Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/6/EF
af 18. februar 2002
om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne i Fællesskabets medlemsstater
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Fællesskabet fører en veletableret politik til fremme af bæredygtige transportformer, f.eks. søfart, og navnlig til fremme af short sea shipping.
(2) Lettelse af søtransporten er en vigtig målsætning for Fællesskabet med henblik på yderligere at styrke søfartens stilling i transportsystemet som et alternativ og som et supplement til andre transportformer i en dør-til-dør transportkæde.
(3) De dokumenter og procedurer, der kræves inden for søfart, har skabt bekymring og er anset for at hindre fuld udnyttelse af søtransportens potentiale.
(4) Den Internationale Søfartsorganisations Konvention om Lettelse af International Samfærdsel ad Søvejen, i det følgende benævnt "IMO FAL-Konventionen", blev vedtaget af Den Internationale Konference om Lettelse af Søfart og Søtransport den 9. april 1965 og indeholder et sæt modeller til standardformularer, som skibe skal udfylde, når de ankommer til eller afsejler fra en havn, med henblik på at efterkomme bestemte meldeformaliteter.
(5) De fleste medlemsstater anvender disse standardformularer, men anvender ikke modellerne ifølge IMO FAL-Konventionen på ensartet vis.
(6) For at gavne udviklingen af Fællesskabets søfart bør de formularer, som kræves for skibe, der ankommer til og afsejler fra en havn, have et ensartet format for at lette dokumentbehandlingen ved ankomsten til havnene.
(7) Derfor bør der indføres IMO-meldeformularerne, i det følgende benævnt "IMO FAL-formularer", anerkendes og indføres på fællesskabsplan. Medlemsstaterne bør anerkende disse formularer og oplysningerne i dem som tilstrækkeligt bevis for, at et skib har efterkommet de meldeformaliteter, disse formularer er beregnet til.
(8) Anerkendelse af bestemte IMO FAL-formularer, navnlig ladningserklæringsskemaet og, for passagerskibe, passagerlisten, vil dog yderligere komplicere meldeformaliteterne, enten fordi disse formularer ikke kan indeholde alle de nødvendige oplysninger, eller fordi der allerede findes en veletableret praksis. Der bør derfor ikke indføres obligatorisk anerkendelse af disse formularer.
(9) Søtransport er verdensomspændende, og indførelse af IMO FAL-formularer i Fællesskabet kan føre til, at de i stigende omfang anvendes i hele verden.
(10) Målene for den påtænkte handling, nemlig at fremme søtransporten, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. EF-traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(11) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(4) -
VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at lette søtransport ved standardisering af meldeformaliteterne.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Dette direktiv gælder for de i bilag I, del A anførte meldeformaliteter ved ankomst til og/eller afgang fra havne i Fællesskabets medlemsstater, vedrørende skibet, dets stores, besætningens personlige ejendele, besætningslisten og, for skibe, der har tilladelse til at transportere 12 passagerer eller derunder, passagerlisten.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "IMO FAL-Konventionen": Den Internationale Søfartsorganisations Konvention om Lettelse af International Samfærdsel ad Søvejen vedtaget af Den Internationale Konference om Lettelse af Søfart og Søtransport den 9. april 1965
b) "IMO FAL-formularer": IMO-modellen til standardformularer i A4-format som fastsat i IMO FAL-Konventionen
c) "Meldeformalitet": de oplysninger, der, hvis det kræves af en medlemsstat, skal gives til administrative og proceduremæssige formål, når et skib ankommer til eller afsejler fra en havn
d) "Skib": et søgående fartøj uanset type, som sejler på havet
e) "Skibsstores": varer til anvendelse på skibe, herunder forbrugsvarer, varer som medbringes til salg til passagerer og besætningsmedlemmer, brændstof og smøremidler, men ikke skibsudstyr og reservedele
f) "Skibsudstyr": genstande, dog ikke reservedele, på skibet til anvendelse på dette, som kan flyttes men ikke forbruges, herunder udstyr som f.eks. redningsbåde, redningsudstyr, inventar, skibsudstyr og lignende
g) "Skibsreservedele": genstande til reparation eller udskiftning af dele på det skib, hvormed de transporteres
h) "Besætningens personlige ejendele": beklædning, genstande til daglig brug og andre artikler, evt. penge, som tilhører besætningen og transporteres på skibet
i) "Besætningsmedlem": en person, som er ansat til at udføre arbejde om bord i forbindelse med skibets drift eller vedligeholdelse under en sørejse, og som er opført på besætningslisten.
Artikel 4
Accept af formularer
Medlemsstaterne skal anse de i artikel 2 nævnte meldeformaliteter for opfyldt, hvis de indgivne oplysninger er i overensstemmelse med
a) specifikationerne i bilag I, del B og C, og
b) formularerne i bilag II med de forskellige kategorier af oplysninger.
Artikel 5
Ændringsprocedure
Ændringer til bilag I og II til dette direktiv og henvisninger til IMO-instrumenter for at bringe dem i overensstemmelse med EF- eller IMO-foranstaltninger, som er trådt i kraft, vedtages i overensstemmelse med forskriftsproceduren i artikel 6, stk. 2, for så vidt sådanne ændringer ikke udvider direktivets anvendelsesområde.
Artikel 6
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 1, i Rådets direktiv 93/75/EØF(5).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. afgørelsens artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 9. september 2003. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, som vedrører gennemførelsen af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2002.
Az Európai Parlament és a Tanács 2002/6/EK irányelve
(2002. február 18.)
a Közösség tagállamainak kikötőibe érkező és/vagy onnan induló hajókra vonatkozó jelentések alaki követelményeiről
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel:
(1) A Közösség bevált politikával rendelkezik a fenntartható szállítás, mint például a hajózás, és ezen belül különösen a rövidtávú tengeri hajózás ösztönzésére.
(2) A Közösség alapvető célkitűzése a tengeri szállítás elősegítése, erősítendő a hajózásnak a szállítási rendszerben, - a háztól házig történő szállítási láncban más szállítási módok alternatívájaként és kiegészítőjeként - elfoglalt pozícióját.
(3) A tengeri szállításban előírt dokumentációs eljárások nehézségeket okoznak, és az általános megítélés szerint hátráltatják ennek a szállítási módnak a lehetőségeihez mérten történő fejlesztését.
(4) A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek a nemzetközi tengeri forgalom elősegítéséről szóló, - a tengeri közlekedés és szállítás elősegítéséről szóló, 1965. április 9-i nemzetközi konferencia által elfogadott -, később módosított egyezménye (a továbbiakban "IMO FAL-egyezmény") megadott a kikötőkbe érkező és/vagy onnan induló hajókra vonatkozó egyes jelentési alaki követelmények teljesítésének megkönnyítésére szolgáló szabványosított nyomtatványokat.
(5) A tagállamok legtöbbje használja ezeket a forgalom könnyítését célzó formanyomtatványokat, azonban nem alkalmazza egységes módon az IMO által megadott mintákat.
(6) A kikötőkbe érkező és/vagy onnan induló hajók számára előírt formanyomtatványok formátuma egységességének meg kell könnyítenie a kikötők dokumentációs eljárásait, és elő kell segítenie a közösségi hajózást.
(7) Ennek következtében időszerű az IMO formanyomtatványai (a továbbiakban "IMO FAL-formanyomtatványok") elismerésének közösségi szintű bevezetése. A tagállamoknak el kell ismerniük az IMO FAL-formanyomtatványokat és az azokban szereplő információ-kategóriákat annak elégséges bizonyítékaként, hogy a hajó teljesítette azokat a bejelentési kötelezettségeit, amelyekre ezeket a formanyomtatványokat szánták.
(8) Egyes IMO FAL-formanyomtatványok, különösen a rakománynyilatkozat és - utasszállító hajók esetében - az utaslista azonban növelné a jelentési alaki követelmények bonyolultságát, akár azért, mert az említett formanyomtatványok nem tartalmazzák az összes szükséges információt, akár azért, mert már létezik jól bevált, forgalom könnyítését célzó gyakorlat. Következésképpen az említett formanyomtatványokat nem kell kötelezően elismertetni.
(9) A tengeri szállítás globális tevékenység, és az IMO FAL-formanyomtatványok közösségi bevezetése megalapozhatja az egész világon történő nagyobb mértékű alkalmazásukat.
(10) A javasolt lépések célját, nevezetesen a tengeri szállítás elősegítését a tagállamok önállóan nem képesek a megfelelő mértékben megvalósítani, és ezek a célok - a lépések nagyságrendjével vagy hatásaival összefüggő okok miatt - közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség - a Szerződés 5. cikkében kifejtett szubszidiaritás elvével összhangban - intézkedéseket fogadhat el. Az arányosságnak az említett cikkben kifejtett elvével összhangban ez az irányelv nem terjed túl az említett célkitűzések megvalósításához szükséges mértéken.
(11) Az ennek az irányelvnek a végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtó hatáskörök gyakorlására szolgáló eljárás megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [4] összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Cél
Ennek az irányelvnek a célja a tengeri szállítás elősegítése a bejelentési kötelezettségek szabványosításának előírása által.
2. cikk
Hatály
Ezt az irányelvet a közösségi kikötőkbe érkező és/vagy onnan induló hajóknak, készleteiknek, személyzetük ingóságainak, személyzeti jegyzéküknek, valamint - a legfeljebb 12 utas szállítására engedélyezett hajók esetében - az utaslistának az I. melléklet A. részében megállapított bejelentési kötelezettségeire vonatkozóan kell alkalmazni.
3. cikk
Meghatározások
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában az alábbi meghatározásokat kell alkalmazni:
a) az "IMO FAL-egyezménye" a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek a nemzetközi tengeri forgalom könnyítéséről szóló, - a tengeri közlekedés és szállítás elősegítéséről szóló, 1965. április 9-i nemzetközi konferencia által elfogadott - egyezménye;
b) az "IMO FAL-formanyomtatványok" az IMO-nak az IMO FAL-egyezménye alapján előírt A4 méretű szabványosított nyomtatványmintái;
c) "jelentési alaki követelmény" az az információ, amelyet a tagállam előírása alapján a kikötőkbe érkező és/vagy onnan induló hajóknak közigazgatási és eljárási célokra rendelkezésre kell bocsátaniuk;
d) "hajó" bármilyen típusú, tengeren közlekedő tengerjáró vízijármű;
e) "a hajó készletei" a hajón történő felhasználásra szánt áruk, beleértve a fogyasztási cikkeket, az utasok és a személyzet számára történő értékesítés céljából szállított árukat, az üzem- és kenőanyagokat, kivéve a hajó felszereléseit és pótalkatrészeit;
f) "a hajó felszerelései" a hajó pótalkatrészeitől eltérő, a hajó fedélzetén használat céljából tárolt, elmozdítható, de nem elfogyasztható természetű tárgyak, beleértve a kiegészítő felszereléseket, mint például mentőcsónakok, mentőkészülékek, bútorzat, a hajófelszerelés és hasonló tárgyak;
g) "a hajó pótalkatrészei" javításra vagy cserére szolgáló tárgyak, amelyeket abba a hajóba építenek be, amelyen azokat szállítják;
h) "a személyzet ingóságai" a ruházat, a mindennapi használatú tárgyak és az egyéb tárgyak, beleértve a személyzet tulajdonát képező, hajón szállított fizetőeszközt;
i) "apkalpes loceklis" ir jebkura persona, kam brauciena laikā uz kuģa ir faktiski pienākumi kuģa darbināšanā vai apkalpošanā un kas ir iekļauta apkalpes locekļu sarakstā.
4. cikk
A formanyomtatványok elfogadása
A tagállamok elfogadják, hogy a 2. cikkben említett bejelentési kötelezettség abban az esetben teljesül, amennyiben a rendelkezésre bocsátott információk összhangban vannak:
a) az I. melléklet B. és C. részében megállapított vonatkozó előírásokkal; és
b) a II. mellékletben adatkategóriáikkal együtt megállapított megfelelő nyomtatvány-mintákkal.
5. cikk
A módosítási eljárás
Ezen irányelv I. és II. mellékletének a módosításait, valamint azon hivatkozások módosításait, amelyeket az IMO jogszabályokra - azoknak a hatályba lépett közösségi vagy IMO intézkedésekkel történő összhangba hozásuk érdekében - tesznek, amennyiben ezek a módosítások ennek az irányelvnek a hatályát nem terjesztik ki, a 6. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási eljárással összhangban fogadják el.
6. cikk
A bizottság
(1) A Bizottság munkáját a 93/75/EGK tanácsi irányelv [5] 12. cikkének (1) bekezdése alapján felállított bizottság segíti.
(2) Az erre a bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időtartam három hónap.
(3) A bizottság eljárási szabályzatot fogad el.
7. cikk
Végrehajtás
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. szeptember 9-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
9. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2002. február 18-án.