RAADETS DIREKTIV af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer (sjette saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF (90/394/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1) udarbejdet efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen,
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til Traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et hoejere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
Raadets resolution af 27. februar 1984 om De Europaeiske Faellesskabers andet handlingsprogram vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (4) foreskriver beskyttende foranstaltninger for arbejdstagere, der udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer;
EFT nr. C 149 af 18. 6. 1990.
Kommissionens meddelelse om dens program for sikkerhed, hygiejne og sundhed paa arbejdspladsen (5) omhandler vedtagelse af direktiver med henblik paa at varetage arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
overholdelse af minimumsforskrifterne til sikring af et bedre sikkerheds- og sundhedsniveau for saa vidt angaar arbejdstagernes beskyttelse mod risici ved at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer under arbejdet er af vaesentlig betydning for at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
dette direktiv er et saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (6); bestemmelserne i sidstnaevnte direktiv finder saaledes fuldt ud anvendelse paa arbejdstagernes udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer, for saa vidt der ikke er fastsat skaerpede og/eller specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv;
Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1987 om indbyrdes tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og maerkning af farlige stoffer (7), senest aendret ved direktiv 88/490/EOEF (8), indeholder en liste over farlige stoffer samt oplysninger om de klassificerings- og maerkningsprocedurer, der skal anvendes for hvert enkelt stof;
Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative
bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (9), senest aendret ved direktiv 89/178/EOEF (10), indeholder naermere oplysninger om klassificering og etikettering af disse praeparater;
i handlingsplanen 1987 til 1989 i programmet »Europa mod kraeft« indgaar stoette til europaeiske undersoegelser af visse kemikaliers eventuelt kraeftfremkaldende virkninger;
der kan ikke paa grundlag af de foreliggende videnskabelige oplysninger fastsaettes et niveau, under hvilket der ikke laengere eksisterer sundhedsrisiko, men mindsket udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer vil dog nedsaette denne risiko;
for at bidrage til en begraensning af disse risici boer der fastsaettes graensevaerdier og andre direkte relevante bestemmelser for alle de kraeftfremkaldende stoffer, for hvilke der foreligger oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data, som goer dette muligt;
der skal traeffes forebyggende foranstaltninger til beskyttelse af sikkerheden og sundheden hos arbejdstagere, der er udsat for kraeftfremkaldende stoffer;
i dette direktiv fastsaettes de saerlige krav, som er specielle for udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer;
dette direktiv udgoer et konkret led i gennemfoerelsen af det indre markeds sociale dimension;
i henhold til afgoerelse 74/325/EOEF (11), senest aendret ved tiltraedelsesakten af 1985, hoerer Kommissionen Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen med henblik paa udarbejdelsen af forslag paa dette omraade -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
DEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formaal
1. Dette direktiv, som er det sjette saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, har til formaal at beskytte arbejdstagerne mod risici for deres sundhed og sikkerhed, herunder at forebygge saadanne risici, som opstaar eller kan opstaa ved, at de under arbejdet udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer.
I direktivet fastsaettes de minimumsforskrifter, herunder graensevaerdier, som specielt gaelder paa dette omraade.
2. Dette direktiv gaelder ikke for arbejdstagere, der kun udsaettes for straaling, som omfattes af bestemmelserne i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab.
3. Direktiv 89/391/EOEF finder i fuld udstraekning avendelse paa hele det i stk. 1 naevnte omraade, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.
Artikel 2
Definition
I dette direktiv forstaas ved et kraeftfremkaldende stof:
a) et stof, som i bilag I til direktiv 67/548/EOEF er givet risikosaetning R 45 (kan fremkalde kraeft)
b)
et praeparat, som i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, litra j), i direktiv 88/379/EOEF, skal etiketteres med risikosaetning R 45 (kan fremkalde kraeft)
c)
et stof, et praeparat eller en proces, som er naevnt i bilag I, samt et stof eller et praeparat, der frigoeres under en i bilag I omhandlet proces.
Artikel 3
Anvendelsesomraade - Bestemmelse og vurdering af
risikoen
1. Dette direktiv gaelder for de aktiviteter, hvorved arbejdstagere er eller kan blive udsat for kraeftfremkaldende stoffer i forbindelse med deres arbejde.
2. For enhver aktivitet, hvor der kan vaere risiko for, at arbejdstagerne udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer, skal arten, graden og varigheden af udsaettelsen bestemmes, saaledes at enhver risiko for deres sikkerhed og sundhed kan vurderes, og saaledes at det kan afgoeres, hvilke foranstaltninger der skal traeffes.
Denne vurdering skal fornys regelmaessigt og under alle omstaendigheder ved enhver aendring i forholdene, der kan faa indvirkning paa arbejdstagernes udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer.
Arbejdsgiveren skal paa anmodning af de ansvarlige myndigheder give dem de oplysninger, der er lagt til grund for vurderingen.
3. Desuden skal ogsaa alle andre udsaettelser af betydning, f.eks. udsaettelser som paavirker huden, tages i betragtning ved risikovurderingen.
4. Ved den i stk. 2 naevnte vurdering skal arbejdsgiverne vaere saerlig opmaerksomme paa eventuelle virkninger for saerligt foelsomme risikogrupper for arbejdstageres sikkerhed
og sundhed og skal bl.a. overveje muligheden for ikke at beskaeftige disse arbejdstagere i omraader, hvor de kan komme i kontakt med kraeftfremkaldende stoffer.
DEL II
ARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSER
Artikel 4
Begraensning og substitution
1. Arbejdsgiveren begraenser anvendelsen af et kraeftfremkaldende stof paa arbejdsstedet, bl.a. ved, for saa vidt det er teknisk muligt, at erstatte det med et stof, et praeparat eller en proces, som under anvendelsesbetingelserne herfor ikke er farligt eller er mindre farligt for arbejdstagernes sundhed eller i givet fald sikkerhed.
2. Arbejdsgiveren underretter efter anmodning fra den ansvarlige myndighed denne om resultatet af sine undersoegelser.
Artikel 5
Foranstaltninger til forebyggelse eller nedsaettelse af
udsaettelse
1. Hvis den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering viser, at der er risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, skal udsaettelsen undgaas.
2. Hvis det ikke er teknisk muligt at erstatte det kraeftfremkaldende stof, med et stof, et praeparat eller en proces, som under de paagaeldende anvendelsesbetingelser ikke er eller er mindre farligt for sikkerheden og sundheden, soerger arbejdsgiveren for, at fremstillingen og brugen af det kraeftfremkaldende stof finder sted i et lukket system, hvor dette er teknisk muligt.
3. Hvis det ikke er teknisk muligt at anvende et lukket system, soerger arbejdsgiveren for, at arbejdstagernes udsaettelse nedsaettes til et saa lavt niveau, som det er teknisk muligt.
4. I alle tilfaelde, hvor der anvendes et kraeftfremkaldende stof, anvender arbejdsgiveren alle de i det foelgende naevnte foranstaltninger:
a) begraensning af maengden af et kraeftfremkaldende stof paa arbejdspladsen
b)
begraensning af det antal arbejdstagere, der udsaettes eller kan udsaettes, til det lavest mulige
c)
planlaegning af arbejdsprocesser og tekniske foranstaltninger med det formaal at undgaa eller reducere udslip af kraeftfremkaldende stoffer paa arbejdsstedet til et minimum
d)
saadan fjernelse ved kilden af de kraeftfremkaldende stoffer samt lokal udsugning eller almindelig ventilation, som er hensigtsmaessig og forenelig med behovet for at beskytte folkesundheden og miljoeet
e)
anvendelse af passende eksisterende metoder til maaling af kraeftfremkaldende stoffer, navnlig til tidlig paavisning af unormal udsaettelse, som skyldes en uforudselig begivenhed eller et uheld
a)
f)
anvendelse af hensigtsmaessige arbejdsprocedurer og -metoder
g)
kollektive beskyttelsesforanstaltninger og/eller, hvor udsaettelse ikke kan undgaas med andre midler, individuelle beskyttelsesforanstaltninger
h)
hygiejneforanstaltninger, navnlig regelmaessig rensning af gulve, vaegge og andre overflader
i)
underretning af arbejdstagerne
j)
afgraensning af risikoomraaderne og anvendelse af passende advarsels- og sikkerhedsskiltning, herunder skilte om rygeforbud i omraader, hvor arbejdstagerne udsaettes eller kan udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer
k)
udarbejdelse af en beredskabsplan med henblik paa noedstilfaelde, der kan foraarsage unormal hoej udsaettelse
l)
foranstaltninger til sikker opbevaring, haandtering og transport, navnlig ved anvendelse af hermetisk lukkede beholdere, som er maerket entydigt og paa klart synlig maade
m)
foranstaltninger til sikring af, at indsamling, opbevaring og bortskaffelse af affald, der foretages af arbejdstagerne, foregaar paa betryggende maade, herunder ved anvendelse af hermetisk lukkede beholdere, der er maerket entydigt og paa klart synlig maade.
Artikel 6
Oplysninger til den ansvarlige myndighed
Hvis resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering viser, at der en risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, skal arbejdsgiverne paa anmodning give den ansvarlige myndighed relevante oplysninger om:
a) de industrielle aktiviteter og/eller processer, der udfoeres, herunder grundene til, at kraeftfremkaldende stoffer anvendes
b)
de maengder af stoffer eller praeparater, der fremstilles eller anvendes, og som indeholder kraeftfremkaldende stoffer
c)
antallet af udsatte arbejdstagere
d)
de forebyggende foranstaltninger, der er truffet
e)
arten af det beskyttelsesudstyr, der benyttes
f)
arten og graden af udsaettelsen
g)
de tilfaelde, hvor der kan anvendes andre stoffer.
Artikel 7
Uforudselig udsaettelse
1. I tilfaelde af en uforudselig begivenhed eller et uheld, som kan medfoere en unormal udsaettelse af arbejdstagerne, underretter arbejdsgiveren arbejdstagerne herom.
2. Indtil de normale forhold er genoprettet, og saa laenge aarsagerne til den unormale udsaettelse ikke er fjernet,
a) maa kun det antal arbejdstagere, der er noedvendigt til udfoerelse af reparationer og andet fornoedent arbejde, arbejde i det beroerte omraade
b)
skal beskyttende arbejdstoej og et personligt aandedraets-
vaern stilles til raadighed for de paagaeldende arbejdstagere, som skal baere dette; udsaettelsen maa ikke vaere konstant og skal begraenses til det strengt noedvendige for hver arbejdstager
c)
ikke-beskyttet personale maa ikke arbejde i det beroerte omraade.
Artikel 8
Forudselig udsaettelse
1. For visse aktiviteter, saasom vedligeholdelse, hvor det maa forudses, at der vil forekomme en betydelig foroegelse af arbejdstagernes udsaettelse, og hvor alle muligheder for at traeffe yderligere tekniske forebyggende foranstaltninger til begraensning af denne udsaettelse er udtoemte, fastsaetter arbejdsgiveren efter hoering af virksomhedens eller anlaeggets arbejdstagere og/eller deres repraesentanter - uden at dette beroerer arbejdsgiverens ansvar - de noedvendige foranstaltninger til at begraense varigheden af arbejdstagernes udsaettelse mest muligt og til at sikre deres beskyttelse under udfoerelsen af disse aktiviteter.
I overensstemmelse med foerste afsnit skal der stilles beskyttende arbejdstoej og et personligt aandedraetsvaern til raadighed for de paagaeldende arbejdstagere, som skal baere dette, saa laenge den unormale udsaettelse varer ved; udsaettelsen maa ikke vaere konstant og skal begraenses til det strengt noedvendige for hver arbejdstager.
2. Der traeffes passende foranstaltninger med henblik paa at sikre, at de omraader, hvor de i stk. 1, foerste afsnit, omhandlede aktiviteter finder sted, er tydeligt afgraenset og afmaerket, eller med henblik paa paa anden maade at undgaa, at personer uden tilladelse faar adgang til disse omraader.
Artikel 9
Adgang til risikoomraaderne
Arbejdsgiverne traeffer passende foranstaltninger med hen-
blik paa at sikre, at kun de arbejdstagere, som skal faerdes
der paa grund af deres arbejde eller opgaver faar adgang til
de omraader, hvor der foregaar aktiviteter, som ifoelge resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering indebaerer risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed.
Artikel 10
Hygiejneforanstaltninger og individuel beskyttelse
1. Arbejdsgiverne er forpligtet til for alle aktiviteter, hvor der er risiko for kontaminering med kraeftfremkaldende stoffer, at traeffe passende foranstaltninger med henblik paa at sikre:
a) at arbejdstagere ikke spiser, drikker eller ryger i arbejdsomraader, hvor der er risiko for kontaminering med kraeftfremkaldende stoffer
b)
at der stilles hensigtsmaessigt beskyttende arbejdstoej eller anden hensigtsmaessig saerlig beklaedning til arbejdstagernes raadighed
at der findes saerskilte opbevaringssteder til henholdsvis arbejdstoejet, herunder beskyttende arbejdstoej, og det normale gangtoej
c)
at der stilles egnede og passende vaske- og toiletfaciliteter til raadighed for arbejdstagerne
d)
at beskyttelsesudstyret opbevares korrekt paa et bestemt sted
at det kontrolleres og renses, om muligt foer og under alle omstaendigheder efter brugen, og
at defekt udstyr repareres eller udskiftes, foer det atter tages i brug.
Omkostningerne ved disse foranstaltninger maa ikke paalaegges arbejdstagerne.
Artikel 11
Underretning og oplaering af arbejdstagerne
1. Arbejdsgiveren traeffer passende foranstaltninger til, at arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget faar en tilstraekkelig og hensigtsmaessig oplaering baseret paa samtlige disponible oplysninger, bl.a. i form af oplysninger og instruktion vedroerende:
a) den potentielle sundhedsrisiko, herunder den yderligere risiko, som tobaksrygning medfoerer
b)
de foranstaltninger, der skal traeffes for at forebygge udsaettelse
c)
hygiejneforskrifter
d)
anvendelse af beskyttelsesudstyr og beskyttende arbejds-
toej
e)
de foranstaltninger, som arbejdstagerne, herunder redningsmandskabet, skal traeffe i tilfaelde af uheld og til forebyggelse af uheld.
Denne oplaering skal:
- tilpasses til udviklingen for saa vidt angaar risici og til fremkomsten af nye risici, og
- om noedvendigt gentages regelmaessigt.
2. Arbejdsgiverne er forpligtet til at informere arbejdstagere om installationer og hertil knyttede beholdere indeholdende kraeftfremkaldende stoffer og til at soerge for en klar og letlaeselig maerkning af alle beholdere, emballager og installationer, der indeholder kraeftfremkaldende stoffer og til at anbringe klart synlige advarselsskilte.
Artikel 12
Underretning af arbejdstagerne
Der traeffes passende foranstaltninger med henblik paa at sikre:
a) at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget kan kontrollere, at bestemmelserne i dette direktiv finder anvendelse, eller medvirke ved denne anvendelse, isaer med hensyn til:
ii) hvilke foelger, valg og anvendelse af beskyttelsesbeklaedning og -udstyr vil kunne faa for arbejdstagerens sikkerhed og sundhed, idet dog ansvaret for at afgoere effektiviteten af beskyttelsesbeklaedningen og -udstyret paahviler arbejdsgiveren
ii) de foranstaltninger, som arbejdsgiveren traeffer i henhold til artikel 8, stk. 1, foerste afsnit, idet dog ansvaret for at fastlaegge disse foranstaltninger paahviler arbejdsgiveren
b)
at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget hurtigst muligt underrettes om unormal udsaettelse, herunder den i artikel 8 omhandlede, om aarsagerne hertil og om de foranstaltninger, der er eller vil blive truffet til afhjaelpning af situationen
c)
at arbejdsgiveren foerer en ajourfoert liste over de arbejds-
tagere, der udfoerer det arbejde, som ifoelge resultaterne
af vurderingen i henhold til artikel 3, stk. 2, indebaerer en risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, om muligt med angivelse af udsaettelsen
d)
at den ansvarlige laege og/eller myndighed samt enhver anden person med ansvar for sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen har adgang til den i litra c) omhandlede liste
e)
at enhver arbejdstager har adgang til de oplysninger i listen, som vedroerer hans person
f)
at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget har adgang til ikke-personlige, kollektive oplysninger
Artikel 13
Hoering af arbejdstagerne og arbejdstagerdeltagelse
Arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter hoeres og deltager i behandlingen af de spoergsmaal, der er omfattet af dette direktiv, herunder bilagene, i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/391/EOEF.
DEL III
DIVERSE BESTEMMELSER
Artikel 14
Helbredskontrol
1. Medlemsstaterne fastlaegger i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis foranstaltninger til gennemfoerelse af relevant helbredskontrol af arbejdstagere, som ifoelge resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering er udsat for risiko for deres sikkerhed eller sundhed.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal vaere af en saadan art, at hver arbejdstager skal kunne gennemgaa en passende helbredsundersoegelse, hvis det er relevant:
- inden udsaettelsen
- derefter med regelmaessige mellemrum.
Foranstaltningerne skal vaere af en saadan art, at det uden videre er muligt at ivaerksaette individuelle og arbejdsmedicinske foranstaltninger.
3. Hvis der hos en arbejdstager konstateres en anomali, som formodes at vaere resultatet af udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer, kan den laege eller myndighed, der er ansvarlig for helbredskontrollen af arbejdstagerne, kraeve, at andre paa lignende maade tidligere udsatte arbejdstagere gennemgaar helbredskontrol.
Der skal i dette tilfaelde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, foretages en ny vurdering af risikoen ved udsaettelse.
4. Naar der udfoeres helbredskontrol, foeres der personlige helbredsjournaler, og den laege eller myndighed, der er ansvarlig for helbredskontrollen, skal fremsaette forslag om, hvilke beskyttelses- eller forebyggelsesforanstaltninger der skal traeffes for den enkelte arbejdstagers vedkommende.
5. Arbejdstagerne skal modtage oplysning og raadgivning om enhver helbredskontrol, som de kan gennemgaa efter udsaettelsens ophoer.
6. I overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis:
- har arbejdstagerne adgang til resultaterne af deres helbredskontrol, og
- kan de paagaeldende arbejdstagere eller den paagaeldende arbejdsgiver anmode om, at resultaterne af helbredskontrollen tages op til revision.
7. Praktiske retningslinjer for helbredskontrol af arbejds-
tagere er fastlagt i bilag II.
8. Alle tilfaelde af kraeft, som i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis kan tilskrives udsaettelse for et kraeftfremkaldende stof under arbejdet, skal indberettes til den ansvarlige myndighed.
Artikel 15
Opbevaring af journaler
1. Den i artikel 12, litra c), omhandlede liste og den i artikel 14, stk. 4, omhandlede personlige helbredsjournal skal opbevares i mindst 40 aar, efter at udsaettelsen er ophoert, i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
2. I tilfaelde af virksomhedsophoer stilles disse journaler til raadighed for den ansvarlige myndighed i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
Artikel 16
Graensevaerdier
1. Raadet skal efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 118 A fastsaette graensevaerdier og om noedvendigt andre direkte relevante bestemmelser for de kraeftfremkaldende stoffer, for hvilke dette er muligt, paa grundlag af foreliggende oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data.
2. Graensevaerdier og andre direkte relevante bestemmelser fastsaettes i bilag III.
Artikel 17
Bilag
1. AEndringer i bilag I kan kun foretages efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 118 A.
2. De strengt tekniske tilpasninger af bilag II paa baggrund af den tekniske udvikling, udviklingen i de internationale
bestemmelser og specifikationer samt i den viden, som er erhvervet om kraeftfremkaldende stoffer, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.
Artikel 18
Udnyttelse af data
Resultaterne af de nationale ansvarlige myndigheders udnyttelse af de oplysninger, som omhandles i artikel 14, stk. 8, stilles til raadighed for Kommissionen.
Artikel 19
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992.
Hvis direktiv 67/548/EOEF og 88/379/EOEF aendres ved aendringsdirektiver, for saa vidt angaar de stoffer og praeparater, der er omhandlet i artikel 2, litra a) og b), efter meddelelsen af dette direktiv, saetter medlemsstaterne de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at indsaette de paagaeldende aendringer i de i foerste afsnit omhandlede bestemmelser inden for de frister, der er fastsat for gennemfoerelsen af naevnte aendringsdirektiver.
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen, naar de i dette stykke omhandlede bestemmelser er sat i kraft.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som allerede er udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 28. juni 1990.
A Tanács irányelve
(1990. június 28.)
a munkájuk során rákkeltő anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről (hatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében)
(90/394/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118a. cikkére,
tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően kidolgozott javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el azért, hogy különösen a munkakörnyezet tekintetében javításokat ösztönözzön a munkavállalók egészségének és biztonságának magasabb szintű biztosítása érdekében;
mivel e cikk értelmében ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;
mivel az Európai Közösségek második munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi cselekvési programjáról szóló 1984. február 27-i tanácsi állásfoglalás [4] előírja a rákkeltő anyagoknak kitett munkavállalókra vonatkozó védintézkedések meghozatalát;
mivel a Bizottság a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi programjáról szóló közleményében [5] előírja a munkavállalók biztonságának és egészsége védelmének biztosításáról szóló irányelvek elfogadását;
mivel a munkavállalók biztonságának és egészsége védelmének biztosításához elengedhetetlen azoknak a minimumkövetelményeknek a betartása, amelyek célja a biztonság és egészségvédelem magasabb szintjének biztosítása a munkájuk során rákkeltő anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelme tekintetében;
mivel ez az irányelv egyedi irányelv a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [6] 16. cikkének (1) bekezdése értelmében; mivel ezért azon irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók a rákkeltő anyagoknak kitett munkavállalókra az ebben az irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül;
mivel a legutóbb a 88/490/EGK irányelvvel [7] módosított, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv [8] tartalmazza a veszélyes anyagok listáját, valamint a rájuk vonatkozó osztályozási és címkézési eljárások részleteit;
mivel a legutóbb a 89/178/EGK irányelvvel [9] módosított, a veszélyes készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 1988. június 7-i 88/379/EGK tanácsi irányelv [10] tartalmazza az ilyen készítményekre vonatkozó osztályozási és címkézési eljárások részleteit;
mivel az "Európa a rák ellen" program keretében elfogadott 1987-89-es cselekvési terv előírja az egyes vegyi anyagok lehetséges rákkeltő kockázataival foglalkozó európai tanulmányok támogatását;
mivel azonban a tudomány jelenlegi állása szerint nem alakítható ki olyan szint, amely alatt az egészséget érintő kockázatok megszűnnének, a rákkeltő anyagoknak való kitettség mérséklése mindenképpen csökkentené ezeket a kockázatokat;
mivel azonban minden olyan rákkeltő anyagra, amellyel kapcsolatban a tudományos és műszaki adatokat is magában foglaló rendelkezésre álló információ lehetővé teszi, határértékeket és egyéb közvetlenül vonatkozó rendelkezéseket kell kialakítani, hogy hozzájáruljanak ezeknek a kockázatoknak a csökkenéséhez;
mivel megelőző intézkedéseket kell hozni a rákkeltő anyagoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére;
mivel ez az irányelv megállapítja a rákkeltő anyagoknak való kitettségre vonatkozó különleges követelményeket;
mivel ez az irányelv a belső piac szociális dimenziója megvalósításának gyakorlati szempontját testesíti meg;
mivel a legutóbb az 1985-ös csatlakozási okmánnyal módosított 74/325/EGK határozat [11] értelmében a Bizottság konzultál a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal az e területre vonatkozó javaslatok kidolgozása céljából,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Az irányelv célja
(1) Ennek az irányelvnek - amely a hatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében - az a célja, hogy védje a munkavállalókat azoktól az egészségüket és biztonságukat veszélyeztető kockázatoktól, amelyek munkájuk során a rákkeltő anyagoknak való kitettséggel kapcsolatosan merülnek vagy merülhetnek fel, valamint hogy az ilyen kockázatokat megelőzze.
Az irányelv megállapítja az e területre vonatkozó különleges minimumkövetelményeket, beleértve a határértékeket.
(2) Ez az irányelv nem alkalmazható azokra a munkavállalókra, akik csak olyan sugárzásnak vannak kitéve, amelyre az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés vonatkozik.
(3) A 89/391/EGK irányelv teljes mértékben alkalmazandó az (1) bekezdésben említett teljes területre az ebben az irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában "rákkeltő anyag":
a) az az anyag, amelyre a 67/548/EGK irányelv I. mellékletében a "rákot okozhat" R 45 mondatot alkalmazzák;
b) az a készítmény, amelyet a 88/379/EGK irányelv 3. cikke (5) bekezdésének j) pontja szerint a "rákot okozhat" R 45 mondattal kell felcímkézni;
c) az I. mellékletben említett anyag, készítmény vagy eljárás, valamint az I. mellékletben említett eljárás során kibocsátott anyag, illetve készítmény.
3. cikk
Az irányelv alkalmazási köre - a kockázatok meghatározása és értékelése
(1) Ez az irányelv olyan tevékenységekre vonatkozik, amelyek során a munkavállalók munkájuk következtében ki vannak vagy ki lehetnek téve rákkeltő anyagoknak.
(2) Minden olyan tevékenység esetében, amely magában foglalhatja a rákkeltő anyagoknak való kitettséggel kapcsolatos kockázatot, meg kell határozni a munkavállalók expozíciójának jellegét, mértékét és időtartamát, hogy elősegítsék a munkavállalók egészségét és biztonságát fenyegető kockázatok értékelését és a szükséges intézkedések meghozatalát.
Az értékelést rendszeresen, továbbá minden olyan esetben meg kell újítani, amikor olyan változás következik be, amely hatással lehet arra, hogy a munkavállalók milyen mértékben vannak kitéve a rákkeltő anyagoknak.
A munkáltatónak az illetékes hatóságok kérésére rendelkezésükre kell bocsátania azokat az információkat, amelyeket az értékelés készítéséhez felhasznált.
(3) A kockázat értékelésekor figyelembe kell venni továbbá a nagyobb fokú expozíció összes egyéb eseteit, mint például a bőrre gyakorolt káros hatásokat.
(4) Amikor elvégezték a (2) bekezdésben említett értékelést, a munkáltatók különös figyelmet fordítanak minden olyan hatásra, amely a különleges kockázatnak kitett munkavállalók egészségét és biztonságát érinti és, többek között, figyelembe veszik azt a kívánalmat, hogy az ilyen munkavállalókat ne alkalmazzák olyan területen, ahol kapcsolatba kerülhetnek rákkeltő anyagokkal.
II. SZAKASZ
A MUNKÁLTATÓ KÖTELEZETTSÉGEI
4. cikk
Csökkentés és helyettesítés
(1) A munkáltató csökkenti a rákkeltő anyagok alkalmazását a munkahelyen, elsősorban úgy, hogy amennyire műszakilag lehetséges, azt olyan anyaggal, készítménnyel vagy eljárással helyettesíti, amely saját alkalmazási feltételei mellett nem vagy kevésbé veszélyes a munkavállalók egészségére vagy adott esetben biztonságára.
(2) A munkáltató kérésre benyújtja vizsgálatának eredményeit az illetékes hatóságoknak.
5. cikk
Megelőzés és a kockázatnak való kitettség csökkentése
(1) Amennyiben a 3. cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményei a munkavállalók egészségét vagy biztonságát veszélyeztető kockázatot tárnak fel, a munkavállalók kockázatnak való kitettségét el kell kerülni.
(2) Amennyiben műszakilag nem lehetséges a rákkeltő anyag helyettesítése olyan anyaggal, készítménnyel vagy eljárással, amely saját alkalmazási feltételei mellett nem vagy kevésbé veszélyes az egészségre vagy a biztonságra, a munkáltató biztosítja, hogy amennyire műszakilag lehetséges, a rákkeltő anyagot zárt rendszerben állítsák elő és használják.
(3) Amennyiben a zárt rendszer műszakilag nem megoldható, a munkáltató biztosítja, hogy a munkavállalók expozíciójának szintjét a műszakilag lehetséges legalacsonyabb szintre csökkentsék.
(4) Ahol rákkeltő anyagokat használnak, a munkáltató az alábbi intézkedéseket alkalmazza:
a) a rákkeltő anyag mennyiségének korlátozása a munkahelyen;
b) a rákkeltő anyagnak kitett vagy valószínűleg kitett munkavállalók számának lehető legalacsonyabban tartása;
c) munkafolyamatok tervezése és műszaki ellenőrző intézkedések a rákkeltő anyagok munkahelyre történő kibocsátásának elkerülésére vagy minimálisra csökkentésére;
d) a rákkeltő anyagok eltávolítása a forrásnál, helyi elszívó vagy általános szellőzőrendszerek, minden olyan módszer, amely megfelel vagy összeegyeztethető a közegészség és a környezet védelmének szükségességével;
e) a rákkeltő anyagok mérésére vonatkozó meglévő és megfelelő eljárások alkalmazása, különösen az előre nem látható eseményből vagy balesetből adódó, rendkívüli expozíció korai felderítése kapcsán;
f) megfelelő munkafolyamatok és munkamódszerek alkalmazása;
g) csoportos, illetve ahol az expozíció más eszközökkel nem előzhető meg, egyéni védintézkedések;
h) higiéniai intézkedések, különösen a padlók, falak és egyéb felületek rendszeres tisztítása;
i) a munkavállalók tájékoztatása;
j) a veszélyeztetett területek elhatárolása és megfelelő figyelmeztető, valamint biztonsági jelzések alkalmazása, beleértve a "Dohányozni tilos" jelzéseket is azokon a területeken, ahol a munkavállalók ki vannak vagy ki lehetnek téve rákkeltő anyagoknak;
k) tervek kidolgozása olyan veszélyhelyzetekre, amelyek a szokásosnál nagyobb fokú expozíciót eredményezhetnek;
l) a biztonságos tárolást, kezelést és szállítást szolgáló eszközök, különösen a légmentesen zárt, tisztán és jól láthatóan felcímkézett tartályok alkalmazása;
m) a hulladéknak a munkavállalók általi biztonságos összegyűjtésére, tárolására és eltakarítására szolgáló eszköz biztosítása, beleértve a légmentesen zárt, tisztán és jól láthatóan felcímkézett tartályok alkalmazását.
6. cikk
Az illetékes hatóság tájékoztatása
Amennyiben a 3. cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményei a munkavállalók egészségét vagy biztonságát veszélyeztető kockázatot tárnak fel, a munkáltató kérelemre megfelelő információt bocsát az illetékes hatóság rendelkezésére:
a) az elvégzett tevékenységekről, illetve ipari eljárásokról, beleértve a rákkeltő anyagok alkalmazásának okát;
b) a rákkeltő anyagot tartalmazó előállított vagy felhasznált anyagok vagy készítmények mennyiségéről;
c) a rákkeltő anyagoknak kitett munkavállalók számáról;
d) a meghozott megelőző intézkedésekről;
e) az alkalmazott védőeszköz típusáról;
f) az expozíció jellegéről és mértékéről;
g) a helyettesítés eseteiről.
7. cikk
Előre nem látott expozíció
(1) Előre nem látható esemény vagy baleset esetén, amely a munkavállalók rendkívüli expozícióját eredményezheti, a munkáltató tájékoztatja a munkavállalókat.
(2) Az eredeti állapot visszaállításáig és a rendkívüli expozíció okainak megszüntetéséig:
a) csak azok a munkavállalók dolgozhatnak az érintett területen, akik a javítást vagy egyéb szükséges munkákat végzik;
b) az érintett munkavállalókat ellátják védőöltözettel és egyéni légzésvédő eszközzel, amelyet viselniük kell; az expozíció nem lehet tartós, és minden munkavállalót csak a feltétlenül szükséges ideig érhet;
c) védelem nélküli munkavállalók nem dolgozhatnak az érintett területen.
8. cikk
Előre látható expozíció
(1) Egyes tevékenységek esetében, mint például a karbantartás, amelyek tekintetében előre látható, hogy a munkavállalók rákkeltő anyagoknak való kitettsége jelentősen növekedhet, és amelyek tekintetében a munkavállalók expozíciójának korlátozására vonatkozó további műszaki megelőző intézkedések minden lehetőségét kimerítették, a munkáltató a vállalkozás vagy telephely munkavállalóival, illetve munkavállalói képviselőivel folytatott konzultációt követően és saját felelősségét nem érintve meghatározza a szükséges intézkedéseket a munkavállalók rákkeltő anyagoknak való kitettsége idejének minimálisra csökkentésére és a munkavállalók védelmének biztosítására, amíg azok ilyen tevékenységet végeznek.
Az első albekezdés értelmében az érintett munkavállalókat ellátják védőöltözettel és egyéni légzésvédő berendezéssel, amelyeket rendkívüli expozíció fennállása alatt viselniük kell; az expozíció nem lehet állandó, és minden munkavállalót csak a feltétlenül szükséges ideig érhet.
(2) Megfelelő intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy azokat a területeket, amelyeken az (1) bekezdés első albekezdésében említett tevékenységeket végzik, jól láthatóan határolják el és jelezzék vagy egyéb eszközökkel előzzék meg, hogy illetéktelen személyek bejuthassanak ilyen területekre.
9. cikk
Belépés a veszélyeztetett területekre
A munkáltatók megfelelő intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy azokra a területekre, ahol olyan tevékenységek folynak, amelyek tekintetében a 3. cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményei a munkavállalók egészségét vagy biztonságát veszélyeztető kockázatot tárnak fel, csak olyan munkavállalók léphessenek be, akiktől ezt munkájuk vagy feladatuk megköveteli.
10. cikk
Higiénia és egyéni védelem
(1) Olyan tevékenységek esetében, ahol fennáll a rákkeltő anyagok okozta szennyeződés kockázata, a munkáltatónak kötelessége meghozni a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására, hogy:
a) a munkavállalók nem étkeznek, isznak vagy dohányoznak olyan munkaterületeken, ahol fennáll a rákkeltő anyagok okozta szennyeződés kockázata;
b) a munkavállalókat ellátják a megfelelő védőöltözettel vagy egyéb különleges ruházattal;
külön tárolási lehetőséget biztosítanak a munka- vagy védőöltözet és az utcai ruházat számára;
c) a munkavállalók számára megfelelő mosdókat és illemhelyeket biztosítanak;
d) a védőeszközt megfelelően tárolják egy jól meghatározott helyen;
azt, amennyiben lehetséges, minden használat előtt, valamint a használat után minden esetben ellenőrzik és tisztítják;
a hibás védőeszközt a további használat előtt megjavítják vagy kicserélik.
(2) Ezeknek az intézkedéseknek a költségei nem terhelhetik a munkavállalókat.
11. cikk
A munkavállalók tájékoztatása és oktatása
(1) A munkáltató meghozza a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a vállalkozás vagy telephely munkavállalói, illetve a munkavállalók képviselői kielégítő és megfelelő oktatásban részesüljenek az összes rendelkezésre álló információ alapján, főként tájékoztatás és utasítások formájában:
a) az egészséget veszélyeztető lehetséges kockázatokról, beleértve a dohányzásból eredő további kockázatot;
b) az expozíció megelőzésére vonatkozó óvintézkedésekről;
c) a higiéniai követelményekről;
d) a védőeszközök és -öltözet viseléséről és használatáról;
e) azokról a lépésekről, amelyeket a munkavállalóknak, beleértve a mentést végző munkavállalókat, meg kell tenniük váratlan események esetén, illetve ezek megelőzésére.
Az oktatást:
- úgy módosítják, hogy figyelembe vegye az új vagy megváltozott kockázatokat, és
- szükség esetén időszakonként megismétlik.
(2) A munkáltatók tájékoztatják a munkavállalókat azokról a berendezésekről és az azokhoz kapcsolódó tartályokról, amelyek a rákkeltő anyagokat tartalmaznak, és biztosítják, hogy minden rákkeltő anyagot tartalmazó tartály, csomag és berendezés jól látható és olvasható címkével legyen ellátva, valamint jól látható figyelmeztető és veszélyre utaló jelzéseket tesznek ki.
12. cikk
A munkavállalók tájékoztatása
Megfelelő intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy:
a) a vállalkozás vagy telephely munkavállalói, illetve munkavállalói képviselői ellenőrizhessék, hogy ezt az irányelvet alkalmazzák-e, vagy hogy azok részt vehessenek annak alkalmazásában, különös tekintettel:
i. a védőöltözet és -eszköz kiválasztásának, viselésének és használatának a munkavállalók egészségét és biztonságát érintő következményeire, a védőöltözet és -eszköz hatékonyságának meghatározására vonatkozó munkáltatói felelősséget nem érintve;
ii. a 8. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett, a munkáltató által meghatározott intézkedésekre, az ilyen intézkedések meghatározására vonatkozó munkáltatói felelősséget nem érintve;
b) a vállalkozás vagy telephely munkavállalóit, illetve munkavállalói képviselőit a lehető leggyorsabban tájékoztassák a rendkívüli expozíció eseteiről, beleértve a 8. cikkben említetteket, azok okairól és a helyzet orvoslására hozott vagy hozandó intézkedésekről;
c) a munkáltató naprakész listát vezet azokról a munkavállalókról, akik olyan tevékenységben vesznek részt, amelyek tekintetében a 3. cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményei a munkavállalók egészségét vagy biztonságát veszélyeztető kockázatot tárnak fel, jelezve rákkeltő anyagoknak való kitettségüket, amennyiben erre vonatkozóan információ áll rendelkezésre;
d) az orvos, illetve az illetékes hatóság, valamint minden más személy, aki felelősséggel tartozik a munkahelyi egészségért és biztonságért, hozzáférjen a c) albekezdésben említett listához;
e) minden munkavállaló hozzáférjen a listán szereplő, személyesen rá vonatkozó információhoz;
f) a vállalkozás vagy telephely munkavállalói, illetve a munkavállalók képviselői hozzájuthassanak a névtelen csoportos információkhoz.
13. cikk
Konzultáció a munkavállalókkal és a munkavállalók részvétele
A munkavállalókkal, illetve képviselőikkel folytatott konzultációra, valamint a munkavállalók, illetve képviselőik részvételére az ezen irányelv, valamint annak mellékletei által érintett kérdésekben a 89/391/EGK irányelv 11. cikkének megfelelően kerül sor.
III. SZAKASZ
VEGYES RENDELKEZÉSEK
14. cikk
Egészségügyi felülvizsgálat
(1) Nemzeti jogszabályaiknak, illetve gyakorlatuknak megfelelően a tagállamok intézkedéseket hoznak a megfelelő egészségügyi felülvizsgálatok végrehajtásáról azoknak a munkavállalóknak az esetében, akik tekintetében a 3. cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményei az egészséget vagy a biztonságot veszélyeztető kockázatot tárnak fel.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedéseknek lehetővé kell tenniük, hogy minden munkavállalót, amennyiben szükséges, alávessenek a megfelelő egészségügyi felülvizsgálatnak:
- az expozíciót megelőzően,
- azt követően, rendszeres időközönként.
Az intézkedések közvetlenül lehetővé teszik egyéni és munkahelyi egészségvédelmi intézkedések megvalósítását.
(3) Amennyiben úgy találják, hogy egy munkavállaló olyan rendellenességben szenved, amely gyaníthatóan a rákkeltő anyagoknak történt kitettségének a következménye, a munkavállalók egészségügyi felülvizsgálatáért felelős orvos vagy hatóság elrendelheti, hogy a rákkeltő anyagoknak hasonlóan kitett munkavállalókat is vessék alá egészségügyi felülvizsgálatnak.
Ebben az esetben az expozícióból eredő kockázat újbóli értékelése a 3. cikk (2) bekezdése szerint történik.
(4) Ha egészségügyi felülvizsgálatot végeznek, egyéni egészségügyi dokumentációt készítenek és az egészségügyi felülvizsgálatért felelős orvos vagy hatóság megelőző vagy védintézkedéseket javasol minden egyéni munkavállaló számára.
(5) A munkavállalókat információval és tanáccsal kell ellátni minden olyan egészségügyi felülvizsgálatról, amelynek az expozíciót követően vetik alá őket.
(6) Nemzeti jogszabályaiknak, illetve gyakorlatuknak megfelelően
- a munkavállalók hozzájuthatnak az őket érintő egészségügyi felülvizsgálat eredményeihez, és
- az érintett munkavállalók vagy a munkáltató kérheti az egészségügyi felülvizsgálat eredményeinek ellenőrzését.
(7) A munkavállalók egészségügyi felülvizsgálatára vonatkozó gyakorlati ajánlásokat a II. melléklet tartalmazza.
(8) Az illetékes hatóságnak jelentenek minden olyan rákos megbetegedést, amely a nemzeti jogszabályok, illetve gyakorlat értelmében a munkavégzés során rákkeltő anyagoknak való kitettség következménye.
15. cikk
A dokumentumok megőrzése
(1) A 12. cikk c) pontjában említett listát és a 14. cikk (4) bekezdésében említett egészségügyi dokumentációt az expozíció megszűnésétől számított legalább 40 évig megőrzik a nemzeti jogszabályoknak, illetve gyakorlatnak megfelelően.
(2) (2) Ha a vállalkozás megszünteti tevékenységét, ezeket a dokumentumokat az illetékes hatóság rendelkezésére bocsátják a nemzeti jognak, illetve gyakorlatnak megfelelően.
16. cikk
Határértékek
(1) A Tanács a Szerződés 118a. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, a rendelkezésre álló információ alapján, beleértve a tudományos és műszaki adatokat, határértékeket állapít meg az irányelvekben minden olyan rákkeltő anyag vonatkozásában, amelyekre ez lehetséges, valamint szükség esetén egyéb közvetlenül kapcsolódó rendelkezést is hoz.
(2) A határértékeket és az egyéb kapcsolódó rendelkezéseket a III. melléklet tartalmazza.
17. cikk
Mellékletek
(1) Az I. és a III. melléklet módosítására csak a Szerződés 118a. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kerülhet sor.
(2) A 89/391/EGK irányelv 17. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni a II. mellékletnek a műszaki fejlődésből és a nemzetközi szabályozások, előírások, illetve a rákkeltő anyagokra vonatkozó ismeretek változásaiból eredő, szigorúan technikai kiigazításait.
18. cikk
Az adatok feldolgozása
A Bizottság rendelkezésére bocsátják a 14. cikk (8) bekezdésében említett információknak az illetékes tagállami hatóságok által történő feldolgozását.
19. cikk
Záró rendelkezések
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. december 31-ig megfeleljenek.
Amennyiben a 67/548/EGK vagy a 88/379/EGK irányelvet az ezen irányelvről történő értesítést követően módosító irányelvekkel módosítják a 2. cikk a) és b) pontjában említett anyagok és készítmények tekintetében, a tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a kérdéses módosításokat a módosító irányelvek végrehajtására megállapított határidőn belül átvezessék az első albekezdésben említett rendelkezésekbe.
A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot arról, hogy hatályba léptették az e bekezdésben említett rendelkezéseket.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.
20. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1990. június 28-án.