RÅDETS AFGØRELSE 2007/845/RIA
af 6. december 2007
om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra a) og b), og artikel 34, stk. 2, litra c),
under henvisning til initiativ fra Kongeriget Belgien, Republikken Østrig og Republikken Finland,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmotivet for den grænseoverskridende organiserede kriminalitet er økonomisk vinding. Denne økonomiske vinding er et incitament til at begå yderligere kriminalitet for at opnå endnu større gevinst. De retshåndhævende myndigheder bør derfor have de nødvendige forudsætninger for at efterforske og analysere de finansielle spor i forbindelse med kriminel virksomhed. For at bekæmpe organiseret kriminalitet effektivt kræves der en hurtig udveksling mellem Den Europæiske Unions medlemsstater af oplysninger, der kan føre til opsporing og beslaglæggelse af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder, der tilhører kriminelle.
(2)
Rådet vedtog rammeafgørelse 2003/577/RIA af 22. juli 2003 om fuldbyrdelse i Den Europæiske Union af kendelser om indefrysning af formuegoder eller bevismateriale (2) og rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold (3), der omhandler visse aspekter af det strafferetlige samarbejde på områderne indefrysning og konfiskation af udbytte, redskaber og andre formuegoder forbundet med kriminalitet.
(3)
Det er nødvendigt med et tæt samarbejde mellem de relevante myndigheder i medlemsstaterne, som er involveret i opsporingen af ulovligt udbytte og andre formuegoder, der eventuelt vil kunne konfiskeres, og at der bør gives mulighed for direkte kommunikation mellem disse myndigheder.
(4)
Medlemsstaterne bør med henblik herpå oprette nationale kontorer for inddrivelse af aktiver med kompetence på disse områder og bør sikre, at disse kontorer hurtigt kan udveksle oplysninger.
(5)
Camden Assets Recovery Inter-Agency Network (CARIN) (Camden-nettet for kompetente myndigheder med hensyn til inddrivelse af aktiver), der blev oprettet i Haag den 22.-23. september 2004 af, Belgien, Det Forenede Kongerige, Irland, Nederlandene, Tyskland og Østrig udgør allerede et globalt net af aktører og eksperter, som skal øge den gensidige viden om metoder og teknikker vedrørende identificering, indefrysning, beslaglæggelse og konfiskation på tværs af grænserne af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet. Denne afgørelse bør supplere CARIN ved at skabe et retsgrundlag for udveksling af oplysninger mellem samtlige medlemsstaters kontorer for inddrivelse af aktiver.
(6)
I Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år« slås der til lyd for en styrkelse af redskaberne til at tackle de finansielle aspekter af organiseret kriminalitet, bl.a. ved fremme af oprettelsen af efterretningsenheder vedrørende kriminelle aktiver i medlemsstaterne.
(7)
Samarbejdet mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver og mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver og andre myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, bør bygge på de procedurer og frister, der er fastsat i Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA af 18. december 2006 om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder (4), herunder de deri fastsatte grunde til afslag.
(8)
Denne afgørelse bør ikke berøre samarbejdsordningerne i henhold til Rådets afgørelse 2000/642/RIA af 17. oktober 2000 om samarbejdsordninger mellem medlemsstaternes finansielle efterretningsenheder for så vidt angår udveksling af oplysninger (5) og eksisterende ordninger for politisamarbejde -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kontorer for inddrivelse af aktiver
1. Hver medlemsstat opretter eller udpeger et nationalt kontor for inddrivelse af aktiver med henblik på at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet, som vil kunne gøres til genstand for en kendelse om indefrysning eller beslaglæggelse eller konfiskation afsagt af en kompetent judiciel myndighed under en straffesag eller, for så vidt det er muligt i henhold til den berørte medlemsstats nationale lov, en civil retssag.
2. Med forbehold af stk. 1 kan en medlemsstat i overensstemmelse med sin nationale lovgivning oprette eller udpege to kontorer for inddrivelse af aktiver. Hvis en medlemsstat har mere end to myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, udpeger den højst to af sine kontorer for inddrivelse af aktiver som kontaktpunkter.
3. Medlemsstaterne angiver, hvilke myndigheder der fungerer som nationale kontorer for inddrivelse af aktiver som omhandlet i denne artikel. De meddeler skriftligt Generalsekretariatet for Rådet disse oplysninger og eventuelle efterfølgende ændringer. Denne meddelelse er ikke til hinder for, at andre myndigheder, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan udveksle oplysninger i medfør af artikel 3 og 4 med et kontor for inddrivelse af aktiver i en anden medlemsstat.
Artikel 2
Samarbejde mellem kontorer for inddrivelse af aktiver
1. Medlemsstaterne sikrer, at deres kontorer for inddrivelse af aktiver samarbejder indbyrdes med henblik på de i artikel 1, stk. 1, angivne formål ved at udveksle oplysninger og god praksis, både efter anmodning og uanmodet.
2. Medlemsstaterne sikrer, at dette samarbejde ikke hæmmes af den status, som kontorerne for inddrivelse af aktiver har i henhold til national lovgivning, uanset om de er del af en administrativ, en retshåndhævende eller en judiciel myndighed.
Artikel 3
Udveksling af oplysninger efter anmodning mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver
1. Et kontor for inddrivelse af aktiver i en medlemsstat eller andre myndigheder i en medlemsstat, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan fremsætte anmodning om oplysninger til et kontor for inddrivelse af aktiver i en anden medlemsstat med henblik på de formål, der er fastlagt i artikel 1, stk. 1. Det skal i den forbindelse følge rammeafgørelse 2006/960/RIA og de regler, der er vedtaget i forbindelse med gennemførelse heraf.
2. Når det anmodende kontor for inddrivelse af aktiver udfylder den formular, der er foreskrevet i rammeafgørelse 2006/960/RIA, angiver det også formålet med og grundene til anmodningen samt sagens art. Det skal tillige angive de formuegoder, der søges fundet (bankkonti, fast ejendom, biler, fritidsfartøjer eller andet af høj værdi), og/eller de fysiske eller juridiske personer, der formodes at være involveret (f.eks. navn, adresse, fødselsdato og fødested, registreringsdato, aktionærer, hovedsæde). Sådanne angivelser skal være så præcise som muligt.
Artikel 4
Uanmodet udveksling af oplysninger mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver
1. Kontorer for inddrivelse af aktiver eller andre myndigheder i en medlemsstat, som har til opgave at lette opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold, kan inden for rammerne af den nationale lov, der finder anvendelse, og uden at have modtaget en anmodning herom udveksle oplysninger, som de anser for nødvendige, for at et andet kontor for inddrivelse af aktiver kan udføre sine opgaver med henblik på formålene fastlagt i artikel 1, stk. 1.
2. Artikel 3 finder tilsvarende anvendelse i relation til udveksling af oplysninger i henhold til denne artikel.
Artikel 5
Databeskyttelse
1. Hver medlemsstat sikrer, at de fastsatte regler for databeskyttelse også anvendes i forbindelse med den procedure for udveksling af oplysninger, der er fastsat i denne afgørelse.
2. Anvendelse af oplysninger, der er blevet udvekslet direkte eller bilateralt i henhold til denne afgørelse, er underlagt de nationale bestemmelser om databeskyttelse i den modtagende medlemsstat, idet oplysningerne er underlagt de samme regler for databeskyttelse, som hvis de var blevet indhentet i den modtagende medlemsstat. De personoplysninger, der behandles i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelse, beskyttes i overensstemmelse med Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger og for de medlemsstater, der har ratificeret den, tillægsprotokollen hertil af 8. november 2001 om tilsynsmyndigheder og grænseoverskridende dataudveksling. Når de retshåndhævende myndigheder håndterer personoplysninger, som er fremskaffet i medfør af denne afgørelse, bør der også tages hensyn til principperne i Europarådets anbefaling R(87) 15 om politiets brug af personoplysninger.
Artikel 6
Udveksling af god praksis
Medlemsstaterne sikrer, at kontorerne for inddrivelse af aktiver udveksler god praksis med hensyn til metoder til at øge effektiviteten af medlemsstaternes bestræbelser på at opspore og identificere udbyttet fra strafbart forhold og andre formuegoder forbundet med kriminalitet, som kan gøres til genstand for en kendelse om indefrysning, beslaglæggelse eller konfiskation afsagt af den kompetente judicielle myndighed.
Artikel 7
Forholdet til eksisterende samarbejdsordninger
Denne afgørelse berører hverken forpligtelser i medfør af Den Europæiske Unions instrumenter vedrørende gensidig retshjælp eller gensidig anerkendelse af retsafgørelser i straffesager, forpligtelser i medfør af bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger mellem medlemsstater og tredjelande vedrørende gensidig retshjælp og heller ikke forpligtelser i medfør af afgørelse 2000/642/RIA og rammeafgørelse 2006/960/RIA.
Artikel 8
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sørger for, at de er i stand til at samarbejde fuldt ud i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse senest den 18. december 2008. Inden samme dato sender medlemsstaterne Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen teksten til alle nationale retsforskrifter, som sætter dem i stand til at opfylde de forpligtelser, der følger af denne afgørelse.
2. Så længe medlemsstaterne ikke har gennemført rammeafgørelse 2006/960/RIA, læses henvisninger til nævnte rammeafgørelse i denne afgørelse som henvisninger til de instrumenter om politisamarbejde mellem medlemsstaterne, der finder anvendelse.
3. Senest den 18. december 2010 evaluerer Rådet, om medlemsstaterne har efterkommet denne afgørelse på baggrund af en rapport fra Kommissionen.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2007.
A TANÁCS 2007/845/IB HATÁROZATA
(2007. december 6.)
a tagállamok vagyon-visszaszerzési hivatalai közötti, a bűncselekményből származó jövedelmek és a bűncselekményekhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatása és azonosítása terén való együttműködésről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 30. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjára, valamint 34. cikke (2) bekezdésének c) pontjára,
tekintettel a Belga Királyság, az Osztrák Köztársaság és a Finn Köztársaság kezdeményezésére,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1)
A határokon átnyúló szervezett bűnözés fő indítéka az anyagi haszonszerzés. Az így szerzett anyagi haszon a még nagyobb nyereség reményében a bűnözés folytatására ösztönöz. Ennek megfelelően a bűnüldözési szolgálatoknak rendelkezniük kell a bűnözői tevékenységek pénzügyi nyomainak felderítéséhez és elemzéséhez szükséges szakismeretekkel. A szervezett bűnözés elleni hatékony küzdelem érdekében biztosítani kell az Európai Unió tagállamai között azon információk gyors cseréjét, amelyek a bűncselekményből származó jövedelmek és az egyéb bűnözői tulajdon felkutatását és lefoglalását eredményezhetik.
(2)
A Tanács elfogadta a vagyonnal vagy bizonyítékkal kapcsolatos biztosítási intézkedést elrendelő határozatoknak az Európai Unióban történő végrehajtásáról szóló, 2003. július 22-i 2003/577/IB kerethatározatot (2) és a bűncselekményből származó jövedelmek, vagyon és az elkövetéshez használt eszközök elkobzásáról szóló, 2005. február 24-i 2005/212/IB kerethatározatot (3), amelyek a bűncselekményből származó jövedelmek, az ahhoz felhasznált eszközök és ahhoz kapcsolódó egyéb tulajdon befagyasztása és elkobzása terén megvalósuló, büntetőügyekben való igazságügyi együttműködés egyes vonatkozásaival foglalkoznak.
(3)
Szoros együttműködésre van szükség a tagállamoknak a tiltott tevékenységből származó, adott esetben elkobozható jövedelem vagy egyéb tulajdon felkutatásában érintett megfelelő hatóságai között, valamint gondoskodni kell az e hatóságok közötti közvetlen kommunikáció biztosításáról.
(4)
E célból a tagállamoknak e téren illetékességgel bíró nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatalokkal kell rendelkezniük, és biztosítaniuk kell, hogy e hivatalok képesek legyenek a gyors információcserére.
(5)
A 2004. szeptember 22-23-án Hágában Ausztria, Belgium, Németország, Írország, Hollandia és az Egyesült Királyság által létrehozott Camden vagyon-visszaszerzési ügynökségközi hálózat (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network - CARIN) - a bűncselekményből származó jövedelmek és a bűncselekményhez kapcsolódó egyéb tulajdon határokon átnyúló azonosítása, befagyasztása, lefoglalása és elkobzása területén alkalmazott módszerekkel és technikákkal kapcsolatos kölcsönös ismeretek javításának szándékával - már jelenleg is globális szakértői hálózatot alkot. E határozatnak a valamennyi tagállami vagyon-visszaszerzési hivatal közötti információcsere jogalapjának megteremtésével kell kiegészítenie a CARIN-hálózatot.
(6)
A Bizottság a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett - „A Hágai Program: Tíz prioritás a következő öt évre” című közleményében a szervezett bűnözés pénzügyi vonatkozásainak kezelésére szolgáló eszközök megerősítése mellett érvelt, többek között a tagállamokban a bűncselekményből származó vagyonnal kapcsolatos operatív bűnüldözési egységek létrehozásának elősegítése révén.
(7)
A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti, valamint a vagyon-visszaszerzési hivatalok és más, a bűncselekményből származó jövedelem felkutatásának és azonosításának elősegítésével megbízott hatóságok közötti együttműködés az Európai Unió tagállamainak bűnüldözési hatóságai közötti, információk és bűnüldözési operatív információk cseréjének leegyszerűsítéséről szóló, 2006. december 18-i 2006/960/IB tanácsi kerethatározatban (4) előírt eljárások és határidők alapján valósul meg, beleértve az abban foglalt visszautasítási indokokat is.
(8)
Ez a határozat nem érinti a tagállamok pénzügyi hírszerző egységeinek az információcsere terén folytatott együttműködésére vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2000. október 17-i 2000/642/IB tanácsi határozat (5) szerinti együttműködési rendelkezéseket, valamint a meglévő rendőrségi együttműködési szabályozást,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A vagyon-visszaszerzési hivatalok
(1) Minden tagállam létrehozza vagy kijelöli saját nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatalát, amelynek feladata az olyan, bűncselekményből származó jövedelmek és bűncselekményhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatásának és azonosításának elősegítése, amelyek a büntetőeljárás vagy - amilyen mértékben az érintett tagállam nemzeti joga ezt lehetővé teszi - a polgári eljárás során valamely illetékes igazságügyi hatóság által kibocsátott befagyasztási vagy lefoglalási vagy elkobzási határozat tárgyává válhatnak.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül az egyes tagállamok a nemzeti jogukkal összhangban két vagyon-visszaszerzési hivatalt is létrehozhatnak vagy kijelölhetnek. Amennyiben valamely tagállam kettőnél több, bűncselekményből származó jövedelem felkutatásának és azonosításának elősegítésével megbízott hatósággal rendelkezik, a legfeljebb két vagyon-visszaszerzési hivatalt nevezhet ki a kapcsolattartó szerepének betöltésére.
(3) Valamennyi tagállam megnevezi az(oka)t a hatóságo(ka)t, amely(ek) e cikk szerint nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatalnak tekintendő(k). A tagállamok erről, valamint az esetleges későbbi változásokról írásban értesítik a Tanács Főtitkárságát. Ez az értesítés nem akadályozza meg a bűncselekményből származó jövedelem felkutatásának és azonosításának elősegítésével megbízott egyéb hatóságokat abban, hogy a 3. és 4. cikk alapján információcserét folytassanak egy másik tagállam vagyon-visszaszerzési hivatalával.
2. cikk
A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti együttműködés
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy vagyon-visszaszerzési hivatalaik az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott célok érdekében az információk és legjobb gyakorlatok cseréje révén akár megkeresésre, akár megkeresés nélkül együttműködjenek egymással.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az együttműködést ne akadályozza az egyes vagyon-visszaszerzési hivatalok nemzeti jog szerinti jogállása, függetlenül attól, hogy közigazgatási, bűnüldözési vagy igazságügyi hatóság részét képezik-e.
3. cikk
A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti, megkeresésre végrehajtott információcsere
(1) Valamely tagállam nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatala vagy más, bűncselekményből származó jövedelem felkutatásának és azonosításának elősegítésével megbízott tagállami hatósága az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott célokból információszolgáltatás iránti megkereséssel fordulhat egy másik tagállam vagyon-visszaszerzési hivatalához. E célból a 2006/960/IB kerethatározatra és az annak végrehajtása során elfogadott szabályokra kell támaszkodni.
(2) A 2006/960/IB kerethatározatban előírt formanyomtatvány kitöltésekor a kérelmező vagyon-visszaszerzési hivatal meghatározza a tájékoztatáskérés tárgyát és indokait és az eljárás természetét. Továbbá adatokat ad meg a célzott vagy keresett tulajdonnal (bankszámlák, ingatlan, személygépkocsik, jachtok és egyéb nagy értékű tárgyak) és/vagy a vélhetően érintett természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatban (pl. név, cím, születési idő és hely, bejegyzés időpontja, részvényesek, székhely). Az ilyen adatoknak a lehető legpontosabbnak kell lenniük.
4. cikk
A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti kérelem nélküli információcsere
(1) A vagyon-visszaszerzési hivatalok vagy a bűncselekményből származó jövedelem felkutatásának és azonosításának elősegítésével megbízott egyéb hatóságok az alkalmazandó nemzeti jogszabályok keretein belül és az arra irányuló megkeresés nélkül információcserét folytathatnak, amennyiben azt szükségesnek tartják ahhoz, hogy egy másik vagyon-visszaszerzési hivatal az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott célokból következő feladatait teljesítse.
(2) A 3. cikk rendelkezéseit az e cikk alapján történő információcsere tekintetében megfelelően alkalmazni kell.
5. cikk
Adatvédelem
(1) Minden tagállam biztosítja, hogy a fennálló adatvédelmi szabályok az ebben a határozatban előírt információcsere során is alkalmazásra kerüljenek.
(2) Az e határozat alapján közvetlenül vagy kétoldalúan továbbított információk felhasználása a fogadó tagállam nemzeti adatvédelmi szabályainak hatálya alá tartozik, ahol az információk ugyanolyan adatvédelmi szabályok alá tartoznak, mintha azokat a fogadó tagállamban gyűjtötték volna össze. Az e kerethatározat alkalmazásával összefüggésben feldolgozott személyes adatok védelmét az Európa Tanácsnak az egyének személyes adataik gépi feldolgozása során való védelméről szóló, 1981. január 28-i egyezménye, valamint - azon tagállamok esetében, amelyek megerősítették - ezen egyezmény 2001. november 8-i, a felügyelő hatóságokról és az adatok határon átnyúló áramlásáról szóló kiegészítő jegyzőkönyve szerint kell biztosítani. A személyes adatoknak a rendőrségi ágazatban való felhasználását szabályozó, az Európa Tanács által kiadott R(87) 15 ajánlás alapelveit is tekintetbe kell venni az ezen kerethatározat szerint megszerzett személyes adatoknak a bűnüldöző hatóságok által történő kezelése során.
6. cikk
A legjobb gyakorlatok cseréje
A tagállamok biztosítják, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatalok kicseréljék az illetékes igazságügyi hatóság általi befagyasztási, lefoglalási vagy elkobzási utasítás potenciális tárgyát képező, bűncselekményből származó jövedelmek és bűncselekményhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatása és azonosítása terén végzett tagállami erőfeszítések hatékonyságának javításával kapcsolatos legjobb gyakorlatokat.
7. cikk
Kapcsolat a már meglévő együttműködési szabályokkal
Ez a határozat nem érinti a kölcsönös jogsegélynyújtásra vagy a bűnügyek tekintetében a határozatok kölcsönös elismerésére vonatkozó európai uniós eszközökből, valamint a tagállamok és harmadik országok közötti két- vagy többoldalú, kölcsönös jogsegélynyújtásról szóló megállapodásokból vagy egyezményekből, valamint a 2000/642/IB határozatból és a 2006/960/IB kerethatározatból eredő kötelezettségeket.
8. cikk
Végrehajtás
(1) A tagállamok biztosítják, hogy 2008. december 18-ig e határozat rendelkezéseivel összhangban teljes mértékben együtt tudjanak működni. A tagállamok ugyanezen időpontig továbbítják a Tanács Főtitkárságának és a Bizottságnak nemzeti joguk bármely olyan rendelkezésének szövegét, amely lehetővé teszi számukra az e határozat értelmében rájuk rótt kötelezettségek teljesítését.
(2) Mindaddig, amíg a tagállamok végre nem hajtják a 2006/960/IB kerethatározatot, az ebben a határozatban szereplő, a kerethatározatra való utalásokat a tagállamok közötti rendőrségi együttműködésre alkalmazandó eszközökre való utalásként kell értelmezni.
(3) A Tanács 2010. december 18-ig a Bizottság által készített jelentés alapján értékeli a tagállamok e határozatnak való megfelelését.
9. cikk
Alkalmazás
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2007. december 6-án.