Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2235/2002/EF
af 3. december 2002
om et fællesskabsprogram til forbedring af beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked (Fiscalis-programmet 2003-2007)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I det indre marked er den faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten af væsentlig betydning for beskatningssystemernes virkemåde, navnlig når det drejer sig om at beskytte de forskellige staters og Fællesskabets finansielle interesser gennem bekæmpelse af skattesvig og -unddragelse, undgå konkurrencefordrejninger og nedbringe byrderne for såvel administrationer som skatteborgere. Det er en opgave for Fællesskabet i samvirke med medlemsstaterne at opnå denne faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten.
(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 888/98/EF af 30. marts 1998 om et fællesskabshandlingsprogram til forbedring af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet)(4) har i høj grad bidraget til virkeliggørelsen af de generelle mål for perioden 1998-2002. Det anses derfor for ønskeligt at videreføre Fiscalis-programmet i en ny femårig periode.
(3) Et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem de nuværende og fremtidige medlemsstater og mellem disse og Kommissionen er af stor betydning for, hvordan beskatningssystemerne virker i det indre marked.
(4) Fællesskabets erfaringer med Fiscalis-programmet har vist, at udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger kan bidrage til at opfylde programmets mål, idet de giver embedsmænd fra forskellige nationale administrationer mulighed for at mødes i en faglig sammenhæng. De pågældende aktiviteter bør derfor videreføres, men udvides til også at omfatte skat på indkomst, formue og forsikringspræmier.
(5) Indførelsen af og virkemåden for en kommunikations- og informationsudvekslingsinfrastruktur spiller en vital rolle, når det drejer sig om at udbygge beskatningssystemerne i Fællesskabet. Navnlig har Momsinformationsudvekslingssystemet (VIES), som er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter (moms)(5), vist informationsteknologiens værdi som middel til at beskytte indtægter og samtidig reducere den administrative arbejdsbyrde til et minimum.
(6) For at sikre en ensartet anvendelse af fællesskabsretten er det vigtigt, at de embedsmænd, der har beskatning som ansvarsområde, har en høj fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten og dens gennemførelse i de nuværende og fremtidige medlemsstater. En sådan standard kan kun opnås ved hjælp af effektiv grund- og videreuddannelse fra de nuværende og fremtidige medlemsstaters side. En supplerende fællesskabsindsats er et nyttigt middel til koordination og fremme af denne uddannelse.
(7) Erfaringerne med Fiscalis-programmet har vist, at det ved koordineret udformning og gennemførelse af et fælles uddannelsesprogram har været muligt at opfylde dette programs målsætninger, navnlig ved at skabe en højere fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten.
(8) Tilstrækkelige sprogkundskaber blandt embedsmændene i skatteadministrationerne har vist sig at være af afgørende betydning som middel til at lette samarbejdet. De deltagende lande bør derfor tilbyde deres embedsmænd den nødvendige sprogundervisning.
(9) Selv om ansvaret for, at disse mål føres ud i livet, først og fremmest påhviler de deltagende lande, er der behov for en supplerende indsats på fællesskabsplan for at koordinere sådanne aktiviteter, oprette en infrastruktur og sikre det nødvendige incitament. Målene for denne beslutning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af de deltagende lande og kan derfor på grund af aktionens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(10) I denne beslutning fastlægges der for hele programmets samlede varighed en finansieringsramme, der, som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(6), udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(11) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
ANVENDELSESOMRÅDE OG MÅLSÆTNING
Artikel 1
Fiscalis-programmet
1. Der indføres for perioden 1. januar 2003 - 31. december 2007 et flerårigt fællesskabshandlingsprogram (Fiscalis 2003-2007), i det følgende benævnt "programmet", for at forbedre beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked.
2. Aktiviteterne under programmet omfatter følgende:
a) kommunikations- og informationsudvekslingssystemer
b) multilaterale kontrolforanstaltninger, der omfatter medlemsstaterne og de kandidatlande, der enten indbyrdes eller med medlemsstater har indgået bilaterale eller multilaterale aftaler, som gør en sådan aktivitet mulig
c) seminarer
d) udvekslinger
e) uddannelsesaktiviteter
f) andre arbejdsmøder, besøg eller lignende aktiviteter, der er relevante for de i artikel 3 omhandlede målsætninger for programmet, og som vedtages på et individuelt grundlag efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 2
Definitioner
I denne beslutning forstås ved:
a) "beskatning": følgende skatter og afgifter, der anvendes i de deltagende lande:
i) merværdiafgift
ii) punktafgifter på alkohol, tobaksvarer og mineralolie
iii) indkomst- og formueskatter som defineret i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter(8)
iv) afgifter på forsikringspræmier som defineret i artikel 3 i Rådets direktiv 76/308/EØF af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger(9)
b) "administration": de deltagende landes offentlige myndigheder med ansvar for forvaltning af beskatning
c) "deltagende lande": medlemsstaterne og de i artikel 4 omhandlede lande, der faktisk deltager i programmet
d) "embedsmand": en embedsmand i administrationen
e) "udveksling": et arbejdsophold, som en embedsmand gennemfører i et andet deltagende lands administration, og som er tilrettelagt inden for rammerne af programmet
f) "multilateral kontrol": en koordineret kontrol af en eller flere indbyrdes forbundne skattepligtige personers skattetilsvar tilrettelagt af flere deltagende lande og i fælles eller komplementær interesse.
Artikel 3
Målsætning
1. Den overordnede målsætning for programmet er at forbedre beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked ved at forstærke samarbejdet mellem de deltagende lande og deres administrationer og embedsmænd.
2. De specifikke mål for programmet skal være:
a) for merværdiafgift og punktafgifter:
i) at give embedsmænd mulighed for at opnå en høj fælles standard for forståelsen af fællesskabsretten og dens gennemførelse i medlemsstaterne
ii) at sikre et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne
iii) at sikre fortsatte forbedringer af de administrative procedurer, således at der tages hensyn til behovene i forvaltningerne og hos skatteborgerne gennem udvikling og udbredelse af god forvaltningsskik
b) for direkte beskatning:
at yde støtte til informationsudveksling vedrørende gensidig bistand og at øge kendskabet til gældende fællesskabsret inden for direkte beskatning
c) for skat på forsikringspræmier:
at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne til sikring af bedre anvendelse af nuværende regler
d) for kandidatlandene:
at imødekomme kandidatlandenes særlige behov, således at de træffer de fornødne foranstaltninger i tiltrædelsesøjemed på området skattelovgivning og administrativ kapacitet.
3. Programmets handlingsplan udarbejdes hvert år efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 4
Kandidatlandenes deltagelse
Programmet er åbent for deltagelse af:
a) de associerede lande i Central- og Østeuropa i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne dertil og i de respektive associeringsråds afgørelser.
b) Cypern, Malta og Tyrkiet på grundlag af bilaterale aftaler herom med disse lande.
KAPITEL II
AKTIVITETER UNDER PROGRAMMET
Artikel 5
Kommunikations- og informationsudvekslingssystemer
1. Kommissionen og de deltagende lande sikrer, at følgende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer er operationelle, for så vidt deres virke er nødvendigt i henhold til fællesskabsretten:
a) Det Fælles Kommunikationsnet/Det Fælles Systeminterface (CCN/CSI), i den udstrækning det er nødvendigt til støtte for virkemåden for de andre systemer, der er omhandlet i dette stykke
b) Momsinformationsudvekslingssystemet (VIES) og dets meldingssystemer
c) Systemet til Verifikation af Punktafgiftspligtige Varers Omsætning
d) Det Hurtige Varslingssystem for Punktafgifter
e) Tabelsystemet for Punktafgifter
f) hvis fællesskabslovgivningen kræver det, kan der udformes nye kommunikations- og informationsudvekslingssystemer efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
2. Kommunikations- og informationsudvekslingssystemernes fællesskabselementer omfatter maskinel, programmel og nettilslutninger, der skal være fælles for samtlige deltagende lande for at sikre systemernes sammenkobling og interoperabilitet, hvad enten disse er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør) eller hos de deltagende lande (eller en udpeget underleverandør). Kommissionen indgår på Fællesskabets vegne de fornødne kontrakter til sikring af disse elementers operationelle egenskaber.
3. Kommunikations- og informationsudvekslingssystemernes ikke-fællesskabselementer omfatter nationale databaser, som udgør en del af disse systemer, nettilslutninger mellem fællesskabselementerne og ikke-fællesskabselementerne, samt det programmel og maskinel, som hvert deltagende land måtte anse for hensigtsmæssigt for at få det fulde udbytte af systemerne overalt i sin administration. De deltagende lande sikrer, at ikke-fællesskabselementerne holdes operationelle, og sikrer disse elementers interoperabilitet med fællesskabselementerne.
4. Kommissionen koordinerer i samarbejde med de deltagende lande de aspekter ved fastlæggelsen af og virkemåden for fællesskabs- og ikke-fællesskabselementerne i systemerne og infrastrukturen, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 6
Multilaterale kontrolforanstaltninger
De deltagende lande vælger blandt de multilaterale kontrolforanstaltninger de iværksætter, dem, hvis omkostninger skal bæres af Fællesskabet i henhold til artikel 11. Sådanne kontrolforanstaltninger omfatter i alle tilfælde kontrol af skattetilsvar i forbindelse med merværdiafgift og/eller punktafgifter.
De deltagende lande indsender hvert år rapporter og evalueringer vedrørende sådanne kontrolforanstaltninger til Kommissionen.
Artikel 7
Seminarer
Kommissionen og de deltagende lande tilrettelægger sammen seminarer med deltagelse af embedsmænd fra administrationerne, repræsentanter for Kommissionen og om nødvendigt andre eksperter.
Artikel 8
Udveksling af embedsmænd
1. Kommissionen og de deltagende lande tilrettelægger udvekslinger af embedsmænd. Udvekslingerne må ikke være længere end én måned. Hver udveksling målrettes mod en særlig erhvervsaktivitet, forberedes i tilstrækkelig grad og evalueres efterfølgende af de pågældende embedsmænd og administrationer. Værtsadministrationen kan med en forudgående begrundelse begrænse antallet af deltagere i udvekslingen, hvis antallet af modtagne anmodninger forhindrer en passende forberedelse og gennemførelse af udvekslingen.
2. De deltagende lande træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de udvekslede embedsmænd kan deltage effektivt i arbejdet i værtsadministrationen. Med henblik herpå skal de være bemyndiget til at udføre de opgaver, som svarer til de funktioner, der tildeles dem af værtsadministrationen i overensstemmelse med landets retsorden.
3. I udvekslingsperioden sidestilles den udvekslede embedsmands civilretlige ansvar i forbindelse med udøvelsen af hans opgaver med værtsmyndighedens nationale embedsmænds. De udvekslede embedsmænd er underlagt samme regler for tavshedspligt som de nationale embedsmænd.
4. De deltagende lande kan begrænse omfanget af disse udvekslinger til kun at omfatte embedsmænd med ansvar for merværdiafgift og/eller punktafgifter.
Artikel 9
Uddannelsesaktiviteter
1. For at fremme et struktureret samarbejde mellem deres uddannelsesinstitutioner og embedsmænd med ansvar for uddannelsen på beskatningsområdet i administrationerne skal de deltagende lande i samarbejde med Kommissionen:
a) udvikle de eksisterende uddannelsesprogrammer og om nødvendigt udarbejde nye programmer med henblik på at etablere en fælles uddannelseskerne for embedsmænd, således at disse kan erhverve de nødvendige fælles faglige færdigheder og kundskaber
b) åbne de uddannelseskurser på beskatningsområdet, som hvert deltagende land tilbyder sine egne embedsmænd, for embedsmænd fra alle de deltagende lande, når det er hensigtsmæssigt
c) udvikle de nødvendige fælles værktøjer for uddannelse på beskatningsområdet.
2. Desuden sikrer de deltagende lande, at deres embedsmænd får den nødvendige grundlæggende uddannelse og regelmæssige videreuddannelse med henblik på erhvervelse af de fælles faglige færdigheder og kundskaber i overensstemmelse med de fælles uddannelsesprogrammer samt den sprogundervisning, som er nødvendig for, at embedsmændene kan tilegne sig tilstrækkelige sprogkundskaber.
KAPITEL III
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 10
Finansieringsramme
Finansieringsrammen for gennemførelse af programmet i perioden 1. januar 2003 - 31. december 2007 fastsættes til 44 mio. EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.
Artikel 11
Udgifter
1. De nødvendige udgifter til gennemførelsen af programmet deles af Fællesskabet og de deltagende lande i henhold til stk. 2, 3, 4 og 5.
2. Fællesskabet afholder følgende udgifter:
a) udgifter til udformning, indkøb, installering, vedligeholdelse og daglig drift af fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er beskrevet i artikel 5
b) rejse- og opholdsudgifter i tilknytning til multilaterale kontrolforanstaltninger, seminarer, udvekslinger af embedsmænd og uddannelsesaktiviteter
c) udgifter til tilrettelæggelse af seminarer og udvikling af uddannelsesværktøjer
d) udgifter til eksterne evalueringer af programmets virkning under iagttagelse af kravet om oplysningernes fortrolighed
e) udgifter til de øvrige aktiviteter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra f).
3. Kommissionen fastsætter i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(10) reglerne for betaling af udgifter og meddeler dem til de deltagende lande.
4. Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger til budgetforvaltning af programmet i henhold til proceduren i artikel 14, stk. 2.
5. De deltagende lande afholder følgende udgifter:
a) udgifter til udformning, indkøb, installering, vedligeholdelse og daglig drift af ikke-fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er beskrevet i artikel 5
b) udgifter til grund- og videreuddannelse inkl. sprogundervisning af deres embedsmænd.
Artikel 12
Finanskontrol
Fællesskabets finansieringsafgørelser og alle aftaler eller kontrakter, der følger af denne beslutning, underkastes finanskontrol i henhold til fællesskabsbestemmelserne om finans- og budgetkontrol.
KAPITEL IV
ANDRE BESTEMMELSER
Artikel 13
Gennemførelse
De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre artikel 1, stk. 2, litra f), artikel 3, stk. 3, artikel 5, stk. 1, litra f), og artikel 11, stk. 4, vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 14
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg, som benævnes "Fiscalis-udvalget".
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 15
Opfølgning og evaluering
1. Kommissionen forelægger hvert år det i artikel 14, stk. 1, omhandlede udvalg en opfølgningsrapport, som viser de fremskridt, der er gjort for alle aktiviteter under programmet med hensyn til gennemførelse og resultater i forhold til den årlige handlingsplan. Denne rapport sendes ligeledes til Europa-Parlamentet.
De deltagende landes administrationer meddeler Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige, for at opfølgningsrapporterne kan udarbejdes på en så effektiv måde som muligt.
2. Programmet underkastes en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, der foretages under Kommissionens ansvar ved hjælp af opfølgningsrapporterne og de rapporter, som de deltagende lande har udarbejdet. Programmets effektivitet vurderes på grundlag af de i artikel 3 fastsatte mål. Evalueringerne baseres på de i stk. 3 omhandlede rapporter:
- I midtvejsevalueringen undersøges de første resultater og virkninger af aktiviteterne under programmet. Desuden foretages der en vurdering af bevillingsanvendelsen og af fremskridt med hensyn til opfølgning og gennemførelse.
- Formålet med den endelige evaluering er at vurdere effektiviteten af aktiviteterne under programmet.
3. De deltagende lande sender følgende til Kommissionen:
a) senest den 31. marts 2005 en midtvejsevalueringsrapport om programmets effektivitet
b) senest den 31. marts 2008 en endelig evalueringsrapport om programmets effektivitet.
4. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet følgende:
a) senest den 30. juni 2005 en midtvejsevalueringsrapport om programmets effektivitet og en meddelelse om, hvorvidt programmet bør videreføres, i givet fald ledsaget af et forslag hertil
b) senest den 30. juni 2008 en endelig evalueringsrapport om programmets effektivitet.
De i litra a) og b) omhandlede rapporter sendes ligeledes til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og til Regionsudvalget til underretning.
5. De i stk. 4 nævnte evalueringsrapporter udarbejdes hovedsagelig på grundlag af de i stk. 3 nævnte rapporter og de i stk. 1 nævnte opfølgningsrapporter.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2003.
Artikel 17
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. december 2002.
Az Európai Parlament és a Tanács 2235/2002/EK határozata
(2002. december 3.)
a belső piac adózási rendszerei működésének javítását célzó közösségi program elfogadásáról (Fiscalis program 2003-2007)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel:
(1) Az adózási rendszerek működése, különösen - az adókijátszás és adókikerülés leküzdése révén - a nemzeti és a közösségi pénzügyi érdekek védelme, a verseny torzulásainak elkerülése, valamint a közigazgatás és az adófizetők terheinek csökkentése érdekében elengedhetetlen a belső piacon a közösségi jog hatékony, egységes és eredményes alkalmazása. E hatékony, egységes és eredményes alkalmazásnak a megvalósításán a Közösségnek a tagállamokkal való partnerségben kell munkálkodnia.
(2) A belső piac közvetett adózási rendszerei működésének javítását célzó közösségi cselekvési program (Fiscalis program) létrehozásáról szóló, 1998. március 30-i 888/98/EK európai parlamenti és tanácsi határozat [4] jelentősen hozzájárult ezen álfogó célok eléréséhez az 1998-2002 közötti időszakban. Ezért kívánatosnak lehet tekinteni a Fiscalis program még további öt évig történő folytatását.
(3) Az adózási rendszereknek a belső piacon történő működéséhez fontos a jelenlegi és a leendő tagállamok hatékony, eredményes és átfogó együttműködése egymással és a Bizottsággal.
(4) A Közösségnek a Fiscalis programmal kapcsolatos tapasztalatai megmutatták, hogy cserékkel, szemináriumokkal és többoldalú ellenőrzési gyakorlatokkal a program céljait el lehet érni, azáltal, hogy a különböző nemzetek közigazgatási tisztviselőit szakmai tevékenységük során összehozzák. Ezért e tevékenységeket folytatni kell, de ki kell terjeszteni a jövedelemadókra, a tőkeadóra és a biztosítási díjakra is.
(5) Egy kommunikációs és információcsere-infrastruktúra létrehozása és működése döntő szerepet játszhat az adózási rendszerek Közösségen belül történő megerősítésében. Különösen a közvetett adózás (hozzáadottérték-adó) területén történő közigazgatási együttműködésről szóló, 1992. január 27-i 218/92/EGK tanácsi rendeletben [5] említett héa-információcsere-rendszer (VIES) megmutatta, hogy milyen az információs technológia értéke az adóbevételek biztosításában, miközben csökkenti a közigazgatás terheit is.
(6) A közösségi jog egységes alkalmazása érdekében elengedhetetlen, hogy az adótisztviselők egyöntetűen magas szinten ismerjék a közösségi jogot és annak végrehajtását a jelenlegi és a leendő tagállamokban. E szintet csak a jelenlegi és a leendő tagállamok által nyújtott hatékony alap- és továbbképzéssel lehet elérni. Hasznos a kiegészítő közösségi fellépés az ilyen képzés összehangolására és előmozdítására.
(7) A Fiscalis program keretében gyűjtött tapasztalat megmutatta, hogy egy közös képzési program összehangolt kidolgozásával és végrehajtásával e program céljait meg lehetne valósítani, különösen akkor, ha sikerül elérni a közösségi jog egyöntetűen magas szintű ismeretét.
(8) Az adótisztviselők kielégítő nyelvtudása elengedhetetlennek bizonyult az együttműködés megkönnyítésében. A részt vevő országoknak ezért biztosítaniuk kellene a szükséges nyelvi képzést tisztviselőik részére.
(9) Bár elsődlegesen a részt vevő országoké a felelősség e célok eléréséért, az ilyen tevékenységek összehangolásához, valamint az infrastruktúra és a szükséges ösztönzés biztosításához kiegészítő közösségi fellépésre van szükség. Mivel az e határozatban megállapított intézkedések céljait a részt vevő országok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés terjedelme és hatása miatt azokat közösségi szinten jobban meg lehet valósítani, a Közösség - a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban - intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben megállapított arányosság elvével összhangban e határozat nem lépi túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.
(10) E határozat a program teljes időtartamára meghatározza azon pénzügyi keretet, amely a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás fejlesztéséről szóló, 1999. május 6-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás [6] 33. pontja értelmében a költségvetési hatóság részére az éves költségvetési eljárás során az elsődleges hivatkozási alapot képezi.
(11) Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [7] összhangban kell meghozni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS CÉLOK
1. cikk
Fiscalis program
(1) A 2003. január 1. és 2007. december 31. közötti időszakra egy többéves közösségi cselekvési program (Fiscalis 2003-2007) - a továbbiakban "a program" - jön létre a belső piacon az adózási rendszerek működésének javítására.
(2) A program tevékenységei a következőkre terjednek ki:
a) kommunikációs és információcsere-rendszerek;
b) többoldalú ellenőrzések a tagállamokban és azokban a tagjelölt országokban, amelyek kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokat kötöttek vagy egymással, vagy az ilyen tevékenységet lehetővé tevő tagállamokkal;
c) szemináriumok;
d) cserék;
e) képzési tevékenységek;
f) egyéb munkaértekezletek, látogatások vagy hasonló tevékenységek a program 3. cikkében foglalt célokkal összefüggésben, amelyekről eseti alapon, a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban döntenek.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a) "adózás": a részt vevő országokban alkalmazott következő adó:
i. hozzáadottérték-adó;
ii. alkohol, dohánytermékek és ásványi olajok jövedéki adója;
iii. jövedelem- és tőkeadó, a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelv [8] 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerint;
iv. biztosítási díjak adója, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv [9] 3. cikkében meghatározottak szerint;
b) "közigazgatás": a részt vevő országok azon állami hatóságai, amelyek feladata az adózás igazgatása;
c) "részt vevő országok": a tagállamok és a 4. cikkben említett országok, amelyek ténylegesen részt vesznek a programban;
d) "tisztviselő": a közigazgatás tisztviselője;
e) "csere": egy közigazgatási tisztviselőnek a program keretében egy másik részt vevő országban szervezett munkalátogatása;
f) "többoldalú ellenőrzés": egy vagy több egymással összefüggő adóalany adókötelezettségének összehangolt ellenőrzése, amelyet több részt vevő ország szervez, és amely közös vagy kiegészítő érdekből történik.
3. cikk
Célok
(1) A program általános célja az adózási rendszerek belső piacon való szabályszerű működésének javítása azáltal, hogy fokozzák a részt vevő országok, azok közigazgatásai és tisztviselői közötti együttműködést.
(2) A program különleges céljai:
a) a hozzáadottérték-adó és a jövedéki adók területén:
i. lehetővé tenni a tisztviselők számára, hogy megvalósíthassák a közösségi jog és annak a tagállamokban történő végrehajtásának egyöntetűen magas szintű ismeretét;
ii. hatékony, eredményes és széles körű együttműködés biztosítása a tagállamok között;
iii. a közigazgatási eljárások állandó javításának biztosítása a jó közigazgatási gyakorlat kialakítása és elterjesztése révén, a közigazgatások és az adófizetők szükségleteinek figyelembevétele céljából;
b) a közvetlen adózás terén:
az információcsere támogatása a kölcsönös segítségnyújtás terén, és a közvetlen adózás terén alkalmazandó közösségi jog ismeretének növelése;
c) a biztosítási díjakra kivetett adók terén:
a tagállamok együttműködésének javítása, hogy biztosítsák a meglévő szabályok jobb alkalmazását;
d) a tagjelölt országok vonatkozásában:
a tagjelölt országok egyedi szükségleteinek kielégítése annak érdekében, hogy az adójog és a közigazgatási teherbíró képesség terén azok elfogadják a csatlakozáshoz szükséges intézkedéseket.
(3) A program cselekvési tervét évente határozzák meg a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.
4. cikk
Tagjelölt országok részvétele
A programban való részvétel nyitott a következő országok számára:
a) a közép- és kelet-európai társult országok; összhangban az Európa-megállapodásokban, az ezek kiegészítő jegyzőkönyveiben és a mindenkori társulási tanácsok határozataiban megállapított feltételekkel;
b) Ciprus, Málta és Törökország; az e tárgyban ezen országokkal megkötött kétoldalú egyezmények alapján.
II. FEJEZET
PROGRAMTEVÉKENYSÉGEK
5. cikk
Kommunikációs és információcsere-rendszerek
(1) A Bizottság és a részt vevő országok biztosítják, hogy a következő kommunikációs és információcsere-rendszerek működésre készek legyenek, amennyiben működtetésük a közösségi jog értelmében szükséges:
a) közös kommunikációs hálózat/közös interfész (CCN/CSI) olyan mértékben, amely szükséges az e bekezdésben említett többi rendszer működésének támogatásához;
b) héa-információcsere-rendszer (VIES) és annak üzenetküldő rendszerei;
c) jövedéki árumozgás igazolási rendszer (MVS);
d) jövedéki előértesítési rendszer (EWSE);
e) jövedéki adótáblák;
f) minden olyan új kommunikációs és információcsere-rendszer, amelyet a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatároznak, amikor a közösségi jog ezek bevezetését megköveteli.
(2) A kommunikációs és információcsere-rendszerek közösségi elemei az összes részt vevő országban az egységes hardver, szoftver és hálózati kapcsolatok lesznek azért, hogy biztosítsák a rendszerek összekapcsolhatóságát és interoperabilitását attól függetlenül, hogy ezeket a Bizottság (vagy egy kijelölt alvállalkozó) vagy a részt vevő országok (vagy egy kijelölt alvállalkozó) épületeiben szerelik fel. A Bizottság megköti a szükséges szerződéseket, hogy a Közösség nevében ezen elemek működőképességét biztosítsa.
(3) A kommunikációs és információcsere-rendszerek nem közösségi elemei magukban foglalják az e rendszerek részét képező nemzeti adatbankokat, a Közösség és a nem közösségi elemek közötti hálózati kapcsolatokat, valamint mindazon szoftvert és hardvert, amelyet az egyes részt vevő országok az e rendszerek teljes körű működéséhez egész közigazgatásukra kiterjedően szükségesnek tartanak. A részt vevő országok biztosítják a nem közösségi elemek működőképességének üzemben tartását és az ezen elemeknek a közösségi elemekkel való interoperabilitását.
(4) A Bizottság a részt vevő országokkal való együttműködésben összehangolja azon szempontokat, amelyek az (1) bekezdésben említett rendszerek és infrastruktúra közösségi és nem közösségi elemeinek létesítésével és működésével kapcsolatosak.
6. cikk
Többoldalú ellenőrzések
A részt vevő országok az általuk szervezett többoldalú ellenőrzések közül kiválasztják azokat, amelyek költségeit a 11. cikkel összhangban a Közösségnek kell viselnie. Ezen ellenőrzések minden esetben magukban foglalják az adókötelezettség vizsgálatát a hozzáadottérték-adó és/vagy a jövedéki adók tekintetében.
A részt vevő országok éves jelentéseket küldenek a Bizottságnak ezen ellenőrzésekről és értékelésükről.
7. cikk
Szemináriumok
A Bizottság és a részt vevő országok közös szemináriumokat tartanak, amelyeken részt vesznek a közigazgatások tisztviselői, a Bizottság képviselői és szükség esetén más szakértők is.
8. cikk
Tisztviselők cseréje
(1) A Bizottság és a részt vevő országok szervezik a tisztviselők cseréit. A csere időtartama nem haladhatja meg az egy hónapot. Minden csere egy konkrét szakmai tevékenységre irányul, és azt az érintett tisztviselők és közigazgatások kellőképpen előkészítik és utólag értékelik. Amennyiben indokait megnevezi, a fogadó közigazgatás korlátozhatja a cserében részt vevők számát, ha a beérkezett jelentkezések száma hátráltatná az előkészítést és a megfelelő végrehajtást.
(2) A részt vevő országok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy lehetővé tegyék, a cseretisztviselők hatékony szerepet játsszanak a fogadó közigazgatás tevékenységeiben. E cél érdekében e tisztviselőket felhatalmazzák, hogy végrehajtsák az azon feladatokkal kapcsolatos tennivalókat, amelyeket a fogadó közigazgatás a jogrendszerével összhangban rájuk bízott.
(3) A csere időtartamára a cseretisztviselőre feladatai ellátása során ugyanazon polgári jogi felelősségről szóló szabályok vonatkoznak, mint amelyek a fogadó közigazgatás tisztviselőire érvényesek. A cseretisztviselőkre ugyanazon szakmai titoktartási szabályok érvényesek, mint a fogadó ország tisztviselőire.
(4) E cserék körét a részt vevő országok azon alkalmazottakra korlátozhatják, akik a hozzáadottérték-adóért és/vagy a jövedéki adókért felelősek.
9. cikk
Képzési tevékenységek
(1) A nemzeti képzési szervezetek és az adózás terén a képzésért felelős tisztviselők közötti szervezett együttműködés ösztönzése érdekében a részt vevő országok a Bizottsággal együttműködve a következőket teszik:
a) továbbfejlesztik a meglévő képzési programokat, és szükség esetén új programokat dolgoznak ki, hogy ezzel a tisztviselők képzéséhez közös törzsanyagot hozzanak létre, és hogy lehetővé tegyék számukra a szükséges szakmai képességek és ismeretek egységes elsajátítását;
b) az egyes részt vevő tagállamok adott esetben megnyitják valamennyi részt vevő ország tisztviselője számára a saját adótisztviselőiknek indított adózással kapcsolatos képzéseiket;
c) kifejlesztik az adózással kapcsolatos képzésekhez szükséges közös eszközöket.
(2) A részt vevő országok gondoskodnak továbbá arról, hogy tisztviselőik megkapják azon alap- és továbbképzést, amely ahhoz szükséges, hogy egyöntetű szakmai képességeket és ismereteket szerezzenek a közös képzési programokkal összhangban, és hogy e tisztviselők megkapják a kielégítő nyelvtudás megszerzéséhez szükséges nyelvi képzést.
III. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
10. cikk
Pénzügyi keret
A program 2003. január 1. és 2007. december 31. közötti időszak végrehajtására megállapított pénzügyi keret 44 millió euró. Az éves előirányzatokat a költségvetési szerv a pénzügyi kilátások keretein belül engedélyezi.
11. cikk
Kiadás
(1) A program végrehajtásához szükséges kiadásokat a Közösség és a részt vevő országok a (2), (3), (4) és (5) bekezdéssel összhangban osztják meg.
(2) A Közösség a következő kiadásokat viseli:
a) az 5. cikkben ismertetett kommunikációs és információcsere-rendszerek közösségi elemei fejlesztésének, beszerzésének, felszerelésének, karbantartásának és napi üzemeltetésének a költségei;
b) a többoldalú ellenőrzésekkel, a szemináriumokkal, a tisztviselők cseréjével és a képzési tevékenységekkel kapcsolatos úti- és tartózkodási költségek;
c) a szemináriumok szervezésével és a képzési eszközök kidolgozásával kapcsolatos költségek;
d) azon értékelő tanulmányok költségei, amelyeket az adatok bizalmas kezelésének figyelembevételével harmadik felek készítenek a program hatásairól;
e) az 1. cikk (2) bekezdésének f) pontjában említett egyéb tevékenységek költségei.
(3) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002 tanácsi rendelettel [10] összhangban a Bizottság meghatározza a költségek viselésére vonatkozó szabályokat, és ezeket közli a részt vevő országokkal.
(4) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghozza a program költségvetésének igazgatásához szükséges intézkedéseket.
(5) A részt vevő országok a következő költségeket viselik:
a) az 5. cikkben ismertetett kommunikációs és információcsere-rendszerek nem közösségi elemei kifejlesztésének, beszerzésének, felszerelésének, karbantartásának és napi működésének költségei;
b) az alap- és továbbképzéssel kapcsolatos költségek, beleértve a tisztviselőik nyelvi képzését.
12. cikk
Pénzügyi ellenőrzés
A pénzügyi és költségvetési ellenőrzésről szóló közösségi joggal összhangban a Közösség finanszírozási határozatai, valamint az e határozatból fakadó megállapodások vagy szerződések pénzügyi ellenőrzés alá tartoznak.
IV. FEJEZET
EGYÉB RENDELKEZÉSEK
13. cikk
Végrehajtás
Az 1. cikk (2) bekezdésének f) pontja, a 3. cikk (3) bekezdése, az 5. cikk (1) bekezdésének f) pontja és a 11. cikk (4) bekezdése végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghozni.
14. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot egy "Fiscalis bizottság"-ként elnevezett bizottság segíti.
(2) Ha e bekezdésre hivatkoznak, akkor az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében meghatározott időszakot három hónapban kell megállapítani.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.
15. cikk
A program felügyelete és értékelése
(1) A Bizottság a 14. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak minden évben felügyeleti jelentést nyújt be, amelyben ismerteti a teljes program keretében folyó összes tevékenység terén elért haladást, tekintettel az éves cselekvési tervvel kapcsolatos végrehajtásra és eredményekre. E jelentést az Európai Parlamentnek is továbbítják.
A felügyeleti jelentések lehető leghatékonyabb összeállításához szükséges minden információt továbbítanak a közigazgatások a Bizottságnak.
(2) A programról a bizottság felügyelete alatt időközi értékelést és záró értékelést hajtanak végre, amelyekhez felhasználják a felügyeleti jelentéseket és a részt vevő országok által készített jelentéseket. A program hatékonyságát és eredményességét a 3. cikkben ismertetett célok szempontjából értékelik. Az értékelést a (3) bekezdésben említett jelentések felhasználásával a következők szerint végzik:
- az időközi értékelésnél a programtevékenységek első eredményeit és hatását vizsgálják. Továbbá felmérik a költségvetési eszközök felhasználását, a felügyelet és a végrehajtás előrehaladását,
- a záró értékelés során értékelik a programtevékenységek hatékonyságát és eredményességét.
(3) A részt vevő országok továbbítják a Bizottságnak a következőket:
a) 2005. március 31-éig a program hatékonyságának és eredményességének időközi értékelése;
b) 2008. március 31-ig a program hatékonyságának és eredményességének záró értékelése.
(4) A Bizottság az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtja a következőket:
a) 2005. június 30-ig a program eredményességéről és hatékonyságáról szóló időközi értékelés és egy közlés a program folytatásának lehetőségéről, amelyet szükség esetén egy megfelelő javaslat kísér;
b) 2008. június 30-ig a program eredményességéről és hatékonyságáról szóló záró értékelés.
Az a) és b) pontban említett jelentést tájékoztatásképpen megküldik a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának is.
(5) A (4) bekezdésben említett értékelő jelentések elsősorban a (3) bekezdésben említett jelentéseken és az (1) bekezdésben említett felügyeleti jelentéseken alapulnak.
16. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a határozatot 2003. január 1-jétől kell alkalmazni.
17. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2002. december 3-án.