó feltételeket, amelyek a kölcsönösen elfogadott halászati lehetőségek hatékonyabb végrehajtását fogják eredményezni.
(31)
Az ICCAT 2004. évi éves ülésén több technikai intézkedést fogadott el egyes hosszú távon vándorló fajok atlanti-óceáni és földközi-tengeri állományai tekintetében, amely - többek között - meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb fogható méretét, az egyes területekre és időszakokra vonatkozó korlátozásokat, amelyek célja a nagyszemű tonhal védelme, a Földközi-tengeren folytatott sporthalászatra és rekreációs célú halászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint egy olyan mintavételi program létrehozását, amelynek célja a ketrecekben tenyésztett kékúszójú tonhal méretének becslése.A 973/2001/EK rendeletet módosító rendelet elfogadásáig ezeket az intézkedéseket 2006-ban végre kell hajtani a halállományok védelmének előmozdítása érdekében.
(32)
A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) 2005. évi éves ülésén elfogadott egy intézkedést arról, hogy 2006. január 1-jétől tudományos megfigyelőket kell telepíteni azoknak a megállapodás hatálya alá tartozó területen működő halászhajóknak a fedélzetére, amelyek olyan fajokra halásznak, amelyekre nem vonatkoznak más illetékes regionális halászati szervezetek védelmi és halászati szabályozási rendszerei. Ezek az intézkedések kötelezőek a Közösségre nézve, ezért azokat végre kell hajtani.
(33)
Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 2005. szeptember 19. és 23. között megtartott 27. éves ülésén számos technikai és ellenőrző intézkedést fogadott el. Ezeket az intézkedéseket végre kell hajtani.
(34)
A Közösség által az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény (CCAMLR) szerződő feleként vállalt nemzetközi kötelezettségek betartása érdekében - a CCAMLR-bizottság által elfogadott intézkedések alkalmazásának kötelezettségét is ideértve -, alkalmazni kell az említett bizottság által a 20052006. idényre elfogadott teljes kifogható mennyiségeket és az idényt meghatározó megfelelő dátumokat.
(35)
A CCAMLR 2005-ben rendezett XXIV. éves ülésén elfogadta a fogási határértékeket azokra az állományokra vonatkozóan, amelyek bármely CCAMLR-tag meglévő halászata számára hozzáférhetőek. A CCAMLR jóváhagyta továbbá a közösségi halászhajók részvételét a Dissostichus spp. felderítő halászatában a 88.1. és 88.2. FAO-alterületen, valamint az 58.4.1., 58.4.2., 58.4.3a. és 58.4.3b. körzetben, továbbá az érintett halászati tevékenységeket fogási és járulékos fogási korlátozásoktól, valamint bizonyos műszaki intézkedésektől tette függővé. Az említett korlátozásokat és technikai intézkedéseket szintén alkalmazni kell.
(36)
A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében, valamint a halászati erőforrások veszélyeztetésének és a bizonyos halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2005. évre történő meghatározásáról szóló, 2004. december 22-i 27/2005/EK tanácsi rendelet (24) elévülése kapcsán felmerülő lehetséges nehézségeknek az elkerülése érdekében elengedhetetlen ezen halászterületek 2006. január 1-jei megnyitása, és az említett rendelet egyes szabályainak 2006. januárjában való fenntartása. Az ügy sürgősségére való tekintettel különösen fontos, hogy az eljárás mentesüljön az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösségeket létrehozó szerződésekhez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló jegyzőkönyv I. szakaszának 3. pontjában meghatározott hathetes időszak alól,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a 2006. évre rögzíti a halászati lehetőségeket bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében, valamint az ilyen halászati lehetőségek felhasználásának kapcsolódó feltételeit.
A rendelet továbbá 2007. januárja vonatkozásában bizonyos erőkifejtési korlátokat és azokhoz kapcsolódó feltételeket állapít meg, és egyes antarktiszi állományok esetében megállapítja az IE. mellékletben meghatározott időszakra vonatkozó halászati lehetőségeket és meghatározott feltételeket.
2. cikk
Alkalmazási kör
(1) Eltérő rendelkezés hiányában ez a rendelet a következőkre alkalmazandó:
a)
közösségi halászhajók („közösségi hajók”); és
b)
a harmadik országok lobogója alatt a közösségi vizeken („EK-vizek”) hajózó, harmadik országokban lajstromozott halászhajók („harmadik országbeli halászhajók”).
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ez a rendelet nem vonatkozik a kizárólag tudományos célú, az érintett tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt folytatott halászati tevékenységekre, amelyekről előre tájékoztatták a Bizottságot és azt a tagállamot, melynek vizein a kutatást végzik.
3. cikk
Fogalommeghatározások
A 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túl, e rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a)
„teljes kifogható mennyiség”: a valamennyi állományból minden évben kifogható mennyiség;
b)
„kvóta”: a Közösség, a tagállamok vagy harmadik országok részére kiosztott teljes kifogható mennyiség rögzített aránya;
c)
„nemzetközi vizek”: a bármely állam felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
d)
„NAFO szabályozási terület”: az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) egyezményes területének a parti államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli része;
e)
„Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzott vonallal határolt terület;
f)
„Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøre-től Gnibens Spids-ig, Korshage-től Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzott vonallal határolt terület;
g)
„Cadizi-öböl”: a IXa. ICES-alterületnek az nyugati hosszúság 7o23'48"-től keletre eső része.
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában az alábbi övezetmeghatározások alkalmazandók:
a)
az ICES-övezetek (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács) a 3880/91/EGK tanácsi rendeletben meghatározottak; Ha egy adott övezetet a „közösségi vizek” megjegyzéssel látnak el, akkor az övezet csak az azon belüli közösségi vizeket jelöli.
b)
a CECAF-övezetek (Kelet-közép-atlanti területek vagy a FAO 34. fő halászati övezete) az Atlanti-óceán északi körzetén kívüli egyes területeken halászó tagállamok által szolgáltatandó névleges fogási statisztikákról szóló, 1995. október 23-i 2597/95/EK tanácsi rendeletben (25) meghatározottak;
c)
a NAFO-övezetek (Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet) az Atlanti-óceán északnyugati körzetében halászó tagállamok által szolgáltatandó fogási és tevékenységi statisztikákról szóló, 1993. június 30-i 2018/93/EK tanácsi rendeletben (26) meghatározottak;
d)
a CCAMLR-övezetek (egyezmény az antarktiszi tengeri élővilág védelméről) az 601/2004/EK rendeletben meghatározottak.
II. FEJEZET
HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK ÉS KAPCSOLÓDÓ FELTÉTELEK A KÖZÖSSÉGI HAJÓK SZÁMÁRA
5. cikk
Fogási korlátozások és elosztásuk
(1) A közösségi vizeken vagy egyes nem közösségi vizeken tartózkodó közösségi hajók fogási korlátozásait, az ilyen fogási korlátozások tagállamok közötti elosztását, valamint a 847/96/EK rendelet 2. cikkével összhangban lévő további feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) A közösségi hajók számára engedélyezik a Feröer-szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben történő halfogásokat az I. mellékletben megállapított kvóta keretein belül, a 10., 17. és 18. cikkben meghatározott feltételekre is figyelemmel.
(3) A Bizottság a VIII. alterületen haladéktalanul beszünteti a szardellával kapcsolatos halászati tevékenységeket, amennyiben a HTMGB tájékoztatása szerint 2006-ban ívás idején az állomány szaporodóképes biomasszája 28,000 tonnánál kevesebb.
(4) A Bizottság a IID. melléklet 6. pontjában megállapított szabályok szerint rögzíti a homoki angolna halászatának végső fogási korlátozását a IIa. ICES-körzetben (közösségi vizek), a IIIa. ICES-körzetben és a IV. alterületen (közösségi vizek).
(5) A Bizottság a kapelán lazac tekintetében a közösségi fogási korlátozásokat az V. és XIV. övezetben (grönlandi vizek) a teljes kifogható kapelánmennyiség 7,7%-ában rögzíti, amint a teljes kifogható mennyiséget megállapították.
(6) Az ördöghalfélék állományára a IIa. (közösségi vizek), a IV. (közösségi vizek), valamint az Vb. (közösségi vizek), VI., XII. és XIV. övezetben vonatkozó fogási korlátozásokat a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a 2006 első negyedévében összegyűjtött, az egységnyi erőfeszítésenkénti fogások megfigyelésén alapuló adatoknak a HTMGB általi elemzését követően felülvizsgálhatja.
(7) A norvég menyhal állományára vonatkozó fogási korlátozásokat a IIa. (közösségi vizek), a IIIa. és a IV. (közösségi vizek) övezetben, valamint a sprattállományra vonatkozó fogási korlátozásokat a IIa. (közösségi vizek) és a IV. (közösségi vizek) övezetben a 2006 első félévében összegyűjtött tudományos információra figyelemmel a Bizottság a 2371/2002/EK rendelet 30. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felülvizsgálhatja.
6. cikk
Az elosztásra vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az I. mellékletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
a 2847/93/EGK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése és 32. cikkének (2) bekezdése szerinti újrafelosztásokat,
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkének megfelelően visszatartott mennyiségek;
e)
a 847/96/EK rendelet 5. cikke alapján végrehajtott levonások.
(2) A 2007-re átcsoportosítandó kvóták visszatartása céljából a 847/96/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése - az említett rendelettől eltérve - valamennyi olyan állományra alkalmazandó, amelyre analitikai TAC vonatkozik.
7. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai és az állománygazdálkodásra vonatkozó kapcsolódó feltételek
(1) 2006. február 1-jétől2007. január 31-ig az alábbiakban megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket kell alkalmazni:
-
a Kattegatban, a Skagerrakban, a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa., VIa., VIIa. és VIId. körzetben az egyes állományok kezelésére a IIA. mellékletében megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket.
-
a VIIIc. és IXa. ICES-körzetben - a Cadizi-öböl kivételével - a tőkehalállományok kezelésére a IIB. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket.
-
a VIIe. körzetben a nyelvhalállományok kezelésére a IIC. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket.
-
a Skagerrakban, a IV. ICES-alterületen és a IIa. körzetben (közösségi vizek) a homoki angolna állományának kezelésére a IID. mellékletben megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket.
(2) A 2006. január 1-2006. január 31. közötti időszakban az (1) bekezdésben említett állományok vonatkozásában a 27/2005/EK rendelet IVa., IVb., IVc. és V. mellékletében megállapított halászati erőkifejtési korlátozásokat és kapcsolódó feltételeket továbbra is alkalmazni kell.
(3) A IIA. melléklet 4. pontjában és a IIB. és IIC. melléklet 3. pontjában meghatározott halászeszköz-típusokat használó, valamint a IIA. melléklet 2. pontjában és a IIB. és IIC. melléklet 1. pontjában meghatározott területeken halászó hajóknak e mellékletek rendelkezései szerint különleges engedéllyel kell rendelkezniük, amelyet az 1627/94/EK rendelet 7. cikkével összhangban állítanak ki.
(4) A Bizottság a IId. melléklet 6. pontjában előírt szabályok alapján véglegesen rögzíti a 2006. évi halászati erőkifejtést a homoki angolnára vonatkozóan a IIa. (közösségi vizek) és IIIa. körzetben, valamint a IV. alterületen.
(5) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kikötőn kívül töltött napok kilowattnapban mért, 2006-os halászati erőkifejtési szintjei a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében - olyan utak során, amikor a hajók mélytengeri halászati engedély birtokában voltak, és a 2347/2002/EK rendelet I. mellékletében és III. mellékletének 15. pontjában felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki - nem haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban kifejtett átlagos éves halászati erőkifejtés 80%-át. Ezt a bekezdést kizárólag azokra a halászutakra kell alkalmazni, amelyek során több mint 100 kg, az aranylazactól eltérő mélytengeri fajt fogtak ki.
8. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
(1) A rögzített fogási korlátozások alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón tárolni vagy kirakodni, kivéve ha a következő feltételek valamelyike teljesül:
a)
a fogásokat egy kvótával rendelkező tagállam hajói zsákmányolták, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások egy olyan közösségi részesedés részét képezik, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és ez a részesedés még nincs kimerítve;
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a következő halfélék akkor is tárolhatók a fedélzeten vagy kirakodhatók, ha az adott tagállam nem rendelkezik kvótával, illetve a kvótákat vagy részesedéseket kimerítették:
a)
a hering és a makréla kivételével azok a fajok, amelyeket
i.
más fajokkal vegyesen zsákmányolnak olyan hálókkal, amelyek szembősége a 850/98/EK rendelet 4. cikkével összhangban 32 mm-nél kisebb,
ii.
sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatnak szét;
vagy
b)
makréla, amikor
i.
fattyúmakrélával és szardíniával vegyesen fogják ki;
ii.
fogásai nem haladják meg a fedélzeten tárolt makréla, fattyúmakréla és szardínia 10 %-át; és
iii.
a fogásokat sem a fedélzeten, sem a kirakodás során nem válogatják szét.
(3) Az 1434/98/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése nem vonatkozik a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben fogott heringre.
(4) Minden fogást be kell számítani a kvótába vagy - amennyiben a közösségi részesedést nem osztották fel kvótákra a tagállamok között - a közösségi részesedésbe, a (2) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott fogások kivételével.
(5) Amennyiben egy tagállam heringre vonatkozó fogási korlátozások kimerülnek a II. (közösségi vizek) és IV. ICES-alterületen, valamint a IIIa. és VIId. ICES-alkörzetben, tilos a szétválogatás nélküli, heringet tartalmazó fogások kirakodása a vonatkozó fogási korlátozások alá tartozó halászterületeken halászó, az adott tagállam lobogója alatt hajózó, a Közösségben lajstromozott hajók számára.
(6) A járulékos fogások százalékának és visszaengedésének meghatározása a 850/98/EK rendelet 4. és 11. cikkének megfelelően történik.
9. cikk
A IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt, szétválogatás nélkül kirakodott fogások
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt fajok, szétválogatás nélkül kirakodott fogásainak hatékony ellenőrzésére megfelelő mintavételi program legyen érvényben.
(2) A IV. ICES-alterületen, valamint a IIa. (közösségi vizek), IIIa. és VIId. ICES-körzetben zsákmányolt, szétválogatás nélküli fogások csak olyan kikötőben vagy kirakodóhelyen szállíthatók partra, ahol az (1) bekezdésben említett mintavételi program érvényben van.
10. cikk
Hozzáférési korlátozások
Közösségi hajók a Skagerrak területén Norvégia alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldön belül nem halászhatnak. A Dánia vagy Svédország lobogója alatt hajózó hajók számára azonban a Norvégia alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldig engedélyezik a halászatot.
11. cikk
Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések
A közösségi hajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a IV. melléklet állapítja meg.
III. FEJEZET
FOGÁSI KORLÁTOZÁSOK ÉS KAPCSOLÓDÓ FELTÉTELEK A HARMADIK ORSZÁGBELI HALÁSZHAJÓK SZÁMÁRA
12. cikk
Átmeneti technikai és ellenőrző intézkedések
A harmadik országbeli halászhajókra vonatkozó átmeneti technikai és ellenőrző intézkedéseket a IV. melléklet állapítja meg.
13. cikk
Engedélyezés
A Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Norvégia, az Orosz Föderáció, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó halászhajók és a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára az I. mellékletben meghatározott kvóta keretein belül engedélyezik a halfogást a közösségi vizeken, a 14., 15. és 16., valamint a 19-25. cikkben előírt feltételekre is figyelemmel.
14. cikk
Földrajzi korlátozások
(1) A Norvégia lobogója alatt hajózó, illetve a Feröer-szigeteken lajstromozott hajók számára a halászat a tagállamok alapvonalától számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezet azon részeire korlátozódik, amelyek a IV. ICES-alterületen, a Kattegaton és az Atlanti-óceánon az ÉSZ 43o00’-től északra találhatók, a 2371/2002/EK rendelet 18. cikkében említett terület kivételével.
(2) A Norvégia lobogója alatt hajózó hajók számára a halászat a Skagerrak területén a Dánia és Svédország alapvonalaitól számított négy tengeri mérföldes távolságtól a nyílttenger felé engedélyezett.
(3) A Barbados, Guyana, Japán, Dél-Korea, Suriname, Trinidad és Tobago, valamint Venezuela lobogója alatt hajózó hajók számára a halászat a Francia Guyana alapvonalaitól számított 12 tengeri mérföldtől a tenger felé 200 tengeri mérföldig húzódó övezetre korlátozódik.
15. cikk
Áthaladás a közösségi vizeken
A közösségi vizeken áthaladó harmadik országbeli hajóknak hálóikat úgy kell elhelyezniük, hogy azokat ne lehessen könnyen használatba venni, a következő feltételeknek megfelelően:
a)
a hálókat, súlyokat és a hasonló felszereléseket különválasztják a vonóháló-lemezektől, valamint a vonó- és vontatóhuzaloktól és kötelektől,
b)
a fedélzeten vagy afölött található hálókat biztonságosan odaerősítették a fedélzeti felépítmény valamelyik pontjához.
16. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A fogási korlátozások alá tartozó állományok halait nem lehet a hajón tárolni, illetve kirakodni, kivéve ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója zsákmányolta, és az említett kvóta még nem merült ki.
IV. FEJEZET
A KÖZÖSSÉGI HAJÓKRA VONATKOZÓ ENGEDÉLYEZÉSI RENDELKEZÉSEK
17. cikk
Engedélyek és kapcsolódó feltételek
(1) A halászati engedélyekre és a különleges halászati engedélyekre az 1627/94/EK rendeletben előírt általános szabályok ellenére a közösségi hajók által valamely harmadik ország vizein folytatott halászat az adott harmadik ország hatóságai által kiállított engedélyhez kötött.
(2) Az első bekezdés azonban nem vonatkozik az Északi-tenger norvég vizein halászó közösségi hajókra a következő esetekben:
a)
a hajók űrtartalma 200 BT vagy annál kisebb; vagy
b)
a hajók emberi fogyasztásra szánt, a makrélától eltérő fajokra halásznak; vagy
c)
a hajók svéd lobogó alatt közlekednek, a bevett gyakorlattal összhangban.
(3) Az engedélyek maximális számát és az egyéb kapcsolódó feltételeket a IV. melléklet I. részében meghatározottak szerint kell rögzíteni. Az engedélykérelemben fel kell tüntetni a halászat típusát, valamint azon közösségi hajó nevét és jellemzőit, amelyre az engedélyt kérik, és a tagállamok hatóságai azt továbbítják a Bizottság felé. A Bizottság ezeket a kérelmeket benyújtja az érintett harmadik ország hatóságainak.
(4) Ha valamelyik tagállam átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere) a IV. melléklet I. részében említett halászati területeken, az átadásnak az engedélyek megfelelő átadását is tartalmaznia kell, és erről a Bizottságot értesíteni kell. A IV. melléklet I. részében említett egyes halászati területekre vonatkozó engedélyek teljes száma azonban nem léphető túl.
(5) A közösségi hajók betartják a tevékenységük szerinti övezetre irányadó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és minden más rendelkezést.
18. cikk
Feröer-szigetek
A Feröer-szigetek vizein egy faj célzott halászatára engedéllyel rendelkező közösségi hajók végezhetnek célzott halászatot egy másik fajra, amennyiben a Feröer-szigetek hatóságait erről előzetesen értesítik.
V. FEJEZET
HARMADIK ORSZÁGBELI HALÁSZHAJÓKRA VONATKOZÓ ENGEDÉLYEZÉSI RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Az engedély és különleges halászati engedély birtoklásának kötelezettsége
(1) A 2847/93/EGK rendelet 28b. cikke ellenére a 200 BT-nél kisebb, norvég lobogó alatt közlekedő hajók mentesülnek az engedély és a halászati engedély és a különleges engedély birtoklásának kötelezettsége alól.
(2) Az engedélyt és a különleges halászati engedélyt a fedélzeten kell tartani. A Feröer-szigeteken vagy Norvégiában lajstromozott halászhajók mentesülnek e kötelezettség alól.
(3) A 2005. december 31-én halászati engedéllyel rendelkező, harmadik országbeli hajók 2006. január 1-jétől folytathatják a halászatot a halászatra engedélyezett halászhajók jegyzékének a Bizottsághoz történő benyújtásáig és annak a Bizottság általi jóváhagyásáig.
20. cikk
Engedély és különleges halászati engedély iránti kérelem
Egy harmadik ország hatósága részéről a Bizottságnak küldött, engedély és különleges halászati engedély iránti kérelemhez csatolni kell a következő információkat:
a)
a hajó neve;
b)
lajstromszám;
c)
külső azonosító betűk és számok;
d)
lajstromozás szerinti kikötő;
e)
a tulajdonos vagy bérlő neve és címe;
f)
bruttó űrtartalom és teljes hossz;
g)
motorteljesítmény;
h)
hívójel és rádiófrekvencia;
i)
tervezett halászati módszer;
j)
tervezett halászati terület;
k)
azok a fajok, amelyekre a halászat irányul;
l)
az időszak, amelyre az engedélyt kérik.
21. cikk
Az engedélyek száma
Az engedélyek számát és a különleges kapcsolódó feltételeket a IV. melléklet II. részében meghatározottak szerint kell rögzíteni.
22. cikk
Érvénytelenítés és visszavonás
(1) Az engedélyek és a különleges halászati engedélyek visszavonhatók új engedélyek és különleges halászati engedélyek kibocsátása érdekében. Az ilyen érvénytelenítés az új engedélyek és különleges halászati engedélyek Bizottság általi kibocsátását megelőző napon lép hatályba. Az új engedélyek és különleges halászati engedélyek kiállításuk napjától érvényesek.
(2) Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket a lejárat napja előtt részben vagy teljesen visszavonják, amennyiben a szóban forgó állományra az I. mellékletben előírt kvóta kimerült.
(3) Az engedélyeket és különleges halászati engedélyeket az e rendeletben megállapított kötelezettségek betartásának elmulasztása esetén visszavonják.
23. cikk
A vonatkozó szabályok betartásának elmulasztása
(1) Annak a harmadik országbeli hajónak, amely nem teljesíti az e rendeletben megállapított kötelezettségeket, egy 12 hónapot nem meghaladó időszakra nem bocsátanak ki engedélyt vagy különleges halászati engedélyt.
(2) A Bizottság az érintett harmadik ország hatóságainak átadja azon harmadik országbeli halászhajók nevét és jellemzőit, amelyek számára a következő hónapban vagy hónapokban a vonatkozó szabályok megsértése következtében nem engedélyezik a halászatot a közösségi halászati övezetben.
24. cikk
Az engedély jogosultjának kötelezettségei
(1) A harmadik országbeli halászhajók betartják a tevékenységük szerinti övezetben a közösségi hajók által folytatott halászatot szabályozó védelmi és ellenőrző intézkedéseket és más rendelkezéseket, különösen az 1381/87/EGK, 2847/93/EGK, 1627/94/EK, 88/98/EK (27), 850/98/EK és az 1434/98/EK rendeletet.
(2) Az (1) bekezdésben említett harmadik országbeli halászhajók hajónaplót vezetnek, amelybe bejegyzik az V. melléklet I. részében meghatározott információkat.
(3) A harmadik országbeli halászhajók - a IIIa. ICES-körzetben halászó, norvég lobogó alatt közlekedő hajók kivételével - továbbítják a Bizottság felé a VI. mellékletben meghatározott információkat, az említett mellékletben megállapított szabályoknak megfelelően.
25. cikk
A Francia Guyanára vonatkozó különös rendelkezések
(1) A Francia Guyana vizein történő halászatra vonatkozó engedélyeket akkor adják meg, ha az érintett hajó tulajdonosa vállalja, hogy a Bizottság kérésére lehetővé teszi egy megfigyelő hajóra szállását.
(2) Minden olyan harmadik országbeli hajó parancsnoka, amely engedéllyel rendelkezik az úszós halfajok vagy tonhal Francia Guyana vizein való halászatára, az egyes utakat követően a fogás kirakodásakor benyújt egy nyilatkozatot a francia hatóságoknak a legutóbbi nyilatkozat óta kifogott és a hajón tárolt garnélarákok mennyiségéről. Ezt a nyilatkozatot a IV. melléklet III. részében megadott minta szerint kell megtenni. A nyilatkozat pontosságáért a hajóparancsnok felel. A francia hatóságok megteszik a megfelelő intézkedéseket a nyilatkozatok pontosságának ellenőrzésére, különösen a 24. cikk (2) bekezdésében említett hajónaplóval való összevetés segítségével. Az ellenőrzés után a nyilatkozatot az illetékes tisztviselő aláírja. Minden hónap vége előtt a francia hatóságok elküldik a Bizottságnak az előző hónapra vonatkozó valamennyi nyilatkozatot.
(3) A Francia Guyana vizein halászó harmadik országbeli halászhajóknak az V. melléklet II. részében megadott mintának megfelelő hajónaplót kell vezetniük. A hajónapló másolatát az egyes halászati utak utolsó napjától számított 30 napon belül a francia hatóságokon keresztül elküldik a Bizottságnak.
(4) Amennyiben a Bizottság egy hónap alatt nem kap tájékoztatást valamely, Francia Guyana vizein történő halászatra engedéllyel rendelkező harmadik országbeli halászhajóról, az említett hajó engedélyét visszavonják.
VI. FEJEZET
A NAFO SZABÁLYOZÁSI TERÜLETEN HALÁSZATOT FOLYTATÓ KÖZÖSSÉGI HAJÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
A Közösség részvétele
26. cikk
A hajók listája.
(1) Csak a lobogó szerinti tagállam által kiállított különleges halászati engedéllyel rendelkező, bruttó 50 tonnát meghaladó és a NAFO hajólajstromba felvett közösségi hajók számára engedélyezik - az engedélyben meghatározott feltételekkel -, hogy a NAFO szabályozási terület halászati erőforrásait halásszák, a hajón tárolják, átrakodják, illetve kirakodják
(2) Valamennyi tagállam számítógéppel olvasható formában tájékoztatja a Bizottságot a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott, a NAFO szabályozási területen való halászatra feljogosított hajók jegyzékének bármilyen változásáról, legalább 15 nappal az új hajónak a NAFO szabályozási területre történő belépése előtt. A Bizottság ezt az információt haladéktalanul továbbítja a NAFO titkárságának.
(3) A (2) bekezdésben említett jegyzék a következőket tartalmazza:
a)
a hajó belső száma, a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet (28) I. mellékletében meghatározottak szerint;
b)
nemzetközi rádióhívójel;
c)
a hajó bérlője, adott esetben;
d)
a hajó típusa.
(4) Az ideiglenesen egy tagállam lobogója alatt hajózó hajók (személyzet nélküli hajóbérlet) esetében a továbbított információ továbbá a következőket tartalmazza:
a)
az a nap, amelytől kezdve a hajó számára engedélyezték a tagállam lobogója alatti hajózást;
b)
az a nap, amelytől kezdve a hajó számára a tagállam engedélyezte a halászati tevékenységet a NAFO szabályozási területen;
c)
az állam neve, ahol a hajó lajstromban van vagy korábban lajstromozták, valamint az a nap, amelytől kezdve nem hajózik az említett állam lobogója alatt;
d)
a hajó neve;
e)
az illetékes nemzeti hatóságok által a hajóhoz rendelt hivatalos lajstromszám;
f)
a hajó anyakikötője az átruházást követően;
g)
a hajó tulajdonosának vagy bérlőjének neve;
h)
nyilatkozat arról, hogy a hajóparancsnok másolatot kapott a NAFO szabályozási területen hatályban lévő rendeletekről;
i)
a fő fajok, amelyeket a hajó a NAFO szabályozási területen halászhat;
j)
azok az alterületek, ahol a hajó várhatóan halászni fog.
2. SZAKASZ
Technikai intézkedések
27. cikk
Hálószembőség
(1) A VII. mellékletben említett fajok célzott halászatában tilos az olyan vonóháló használata, amelynek bármelyik szakasza 130 mm-nél kisebb méretű hálószemeket tartalmaz. Ez a szembőség legfeljebb 60 mm-re csökkenthető a sebeskalmár (Illex illecebrosus) célzott halászata esetében. A rájafélék (Rajidae) célzott halászatában ezt a szembőséget legalább 280 mm-re kell növelni a zsákvégen, és 220 mm-re a vonóháló összes többi részén.
(2) A garnélarákra (Pandalus borealis) halászó hajók legalább 40 mm-es szembőségű hálót használnak.
28. cikk
Hálótartozékok
(1) Tilos bármely olyan, az e cikkben leírtaktól eltérő eszköz használata, amely akadályt képez a háló szemeiben vagy csökkenti azok méretét.
(2) A rongálódás csökkentése vagy megakadályozása érdekében a zsákvég alsó oldalához vásznat, léhést vagy más anyagot lehet rögzíteni.
(3) A zsákvég felső oldalához kapcsolhatók olyan eszközök, amelyek nem képeznek akadályt a zsákvég szemeiben. A felső kopásvédők használata a VIII. mellékletben felsoroltakra korlátozódik.
(4) A garnélarákra (Pandalus borealis) halászó hajók használhatnak szelektáló ablakot, a rácsok között legfeljebb 22 mm távolsággal. A 3L. körzetben garnélarákra halászó hajókat legalább 72 cm-es hosszúságú kampós lánccal is felszerelik, a IX. mellékletben leírtak szerint.
29. cikk
Járulékos fogások
(1) A halászhajók nem folytathatnak célzott halászatot olyan fajokra, amelyekre járulékos fogási korlátozások vannak érvényben. Egy faj célzott halászatára akkor kerül sor, ha bármely fogás legnagyobb tömegszázalékát az a faj alkotja.
(2) Azon fajok járulékos fogásai, amelyekre a Közösség nem rögzített kvótát a NAFO szabályozási terület egy részére, és amelyeket bármely faj célzott halászata során az adott területen zsákmányoltak, egyik faj esetében sem haladhatja meg a 2 500 kg-ot, illetve a hajón tárolt teljes fogás 10 tömegszázalékát, bármelyik is legyen a nagyobb mennyiség. A szabályozási terület olyan részén azonban, ahol bizonyos fajok célzott halászata tiltott, vagy amennyiben az „egyéb” kvótát kimerítették, az ID. mellékletben felsorolt egyes fajok esetében a járulékos fogás nem haladhatja meg az 1 250 kg-ot, illetve az 5 %-ot.
(3) Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely fogásban meghaladja a (2) bekezdésben megállapított értékeket, a hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól. Amennyiben a járulékos fogási korlátozások alá tartozó fajok teljes mennyisége bármely ezt követő fogásban meghaladja ezeket a korlátokat, a hajóknak ismét haladéktalanul el kell távolodniuk legalább öt tengeri mérfölddel az előző fogási pozíciótól, és a területre legalább 48 óráig nem térhetnek vissza.
(4) Amennyiben a járulékos fogás teljes mennyisége az ID mellékletben felsorolt valamennyi fajra bármely fogásban meghaladja az 5 tömegszázalékot a 3M körzetben és a 2,5 tömegszázalékot a 3L. körzetben, a garnélarákra (Pandalus borealis) halászó hajóknak haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodniuk az előző fogási pozíciótól.
(5) A garnélarák-fogásokat nem veszik figyelembe a tengerfenéken élő halfajok járulékos fogásainak kiszámításában.
30. cikk
A kifogható halak legkisebb mérete
(1) A X. mellékletben előírt méreteknek nem megfelelő, a NAFO szabályozási területről származó halakat nem lehet feldolgozni, a hajón tartani, átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, eladni, bemutatni vagy eladásra kínálni, ehelyett haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
(2) Ahol a X. mellékletben megállapított, előírt méretnek nem megfelelő kifogott halak mennyisége meghaladja a teljes mennyiség 10%-át, a hajónak a halászat folytatása előtt haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodnia az előző fogási pozíciótól. Minden olyan, a legkisebb kifogható halméret követelményei alá tartozó feldolgozott halat, amely nem éri el a X. mellékletben megállapított megfelelő hosszúságot, a legkisebb kifogható méret alatti halból származónak kell tekinteni.
3. SZAKASZ
Ellenőrző intézkedések
31. cikk
A termékek címkézése és elkülönített tárolása
(1) Minden feldolgozott halat, amelyet a NAFO szabályozási területen zsákmányoltak, úgy kell felcímkézni, hogy a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló, 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendelet (29) 1. cikkében említett valamennyi faj és termékkategória azonosítható legyen. A címkén azt is fel kell tüntetni, hogy a halakat a NAFO szabályozási területén fogták.
(2) A 3L körzetben fogott összes garnéla, és minden, a 2. alterületen és a 3KLMNO körzetben fogott grönlandi laposhal csomagolásán fel kell tüntetni, hogy azt az adott területeken fogták.
(3) Figyelembe véve a hajó parancsnokának törvényes biztonsági és navigációs felelősségét, a következőket kell alkalmazni:
-
az ugyanazon fajból álló fogásokat más fajok fogásaitól világosan elkülönítve kell tárolni. Minden, a NAFO szabályozási területen belüli fogást az e területen kívül fogott fogásoktól elkülönítetten kell tárolni;
-
a fogások tárolhatók a rakodótér több részében is, azonban azokat a rakodótér minden részében világosan el kell különíteni más fajok fogásaitól műanyag fólia, rétegelt lemez, háló stb. segítségével.
32. cikk
Halászati és termelési napló és tárolási terv
(1) A 2847/93/EGK rendelet 6., 8., 11. és 12. cikkének betartása mellett a hajó parancsnoka a XI. mellékletben felsorolt információkat is bejegyzi a hajónaplóba.
(2) A tagállamok minden hónap 15. napja előtt számítógéppel olvasható formában értesítik a Bizottságot a XII. mellékletben felsorolt állományoknak az előző hónapban kirakodott mennyiségeiről, és közlik a 2847/93/EGK rendelet 11. és 12. cikke alapján kapott információkat.
(3) A közösségi hajó parancsnoka az IC. mellékletben felsorolt fajok fogásai tekintetében vezeti:
a)
a termelési naplót, amelyben az összesített eredményt a fedélzeten tárolt fogások kilogrammban kifejezett terméktömegében, fajonkénti bontásban kell feltüntetni;
b)
a tárolási tervet, fajonként feltüntetve a fogások elhelyezését a rakodótérben.
(4) A (3) bekezdésben említett termelési naplót naponta frissíteni kell az előző - 00.00 órától (UTC) 24.00 óráig (UTC) számított - nap adataival, és a hajó teljes kirakodásáig a fedélzeten kell tartani.
(5) A hajóparancsnok biztosítja a szükséges segítséget a termelési naplóban feltüntetett mennyiségek és a hajón tárolt feldolgozott termékek ellenőrzésének lehetővé tételéhez.
(6) A tagállamok kétévente tanúsítják valamennyi, a 26. cikk (1) bekezdésének megfelelően halászatra feljogosított hajó kapacitási tervének pontosságát. A hajóparancsnok gondoskodik arról, hogy e tanúsítvány másolata a fedélzeten legyen, és azt bármely ellenőrnek kérésre bemutatja.
33. cikk
Hálók szállítása
(1) A VII. mellékletben felsorolt egy vagy több faj célzott halászatakor a közösségi hajók nem szállíthatnak a 27. cikkben megállapítottnál kisebb szembőségű hálókat.
(2) A NAFO szabályozási területen kívüli területeken azonban ugyanazon út során a közösségi halászhajók tarthatnak a fedélzeten a 27. cikkben megállapítottnál kisebb szembőségű hálókat, feltéve hogy azokat biztonságosan feltekerik és elrakják, és közvetlen használatra nem állnak rendelkezésre. Az ilyen hálókat:
a)
le kell oldozni lemezeikről és húzó- vagy vonókábeleikről, illetve -köteleikről; és
b)
amennyiben azokat a fedélzeten vagy afölött szállítják, a hálókat biztonságosan hozzá kell erősíteni a hajó fedélzeti felépítményének valamely pontjához.
34. cikk
Átrakodás
(1) A közösségi hajók nem végezhetnek átrakodási műveleteket NAFO szabályozási területen, kivéve ha illetékes hatóságaiktól erre előzetes engedélyt kaptak.
(2) A közösségi hajók nem rakodhatnak át halfogást nem szerződő felek valamely olyan hajójáról vagy hajójára, amelyet láttak vagy más módon azonosítottak a NAFO szabályozási területen folytatott halászat közben.
(3) A közösségi hajók minden egyes, a NAFO szabályozási területen végzett átrakodásról jelentést tesznek illetékes hatóságaiknak. E jelentést a rakományt átrakodó hajók az átrakodás előtt legalább huszonnégy órával, a rakományt fogadó hajók pedig a művelet után legkésőbb egy órával készítik el.
(4) A (3) bekezdésben említett jelentés tartalmazza az átrakodás időpontját, földrajzi helyzetét, a ki- vagy berakodásra szánt halzsákmány fajonkénti teljes felkerekített tömegét kilogrammban, valamint a műveletben résztvevő hajók rádióhívójelét.
(5) A fogadó hajó a fedélzetén lévő teljes fogáson és a kirakodásra szánt össztömegen kívül bármely kirakodás előtt legalább 24 órával jelenti a kikötő nevét és a kirakodás várható időpontját.
(6) A tagállamok a (3) és az (5) bekezdésben említett jelentést haladéktalanul elküldik a Bizottságnak, amely azt késedelem nélkül továbbítja a NAFO titkárságnak.
35. cikk
Közösségi hajók bérlése
(1) A tagállamok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy valamely lobogójuk alatt közlekedő, a NAFO szabályozási területen halászatra feljogosított halászhajójuk bérleti megállapodás tárgyát képezze egy másik NAFO szerződő félnek kiosztott kvóta és/vagy a halászati napok részben vagy teljes mértékben történő felhasználása céljából. A bérleti megállapodások azonban nem engedélyezettek olyan hajók esetében, amelyeket a NAFO vagy bármely más regionális halászati szervezet jogellenes, be nem jelentett vagy szabályozatlan (IUU) halászati tevékenységben részt vevő hajóként azonosított.
(2) A bérleti megállapodás megkötésének napján a lobogó szerinti tagállam elküldi a következő információkat a Bizottságnak, amely azokat továbbítja a NAFO ügyvezető titkárának:
a)
a tagállam bérleti megállapodáshoz való hozzájárulása;
b)
a bérlet hatályába tartozó fajok és a bérleti szerződéssel kiosztott halászati lehetőségek;
c)
a bérleti szerződés időtartama;
d)
a bérlő neve;
e)
a szerződő fél, amely bérbe vette a hajót;
f)
a tagállam által hozott intézkedések annak biztosítására, hogy a lobogója alatt közlekedő bérbevett hajók a bérleti időszak alatt megfeleljenek a NAFO védelmi és végrehajtási intézkedéseknek.
(3) A bérleti megállapodás lejártakor a lobogó szerinti tagállam tájékoztatja a Bizottságot, amely ezt az információt haladéktalanul továbbítja a NAFO ügyvezető titkárának.
(4) A lobogó szerinti tagállam biztosítja, hogy:
a)
a bérbeadott hajó a bérleti időszakban nem halászhat a lobogó szerinti tagállamnak kiosztott halászati lehetőségek alapján;
b)
a hajó ugyanabban az időszakban nem halászhat egynél több bérleti megállapodás alapján;
c)
a hajó a bérleti időszakban eleget tesz a NAFO védelmi és végrehajtási intézkedéseinek;
d)
a bérbeadott hajó az értesítés tárgyát képező bérleti megállapodások keretében zsákmányolt valamennyi fogást és járulékos fogást az egyéb fogási adatoktól elkülönítve rögzíti a halászati naplóba.
(5) A tagállamok a (4) bekezdés d) pontjában említett valamennyi fogást és járulékos fogást az egyéb nemzeti fogási adatoktól külön jelentik a Bizottságnak. A Bizottság ezeket az adatokat haladéktalanul továbbítja a NAFO ügyvezető titkárságának.
36. cikk
A halászati erőkifejtés nyomon követése
(1) Valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy hajóinak halászati erőkifejtése arányban álljon a NAFO szabályozási területen az említett tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekkel.
(2) A tagállamok a NAFO szabályozási területen az érintett fajokra halászó hajóik halászati tervét legkésőbb 2006. január 31-ig, illetve azt követően az ilyen tevékenység megkezdése előtt legalább 30 nappal továbbítják a Bizottságnak. A halászati terv megjelöli többek között az ezekben a halászatokban részt vevő hajót vagy hajókat, és a NAFO szabályozási területen eltöltendő tervezett halászati napok számát.
(3) A tagállamok tájékoztató jelleggel értesítik a Bizottságot a hajóik által más területeken tervezett tevékenységekről.
(4) A halászati terv bemutatja a NAFO szabályozási területen alkalmazandó teljes halászati erőkifejtést, az értesítést küldő tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekhez viszonyítva.
(5) A tagállamok legkésőbb 2006. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak halászati tervük végrehajtásáról. E jelentések magukban foglalják a NAFO szabályozási területen halászati tevékenységet végző hajók számát, minden egyes hajó fogási adatait, és az egyes hajók által az adott területen halászattal töltött napok számát. A 3M és 3L körzetben garnélára halászó hajók tevékenységeiről mindkét körzetre vonatkozóan külön-külön kell jelentést tenni.
4. SZAKASZ
Különleges adatgyűjtési követelmények
37. cikk
Adatgyűjtés
(1) A tagállamok - amennyiben lehetséges - különleges adatgyűjtési követelményeket vezetnek be azon hajóik számára, amelyek a következő területeken halásznak:
Terület
1. koordináta
2. koordináta
3. koordináta
4. koordináta
Orphan Knoll
50.00.30
47.00.30
51.00.30
45.00.30
51.00.30
47.00.30
50.00.30
45.00.30
Corner
Seamounts
35.00.00
48.00.00
36.00.00
48.00.00
36.00.00
52.00.00
35.00.00
52.00.00
Új-Fundland
Seamounts
43.29.00
43.20.00
44.00.00
43.20.00
44.00.00
46.40.00
43.29.00
46.40.00
New England
Seamounts
35.00.00
57.00.00
39.00.00
57.00.00
39.00.00
64.00.00
35.00.00
64.00.00
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban gyűjtendő adatokat a hálókivetések alapján kell gyűjteni, és azoknak a lehetőségekhez mérten tartalmazniuk kell:
a)
a fajok összetételének számát és tömegét;
b)
hosszúsági gyakoriság;
c)
otolitok;
d)
hálókivetés helyszíne, földrajzi szélességi és hosszúsági koordinátákkal;
e)
halászfelszerelések;
f)
a mélység, amelyben a hajók halásztak;
g)
napszak;
h)
a hálókivetés időtartama;
i)
vontatókötél kioldása (mobil halászfelszereléseknél);
j)
egyéb biológiai mintavételezés, például az érettségre vonatkozóan, ahol lehetséges.
(3) Az (1) bekezdéssel összhangban gyűjtött adatokat minden egyes halászati út végét követően jelenteni kell a tagállamok illetékes hatóságainak, hogy azokat mihamarabb továbbítsák a NAFO-titkárságnak.
5. SZAKASZ
A norvég garnélára vonatkozó különös rendelkezések
38. cikk
A norvég garnéla halászata
Valamennyi tagállam naponta jelentést tesz a Bizottságnak a NAFO szabályozási terület 3L. körzetében a lobogója alatt hajózó és a Közösségben lajstromozott hajók által fogott norvég garnéla (Pandalus borealis) mennyiségeiről. Minden halászati tevékenységet 200 métert meghaladó mélységben kell végezni, és a halászat tagállamonként egy időben egy hajóra korlátozódik.
6. SZAKASZ
A vörös álsügérre vonatkozó különös rendelkezések
39. cikk
A mélyvízi vörös álsügér halászata
(1) A NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF, 3K és 3M körzetében vörös álsügérekre halászó hajó parancsnoka minden második hétfőn értesíti a lobogó vagy lajstromozás szerinti tagállam illetékes hatóságait a vörös álsügérek mennyiségeiről, amelyet az említett övezetekben az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban fogott.
Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50 %-át, az értesítést minden hétfőn meg kell tenni.
(2) A tagállamok minden második kedden déli 12 óra előtt jelentést tesznek a Bizottságnak az előző vasárnap éjfélkor véget érő kéthetes időszakban a vörös álsügéreknek a NAFO szabályozási terület 2. alterületén és IF, 3K és 3M körzetében a lobogójuk alatt hajózó és területükön lajstromozott hajók által fogott mennyiségeiről.
Amikor az összesített fogások elérik a teljes kifogható mennyiség 50 %-át, a jelentéseket hetente kell elküldeni.
VII. FEJEZET
A CCAMLR TERÜLETÉN HALÁSZÓ KÖZÖSSÉGI HAJÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Korlátozások és a hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények
40. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) A XIV. mellékletben meghatározott fajok célzott halászata az abban a mellékletben feltüntetett övezetekben és a megadott időszakokban tilos.
(2) Az új és felderítő halászatra a XV. mellékletben meghatározott fogási és járulékos fogási korlátozásokat kell alkalmazni az említett mellékletben feltüntetett alterületeken.
41. cikk
A CCAMLR területén halászó hajókkal kapcsolatos információkra vonatkozó követelmények
(1) A 601/2004/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében az engedéllyel rendelkező hajók számára előírt tájékoztatási kötelezettségen túlmenően a tagállamok e hajók vonatkozásában 2006. augusztus 1-jétől a következőkről tájékoztatják a Bizottságot:
a)
a hajó IMO száma (ha kibocsátották);
b)
korábbi lobogó, ha volt ilyen;
c)
nemzetközi rádióhívójel;
d)
a hajó tulajdonosának/tulajdonosainak neve és címe, és bármely haszonélvezője/haszonélvezői, ha ismert;
e)
a hajó típusa;
f)
építésének helye és ideje;
g)
hossza;
h)
a hajó színes fényképe, amely az alábbiakat mutatja:
i.
egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó jobb oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;
ii.
egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó bal oldalát mutatja teljes hosszában, összes szerkezeti elemével;
iii.
egy legalább 12 x 7 cm méretű kép, amely a hajó farát mutatja hátulról;
i)
a fedélzetre szerelt műholdas nyomonkövető rendszer csalásbiztos működésének biztosítása céljából tett intézkedések.
(2) 2006. augusztus 1-jétől kezdődően a tagállamoknak továbbá - amennyire ez megvalósítható - tájékoztatniuk kell a Bizottságot a CCAMLR területén való halászatra jogosult hajókkal kapcsolatos alábbi információkról:
a)
az üzemeltető neve és címe, amennyiben az eltér a hajó tulajdonosától/tulajdonosaitól;
b)
a parancsnok, és ahol releváns, a halászati parancsnok neve és nemzetisége;
c)
a halászati módszer vagy módszerek típusa;
d)
merevítőrúd (m);
e)
bruttó regisztertonna;
f)
a hajó kommunikációs rendszerének típusa és számai (INMARSAT A., B. és C. számok);
g)
a legénység szokásos létszáma;
h)
a főhajtómű vagy hajtóművek teljesítménye (kW);
i)
raksúly (tonna), halraktárak száma és befogadóképessége (m3);
j)
bármely egyéb célszerűnek tartott információ (pl. a jég osztályba sorolása).
2. SZAKASZ
Felderítő halászat
42. cikk
Részvétel felderítő halászatban
(1) A Spanyolország lobogója alatt hajózó és ott lajstromozott halászhajók, amelyekről a CCAMLR-t a 601/2004/EK rendelet 7. cikke rendelkezéseinek megfelelően értesítették, részt vehetnek a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a 88.1. és 88.2. FAO-alterületen, valamint az 58.4.1., 58.4.2., és 58.4.3a) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, illetve az 58.4.3b) körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein.
(2) Az 58.4.3a) és 58.4.3b) körzetben egy időben csak egy halászhajó halászhat.
(3) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a 88.1 és 88.2. alterület valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti (SSRU-k) felosztását a XIV. melléklet határozza meg. A halászatot bármely SSRU területén berekesztik, ha a bejelentett fogás eléri a meghatározott fogási korlátozást, és az említett SSRU-t a szezon hátralévő részére lezárják a halászat elől.
(4) A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban az 58.4.1. és 58.4.2. körzetben tilos a halászat az 550 méternél kisebb mélységben.
43. cikk
Jelentéstételi rendszerek
A 42. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő halászhajókra a következő fogási és erőkifejtési jelentéstételi rendszerek vonatkoznak:
a)
a 601/2004/EK rendelet 12. cikkében meghatározott ötnapos fogási és erőkifejtési jelentéstételi rendszer, azoknak a tagállamoknak a kivételével, amelyeknek a fogási és erőkifejtési jelentéstételeket legfeljebb két nappal a jelentési időszakok vége után be kell nyújtaniuk a Bizottságnak a CCAMLR-nek való azonnali továbbítás céljából. A 88.1. és 88.2. alterületen, valamint az 58.4.1. és 58.4.2. körzetben a jelentéseket a kisléptékű kutatási egységek végzik.
b)
b) a 601/2004/EK rendelet 13. cikkében meghatározott havi, részletes bontású fogási és erőkifejtési jelentéstételi rendszer;
c)
jelentést kell tenni a visszadobott Dissostichus eleginoides és Dissostichus mawsoni teljes darabszámáról és tömegéről, a „megkocsonyásodott” állapotúakat is beleértve.
44. cikk
Különleges követelmények
(1) A 42. cikkben említett felderítő halászatot az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2004. március 22-i 600/2004/EK tanácsi rendelet (30) 8. cikkének megfelelően kell végezni, tekintettel a horogsoros halászatok folyamán a tengeri madarak ezzel járó halálozásának csökkentésére alkalmazandó intézkedésekre. Ezen intézkedéseken túlmenően:
a)
ezeken a halászterületeken tilos a belsőségeket a tengerbe dobni;
b)
az 58.4.1. és 58.4.2. körzetekben felderítő halászatban részt vevő halászhajók, amelyek a horogsorok nehezékkel való felszerelésére vonatkozóan megfelelnek a CCAMLR jegyzőkönyveknek (A., B. vagy C.), mentesülnek az éjszakai hálóvetés követelménye alól; azonban azoknak a hajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat fognak, azonnal vissza kell állniuk az éjszakai hálókivetésre a 601/2004/EK rendelet 8. cikkével összhangban;
c)
Azoknak a 88.1 és 88.2. alterületen, valamint az 58.4.1 és 58.4.2 körzetben felderítő halászatban részt vevő halászhajóknak, amelyek összesen három (3) tengeri madarat fognak, azonnal fel kell függeszteniük a halászatot, és a 2005-2006. évi idény fennmaradó részében nem engedélyezhető számukra a rendes halászati szezonon kívüli halászat.
(2) A 88.1. és 88.2. FAO-alterületen felderítő halászatban részt vevő halászhajókra továbbá a következő követelmények vonatkoznak:
a)
a hajóknak megtiltják a következőket:
i.
olaj vagy üzemanyag-termékek vagy olajos szermaradványok tengerbe ürítését, a 73/78 MARPOL (a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény) I. mellékletében engedélyezettek kivételével;
ii.
a szemét kirakását;
iii.
olyan élelmiszer-hulladék kirakását, amely egy legfeljebb 25 mm-es lyukú szűrőn nem megy át;
iv.
baromfihús vagy részei (a tojáshéjat is beleértve) kirakását;
v.
a szennyvíz kiürítését a szárazföldtől vagy jégselfektől 12 tengeri mérföld távolságon belül, illetve olyankor, amikor a hajó 4 csomónál kisebb sebességgel halad, vagy vagy
vi.
a hulladékégetésből származó hamu kiürítését.
b)
a 88.1. és 88.2. alterületre tilos élő baromfit vagy más élő szárnyast behozni, és az el nem fogyasztott tisztított baromfit el kell távolítani a 88.1. és 88.2. alterületről;
c)
a Dissostichus spp. halászata a 88.1. és 88.2. alterületen a Balleny-szigetek partjától mért 10 tengeri mérföld távolságon belül tilos.
45. cikk
A fogások meghatározása
(1) E szakasz alkalmazásában egy fogás egy vagy több horogsor elhelyezéséből áll egyetlen helyszínen. A fogási vagy tevékenységi jelentés alkalmazásában a fogás pontos földrajzi helyzetét a felhasznált horogsor vagy horogsorok középpontja határozza meg.
(2) Ahhoz, hogy kutatási fogásnak minősüljön:
a)
a kutatási fogásokat egymástól legalább öt tengeri mérföldes távolságra kell végrehajtani, amely távolságot az egyes kutatási fogások földrajzi középpontjától kell mérni;
b)
az egyes fogások legalább 3 500 és legfeljebb 10 000 horogból állnak; ez ugyanazon a helyszínen több külön horogsor kihelyezésével is megvalósítható;
c)
egy horogsor minden egyes fogásánál legfeljebb hatórás merítési időt kell hagyni, amelyet a kihelyezési eljárás befejezésének idejétől a bevonási eljárás megkezdéséig mérnek.
46. cikk
Kutatási tervek
A 42. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. és 88.2. FAO-alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják a kutatási terveket. A kutatási tervet a következőképpen hajtják végre:
a)
a kisléptékű kutatási egység területére való első belépéskor az első 10 fogást - amelyet az „első sorozat”-ként jelölnek - „kutatófogás”-ként kell feltüntetni, és meg kell felelniük az 45. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak;
b)
a következő 10 fogást vagy 10 tonnányi fogást - amelyik jelzőszintet előbb elérik - a „második sorozat”-nak nevezik. A második sorozat fogásai, a hajóparancsnok döntésétől függően, a rendes felderítő halászat részeként is kifoghatók. Ezek a fogások azonban kutatófogásoknak is tekinthetők, amennyiben teljesítik az 45. cikk (2) bekezdésének kritériumait;
c)
a fogások első és második sorozatának befejezésekor, amennyiben a hajóparancsnok folytatni kívánja a halászatot a kisléptékű kutatási egység területén, a hajónak „harmadik sorozat”-ot kell vállalnia, amelynek eredményeképpen a három sorozatban összesen 20 kutatófogást hajtanak végre. A fogások harmadik sorozatát a kisléptékű kutatási egység területén tett ugyanazon látogatás során kell elvégezni, mint az első és második sorozatot;
d)
20 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén;
e)
a 88.1. és 88.2. alterület A., B., C., E. és G. kisléptékű kutatási egységén, ahol a tengerfenék halászható területe 15 000 km3-nél kisebb, a b), c) és d) pontot nem kell alkalmazni, és 10 kutatófogás teljesítését követően a hajó tovább halászhat a kisléptékű kutatási egység területén.
47. cikk
Adatgyűjtési tervek
(1) A 42. cikkben említett felderítő halászatban részt vevő halászhajók a 88.1. és 88.2. FAO-alterület, valamint az 58.4.1 és 58.4.2. körzet felosztásával keletkezett valamennyi kisléptékű kutatási egység területén végrehajtják az adatgyűjtési terveket. Az adatgyűjtési terv a következő adatokat tartalmazza:
a)
helyzet és tengermélység egy fogás minden horogsorának mindkét végén;
b)
a kihelyezés, merítés és fogás ideje;
c)
a felszínen elvesztett halak száma és faja;
d)
a kihelyezett horgok száma;
e)
a csali típusa;
f)
a csali alkalmazásának eredményessége ( %);
g)
a horog típusa; és
h)
tenger- és felhőviszonyok, valamint a holdfázis a horogsorok kihelyezése idején.
(2) Minden kutatófogás esetében össze kell gyűjteni az (1) bekezdésben meghatározott valamennyi adatot; különösen, a kutatófogásban minden halat - 100 darabig - meg kell mérni, és legalább 30 halból kell mintát venni biológiai vizsgálatokra. Ha a fogás több mint 100 halból áll, alkalmazni kell egy módszert a halak véletlenszerű almintákra osztására.
48. cikk
Jelölési program
A 42. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajó végrehajt továbbá egy jelölési programot a következőképpen:
a)
a Dissostichus spp. példányokat megjelölik és egy példányt visszaengednek a szezon folyamán ejtett egyes fogások friss tömegének minden tonnája után, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyvvel összhangban. A hajók csak akkor hagyják abba a jelölést, ha már 500 példányt megjelöltek, vagy elhagyják a halászterületet, miután a fogott mennyiség friss tömegének minden tonnája után egy példányt megjelöltek;
b)
a programnak minden méretnagyságú példányt célba kell vennie, hogy teljesüljön a fogás friss tömegének minden tonnája után egy megjelölt példány követelménye. Minden visszaengedett példányt kétszeresen kell megjelölni, és a visszaengedésnek a lehető legkiterjedtebb földrajzi területen kell megtörténnie;
c)
minden jelölésen jól olvasható, egyedi sorszámnak kell szerepelnie, valamint egy visszaküldési címnek, amely biztosítja, hogy a megjelölt példány újbóli kifogása esetén a jelölés eredete visszakereshető legyen;
d)
semmilyen újból kifogott példányt (azaz olyan kifogott halat, amelyet korábban jelöléssel láttak el) nem szabad újból visszaengedni, még akkor sem, ha csak egy rövid időszakra volt szabadon;
e)
minden újból kifogott példányról biológiai adatfelvételt kell készíteni (hossz, tömeg, nem, ivarállapot), ha lehet, elektronikus fényképet kell készíteni, az egyensúly szervet (otolit) fel kell tárni, és a jelölést el kell távolítani.
f)
minden vonatkozó jelölési adatot és adatrögzítő jelölés újbóli kifogását elektronikus úton a CCAMLR űrlapján jelenteni kell a CCAMLR részére, három hónapon belül azt követően, hogy a hajó elhagyta ezeket a halászterületeket;
g)
minden vonatkozó jelölési adatot, az adatrögzítő jelölés újbóli kifogását és a megjelölt halak újbóli kifogott példányait a CCAMLR-formanyomtatványon elektronikus úton be kell jelenteni az illetékes regionális jelölési adatbanknak, a CCAMLR jelölési jegyzőkönyvben leírtak szerint.
49. cikk
Tudományos megfigyelők
A 42. cikkben említett felderítő halászatokban részt vevő valamennyi halászhajóval legalább két tudományos megfigyelő foglalkozik; egyikük a CCAMLR nemzetközi tudományos megfigyelési rendszerének megfelelően kinevezett megfigyelő, aki a halászati időszakban valamennyi halászati tevékenység során a hajón tartózkodik.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
50. cikk
Adatküldés
Amikor a tagállamok a 2847/93/EGK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése és 18. cikkének (1) bekezdése alapján a Bizottságnak elküldik a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
51. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ahol a CCAMLR-területre vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket a 2006. január 1-je előtt kezdődő időszakra határozták meg, a 40. cikket a teljes kifogható mennyiségek megfelelő alkalmazási időszakainak kezdetétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2005. december 22.-én.