RÅDETS DIREKTIV 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til proceduren i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
ved anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på jernbanevirksomhed skal der tages hensyn til denne sektors særlige karakteristika;
ifølge Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (4) har jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger af jernbanevirksomheder en vis ret til adgang til international jernbanetransport;
for at sikre, at denne ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen anvendes ensartet og uden forskelsbehandling i hele Fællesskabet, bør der indføres licens for jernbanevirksomheder, når de udfører den form for transport, som er omhandlet i artikel 10 i direktiv 91/440/EØF;
det er hensigtsmæssigt at bevare anvendelsesområdet for direktiv 91/440/EØF, herunder undtagelserne for transportydelser i byer og forstæder samt regional transport, samtidig med at det præciseres, at pendultrafikken gennem tunnelen under Kanalen ligeledes falder uden for anvendelsesområdet;
på denne baggrund skal en licens, som er udstedt af en medlemsstat, anerkendes som gyldig i hele Fællesskabet;
fællesskabsbetingelserne for adgang til eller transit via jernbaneinfrastrukturen vil blive fastsat i andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen;
under hensyn til subsidiaritetsprincippet og for at sikre den nødvendige ensartethed og gennemsigtighed bør Fællesskabet opstille de generelle principper for en sådan licensordning, mens medlemsstaterne får ansvaret for at udstede og administrere licenserne;
for at sikre pålidelige og tilstrækkelige ydelser er det nødvendigt at sikre, at jernbanevirksomhederne til enhver tid opfylder visse krav med hensyn til deres hæderlighed, finansielle kapacitet og faglige kompetence;
for at beskytte kunderne og tredjemand er det vigtigt, at det sikres, at jernbanevirksomhederne er tilstrækkeligt forsikret eller har truffet tilsvarende foranstaltninger til dækning af deres erstatningsansvar;
spørgsmålene om suspension eller tilbagekaldelse af licensen samt udstedelse af midlertidige licenser bør afgøres inden for samme regelsæt;
jernbanevirksomheden har i øvrigt fortsat pligt til at overholde de nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelserne om jernbanedrift, som ikke er diskriminerende, og som skal sikre, at den kan drive sin virksomhed sikkert på specifikke strækninger;
for at sikre en effektiv international jernbanedrift skal jernbanevirksomhederne overholde de gældende aftaler på området;
procedurerne for udstedelse, opretholdelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder skal være gennemsigtige og ikke-diskriminerende -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Formål og anvendelsesområde
Artikel 1
1. Dette direktiv omhandler de kriterier, der gælder for en medlemsstats udstedelse, forlængelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder, som er etableret, eller som vil etablere sig i Fællesskabet, når de udfører de tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 10 i direktiv 91/440/EØF, på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel.
2. Jernbanevirksomheder, hvis aktivitet kun omfatter byer og forstæder samt regional transport, er ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.
Jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger, hvis aktivitet er begrænset til pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, er ligeledes ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.
3. Licenser en gyldige på hele Fællesskabets område.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved
a) »jernbanevirksomhed«: enhver privat eller offentlig virksomhed, hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller passagerbefordring via jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften
b) »licens«: en tilladelse udstedt af en medlemsstat til en virksomhed, der er anerkendt som jernbanevirksomhed. Karakteren af jernbanevirksomhed kan være begrænset til udførelsen af særlige former for transportydelser
c) »licensudstedende myndighed«: det organ, der af medlemsstaten har fået til opgave at udstede licenser
d) - »transport i byer og forstæder«: transportydelser til opfyldelse af behovene i en by eller et byområde samt transportbehovene mellem denne by eller dette byområde og forstæderne
- »regional transport«: transportydelser til opfyldelse af en regions transportbehov.
Artikel 3
Hver medlemsstat udpeger det organ, der er ansvarlig for at udstede licens til jernbanedrift og for opfyldelse af forpligtelserne i henhold til dette direktiv.
AFSNIT II
Licenser og betingelser for udstedelse
Artikel 4
1. En jernbanevirksomhed kan ansøge om licens i den medlemsstat, hvor den er etableret.
2. Medlemsstaterne må ikke udstede licens eller forlænge gyldigheden deraf, hvis de finder, at kravene i dette direktiv ikke er opfyldt.
3. En jernbanevirksomhed, der opfylder kravene i dette direktiv, kan få udstedt licens.
4. En jernbanevirksomhed må ikke udføre transport med jernbane i henhold til dette direktiv, medmindre den er i besiddelse af licens til den pågældende form for ydelse.
Licensen giver dog ikke i sig selv ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen.
Artikel 5
1. Enhver jernbanevirksomhed skal, allerede inden den påbegynder driften, over for vedkommende medlemsstats licensudstedende myndigheder kunne godtgøre, at den til enhver tid kan opfylde de nærmere krav om hæderlighed, finansiel kapacitet og faglig kompetence samt dækning af erstatningsansvar, som er anført i artikel 6-9.
2. En licensansøgende virksomhed skal med henblik på kravene i stk. 1 stille alle relevante oplysninger til rådighed.
Artikel 6
Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for, at kravet om hæderlighed er opfyldt, hvorved det skal sikres, at en jernbanevirksomhed, som ansøger om licens, eller de personer, der leder virksomheden:
- ikke er blevet idømt straf for alvorlige overtrædelser, herunder for overtrædelser i erhvervsforhold
- ikke er blevet erklæret konkurs
- ikke er blevet dømt for alvorlige overtrædelser af særlige lovbestemmelser på transportområdet
- ikke er blevet dømt for alvorlige eller gentagne overtrædelser af bestemmelser på det social- og arbejdsretlige område, herunder forpligtelser i henhold til lovgivningen om beskyttelse af arbejdstagere.
Artikel 7
1. Kravene vedrørende finansiel kapacitet er opfyldt, når den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens, kan godtgøre, at den er i stand til at opfylde sine aktuelle og potentielle forpligtelser, der skal være opgjort på et realistisk grundlag, for en tolvmåneders periode.
2. En licensansøgning skal med henblik på kravene i stk. 1 mindst være ledsaget af de i bilagets afsnit I omhandlede oplysninger.
Artikel 8
1. Kravene til faglig kompetence er opfyldt, når:
a) den jernbanevirksomhed, der søger licens, har eller vil få en ledelsesorganisation og er i besiddelse af den viden og/eller erfaring, der er nødvendig for at føre sikker og pålidelig kontrol og tilsyn med den form for drift, der er angivet i licensen
b) det personale, der er ansvarligt for sikkerheden, især lokomotivførerne, er fuldt kvalificerede inden for de respektive hverv
c) personale, rullende materiel og organisation er i stand til at sikre et højt sikkerhedsniveau i forbindelse med driften.
2. En licensansøgning skal med henblik på kravene i stk. 1 mindst være ledsaget af de i bilagets afsnit II omhandlede oplysninger.
3. Der skal kunne fremlægges dokumentation for, at kvalifikationskravene er opfyldt.
Artikel 9
En jernbanevirksomhed skal være tilstrækkeligt forsikret eller have truffet tilsvarende foranstaltninger til i henhold til national og international lovgivning at kunne dække sit erstatningsansvar i tilfælde af uheld, særlig med hensyn til passagerer, bagage, fragt og post samt over for tredjemand.
AFSNIT III
Licensens gyldighed
Artikel 10
1. En licens er gyldig, så længe jernbanevirksomheden opfylder forpligtelserne i dette direktiv. Den licensudstedende myndighed kan dog bestemme, at der skal foretages en fornyet vurdering med jævne mellemrum, der ikke må overstige fem år.
2. Særlige vilkår vedrørende suspension eller tilbagekaldelse af licensen kan fremgå af selve licensen.
Artikel 11
1. Hvis der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens, opfylder kravene i direktivet, særlig artikel 5, kan den licensudstedende myndighed til enhver tid kontrollere, om kravene overholdes.
Den licensudstedende myndighed suspenderer eller tilbagekalder licensen, hvis den konstaterer, at jernbanevirksomheden ikke længere opfylder kravene i dette direktiv, særlig artikel 5.
2. Hvis den licensudstedende myndighed i en medlemsstat konstaterer, at der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens af en myndighed i en anden medlemsstat, opfylder de krav, der er fastlagt i dette direktiv, underretter den straks denne myndighed herom.
3. Med forbehold af stk. 1 kan den licensudstedende myndighed, når en licens suspenderes eller tilbagekaldes på grund af manglende opfyldelse af kravene om finansiel kapacitet, udstede en midlertidig licens, indtil jernbanevirksomheden er omorganiseret, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Den midlertidige licens gælder dog højst i seks måneder fra udstedelsesdatoen.
4. Hvis en jernbanevirksomhed har indstillet driften i seks måneder eller ikke har påbegyndt driften seks måneder efter licensens udstedelse, kan den ansvarlige licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse eller suspenderes.
Hvis der er tale om påbegyndelse af en drift, kan jernbanevirksomheden anmode om, at fristen forlænges under hensyntagen til ydelsernes særlige karakter.
5. Hvis der sker ændringer, der berører en jernbanevirksomheds retlige status, navnlig i tilfælde af fusion eller overtagelse, kan den licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse. Den pågældende jernbanevirksomhed kan fortsætte driften, medmindre den licensudstedende myndighed finder, at dette indebærer en sikkerhedsrisiko; grundene hertil skal i så fald angives.
6. Når en jernbanevirksomhed har til hensigt at ændre eller udvide sine aktiviteter væsentligt, skal licensen forelægges for den licensudstedende myndighed til nyvurdering.
7. Den licensudstedende myndighed må ikke lade en jernbanevirksomhed, over for hvilken der er indledt konkursbehandling eller lignende, beholde licensen, hvis myndigheden finder det godtgjort, at der ikke er nogen realistisk udsigt til en tilfredsstillende finansiel rekonstruktion inden for et rimeligt tidsrum.
8. Når den licensudstedende myndighed har suspenderet, tilbagekaldt eller ændret licensen, underretter den pågældende medlemsstat straks Kommissionen herom. Kommissionen underretter omgående de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Ud over kravene i dette direktiv skal jernbanevirksomheden også overholde de forskrifter i national ret, der er forenelige med fællesskabsretten og ikke-diskriminerende, især med hensyn til
- de tekniske og driftsmæssige krav, som er specifikke for jernbaneydelser
- de sikkerhedskrav, der gælder for virksomhedens personale, rullende materiel og interne organisation
- bestemmelserne om sikkerhed, sundhed, social sikring og arbejdstageres og forbrugeres rettigheder.
Artikel 13
Jernbanevirksomheder skal overholde gældende aftaler om international jernbanetransport i de medlemsstater, hvor de driver virksomhed.
AFSNIT IV
Overgangsbestemmelse
Artikel 14
Jernbanevirksomheder, der udfører jernbaneydelser på det tidspunkt, hvor fristen til gennemførelsen af dette direktiv udløber i henhold til artikel 16, stk. 2, indrømmes en overgangsperiode på tolv måneder til at opfylde bestemmelserne i dette direktiv. Overgangsperioden omfatter ikke bestemmelser, der kan få indvirkning på jernbanedriftens sikkerhed.
AFSNIT V
Afsluttende bestemmelser
Artikel 15
1. Procedurerne for licensudstedelser offentliggøres af den berørte medlemsstat, som underretter Kommissionen herom.
2. Den licensudstedende myndighed træffer snarest muligt og senest tre måneder efter, at alle relevante oplysninger, bl.a. de i bilaget anførte, er indgivet, afgørelse om, hvorvidt en ansøgning om udstedelse af licens kan imødekommes, under hensyntagen til alle foreliggende forhold. Afgørelsen meddeles den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens. Et eventuelt afslag skal begrundes.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den licensudstedende myndigheds afgørelser kan prøves ved en domstol.
Artikel 16
1. Kommissionen aflægger to år efter, at dette direktiv er taget i anvendelse, en beretning for Rådet vedrørende direktivets anvendelse, om nødvendigt ledsaget af forslag til fortsættelse af den fælles aktion for udvikling af jernbanerne, navnlig for så vidt angår muligheden for at udvide direktivets anvendelsesområde.
2. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden for en frist på to år fra direktivets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
3. Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 2 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 17
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 1995.
A Tanács 95/18/EK irányelve
(1995. június 19.)
a vasúttársaságok engedélyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel a belső határok nélküli egységes piacon biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;
mivel a szolgáltatásnyújtás szabadságának alapelvét a vasúti ágazatban is alkalmazni kell, figyelembe véve az ágazat sajátos jellemzőit;
mivel a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló, 1991. július 29-i 91/440/EGK tanácsi irányelv [4] rendelkezik a vasúttársaságok és a vasúttársaságok nemzetközi csoportosulásai számára biztosított hozzáférési jogokról a nemzetközi vasúti közlekedés terén;
mivel a 91/440/EGK irányelv 10. cikkében említettek alapján célszerű bevezetni a szolgáltatásokat nyújtó vasúttársaságoknak egy olyan engedélyt, hogy az egész Közösségben egységes és hátrányos megkülönböztetéstől mentes alapon legyen biztosítva a vasúti infrastruktúrához való hozzáférés joga;
mivel célszerű a 91/440/EGK irányelv hatályát fenntartani, beleértve a regionális, városi és városkörnyéki szolgáltatásokra vonatkozó kivételeket, és meghatározva, hogy a Csatornaalagúton keresztüli ingajáratok közlekedési működése szintén nem tartozik ezen irányelv hatálya alá;
mivel egy tagállam által kiadott engedélyt az egész Közösségben érvényesnek fogadják el;
mivel a közösségi jog egyéb rendelkezései fogják szabályozni a vasúti infrastruktúrához való hozzáférés, illetve áthaladás közösségi feltételeit;
mivel célszerű, hogy a Közösség megállapítsa az engedélyezési rendszer átfogó alapelveit, meghagyva a tagállamoknak az engedélyek kiadási és adminisztrációs felelősségét, tekintettel az alárendeltség elvére, és arra, hogy biztosítva legyen az ezzel járó egységes szabályozás és áttekinthetőség;
mivel a megbízható és megfelelő szolgáltatások nyújtása érdekében szükséges biztosítani, hogy a vasúttársaságok bármikor megfelelhessenek bizonyos követelményeknek a jó hírnévvel, a megfelelő pénzügyi helyzettel és a szakmai alkalmassággal kapcsolatosan;
mivel a fogyasztók és harmadik felek védelme érdekében fontos biztosítani, hogy a vasútvállalatok a felelősségi kockázatnak megfelelően biztosítva legyenek vagy azzal egyenértékű megállapodásokat kössenek;
mivel az engedélyek felfüggesztésével és visszavonásával, valamint az ideiglenes engedélyek megadásával szintén ebben a szövegösszefüggésben kell foglalkozni;
mivel a hátrányos megkülönböztetés nélkül nyújtott vasúti szolgáltatásokkal kapcsolatban a vasúttársaságnak szintén meg kell felelnie a nemzeti és a közösségi szabályoknak, melyek biztosítani kívánják, hogy a meghatározott útvonalakon a vasúttársaság teljes biztonságban gyakorolhassa tevékenységét;
mivel a nemzetközi vasúti közlekedés hatékony működésének biztosítása érdekében szükséges, hogy a vasúttársaságok tiszteletben tartsák az e területen hatályban lévő megállapodásokat;
mivel végül a vasúttársaságok számára adott engedélyek kiadásánál, fenntartásánál és módosításánál alkalmazott eljárásoknak az átláthatóságra és a hátrányos megkülönböztetés mentességére vonatkozó általános kívánalmat kell tükrözniük,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. SZAKASZ
Cél és hatály
1. cikk
(1) Ezen irányelv a tagállamok által olyan vasúttársaságoknak szánt engedélyek kiadásáráról, megújításáról és módosításáról rendelkezik, amelyek már létrejöttek vagy létre fognak jönni a Közösségen belül, mihelyt a 91/440/EGK irányelv 10. cikkében említett feltételek szerinti szolgáltatásokat nyújtják.
(2) Nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá azok a vasúttársaságok, amelyek tevékenysége a városi, városkörnyéki, illetve regionális járatok fenntartására korlátozódnak.
Szintén nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá azok a vasúttársaságok és nemzetközi csoportosulások, amelyek tevékenysége közúti járműveknek a Csatornaalagúton át, ingajáratban történő szállítására korlátozódik.
(3) Az engedély a Közösség egész területére érvényes.
2. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
a) "vasúttársaság": bármely magán- vagy közvállalkozás, amelynek fő üzleti tevékenysége vasúti áru- és/vagy személyszállítási szolgáltatások nyújtása, azzal a megkötéssel, hogy e vállalkozásnak kell a vontatást biztosítania;
b) "engedély": egy vállalatnak a tagállam által kiadott felhatalmazása, elismerve annak vasúttársasági minőségét. E minőség korlátozódhat a szállítási szolgáltatások bizonyos típusainak nyújtására;
c) "engedélyező hatóság": olyan testület, amelyet valamely tagállam bíz meg az engedélyek kiadásával;
d) - "városi és elővárosi szolgáltatások": olyan szállítási szolgáltatások, amelyek egy városközpont vagy városcsoport szállítási igényeit, illetve az ilyen központ vagy városcsoport és a vonzáskörzetük közötti szállítási igényeket elégítik ki;
- "regionális szolgáltatások": egy régió szállítási igényeit kielégítő szállítási szolgáltatások.
3. cikk
Minden tagállam kijelöli azt a szervezetet, amely az engedélyek kiadásáért és az ezen irányelvből eredő kötelezettségek teljesítéséért felel.
II. SZAKASZ
Engedélyek
4. cikk
(1) Egy vasúttársaság abban a tagállamban jogosult engedélyt kérni, amelyben létrejött.
(2) Azok a tagállamok, ahol ezen irányelv követelményeinek nem tesznek eleget, nem adhatnak ki engedélyeket, illetve nem hosszabbíthatják meg azok érvényességét.
(3) Az a vasúttársaság, amely teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, jogosult arra, hogy engedélyt kapjon.
(4) Az a vasúttársaság, amely nem kapta meg a kérdéses szolgáltatásokra vonatkozó megfelelő engedélyt, nem nyújthatja az ezen irányelvben foglalt vasúti szállítási szolgáltatásokat.
Azonban az ilyen engedély önmagában nem jogosítja fel birtokosát a vasúti infrastruktúrához való hozzáférésre.
5. cikk
(1) A vasúttársaság a tevékenysége megkezdése előtt bizonyítja az érintett tagállam engedélyező hatósága előtt, hogy bármikor képes lesz a jó hírnévvel, megfelelő pénzügyi helyzettel és szakmai kompetenciával kapcsolatos követelményeknek megfelelni és a 6-9. cikkekben említett magánjogi felelősségnek eleget tenni.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az engedélyért folyamodó minden egyes vasúttársaság köteles minden szükséges és lényeges információt megadni.
6. cikk
A tagállamoknak meg kell határozniuk azokat a feltételeket, amelyek alapján a jó hírnév követelménye teljesül, így biztosítva azt, hogy az engedélyért folyamodó vasúttársaság vagy az irányításáért felelős személyek:
- akit/akiket a bíróság súlyos bűncselekmény miatt - beleértve a gazdasági bűncselekményeket is - nem ítélt el,
- ellene/ellenük csődeljárás nem indult,
- akit/akiket a bíróság a szállításra vonatkozó sajátos jogszabályok súlyos megsértése miatt nem ítélt el,
- akit/akiket a bíróság a szociális és munkajogi kötelezettségek, beleértve a munka- és egészségvédelemre vonatkozó jogszabályokban előírt kötelezettségek súlyos vagy ismétlődő mulasztása miatt nem ítélt el.
7. cikk
(1) A megfelelő pénzügyi helyzettel kapcsolatos követelményeknek akkor tesz eleget az engedélyért folyamodó vasúttársaság, ha bizonyítani tudja, hogy reális feltételek alapján egy 12 hónapos időszak során meg tud felelni a tényleges és lehetséges kötelezettségeinek.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában, az engedélyért folyamodó valamennyi vasúttársaság köteles megadni legalább a melléklet I. szakaszában felsorolt adatokat.
8. cikk
(1) A szakmai kompetenciával kapcsolatos követelmények akkor teljesülnek, ha:
a) az engedélyért folyamodó vasúttársaságnak van vagy lesz olyan irányító szerve, amely birtokában van annak a szükséges tudásnak és/vagy tapasztalatnak, amely az engedélyben meghatározott működés feletti biztonságos és megbízható ellenőrzés és felügyelet gyakorlásához kell,
b) a vasúttársaság biztonságért felelős személyzete, különösen a mozdonyvezetők, tevékenységi területüknek megfelelő bizonyítvánnyal igazolt képesítéssel rendelkeznek, és
c) a személyzet, a gördülőállomány és a szervezet a nyújtott szolgáltatások biztonságának magas színvonalát képes biztosítani.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában, az engedélyért folyamodó valamennyi vasúttársaság megadja legalább a melléklet II. szakaszában felsorolt adatokat.
(3) Az engedélyért folyamodó vasúttársaság megfelelő okiratot nyújt be a képzettség kapcsán támasztott követelmények teljesítéséről.
9. cikk
A vasúttársaság rendelkezik a megfelelő biztosítással, vagy ezzel egyenértékű intézkedéseket tesz a hazai és nemzetközi jogszabályoknak megfelelően, hogy a balesetek során felmerülő károkra, különös tekintettel az utasokra, a poggyászra, a szállított árura, a postaküldeményekre és harmadik felekre vonatkozóan fedezete legyen.
III. SZAKASZ
Az engedély érvényessége
10. cikk
(1) Az engedély mindaddig érvényes, amíg a vasúttársaság teljesíti az ezen irányelvben megállapított kötelezettségeket. Azonban az engedélyező hatóság legalább ötévente felülvizsgálatot rendel el.
(2) Az engedély tartalmazza a felfüggesztésére vagy visszavonására vonatkozó sajátos rendelkezéseket.
11. cikk
(1) Ha az engedéllyel rendelkező vasúttársasággal szemben komoly kétség merül fel, hogy vajon megfelel-e ezen irányelvnek és különösen az 5. cikkében foglalt követelményeknek, akkor az engedélyező hatóság bármikor ellenőrizheti, hogy a vasúttársaság ténylegesen megfelel-e e követelményeknek.
Az engedélyező hatóság felfüggesztheti vagy visszavonhatja az engedélyt, amennyiben meggyőződött arról, hogy a vasúttársaság a továbbiakban nem tud az ezen irányelvben, de különösen az 5. cikkében foglalt előírásoknak megfelelni.
(2) Az engedélyező hatóság haladéktalanul tájékoztatja a másik tagállambeli engedélyező hatóságot, amennyiben komoly kétsége merül fel, hogy az irányelvben foglalt előírásoknak e tagállam által kiadott engedéllyel rendelkező vasúttársaság nem felel meg.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltak mellett, az engedélyező hatóság ideiglenes engedélyt ad a vasúttársaság átszervezési idejére, feltéve hogy az nem veszélyezteti a biztonságot, amennyiben az engedélyt felfüggesztette vagy visszavonta a nem megfelelő pénzügyi helyzettel kapcsolatos követelmények miatt. Azonban az ideiglenes engedély a kiadásának időpontjától számított legfeljebb hat hónapig maradhat érvényben.
(4) Az engedélyező hatóság az engedélyt jóváhagyásra bekéri vagy felfüggeszti, amennyiben a vasúttársaság hat hónapra beszünteti működését, vagy az engedély megadását követő hat hónapon belül tevékenységét nem kezdi meg.
A vasúttársaság a tevékenysége megkezdésekor a nyújtandó szolgáltatások sajátos jellegét figyelembe véve hosszabb időtartam megállapítását is kérheti.
(5) Az engedélyező hatóság jóváhagyásra újra bekéri az engedélyt a vasúttársaság jogi helyzetére befolyást gyakorló változás, de különösképpen összeolvadás vagy beolvadás esetén. Amennyiben az engedélyező hatóság úgy ítéli meg, hogy a biztonság veszélyeztetve van, e vasúttársaság nem folytathatja a működését; ebben az esetben az elutasító döntés okát meg kell indokolni.
(6) A vasúttársaság felülvizsgálat céljából engedélyét újra benyújtja az engedélyező hatóságnak, amennyiben tevékenységében jelentős változtatásokat vagy terjeszkedést tervez.
(7) Az engedélyező hatóság nem engedi meg a csődeljárás vagy más hasonló eljárás alatt álló vasúttársaság engedélyének hatályban tartását, amennyiben meggyőződött arról, hogy ésszerű időn belül nincs reális kilátás a vállalkozás kielégítő pénzügyi átszervezésre.
(8) Amikor az engedélyező hatóság felfüggeszt, visszavon vagy módosít egy engedélyt, a tagállam erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot. A Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot.
12. cikk
Az ezen irányelvben foglalt követelmények mellett a vasúttársaság köteles betartani nemzeti jogának azon rendelkezéseit is, amelyek megfelelnek a közösségi jognak, és alkalmazásuk hátrányos megkülönböztetéstől mentesen történik, különös tekintettel:
- a vasúti szolgáltatásokra vonatkozó sajátos műszaki és működési követelményekre,
- a vasúttársaság személyzetére, gördülőállományára és a szervezetére vonatkozó biztonsági követelményekre,
- az egészségügyi, biztonsági és szociális feltételekre, valamint a dolgozók és a fogyasztó jogaira vonatkozó rendelkezésekre.
13. cikk
A vasúttársaságok kötelesek tiszteletben tartani a működési helyük szerinti tagállamokban a nemzetközi vasúti szállításra vonatkozó, érvényben lévő megállapodásokat.
IV. SZAKASZ
Átmeneti rendelkezések
14. cikk
Ahhoz, hogy a vasúti szolgáltatásokat nyújtó vasúttársaságok teljesítsék az ezen irányelvben foglalt rendelkezéseket, tizenkét hónapos átmeneti időszakot kell biztosítani számukra a 16. cikk (2) bekezdésében említett átvétel utolsó napjától. Ezen átmeneti időszak nem terjed ki azokra a rendelkezésekre, amelyek befolyásolhatják a vasúti működés biztonságát.
V. SZAKASZ
Záró rendelkezések
15. cikk
(1) Az érintett tagállam köteles az engedélyek megadásakor alkalmazott eljárást közzétenni, és erről a Bizottságot tájékoztatni.
(2) Az engedélyező hatóság, tekintettel minden rendelkezésre álló információra, a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a kérelemmel kapcsolatos valamennyi fontos információ birtokába jutásától számított három hónapon belül köteles határozatot hozni. A határozatot közölni kell az engedélyért folyamodó vasúttársasággal. Esetleges visszautasítás esetén meg kell indokolni az okokat.
(3) A tagállamok kötelesek megtenni a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az engedélyező hatóság által hozott határozatok a bíróság előtt megtámadhatóak legyenek.
16. cikk
(1) Az ezen irányelv bevezetését követő két év után a Bizottság a Tanács elé terjeszti annak az alkalmazásáról szóló jelentését, amelyhez szükség esetén megfelelő javaslatokat csatol a közösségi fellépések folytatásáról, különös tekintettel ezen irányelv hatálya kiterjesztésének lehetőségére.
(2) A tagállamok elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a hatálybalépésétől számított két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
17. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
18. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1995. június 19-én.