Rådets beslutning
af 25. april 2002
om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed
(2002/358/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det endelige mål for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (i det følgende benævnt "konventionen"), som blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 94/69/EF af 15. december 1993 om indgåelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer(3), er at opnå en stabilisering af koncentrationen af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som forhindrer farlig menneskeskabt indvirkning på klimasystemet.
(2) Konferencen af parterne i konventionen konkluderede på sin første samling, at industrilandenes tilsagn om hver især eller i fællesskab at stræbe efter at nedbringe deres udledning af kuldioxid og andre drivhusgasser, der ikke er reguleret af Montreal-protokollen til konventionen om beskyttelse af ozonlaget, til niveauerne for 1990 senest i 2000 ikke var tilstrækkeligt til at nå konventionens langsigtede mål om at forebygge farlige menneskeskabte indvirkninger på klimasystemet. Konferencen enedes desuden om at igangsætte en proces, som via vedtagelsen af en protokol eller et andet retligt instrument giver mulighed for at iværksætte passende foranstaltninger for perioden efter 2000(4).
(3) Denne proces førte til vedtagelsen den 11. december 1997 af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer(5) (i det følgende benævnt "protokollen").
(4) Konferencen af parterne i konventionen besluttede på sin fjerde samling at vedtage Buenos Aires-handlingsplanen med henblik på at nå til enighed om gennemførelsen af vigtige elementer i protokollen ved partskonferencens sjette samling(6).
(5) De vigtigste elementer i gennemførelsen af Buenos Aires-handlingsplanen blev fastlagt ved konsensus ved partskonferencens genoptagne sjette samling i Bonn fra den 19. til den 27. juli 2001(7).
(6) På den 7. konference mellem parterne i Marrakesh fra den 29. oktober til den 10. november 2001 blev der enstemmigt vedtaget en række beslutninger med henblik på Bonn-overenskomsternes ikrafttrædelse(8).
(7) Protokollen er i henhold til artikel 24 åben for ratificering, accept eller godkendelse for de stater og regionale organisationer for økonomisk integration, som har underskrevet den.
(8) Protokollen giver i henhold til artikel 4 parterne mulighed for at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 3 i fællesskab, idet de handler inden for rammerne af og sammen med en regional organisation for økonomisk integration.
(9) Da protokollen blev underskrevet i New York den 29. april 1998, erklærede Det Europæiske Fællesskab, at Fællesskabet og dets medlemsstater ville opfylde deres respektive forpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1, i fællesskab i overensstemmelse med artikel 4.
(10) Med beslutningen om i fællesskab at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 4 i Kyoto-protokollen er Fællesskabet og medlemsstaterne i fællesskab ansvarlige i medfør af denne artikels stk. 6 og i henhold til protokollens artikel 24, stk. 2, for at Fællesskabet opfylder sine kvantitative emissionsreduktionsforpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1. Medlemsstaterne er derfor i henhold til artikel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab enkeltvis og samlet forpligtet til at træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af foranstaltninger, der er truffet af Fællesskabets institutioner, herunder Fællesskabets kvantitative emissionsreduktionsforpligtelser i henhold til protokollen, til at lette gennemførelsen af disse forpligtelser og til at afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe opfyldelsen af disse forpligtelser i fare.
(11) Retsgrundlaget for enhver senere beslutning i tilknytning til Fællesskabets godkendelse af fremtidige emissionsreduktionsforpligtelser vil blive bestemt af den pågældende beslutnings indhold og virkning.
(12) Rådet enedes om hver medlemsstats bidrag til Fællesskabets samlede reduktionsforpligtelse i Rådets konklusioner af 16. juni 1998(9). Visse medlemsstater fremkom med antagelser vedrørende emissioner i referenceåret samt fælles og koordinerede politikker og foranstaltninger. Bidragene er differentieret i henhold til bl.a. hver medlemsstats forventede økonomiske vækst, energikilder og industrielle struktur. Rådet nåede også til enighed om, at aftalens vilkår skulle medtages i Rådets afgørelse om Fællesskabets godkendelse af protokollen. Protokollens artikel 4, stk. 2, pålægger Fællesskabet og dets medlemsstater at meddele sekretariatet, som er oprettet ved konventionens artikel 8, aftalens vilkår den dag, hvor deres ratificerings- eller godkendelsesinstrumenter deponeres. Fællesskabet og dets medlemsstater har en forpligtelse til at iværksætte foranstaltninger med sigte på, at Fællesskabet kan opfylde sine forpligtelser i henhold til protokollen, uden at dette i øvrigt berører den enkelte medlemsstats ansvar over for Fællesskabet og de andre medlemsstater med hensyn til at opfylde sine egne forpligtelser.
(13) Fællesskabets og medlemsstaternes emissioner i referenceåret fastlægges ikke endeligt før protokollen træder i kraft. Når emissionerne i referenceåret er endeligt fastlagt og senest inden forpligtelsesperiodens start, fastsætter Fællesskabet og medlemsstaterne emissionsniveauerne udtrykt i tons kuldioxidækvivalent i henhold til proceduren i artikel 8 i Rådets beslutning 93/389/EØF af 24. juni 1993 om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet(10).
(14) Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Göteborg den 15. og 16. juni 2001, at Fællesskabet og medlemsstaterne er fast besluttede på at opfylde deres forpligtelser i henhold til protokollen, og at Kommissionen vil udarbejde et forslag til ratificering inden udgangen af 2001, så Fællesskabet og medlemsstaterne hurtigt kan opfylde deres tilsagn om at ratificere protokollen.
(15) Det Europæiske Råd bekræftede på sit møde i Laeken den 14. og 15. december 2001, at Den Europæiske Union er besluttet på at opfylde sine forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen, og bekræftede sit ønske om, at denne protokol træder i kraft inden verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg den 26. august til 4. september 2002.
(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EØF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(11) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("protokollen"), som blev underskrevet den 29. april 1998 i New York, godkendes herved på vegne af Det Europæiske Fællesskab.
Teksten til protokollen er gengivet i bilag I.
Artikel 2
Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater opfylder deres forpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1, i fællesskab i overensstemmelse med protokollens artikel 4, og under fuld overholdelse af artikel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
De kvantitative emissionsbegrænsninger og reduktionsforpligtelser, som Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har påtaget sig med henblik på fastsættelse af de respektive emissionsniveauer, som er tildelt hver enkelt af dem i den første periode med kvantitative emissionsbegrænsnings- og reduktionsforpligtelser fra 2008 til 2012, er opført i bilag II.
Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater iværksætter de nødvendige foranstaltninger for at overholde de emissionsniveauer, der er opført i bilag II, som fastsat i henhold til artikel 3.
Artikel 3
Kommissionen fastsætter senest den 31. december 2006 og i overensstemmelse med proceduren i denne beslutnings artikel 4, stk. 2, de respektive emissionsniveauer, som er tildelt Det Europæiske Fællesskab og hver medlemsstat udtrykt i tons kuldioxidækvivalent, når de endelige tal for emissioner i referenceåret foreligger, og på grundlag af de kvantitative emissionsbegrænsnings- eller reduktionsforpligtelser, der er opført i bilag II, under hensyntagen til de metoder for vurdering af menneskeskabte emissioner efter kilde og eliminering ved dræn, som er omhandlet i protokollens artikel 5, stk. 2, og fremgangsmåden til beregning af de tildelte mængder i henhold til protokollens artikel 3, stk. 7 og 8.
Den mængde, der er tildelt Det Europæiske Fællesskab og hver af dets medlemsstater, er lig deres respektive emissionsniveau, som fastsat i henhold til denne artikel.
Artikel 4
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 8 i beslutning 93/389/EØF.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Tidsrummet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 5
1. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at underrette Sekretariatet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer om denne beslutning i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 2.
2. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til, samme dag som underretningen finder sted i henhold til stk. 1, at deponere godkendelsesinstrumentet hos generalsekretæren for De Forenede Nationer i overensstemmelse med protokollens artikel 24, stk. 1, for at udtrykke Fællesskabets samtykke til at være bundet.
3. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til, samme dag som underretningen finder sted i henhold til stk. 1, at deponere kompetenceerklæringen i bilag III i overensstemmelse med protokollens artikel 24, stk. 3.
Artikel 6
1. Når medlemsstaterne deponerer deres ratificerings- og godkendelsesinstrumenter vedrørende protokollen, meddeler de samtidig og på egne vegne nærværende beslutning til Sekretariatet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer i overensstemmelse med protokollens artikel 4, stk. 2.
2. Medlemsstaterne tilstræber at iværksætte de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at deres ratificerings- og godkendelsesinstrumenter deponeres samtidig med Det Europæiske Fællesskabs og de øvrige medlemsstaters instrumenter og så vidt muligt senest den 1. juni 2002.
3. Medlemsstaterne underretter senest den 1. april 2002 Kommissionen om deres beslutning om ratificering eller godkendelse af protokollen eller, efter omstændighederne, om den sandsynlige dato for afslutningen af de nødvendige procedurer. Kommissionen fastsætter i samråd med medlemsstaterne en dato for samtidig deponering af ratificerings- og godkendelsesinstrumenterne.
Artikel 7
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 25. april 2002.
A Tanács határozata
(2002. április 25.)
az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyvének az Európai Közösség nevében történő jóváhagyásáról, valamint az abból származó kötelezettségek közös teljesítéséről
(2002/358/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben 300. cikke (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával, valamint 300. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
mivel:
(1) A Közösség nevében az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének megkötéséről szóló, 1993. december 15-i 94/69/EK tanácsi határozattal [3] jóváhagyott Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének ("egyezmény") alapvető célja az üvegházhatást okozó gázok légköri koncentrációjának olyan szinten való stabilizálása, amely megakadályozza az éghajlati rendszer veszélyes, emberi eredetű befolyásolását.
(2) Az egyezményt aláíró Felek Konferenciájának első ülésszakán arra a következtetésre jutottak, hogy a fejlett országok kötelezettségvállalása, miszerint egyénileg, illetve együttesen arra törekszenek, hogy széndioxid-, illetve az ózonréteg védelméről szóló egyezmény montreali jegyzőkönyve által nem szabályozott, üvegházhatást okozó egyéb gázkibocsátásukat 2000-re az 1990-es szintekre csökkentik, nem elégséges az egyezmény hosszú távú céljának, az éghajlati rendszerbe történő veszélyes emberi eredetű beavatkozás megakadályozásának eléréséhez. A konferencián megállapodtak továbbá arról, hogy egy jegyzőkönyv vagy más jogi eszköz elfogadásával [4] olyan folyamatot indítanak el, mellyel lehetővé válik a 2000 utáni időszakra vonatkozó megfelelő intézkedések megtétele.
(3) E folyamat eredményeként fogadták el 1997. december 11-én az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyvét ("jegyzőkönyv") [5].
(4) Az egyezményben részes Felek Konferenciájának negyedik ülésszakán úgy határoztak, hogy elfogadják a Buenos Aires-i cselekvési tervet annak érdekében, hogy a Felek Konferenciájának hatodik ülésszakán megegyezésre jussanak a jegyzőkönyv alapvető elemeinek végrehajtását illetően [6].
(5) A Buenos Aires-i cselekvési terv végrehajtásának legfontosabb elemeiről konszenzussal állapodtak meg a Felek Konferenciájának újrakezdett, Bonnban, 2001. július 19-27-én megrendezett hatodik ülésszakán [7].
(6) A bonni megállapodásokat hatályba léptető határozatokat fogadtak el konszenzussal a Felek Konferenciájának Marrakesh-ben, 2001. október 29. és november 10. között megrendezett hetedik ülésszakán [8].
(7) A jegyzőkönyv a 24. cikk értelmében nyitva áll a megerősítésre, elfogadásra vagy jóváhagyásra az aláíró államok és regionális gazdasági integrációs szervezetek előtt.
(8) A jegyzőkönyv a 4. cikk értelmében előírja, hogy a felek a 3. cikk szerinti kötelezettségeiket közösen teljesítik, valamely regionális gazdasági integrációs szervezet keretében, illetve azzal együttműködésben.
(9) A jegyzőkönyv New Yorkban 1998. április 29-én történt aláírásakor a Közösség úgy nyilatkozott, hogy a Közösség és tagállamai a jegyzőkönyv 3. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségeiket a jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően közösen teljesítik.
(10) Azzal, hogy a Közösség és tagállamai úgy határoztak, hogy a Kiotói Jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően kötelezettségeiket közösen teljesítik, az említett cikk (6) bekezdése értelmében és a jegyzőkönyv 24. cikke (2) bekezdésével összhangban közösen felelősek azért, hogy a Közösség teljesítse a jegyzőkönyv 3. cikke (1) bekezdése szerinti mennyiségileg meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségét. Ennek következtében és az Európai Közösséget létrehozó szerződés 10. cikkével összhangban a tagállamoknak egyéni és kollektív kötelezettségük áll fenn, hogy megtegyék az összes általános vagy konkrét megfelelő intézkedést a közösségi intézmények által végzett tevékenységekből eredő kötelezettségek, köztük a Közösség jegyzőkönyv szerinti mennyiségileg meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettsége teljesítésének biztosítása érdekében, hogy elősegítsék az említett kötelezettség teljesítését, valamint, hogy tartózkodjanak minden olyan intézkedéstől, amely veszélyeztetheti e kötelezettség megvalósítását.
(11) A kibocsátás csökkentésére vonatkozó jövőbeni kötelezettségvállalások közösségi jóváhagyásával kapcsolatos bármely további határozat jogi alapját az adott határozat tartalma és hatálya határozza meg.
(12) A Tanács az 1998. június 16-i tanácsi következtetésekben [9] megállapodott az egyes tagállamok hozzájárulásáról a teljes közösségi csökkentési kötelezettségvállaláshoz. Egyes tagállamok feltételezéseket fogalmaztak meg a bázisévi kibocsátásokat, valamint a közös és összehangolt politikákat és intézkedéseket illetően. A hozzájárulások különböznek, hogy figyelembe vegyék egyebek közt a várt gazdasági növekedést, az energia-összetételt, valamint az adott tagállam iparának szerkezetét. A Tanács megállapodott továbbá arról, hogy a megállapodás feltételeit felveszik a jegyzőkönyvnek a Közösség általi jóváhagyásáról szóló tanácsi határozatba. A jegyzőkönyv 4. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a Közösség és tagállamai megerősítő, illetve jóváhagyó okirataik letétbe helyezésekor értesítsék az egyezmény 8. cikkével létrehozott titkárságot e megállapodás feltételeiről. A Közösségnek és tagállamainak kötelezettségük áll fenn, hogy intézkedéseket tegyenek annak érdekében, hogy a Közösség teljesíteni tudja a jegyzőkönyv szerinti kötelezettségeit, az egyes tagállamok a Közösség és más tagállamok felé fennálló, saját kötelezettségvállalásai teljesítésére vonatkozó felelősségének sérelme nélkül.
(13) A Közösség és tagállamai bázisévi kibocsátásait nem határozzák meg véglegesen a jegyzőkönyv hatálybalépését megelőzően. A bázisévi kibocsátások végleges meghatározásakor, és legkésőbb a kötelezettségvállalási időszak kezdetét megelőzően a Közösség és tagállamai tonna szén-dioxid-egyenértékben állapítják meg e kibocsátási szinteket a CO2- és egyéb üvegházhatást okozó gázok Közösségen belüli kibocsátásának ellenőrzését szolgáló rendszerről szóló, 1993. június 24-i 93/389/EGK tanácsi határozat [10] 8. cikkében említett eljárásnak megfelelően.
(14) Az Európai Tanács 2001. június 15-én és 16-án göteborgi ülésén megerősítette a Közösség és a tagállamok elhatározását a jegyzőkönyv szerinti kötelezettségeik betartására, és kimondta, hogy a Bizottság 2001 végéig elkészíti a megerősítésre vonatkozó javaslatot, lehetővé téve a Közösség és tagállamai számára, hogy gyorsan teljesíthessék a jegyzőkönyv megerősítésére vonatkozó kötelezettségüket.
(15) Az Európai Tanács 2001. december 14-én és 15-én Laeken-i ülésén megerősítette az Unió elhatározását a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti kötelezettségei tiszteletben tartására, valamint azt az óhaját, hogy a jegyzőkönyv a fenntartható fejlődésről szóló, 2002. augusztus 26 - szeptember 4-én megrendezésre kerülő johannesburgi világ-csúcstalálkozót megelőzően hatályba lépjen.
(16) Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [11] összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének 1998. április 29-én New Yorkban aláírt Kiotói Jegyzőkönyvét ("jegyzőkönyv") az Európai Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.
A jegyzőkönyv szövegét az I. melléklet tartalmazza.
2. cikk
Az Európai Közösség és tagállamai közösen teljesítik a jegyzőkönyv 3. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségeiket a jegyzőkönyv 4. cikkének rendelkezéseivel összhangban, és a legteljesebb mértékben figyelembe véve az Európai Közösséget létrehozó szerződés 10. cikkének rendelkezéseit.
Az Európai Közösség, illetve az egyes tagállamok számára a 2008-tól 2012-ig tartó első mennyiségileg meghatározott kibocsátáskorlátozási és -csökkentési kötelezettségvállalási időszakra megállapított kibocsátási szintek meghatározása érdekében az Európai Közösség és tagállamai által vállalt, a kibocsátás korlátozására és csökkentésére vonatkozó mennyiségileg meghatározott kötelezettségeket a II. melléklet tartalmazza.
Az Európai Közösség és tagállamai megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy az e határozat 3. cikkével összhangban meghatározott, a II. mellékletben felsorolt kibocsátási szinteknek megfeleljenek.
3. cikk
A Bizottság legkésőbb 2006. december 31-ig és az e határozat 4. cikke (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően tonna szén-dioxid-egyenértékben határozza meg a megfelelő kibocsátási szinteket az Európai Közösség, illetve az egyes tagállamok számára azt követően, hogy meghatározták a bázisévi kibocsátási adatokat, és a II. mellékletben felsorolt, a kibocsátás korlátozására, illetve csökkentésére vonatkozó, mennyiségileg meghatározott kötelezettségvállalások alapján, figyelembe véve a jegyzőkönyv 5. cikke (2) bekezdésében említett, forrásokból származó emberi eredetű kibocsátások és nyelők általi eltávolítások megállapítására szolgáló módszereket, továbbá a kibocsátható mennyiségek kiszámításának szabályait a jegyzőkönyv 3. cikke (7) és (8) bekezdésének megfelelően.
Az Európai Közösség és egyes tagállamai számára kibocsátható mennyiségek megegyeznek az e cikkel összhangban megállapított megfelelő kibocsátási szintekkel.
4. cikk
(1) A Bizottság munkáját a 93/389/EGK határozat 8. cikke alapján létrehozott bizottság segíti.
(2) Ahol e bekezdésre hivatkoznak, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikke alkalmazandó.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időszak három hónap.
(3) A Bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.
5. cikk
(1) A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy a jegyzőkönyv 4. cikke (2) bekezdésével összhangban kijelölje azt a személyt vagy személyeket, aki(k) az Európai Közösség nevében értesítik az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének titkárságát e határozatról.
(2) A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a jóváhagyó okiratnak a jegyzőkönyv 24. cikke (1) bekezdésével összhangban az (1) bekezdésben említett értesítéssel egyidejűleg az Egyesült Nemzetek főtitkáránál történő letétbe helyezésére jogosult személy(eke)t, annak érdekében, hogy a Közösség kifejezze beleegyezését a kötelezettségvállalásba.
(3) A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a III. mellékletben foglalt, hatáskörre vonatkozó nyilatkozatnak a jegyzőkönyv 24. cikke (3) bekezdésével összhangban az (1) bekezdésben említett értesítéssel egyidejű letétbe helyezésére jogosult személy(eke)t.
6. cikk
(1) Amikor a tagállamok letétbe helyezik a jegyzőkönyvet megerősítő, illetve jóváhagyó okirataikat, ezzel egyidejűleg és saját nevükben a jegyzőkönyv 4. cikke (2) bekezdésével összhangban értesítik az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének titkárságát erről a határozatról.
(2) A tagállamok igyekeznek megtenni a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az Európai Közösséggel és a többi tagállammal egyidejűleg, és lehetőleg 2002. június 1-jéig letétbe helyezzék saját megerősítő, illetve jóváhagyó okirataikat.
(3) A tagállamok legkésőbb 2002. április 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot a jegyzőkönyv megerősítésére vagy jóváhagyására vonatkozó döntésükről, illetve adott esetben a szükséges eljárások befejezésének várható idejéről. A Bizottság a tagállamokkal együttműködve jelöli ki az időpontot a megerősítő, illetve jóváhagyó okiratok egyidejű letétbe helyezésére.
7. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2002. április 25-én.