RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 463/2005
af 16. marts 2005
om afslutning af den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i bl.a. Thailand
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere procedure og eksisterende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 584/96 (2) en antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i bl.a. Thailand. Efter en interimsundersøgelse blev foranstaltningerne vedrørende import af varer fra Thai Benkan Co. Ltd, en thailandsk eksporterende producent, ophævet i juli 2000 ved Rådets forordning (EF) nr. 1592/2000 (3). Efter en udløbs- og en interimsundersøgelse blev de gældende foranstaltninger vedrørende de øvrige thailandske eksporterende producenter opretholdt ved Rådets forordning (EF) nr. 964/2003 (4) og ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1496/2004 (5).
2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2)
En anmodning om en delvis interimsundersøgelse begrænset til spørgsmålet om dumping i forbindelse med Thai Benkan Co. Ltd er indgivet af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union på vegne af fire fællesskabsproducenter (»ansøgeren«). Disse selskaber tegner sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare.
(3)
Ansøgeren fremsatte påstand om øget dumping på grundlag af en sammenligning af hjemmemarkedspriserne for Thai Benkan Co. Ltd med selskabets priser for visse rørfittings af jern og stål ved eksport til Fællesskabet. På dette grundlag skulle den beregnede dumpingmargen være betydeligt højere end den, der blev konstateret i forbindelse med den tidligere undersøgelse, som førte til ophævelse af foranstaltningerne angående import af varer fra Thai Benkan Co. Ltd.
3. Undersøgelse
(4)
Efter at have fastslået, at anmodningen indeholdt tilstrækkeligt umiddelbart bevis, indledte Kommissionen ved en meddelelse af 21. april 2004 (6) en delvis interimsundersøgelse af dumping i forbindelse med Thai Benkan Co. Ltd i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen.
(5)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren og den pågældende eksporterende producent, EF-erhvervsgrenen såvel som myndighederne i Thailand om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(6)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til Thai Benkan Co. Ltd. Selskabet blev underrettet om, at manglende samarbejdsvilje kunne føre til, at artikel 18 i grundforordningen ville blive anvendt. Det blev også gjort opmærksom på følgerne af manglende samarbejdsvilje.
(7)
Der blev modtaget en besvarelse af spørgeskemaet inden for fristen. Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos selskabet.
(8)
Ansøgeren tilkendegav sine synspunkter skriftligt og blev hørt.
(9)
Undersøgelsesperioden omfattede perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(10)
Den pågældende vare er som defineret i den undersøgelse, der førte til indførelse af de eksisterende foranstaltninger, visse rørfittings (undtagen fittings af støbejern, flanger og fittings med gevind), af jern og stål (men ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Thailand (»den pågældende vare«), som almindeligvis angives under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7307 99 30 og ex 7307 99 90.
(11)
Undersøgelsen viste, at den pågældende vare, som eksporteres til Fællesskabet fra Thailand, og rørfittings af jern og stål, som produceres i Thailand og sælges på hjemmemarkedet, har samme fysiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål. De skal derfor anses for at være samme varer som defineret i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. DUMPING
1. Normal værdi
(12)
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev det først undersøgt, om selskabets hjemmemarkedssalg af den samme vare var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde udgjorde mindst 5 % og producentens samlede salgsmængde ved eksport til Fællesskabet. Undersøgelsen viste, at hjemmemarkedssalget var repræsentativt.
(13)
Ved fastsættelsen af den normale værdi blev der ikke taget hensyn til salg på hjemmemarkedet til et selskab, der er forbundet med Thai Benkan Co. Ltd, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.
(14)
De typer af den samme vare, som selskabet solgte til uafhængige kunder på hjemmemarkedet og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet, blev identificeret.
(15)
For hver type, som den eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet og som var direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes til eksport til Fællesskabet, blev det fastslået, om hjemmemarkedssalget til uafhængige købere var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type af den samme vare blev anset for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende type i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige type af den samme vare ved eksport til Fællesskabet. Det blev konstateret, at hjemmemarkedssalget var repræsentativt for størstedelen af varetyperne.
(16)
Det blev så undersøgt, om de varetyper, der blev identificeret i betragtning 14, kunne anses for at være solgt i normal handel ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg af den pågældende varetype. I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der solgtes til en netto salgspris, som var lig med eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitlige pris på den pågældende type var lig med eller højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på de faktiske hjemmemarkedspriser, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i undersøgelsesperioden, uanset om der var tale om fortjenstgivende salg eller ej. I tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af varetypen udgjorde under 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris på den pågældende type var lavere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, beregnet som et vejet gennemsnit af fortjenstgivende salg af den pågældende type, forudsat at salget udgjorde over 10 % af den samlede salgsmængde af den type. For størstedelen af varetyperne var det muligt at anvende hjemmemarkedspriserne til fastsættelsen af den normale værdi.
(17)
I tilfælde, hvor der ikke var noget salg på hjemmemarkedet af en sammenlignelig type til uafhængige købere, eller hvor mængden af fortjenstgivende salg udgjorde under 10 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, blev det fastslået, at denne bestemte type ikke blev solgt i tilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne danne et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi. I den forbindelse blev der anvendt en beregnet normal værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.
(18)
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen blev den normale værdi beregnet på grundlag af den eksporterende producents egne omkostninger til fremstilling plus et rimeligt beløb for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og for fortjeneste. På baggrund af repræsentativiteten af hjemmemarkedssalget af den samme vare blev denne beregning foretaget på grundlag af selskabets egne SA&G. Til fastsættelse af fortjenstmargenen blev fortjenesten på salget af den samme vare i normal handel anvendt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, første punktum, i grundforordningen.
(19)
For nogle SA&G-kategorier var Kommissionen ikke i stand til at fastslå, om omkostningsfordelingen i besvarelsen af spørgeskemaet med rimelighed afspejlede de omkostninger, der var forbundet med produktion og salg af den pågældende vare. Selskabet fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til dette under kontrolbesøget, men var ikke i stand til at forklare uoverensstemmelserne. Fordelingen af disse omkostninger blev derfor foretaget på grundlag af omsætningen ved fastsættelsen af fremstillingsomkostningerne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen.
2. Eksportpris
(20)
Eksportpriserne blev fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved salg til forbrug i Fællesskabet til den første uafhængige kunde i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.
3. Sammenligning
(21)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen ab fabrik og i samme handelsled, blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, som det hævdedes og påvistes berørte priserne og prisernes sammenlignelighed i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justering for transport-, forsikrings- og håndteringsomkostninger og kreditomkostninger, hvor dette var relevant og berettiget.
4. Dumpingmargen
(22)
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastlagt på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype.
(23)
Det konstateredes, at dumpingmargenen udtrykt som en procent af prisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, lå under den tærskel på 2 %, der er fastsat i artikel 9, stk. 3, i grundforordningen.
D. FORANSTALTNINGER
(24)
På baggrund af ovenstående fastslås det, at den nuværende fornyede undersøgelse bør afsluttes i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, og den antidumpingtold på 0 %, der blev indført ved forordning (EF) nr. 964/2003 og bekræftet ved forordning (EF) nr. 1496/2004, på import af den pågældende vare produceret og eksporteret til Fællesskabet af Thai Benkan Co. Ltd, bør opretholdes.
E. KONKLUSION
(25)
Interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at afslutte proceduren, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger og blive hørt. Alle bemærkninger blev undersøgt, men ingen af dem var af en sådan art, at det kunne ændre ovennævnte konklusioner -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende import af visse rørfittings, af jern og stål, med oprindelse i bl.a. Thailand, henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7307 99 30 og ex 7307 99 90, afsluttes for så vidt disse foranstaltninger angår den thailandske eksportør Thai Benkan Co. Ltd.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. marts 2005.
A TANÁCS 463/2005/EK RENDELETE
(2005. március 16.)
a többek között Thaiföldről származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények vagy -illesztések importjára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) (1) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. ELJÁRÁS
1. Az előző eljárás és a jelenlegi intézkedések
(1)
A Tanács az 584/96/EK rendelettel (2) dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Thaiföldről származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények vagy -illesztések importjára. Egy időközi felülvizsgálatot követően az egyik thaiföldi exportáló termelő, a Thai Benkan Co. Ltd importtevékenységére vonatkozó intézkedéseket az 1592/2000/EK tanácsi rendelet (3) 2000 júliusában hatályon kívül helyezte. Ezt követően, egy lejáratkori és egy időközi felülvizsgálat befejeztével a többi thaiföldi exportáló termelőt érintő hatályos intézkedések a 964/2003/EK tanácsi rendelet (4), majd annak az 1496/2004/EK tanácsi rendelettel (5) történő módosítása értelmében továbbra is hatályban maradtak.
2. Felülvizsgálati kérelem
(2)
A Thai Benkan Co. Ltd-hez kapcsolódó, dömpingtevékenységre korlátozódó részleges időközi felülvizsgálatot az Európai Unió tompahegesztéssel készült acélszerelvények iparával foglalkozó védelmi bizottsága kezdeményezte négy közösségi termelő nevében („kérelmező”). E vállalatok az érintett termék közösségi termelésének számottevő részét képviselik.
(3)
A kérelmező azt állította, hogy a Thai Benkan Co. Ltd egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvényei vagy -illesztései hazai árának és közösségi exportárának összehasonlítása alapján dömpingnövekedés állapítható meg. Ez alapján a kiszámított dömpingkülönbözet számottevően meghaladná az előző vizsgálat kapcsán megállapított, a Thai Benkan Co. Ltd importtevékenységére vonatkozóan az intézkedések hatályon kívül helyezését eredményező dömpingkülönbözetet.
3. Vizsgálat
(4)
Annak megállapítását követően, hogy a kérelmet elegendő elfogadható bizonyíték támasztja alá, a Bizottság 2004. április 21-i értesítésével (6) kezdeményezte a Thai Benkan Co. Ltd-t érintő, annak dömpingtevékenységére irányuló részleges időközi felülvizsgálatot, az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésével összhangban.
(5)
A Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőt, az érintett exportáló gyártót, a közösségi ipart, valamint a thaiföldi hatóságokat az eljárás kezdeményezéséről. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, valamint az értesítésben megállapított határidőn belül szóbeli meghallgatást kérjenek.
(6)
A vizsgálat szempontjából szükségesnek vélt információk megszerzése céljából a Bizottság egy kérdőívet juttatott el a Thai Benkan Co. Ltd számára. A vállalat tájékoztatást kapott arról, hogy az együttműködés megtagadása az alaprendelet 18. cikkének alkalmazását vonhatja maga után. Továbbá felhívták a figyelmüket az együttműködés elmulasztásának következményeire is.
(7)
A kérdőívre a megadott határidőn belül érkezett válasz. A Bizottság ellenőrző látogatást tett a vállalat telephelyén.
(8)
A kérelmező írásban ismertette észrevételeit, valamint lehetősége nyílt egy meghallgatáson való részvételre is.
(9)
A vizsgálati időszak 2003. április 1-jétől 2004. március 31-ig tartott.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
(10)
A jelenlegi intézkedések elrendelését eredményező vizsgálat meghatározása szerint az érintett termék egyes Thaiföldről származó, legfeljebb 609,6 mm külső átmérőjű, illesztőhegesztésre vagy hasonló célra használt, vasból vagy acélból készült (kivéve a rozsdamentes acélt) egyes csőszerelvények vagy -illesztések (kivéve az öntött illesztéseket, karimákat és menetes illesztéseket) („érintett termék”), amelyet rendszerint az ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7307 99 30 és ex 7307 99 90 KN-kódok alatt jelentenek be.
(11)
A vizsgálat rámutatott, hogy a Thaiföldről a Közösségbe exportált érintett termék és a Thaiföldön előállított, majd hazai értékesítésre kerülő, vasból vagy acélból készült csőszerelvények vagy -illesztések ugyanazokkal az alapvető fizikai és technikai jellemzőkkel, illetve funkcióval rendelkeznek. Ezért hasonló termékeknek tekintendők az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében.
C. DÖMPING
1. Rendes érték
(12)
Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésével összhangban először annak vizsgálatára került sor, hogy a vállalat által folytatott, hasonló termékre vonatkozó hazai értékesítés reprezentatív-e, vagyis az ilyen jellegű értékesítés eléri-e a gyártó teljes közösségi export-értékesítésének 5 %-át. A vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a hazai értékesítés reprezentatívnak minősül.
(13)
A rendes érték meghatározásának céljából az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdésével összhangban a Thai Benkan Co. Ltd egyik kapcsolódó vállalata részére hazai piacon történt értékesítéseit nem vették figyelembe.
(14)
Ezt követően sor került a vállalat által független hazai felvásárlók számára értékesített hasonló terméktípusok azonosítására, amelyek azonosak, vagy közvetlenül összehasonlíthatók azokkal a típusokkal, amelyeket a közösségi export során értékesítenek.
(15)
Valamennyi olyan, az exportáló gyártó által hazai piacon értékesített típus esetében, amelyről bebizonyosodott, hogy a közösségi export során értékesített típussal közvetlenül összehasonlítható, megállapításra került, hogy a független felvásárlók részére történő hazai értékesítés az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában megfelelően reprezentatívnak minősült-e. A hasonló termék egy adott típusának hazai értékesítése megfelelően reprezentatívnak minősült, amennyiben a vizsgálati időszak során az adott típus teljes hazai értékesítése elérte, vagy meghaladta a Közösségbe exportált, érintett termékhez hasonló típusú termék teljes értékesítésének 5 %-át. A terméktípusok többségének esetében a hazai értékesítés reprezentatívnak bizonyult.
(16)
Ezt követően megvizsgálták, hogy a fenti, (14) preambulumbekezdésben azonosított terméktípusok a kérdéses terméktípus nyereséges értékesítési arányának meghatározásával szokványos kereskedelmi forgalomban értékesített termékeknek tekinthetők-e. Amennyiben a kiszámított előállítási költségekkel megegyező, vagy annál magasabb nettó árú terméktípus értékesítési mennyisége meghaladta az adott típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át, és amennyiben ennek a típusnak a súlyozott átlagára megegyezett az előállítási költséggel, vagy meghaladta azt, a rendes értéket a tényleges hazai árra alapozták, amelyet a kérdéses típus vizsgálati időszak során történt összes hazai értékesítésének súlyozott átlagára alapján számítottak ki, tekintet nélkül arra, hogy ezek az értékesítések nyereségesek voltak-e vagy sem. Amennyiben a terméktípus nyereséges értékesítési mennyisége az ilyen típusú teljes értékesítési mennyiség 80 %-át, vagy annál alacsonyabb értéket tett ki, illetve amennyiben e típus súlyozott átlagára nem érte el az előállítási költséget, a rendes értéket a tényleges hazai árra alapozták, amelyet kizárólag e típus nyereséges értékesítésének súlyozott átlaga alapján számítottak ki, feltéve, hogy ezen értékesítések elérték, vagy meghaladták e típus teljes értékesítési mennyiségének a 10 %-át. A terméktípusok túlnyomó többségének esetében lehetőség nyílt a rendes érték hazai árak alkalmazásával történő megállapítására.
(17)
Olyan esetekben, amikor a független felvásárlók részére történő hasonló típusú hazai értékesítésre nem került sor, illetve a nyereséges értékesítés mennyisége nem érte el a terméktípus teljes értékesítési mennyiségének 10 %-át, az adott típus értékesítési mennyisége nem bizonyult elegendőnek ahhoz, hogy a hazai ár megfelelő alapot biztosítson a rendes érték meghatározásához. E tekintetben az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésével összhangban megállapított számtanilag képzett rendes érték került alkalmazásra.
(18)
Az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésével összhangban a rendes érték kialakítására az exportáló gyártó előállítási költsége, valamint az értékesítési, általános és igazgatási költségek („SG&A-költségek”) és a haszon tekintetében meghatározott ésszerű összeg alapján került sor. Tekintetbe véve a hasonló termék hazai értékesítésének reprezentatív jellegét, e számítást a vállalat SG&A-költségei alapján végezték el. A haszonkulcsot illetően az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének első mondatával összhangban a hasonló termék szokásos kereskedelmi forgalomban történő értékesítéséből származó hasznot alkalmazták.
(19)
Néhány SG&A-költség besorolása tekintetében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kérdőívre válaszoló nyilatkozat alapján nem lehetséges annak megállapítása, hogy a költségfelosztás ésszerűen tükrözte volna az érintett termék előállításával és értékesítésével összefüggő költségeket. A vállalat lehetőséget kapott arra, hogy az ellenőrző látogatás során kifejtse ezzel kapcsolatos észrevételeit, mindazonáltal képtelen volt magyarázatot adni a következetlenségekre. Ezért az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdésével összhangban az előállítási költség meghatározásakor e költségfelosztás a forgalom alapján történt.
2. Exportár
(20)
Az exportárakat az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének értelmében az érintett terméknek az első független Közösségen belüli vásárlónak történő értékesítésekor fizetett vagy fizetendő ára alapján határozták meg.
3. Összehasonlítás
(21)
A rendes érték és a gyártelepi árat, illetve azonos kereskedelmi szintet képviselő exportár közötti tisztességes összehasonlíthatóság biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése értelmében a kérelmezett és igazolt, árakat és ár-összehasonlításokat érintő különbségeket kiigazítások formájában kellőképpen figyelembe vették. A kiigazításokra, amennyiben azok alkalmazhatónak és igazoltnak bizonyultak, a szállítás, a biztosítás, valamint a kezelési és hitelköltségek tekintetében került sor.
4. Dömpingkülönbözet
(22)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpingkülönbözet a fentiekben meghatározott rendes érték súlyozott átlaga és a terméktípusonkénti exportárak súlyozott átlaga közötti összehasonlítás alapján került meghatározásra.
(23)
A közösségi határparitási szintű CIF-érték százalékos arányában kifejezett dömpingkülönbözete kifizetetlen vám mellett nem érte el az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdése szerint megállapított 2 %-os küszöbértéket.
D. Intézkedések
(24)
Figyelembe véve a fenti megállapításokat, az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése értelmében a jelenlegi felülvizsgálatot meg kell szüntetni, és a 946/2003/EK rendelet által kivetett, majd az 1496/2004 tanácsi rendelet által megerősített 0 %-os dömpingellenes vám a Thai Benkan Co. Ltd által a Közösségbe exportált érintett termék importjának vonatkozásában továbbra is hatályban marad.
E. KÖVETKEZTETÉS
(25)
Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról az alapvető fontosságú tényekről és megállapításokról, amelyek alapján az eljárás megszüntetésének szándéka felmerült, mindemellett lehetőséget kaptak észrevételeik kifejtésére és meghallgatáson való részvételre. Valamennyi eljuttatott észrevétel figyelembevételére sor került, de ezek nem bizonyultak jelentősnek a fent említett következtetések megváltoztatása tekintetében,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A többek között Thaiföldről származó, ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7307 99 30 és ex 7307 99 90 KN-kód alá besorolt, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények vagy -illesztések importjára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálata a thaiföldi Thai Benkan Co. Ltd exportőr vonatkozásában megszűnik.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2005. március 16-án.