RAADETS DIREKTIV 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge paa arbejdspladsen
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmaade i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et bedre beskyttelsesniveau for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, der blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raads samling den 9. december 1989 i Strasbourg, hedder det bl. a.:
»20. Med forbehold af gunstigere regler for unge, bl. a. saadanne, der gennem uddannelse sikrer de paagaeldende adgang til arbejdsmarkedet, og med forbehold af undtagelser for visse former for lettere arbejde, maa minimumsalderen for adgangen til at udfoere erhvervsarbejde ikke vaere lavere end den alder, hvor skolepligten ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar;
22. Der skal traeffes de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at udforme de for unge arbejdstagere gaeldende arbejdsretlige regler saaledes, at de stemmer overens med de unges behov for personlig udvikling, erhvervsuddannelse og adgang til beskaeftigelse.
Isaer skal arbejdstiden for arbejdstagere under 18 aar begraenses - idet denne begraensning ikke maa kunne omgaas gennem overarbejde - og natarbejde forbydes, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter.«
der boer tages hensyn til Den Internationale Arbejdsorganisations principper om beskyttelse af unge under arbejdet, herunder om mindstealderen for adgang til beskaeftigelse;
Europa-Parlamentet opregner i sin beslutning om boernearbejde (4) aspekterne i forbindelse med unges arbejde, og understreger bl. a. virkningerne paa deres sundhed, sikkerhed og fysiske og intellektuelle udvikling, samtidig med at der peges paa noedvendigheden af, at der vedtages et direktiv om harmonisering af de forskellige medlemsstaters lovgivning paa dette omraade;
ifoelge artikel 15 i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (5) skal saerligt foelsomme risikogrupper beskyttes mod farer, som for dem er saerligt alvorlige;
boern og unge skal betragtes som saerlige risikogrupper, og der skal traeffes foranstaltninger med hensyn til deres sikkerhed og sundhed;
boerns saarbarhed kraever, at medlemsstaterne indfoerer forbud mod, at de arbejder, og soerger for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning i henhold til national lovgivning ophoerer og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar; undtagelser fra forbuddet mod boerns arbejde maa kun kunne tillades i saerlige tilfaelde og paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv; undtagelserne maa under ingen omstaendigheder gaa ud over boernenes skolegang eller deres udbytte af den modtagne undervisning;
de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende ved overgangen fra barndom til voksenliv noedvendiggoer, at de 15-17-aariges arbejde noeje reguleres og beskyttes;
enhver arbejdsgiver boer sikre de unge arbejdsvilkaar, som er tilpasset deres alder;
arbejdsgiverne boer ivaerksaette de noedvendige foranstaltninger for at beskytte de unges sikkerhed og sundhed paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for dem;
medlemsstaterne boer beskytte de unge mod de saerlige risici, der skyldes deres manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede;
medlemsstaterne boer saaledes forbyde, at unge beskaeftiges med det arbejde, der er omhandlet i dette direktiv;
indfoerelsen af minimumsforskrifter for tilrettelaeggelse af arbejdstiden vil forbedre de unges arbejdsvilkaar;
de unges maksimale arbejdstid skal noeje begraenses, og der skal indfoeres forbud mod, at unge udfoerer natarbejde, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter;
medlemsstaterne boer traeffe passende foranstaltninger til sikring af, at arbejdstiden for 15-17-aarige, som gaar i skole, ikke skader deres evne til at drage nytte af undervisningen;
den tid, som de unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller med praktik, bruger paa undervisning, skal regnes med til arbejdstiden;
for at sikre de unges sikkerhed og sundhed boer de have minimumshvileperioder - dagligt, ugentligt og aarligt - og passende pauser;
hvad angaar den ugentlige hviletid boer der tages behoerigt hensyn til de forskellige kulturelle, etniske, religioese og andre faktorer i medlemsstaterne; hver enkelt medlemsstat traeffer endelig afgoerelse om, hvorvidt og i hvilket omfang soendagen skal medregnes i den ugentlige hviletid;
relevant arbejdserfaring kan bidrage til at opfylde et maal om at forberede de unge til arbejds- og voksenlivet, hvis der drages omsorg for, at det ikke er til skade for deres sikkerhed, sundhed og udvikling;
selv om de muligheder for fravigelser og begraensninger, der fastsaettes i naervaerende direktiv, synes noedvendige i forbindelse med visse aktiviteter og saerlige situationer, boer de ikke anvendes paa en saadan maade, at de strider mod principperne i det system, der er indfoert til beskyttelse af unge;
dette direktiv udgoer en konkret del af gennemfoerelsen af den sociale dimension inden for det indre marked;
den konkrete gennemfoerelse af det beskyttelsessystem, der er omhandlet i dette direktiv, kraever, at medlemsstaterne anvender en raekke foranstaltninger, der skal vaere effektive og rimelige;
ivaerksaettelsen af en raekke af dette direktivs bestemmelser frembyder saerlige vanskeligheder for en medlemsstat for saa vidt angaar dens system for beskyttelse af unge paa arbejdspladsen; denne medlemsstat boer derfor gives en passende periode, i hvilken den kan undlade at gennemfoere de paagaeldende bestemmelser -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Artikel 1
Formaal
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde.
De soerger paa de i dette direktiv fastsatte betingelser for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar.
2. Medlemsstaterne soerger for, at de 15-17-aariges arbejde reguleres noeje og beskyttes paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.
3. Medlemsstaterne soerger generelt for, at alle arbejdsgivere sikrer de unge arbejdsbetingelser, som er tilpasset deres alder.
Medlemsstaterne soerger for at beskytte de unge mod oekonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.
Artikel 2
Anvendelsesomraade
1. Dette direktiv gaelder for enhver person under 18 aar, hvis arbejdskontrakt eller ansaettelsesforhold er defineret i den gaeldende lovgivning i en medlemsstat og/eller omfattet af en gaeldende lovgivning i en medlemsstat.
2. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at dette direktiv ikke finder anvendelse paa lejlighedsvist eller kortvarigt arbejde inden for de graenser og paa de betingelser, de fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser, for saa vidt angaar:
a) arbejde, der udfoeres i en privat husholdning, eller
b) arbejde, der hverken anses for skadeligt eller farligt for unge, i familievirksomheden.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstaas ved
a) ung: enhver person under 18 aar som naevnt i artikel 2, stk. 1
b) barn: enhver ung under 15 aar eller enhver ung, som stadig foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
c) 15-17-aarig: enhver ung, der er fyldt 15 aar, men endnu ikke 18 aar, og som ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov
d) lettere arbejde: ethvert arbejde, der paa grund af de involverede opgavers art eller de saerlige forhold, under hvilke de skal udfoeres:
i) ikke vil kunne skade boerns sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning
e) arbejdstid: ethvert tidsrum, i hvilket den unge er paa arbejde og staar til raadighed for arbejdsgiveren under udfoerelsen af sin beskaeftigelse eller sine opgaver i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis
f) hviletid: ethvert tidsrum, der ikke er arbejdstid.
Artikel 4
Forbud mod boernearbejde
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde, at boern udfoerer arbejde.
2. Under hensyn til maalsaetningerne i artikel 1 kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at forbud mod boerns arbejde ikke finder anvendelse paa:
a) boern, der udoever de aktiviteter, der er naevnt i artikel 5
b) boern, der er fyldt 14 aar, og som arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik, hvis dette arbejde udfoeres i overensstemmelse med de betingelser, den kompetente myndighed har fastsat
c) boern, der er fyldt 14 aar, og som udfoerer andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5; andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5, kan dog udfoeres af boern paa 13 aar i et begraenset antal timer om ugen og i bestemte arbejdskategorier, som bestemt i national lovgivning.
3. Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, litra c), fastsaetter arbejdsbetingelserne for det paagaeldende lettere arbejde under iagttagelse af bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 5
Kulturelle og lignende aktiviteter
1. Boern maa kun antages til at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstneriske art, sportsarangementer eller reklameforanstaltninger, hvis der forud indhentes en tilladelse hertil, som udstedes af den kompetente myndighed i de enkelte tilfaelde.
2. Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne for boerns arbejde i de i stk. 1 naevnte tilfaelde og betingelserne for denne forhaandstilladelse, for saa vidt aktiviteterne:
i) ikke vil kunne skade boernenes sikkerhed, sundhed eller udvikling, og
ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne undervisning.
3. Som undtagelse fra fremgangsmaaden i stk. 1, kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser og paa betingelser, de fastsaetter, give tilladelse til, at boern, der er fyldt 13 aar, kan beskaeftiges med at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
4. Medlemsstater med en saerlig godkendelsesordning for modelbureauer, for saa vidt angaar boerns aktiviteter, kan bevare denne ordning.
AFSNIT II
Artikel 6
Arbejdsgiverens almindelige forpligtelser
1. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, traeffer arbejdsgiveren de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af de unges sikkerhed og sundhed og tager navnlig hensyn til de saerlige risici, der er naevnt i artikel 7, stk. 1.
2. Arbejdsgiveren ivaerksaetter foranstaltningerne i stk. 1 paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for de unge.
Vurderingen skal foretages, inden de unge tiltraeder arbejdet, og hver gang der sker en vaesentlig aendring af arbejdsvilkaarene; den skal isaer vedroere:
a) arbejdsstedets og arbejdspladsens udstyr og indretning
b) arten, graden og varigheden af udsaettelsen for fysiske, biologiske og kemiske agenser
c) indretningen, valget og anvendelsen af arbejdsudstyr, herunder isaer agenser, maskiner, apparater og anlaeg, samt haandteringen heraf
d) tilrettelaeggelsen af arbejdsprocesserne og arbejdsgangen og samspillet mellem disse (organiseringen af arbejdet)
e) de unges niveau med hensyn til oplaering og instruktion.
Hvis denne vurdering viser, at der er risiko for de unges sikkerhed, fysiske eller psykiske sundhed eller udvikling, sikres det, at der med regelmaessige mellemrum foretages en gratis, relevant undersoegelse og kontrol af de unges helbred, jf. dog direktiv 89/391/EOEF.
Den gratis helbredsundersoegelse og -kontrol kan gennemfoeres inden for rammerne af et nationalt sundhedssystem.
3. Arbejdsgiveren skal goere de unge bekendt med eventuelle risici, samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til deres sikkerhed og sundhed.
Endvidere skal arbejdsgiveren goere boernenes foraeldre eller vaerger bekendt med eventuelle risici samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til boernenes sikkerhed og sundhed.
4. Arbejdsgiveren skal inddrage de beskyttelses- og forebyggelsestjenester, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, i planlaegningen, gennemfoerelsen og kontrollen af de sikkerheds- og sundhedsforhold, der gaelder i forbindelse med unges arbejde.
Artikel 7
Unges saarbarhed - Arbejdsforbud
1. Medlemsstaterne soerger for, at unge beskyttes mod de saerlige risici for deres sikkerhed, sundhed og udvikling, der skyldes de unges manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede.
2. Med forbehold af artikel 4, stk. 1, forbyder medlemsstaterne, at unge beskaeftiges med:
a) arbejde, der objektivt set overstiger deres fysiske eller psykiske ydeevne
b) arbejde, der medfoerer skadelig udsaettelse for giftige stoffer, kraeftfremkaldende stoffer, stoffer, som foraarsager arvelige genetiske skader, stoffer, som foraarsager fosterskader, eller stoffer, som paa anden maade kan foraarsage kroniske skader for mennesker
c) arbejde, der medfoerer udsaettelse for skadelig straaling
d) arbejde, der indebaerer en ulykkesrisiko, som unge maa antages ikke at kunne erkende eller afvaerge paa grund af manglende sans for sikkerhedsaspekterne eller manglende erfaring eller uddannelse, eller
e) arbejde, der paa grund af ekstrem kulde eller varme, eller paa grund af stoej eller rystelser bringer deres sundhed i fare.
Arbejde, der vil kunne indebaere saerlige risici for unge som anfoert i stk. 1, er blandt andet:
- arbejde, der indebaerer skadelig udsaettelse for de fysiske, biologiske og kemiske agenser, der er omhandlet i punkt I i bilaget, og
- de processer og det arbejde, der er naevnt i punkt II i bilaget.
3. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 2, naar de er noedvendige for de 15-17-aariges erhvervsuddannelse, og paa betingelse af, at deres sikkerhed og sundhed beskyttes, fordi arbejdet udfoeres under tilsyn af en kompetent person som omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, og med forbehold af, at den beskyttelse, naevnte direktiv giver, er sikret.
AFSNIT III
Artikel 8
Arbejdstid
1. Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense boerns arbejdstid til:
a) otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik
b) to timer pr. undervisningsdag og tolv timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i undervisningsperioden, men uden for undervisningstiden, hvis dette ikke er forbudt i henhold til national lovgivning eller i strid med nationalt praksis;
den daglige arbejdstid maa dog under ingen omstaendigheder overstige syv timer; denne graense kan haeves til otte timer for boern, der er fyldt 15 aar
c) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i en skolefri periode paa mindst en uge; disse graenser kan haeves til otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der er fyldt 15 aar
d) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar lettere arbejde, der udfoeres af boern, der ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense 15-17-aariges arbejdstid til otte timer om dagen og 40 timer om ugen.
3. Den tid, som unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller praktik, bruger paa undervisning, regnes med til arbejdstiden.
4. Hvis en ung er ansat af flere arbejdsgivere, laegges alle de praesterede arbejdsdage og arbejdstimer sammen.
5. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra a), og stk. 2 i saerlige tilfaelde, eller hvis dette af objektive grunde er berettiget.
Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne, begraensningerne og reglerne for ivaerksaettelsen af saadanne undtagelser.
Artikel 9
Natarbejde
1. a) Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde mellem kl. 20 og kl. 6.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde 15-17-aariges arbejde mellem kl. 22 og kl. 6 eller mellem kl. 23 og kl. 7.
2. a) Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser for saerlige aktivitetssektorer tillade, at 15-17-aarig arbejder i den i stk. 1, litra b), naevnte periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
I saa tilfaelde traeffer medlemsstaterne passende foranstaltninger med henblik paa, at den 15-17-aarige er under opsyn af en voksen i tilfaelde, hvor et saadant opsyn er noedvendigt for at beskytte den 15-17-aarige.
b) Hvis litra a) anvendes, er arbejde mellem kl. 24 og kl. 4 dog forbudt.
Medlemsstaterne kan dog i nedenstaaende tilfaelde ved lov eller administrative bestemmelser tillade 15-17-aariges arbejde i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt, hvis dette af objektive grunde er berettiget, og saafremt der gives dem en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
- arbejde, der udfoeres inden for soefart eller fiskeri
- arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
- arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
- deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.
3. 15-17-aarige skal, inden de begynder at udfoere natarbejde og derefter med jaevne mellemrum, have tilbudt en gratis helbredsundersoegelse og bedoemmelse af deres arbejdsevne, medmindre de kun undtagelsesvis arbejder i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt.
Artikel 10
Hviletid
1. a) De medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at boern for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst 14 timer.
b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at 15-17-aarige for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst tolv timer.
2. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa for hver syvdagesperiode at sikre, at
- boern, over for hvilke de benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), og
- 15-17-aarige
har en hvileperiode paa mindst to dage, om muligt i sammenhaeng.
Hvis det af tekniske eller organisatoriske grunde er berettiget, kan den mindste hvileperiode nedsaettes, men den maa under ingen omstaendigheder vaere paa under 36 timer i sammenhaeng.
Den mindste hvileperiode i foerste og andet afsnit omfatter i princippet soendagen.
3. Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade, at den i stk. 1 og 2 omhandlede mindste hvileperiode afbrydes i forbindelse med aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder eller af kort varighed i loebet af dagen.
4. For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra b), og stk. 2 i nedenstaaende tilfaelde, hvis dette af objektive grunde er berettiget, saafremt der gives de 15-17-aarige en passende kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:
a) arbejde, der udfoeres inden soefart eller fiskeri
b) arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet
c) arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner
d) arbejde, der udfoeres inden for landbruget
e) arbejde, der udfoeres i turistsektoren eller i hotel- og restaurationssektoren
f) aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder i loebet af dagen.
Artikel 11
AArlig hvileperiode
Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), soerger for, at boern, som foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov, saa vidt muligt har en helt arbejdsfri periode i loebet af skoleferien.
Artikel 12
Pauser
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at unge har en pause paa mindst 30 minutter, om muligt sammenhaengende, hvis den daglige arbejdstid overstiger 4 1/2 time.
Artikel 13
15-17-aariges arbejde i tilfaelde af force majeure
Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 1, litra b), artikel 10, stk. 1, litra b), og for saa vidt angaar 15-17-aarige, artikel 12, hvis der er tale om arbejde under de forhold, der er omhandlet i artikel 5, stk. 4, i direktiv 89/391/EOEF, saafremt dette arbejde er midlertidigt, skal udfoeres omgaaende, der ikke er voksne arbejdstagere til raadighed, og der gives de paagaeldende 15-17-aarige tilsvarende kompenserende hvileperioder inden for tre uger.
AFSNIT IV
Artikel 14
Foranstaltninger
Medlemsstaterne fastsaetter, hvilke foranstaltninger der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelse af de bestemmelser, der vedtages for at ivaerksaette dette direktiv; foranstaltningerne skal vaere effektive og staa i et rimeligt forhold til overtraedelsen.
Artikel 15
Tilpasning af bilaget
Den tekniske tilpasning af bilaget som foelge af den tekniske udvikling, udviklingen inden for internationale bestemmelser og specifikationer samt indvundne erfaringer paa det omraade, som direktivet daekker, foretages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.
Artikel 16
Opretholdelse af beskyttelsesniveauet
Uanset medlemsstaternes ret til at tilpasse de forskellige bestemmelser paa omraadet for beskyttelse af unge efter udviklingen, for saa vidt dette direktivs minimumskrav overholdes, udgoer gennemfoerelsen af direktivet ikke en gyldig begrundelse for at saenke det generelle niveau for beskyttelse af unge.
Artikel 17
Afsluttende bestemmelser
1. a) Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 22. juni 1996 eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter indfoerer de noedvendige bestemmelser ved overenskomster, idet medlemsstaterne skal traeffe alle noedvendige foranstaltninger for til enhver tid at kunne garantere de resultater, som dette direktiv foreskriver.
b) Det Forenede Kongerige kan dog i en periode paa fire aar fra den i litra a) fastsatte dato undlade at gennemfoere artikel 8, stk. 1, litra b), foerste afsnit, for saa vidt angaar den ugentlige maksimale arbejdstid, samt artikel 8, stk. 2, og artikel 9, stk. 1, litra b), og stk. 2.
Kommissionen forelaegger en rapport om virkningerne af denne bestemmelse.
Raadet, der traeffer afgoerelse paa de i traktaten fastsatte betingelser, beslutter, om ovennaevnte periode skal forlaenges.
c) Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
4. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv, med angivelse af arbejdsmarkedsparternes synspunkter.
Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg herom.
5. Kommissionen forelaegger med regelmaessige mellemrum Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2, 3 og 4.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. juni 1994.
A Tanács 94/33/EK irányelve
(1994. június 22.)
a fiatal személyek munkahelyi védelméről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében említett eljárásnak megfelelően [3],
mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján fogadjon el minimumkövetelményeket, hogy javításokat ösztönözzön, különösen a munkakörnyezetben, a munkavállalók egészsége és biztonsága tekintetében;
mivel azon cikk szerint ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;
mivel az Európai Tanács által Strasbourgban 1989. december 9-én elfoga dott, a munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közösségi charta 20. és 22. pontja megállapítja, hogy:
"20. A fiatal személyek számára esetleg kedvezőbb, különösen a munkára szakképzéssel történő felkészítésüket biztosító szabályok sérelme nélkül, valamint az egyes könnyű munkákra vonatkozó eltérésekre is figyelemmel, a munkába állás alsó korhatára nem lehet alacsonyabb, mint a tankötelezettség felső korhatára, és semmilyen esetben sem lehet tizenöt évnél alacsonyabb.
22. Megfelelő intézkedéseket kell tenni a fiatal munkavállalókra vonatkozó munkaügyi szabályok kiigazítása érdekében, hogy azok megfeleljenek a fiatalok fejlődésének, valamint a fiatalok szakképzéssel és munkába állással kapcsolatos szükségleteinek.
A tizennyolc évnél fiatalabb munkavállalók esetében különösen a munkavégzés időtartamát kell korlátozni - oly módon, hogy e korlátozás a túlórában való foglalkoztatás által ne legyen megkerülhető -, az éjszakai munkavégzést pedig tiltani kell, kivéve egyes, a nemzeti jogszabályokban, illetve rendelkezésekben megállapított munkák esetében.";
mivel figyelembe kell venni a Nemzetközi Munkaügyi Szervezetnek a fiatal munkavállalók védelmére vonatkozó elveit, beleértve a munkába állás alsó korhatárára vonatkozó elveket is;
mivel a gyermekmunkáról szóló állásfoglalásban [4] az Európai Parlament összegezte a fiatalok munkavégzésének különböző szempontjait és hangsúlyozta a munkavégzésnek a fiatalok egészségére, biztonságára, fizikai és szellemi fejlődésére gyakorolt hatásait, valamint szükségesnek ítélte az e területtel kapcsolatos nemzeti jogszabályokat harmonizáló irányelv elfogadását;
mivel a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [5] 15. cikke előírja, hogy a kockázati tényezőknek különösen kitett csoportokba tartozókat védeni kell a kifejezetten őket érintő veszélyektől;
mivel a gyermekeket és a serdülőket kockázati tényezőknek különösen kitett csoportba tartozónak kell tekinteni, és intézkedéseket kell hozni biztonságuk és egészségük védelme tekintetében;
mivel a gyermekek sebezhetősége megköveteli, hogy a tagállamok tiltsák foglalkoztatásukat és biztosítsák, hogy a munkába állás alsó korhatára ne legyen alacsonyabb, mint a nemzeti jogban a tankötelezettség felső korhatára, illetve mint 15 év; mivel a gyermekmunka tilalmától való eltérés csak különleges esetekben és az ebben az irányelvben meghatározott feltételek mellett engedhető meg; mivel ezek az eltérések semmilyen körülmények között sem befolyásolhatják hátrányosan a rendszeres iskolalátogatást, illetve nem gátolhatják meg a gyermekeket tanulmányaik lehető legteljesebb hasznosításában;
mivel a gyermekkorból a felnőtt életbe való átmenet jellegét szem előtt tartva a serdülők munkavégzését szigorúan kell szabályozni és védeni;
mivel minden munkáltatónak a fiatal személyek életkorának megfelelő munkakörülményeket kell biztosítania;
mivel a munkáltatóknak a fiatal személyek biztonságát és egészségét védő intézkedéseket kell végrehajtaniuk a fiatal személyeket érintő, munkával összefüggő kockázatok értékelése alapján;
mivel a tagállamoknak védeni kell a fiatalokat a tapasztalatlanságukból, a meglévő vagy lehetséges kockázatok felismerésével kapcsolatos hiányosságaikból, illetve az éretlenségükből fakadó sajátos kockázatoktól;
mivel ezért a tagállamoknak meg kell tiltaniuk, hogy a fiatalokat az ebben az irányelvben meghatározott munkavégzésre alkalmazzák;
mivel a munkaidő beosztására vonatkozó különleges minimumkövetelmények elfogadása valószínűleg javítani fogja a fiatalok munkakörülményeit;
mivel szigorúan korlátozni kell a fiatalok munkavégzésének maximális időtartamát és meg kell tiltani éjszakai munkavégzésüket a nemzeti jogszabályokban meghatározott egyes munkák kivételével;
mivel a tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk annak biztosítására, hogy az iskolai oktatásban részt vevő serdülőket a munkában töltött idejük ne hátráltassa a tanulmányaik hasznosításában;
mivel kombinált elméleti, illetve gyakorlati szakképzési rendszerben dolgozó fiatal személyek esetében a képzéssel töltött időt, illetve az üzemi gyakorlat idejét munkaidőként kell figyelembe venni;
mivel a fiatal személyeknek, biztonságuk és egészségük védelme érdekében, minimális napi, heti és évi pihenőidőt és megfelelő szüneteket kell biztosítani;
mivel a heti pihenőidő tekintetében kellően figyelembe kell venni a tagállamokban uralkodó kulturális, etnikai, vallási és egyéb tényezők sokféleségét; mivel, különösen e tekintetben, végső soron az egyes tagállamoknak kell eldönteniük, hogy a vasárnapot is beszámítják-e a heti pihenőidőbe, és ha igen, milyen mértékben;
mivel a megfelelő munkahelyi tapasztalat hozzájárulhat a fiatal személyeknek a felnőttkori munkavégzésre és társadalmi életre való felkészítéséhez, ha a biztonságukat, egészségüket és fejlődésüket érintő ártalmak elkerülése biztosított;
mivel egyes tevékenységek, illetve sajátos helyzetek esetében az ezen irányelv által meghatározott tilalmaktól és korlátozásoktól való eltérések elengedhetetlennek látszanak, ezek alkalmazása mindazonáltal nem sértheti a létrehozott védelmi rendszer alapját képező elveket;
mivel ez az irányelv nyilvánvaló lépés a belső piac szociális dimenziójának fejlesztése felé;
mivel az ebben az irányelvben megállapított védelmi rendszer gyakorlati alkalmazása megköveteli, hogy a tagállamok hatékony és arányos intézkedési rendszert valósítsanak meg;
mivel ezen irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtása különös problémákat okozhat az egyik tagállam számára a fiatal személyek munkahelyi védelmére kialakított rendszerére tekintettel; mivel e tagállam számára ennélfogva lehetővé kell tenni, hogy kellő ideig eltekinthessen e rendelkezések végrehajtásától,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. SZAKASZ
1. cikk
Az irányelv célja
(1) A tagállamok megteszik a gyermekmunka tilalmához szükséges intézkedéseket.
Az ebben az irányelvben megállapított feltételek mellett gondoskodnak arról, hogy a munkába állás alsó korhatára ne legyen alacsonyabb a nemzeti jog által a tankötelezettségre meghatározott felső korhatárnál, illetve semmiképpen se legyen alacsonyabb, mint 15 év.
(2) A tagállamok az ebben az irányelvben megállapított feltételek mellett biztosítják a serdülők munkavégzésének szigorú szabályozását és védelmét.
(3) A tagállamok általánosságban biztosítják, hogy a munkáltatók megteremtik a fiatal személyek számára az életkoruknak megfelelő munkakörülményeket.
A tagállamok biztosítják a fiatal személyek védelmét a gazdasági kizsákmányolástól, valamint minden olyan munkavégzéstől, amely valószínűleg ártana biztonságuknak, egészségüknek vagy fizikai, mentális, erkölcsi vagy társadalmi fejlődésüknek, illetve veszélyeztetné nevelésüket.
2. cikk
Az irányelv hatálya és alkalmazási köre
(1) Ez az irányelv minden olyan 18. életévét még be nem töltött személyre vonatkozik, aki egy tagállamban hatályos jogszabályban meghatározott, illetve egy tagállamban hatályos jogszabály által szabályozott munkaviszonnyal vagy munkaszerződéssel rendelkezik.
(2) A tagállamok jogszabályokat alkothatnak, hogy ez az irányelv a jogszabályokban meghatározott korlátozásokkal és feltételek mellett ne legyen alkalmazható az alkalmi munkára vagy a rövid távú munkavégzésre, ha az
a) valamely magánháztartásban háztartási munkát; vagy
b) valamely családi vállalkozásban végzett, fiatal személyek számára károsnak, ártalmasnak vagy veszélyesnek nem tekintett munkát jelent.
3. cikk
Fogalommeghatározások
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
a) "fiatal személy" a 18 évesnél fiatalabb, a 2. cikk (1) bekezdésében említett személy;
b) "gyermek" a 15 év alatti, a nemzeti jog szerint tanköteles fiatal személy;
c) "serdülő" a legalább 15. életévét betöltött, de 18 évesnél fiatalabb, a nemzeti jog szerint már nem tanköteles személy;
d) "könnyű munka" az a munka, amely a hozzátartozó feladatok természetéből és az elvégzése sajátos körülményeiből adódóan:
i. valószínűleg nem ártalmas a gyermekek biztonságára, egészségére vagy fejlődésére; és
ii. nem akadályozza iskolalátogatásukat, az illetékes hatóságok által jóváhagyott, szakképzési tanácsadást vagy szakképzést biztosító programokban való részvételüket, illetve a kapott oktatás hasznosítását;
e) "munkaidő" az az időszak, amely alatt a fiatal személy munkát végez, a munkáltató rendelkezésére áll, és feladatát vagy kötelességét a nemzeti jogszabályoknak, illetve gyakorlatnak megfelelően teljesíti;
f) "pihenőidő" az az időszak, amely nem munkaidő.
4. cikk
A gyermekmunka tilalma
(1) A tagállamok elfogadják a gyermekmunka tilalmához szükséges intézkedéseket.
(2) A tagállamok az 1. cikkben megfogalmazott célok figyelembevételével alkothatnak olyan jogszabályt, hogy a gyermekmunka tilalma ne vonatkozzon:
a) az 5. cikkben meghatározott tevékenységeket folytató gyermekekre;
b) a legalább 14. életévüket betöltött gyermekekre, akik kombinált elméleti, illetve gyakorlati szakképzési rendszerben dolgoznak, feltéve, hogy a munkavégzés az illetékes hatóság által megállapított feltételekkel összhangban történik;
c) a legalább 14. életévüket betöltött gyermekekre, akik nem az 5. cikkben meghatározott könnyű munkát végzik; a nem az 5. cikkben meghatározott könnyű munkát azonban 13 éves gyermekek is végezhetik korlátozott heti óraszámban, a nemzeti jogszabályokban meghatározott munkatípusokban.
(3) Azok a tagállamok, amelyek élnek a (2) bekezdés c) pontjában említett lehetőséggel, meghatározzák a szóban forgó könynyű munkára vonatkozó munkafeltételeket, az irányelv rendelkezéseire is figyelemmel.
5. cikk
Kulturális és hasonló tevékenységek
(1) Gyermekeket kulturális, művészi, sport- és reklámtevékenységben való szereplésre csak az illetékes hatóságok egyedi, előzetes hozzájárulásával lehet alkalmazni.
(2) A tagállamok jogszabályban állapítják meg az (1) bekezdésben említett esetekben a gyermekekre vonatkozó munkakörülményeket és az előzetes hozzájárulási eljárás részleteit, azzal a feltétellel, hogy e tevékenységek:
i. valószínűleg nem károsak a gyermekek biztonságára, egészségére vagy fejlődésére;
ii. nem akadályozzák az iskolalátogatásukat, az illetékes hatóságok által jóváhagyott, szakképzési tanácsadást vagy szakképzést biztosító programokban való részvételüket, vagy a kapott oktatás hasznosítását.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben szabályozott eljárástól eltérően, jogszabály útján, az általuk meghatározott feltételekkel összhangban engedélyezhetik a legalább 13. életévüket betöltött gyermekek esetében a gyermekek alkalmazását kulturális, művészeti, sport- vagy reklámtevékenységekben való szereplésre.
(4) Azok a tagállamok, amelyek kialakították a modellügynökségekre vonatkozó egyedi engedélyezési rendszert a gyermekek tevékenysége tekintetében, fenntarthatják e rendszert.
II. SZAKASZ
6. cikk
A munkáltatók általános kötelezettségei
(1) A munkáltató a 4. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül és a7. cikk (1) bekezdésében említett különleges kockázatok figyelembevételével megteszi a szükséges intézkedéseket a fiatal személyek biztonságának és egészségének védelme érdekében.
(2) A munkáltató végrehajtja az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket a fiatal személyeket a munkájuk során érintő kockázatok értékelése alapján.
Ezt az értékelést a fiatal személyek munkába állása előtt, illetve a munkakörülmények jelentős megváltozása esetén kell elvégezni. Ennek az értékelésnek különös figyelmet kell fordítania:
a) a munkahelynek és a munkavégzés helyének felszerelésére és kialakítására;
b) a fizikai, biológiai és vegyi anyagoknak való kitettség jellegére, mértékére és időtartamára;
c) a munkaeszközök formájára, körére és használatára, különösen anyagokra, gépekre, berendezésekre és eljárásokra, illetve kezelésük módjára;
d) a munkafolyamatok és műveletek kialakítására, valamint ezek kombinálásának módjára (munkaszervezés);
e) a fiatalok számára biztosított képzés és oktatás szintjére.
Ha ez az értékelés azt mutatja, hogy valamely kockázat veszélyezteti a fiatalok biztonságát, fizikai vagy mentális egészségét, illetve fejlődését, rendszeres időközönként megfelelő ingyenes egészségügyi vizsgálatot és ellenőrzést kell biztosítani számukra a 89/391/EGK irányelv sérelme nélkül.
Az ingyenes egészségügyi vizsgálat és ellenőrzés a nemzeti egészségügyi rendszer keretében is biztosítható.
(3) A munkáltató tájékoztatja a fiatal személyeket a lehetséges kockázatokról és a biztonságuk és egészségük védelmében meghozott minden intézkedésről.
Tájékoztatja továbbá a gyermekek törvényes képviselőjét a lehetséges kockázatokról, valamint a gyermekek biztonságának és egészségének védelme érdekében meghozott valamennyi intézkedésről.
(4) A munkáltató alkalmazza a 89/391/EGK irányelv 7. cikkében említett védő és megelőző szolgáltatásokat a fiatal személyekre vonatkozó biztonsági és egészségvédelmi feltételek tervezése, végrehajtása és ellenőrzése során.
7. cikk
A fiatal személyek veszélyeztetettsége - A munkavégzés tilalma
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a fiatal személyek védelmet élvezzenek minden, különösen a biztonságukat, egészségüket és fejlődésüket fenyegető veszéllyel szemben, amely tapasztalatlanságukból, a meglévő vagy lehetséges veszélyek felismerésével kapcsolatos hiányosságaikból, illetve éretlenségükből adódhat.
(2) A tagállamok ennek érdekében, a 4. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, megtiltják a fiatalok alkalmazását:
a) fizikai vagy pszichológiai képességüket objektíve meghaladó munka elvégzésére;
b) olyan munka elvégzésére, amely veszélyes - mérgező, rákkeltő, örökölhető genetikai károsodást okozó, magzatra ártalmas vagy az emberi egészségre bármely egyéb módon krónikus hatást gyakorló - anyagoknak tenné ki őket;
c) olyan munka elvégzésére, amelynek során káros radioaktív sugárzás érheti őket;
d) olyan balesetveszélyekkel járó munka elvégzésére, amelyeket a fiatal személyek elővigyázatlanságuknál, tapasztalati és képzésbeli hiányosságaiknál fogva feltehetően nem ismerhetnek fel, illetve nem kerülhetnek el; vagy
e) olyan munka elvégzésére, amellyel együtt jár az egészségre ártalmas rendkívüli hideg, hőség, zaj vagy rezgés.
A fiatalokat valószínűleg különösen veszélyeztető - az (1) bekezdés értelmében vett - munkák közé az alábbiak tartoznak:
- a melléklet I. pontjában említett fizikai, biológiai és kémiai anyagoknak való ártalmas kitettséggel járó munka, és
- a melléklet II. pontjában említett eljárások és munkák.
(3) A tagállamok jogszabályban engedélyezhetik a (2) bekezdéstől való eltérést serdülők esetében, ha ez szakképzésük miatt elengedhetetlen, feltéve, hogy a serdülők biztonsága és egészsége védelmét biztosítja az, hogy a munkát a 89/391/EGK irányelv 7. cikke értelmében megfelelően képzett személy felügyelete mellett végzik, és hogy biztosított az irányelv által nyújtott védelem.
III. SZAKASZ
8. cikk
Munkaidő
(1) A 4. cikk (2) bekezdésének b) vagy c) pontja által adott lehetőséggel élő tagállamok meghozzák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a gyermekek munkaidejét korlátozzák:
a) napi 8 órára és heti 40 órára a kombinált elméleti, illetve gyakorlati szakképzési rendszerben vagy az üzemi gyakorlati rendszerben végzett munka esetében;
b) iskolalátogatási napokon két órára és az iskolai félévben az iskolalátogatási időn kívül végzett munka esetében heti 12 órára, ha ezt a nemzeti jogszabályok, illetve gyakorlat nem tiltják;
a napi munkaidő semmilyen körülmények között sem haladhatja meg a hét órát; ez a határ nyolc órára emelhető azoknak a gyermekeknek az esetében, akik már betöltötték 15. életévüket;
c) napi hét órára és heti 35 órára az iskolaszünetben legalább egy hétig végzett munka esetében; ezek a határok napi nyolc órára és heti 40 órára emelhetők azoknak a gyermekeknek az esetében, akik 15. életévüket már betöltötték;
d) napi hét órára és heti 35 órára a nemzeti jog értelmében már nem tanköteles gyermekek által végzett könnyű munka esetében.
(2) A tagállamok meghozzák a serdülők munkaidejének napi nyolc órára és heti 40 órára történő korlátozásához szükséges intézkedéseket.
(3) A fiatal személyek által a kombinált elméleti, illetve gyakorlati szakképzési, valamint az üzemi gyakorlati rendszerben képzéssel töltött idő munkaidőnek számítandó.
(4) Ha a fiatal személyt egynél több munkáltató foglalkoztatja, a munkanapok és a munkaidő összesítve számítandó.
(5) A tagállamok jogszabályban kivételesen engedélyezhetik az (1) bekezdés a) pontjától és a (2) bekezdéstől való eltérést, vagy ha ezt objektív tényezők indokolják.
A tagállamok jogszabályban határozzák meg az eltérések végrehajtásának feltételeit, korlátait és az arra vonatkozó eljárást.
9. cikk
Éjszakai munkavégzés
(1) a) A 4. cikk (2) bekezdésének b) vagy c) pontja által adott lehetőséggel élő tagállamok meghozzák a gyermekek este 8 óra és reggel 6 óra közötti foglalkoztatásának tilalmához szükséges intézkedéseket.
b) A tagállamok meghozzák a serdülők este 10 óra és reggel 6 óra, illetve este 11 és reggel 7 óra közötti foglalkoztatásának tilalmához szükséges intézkedéseket.
(2) a) A tagállamok jogszabályban engedélyezhetik serdülők munkavégzését meghatározott tevékenységi területeken az (1) bekezdés b) pontjában említett tiltott éjszakai munkavégzés időszakában.
Ebben az esetben a tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy ha a serdülők védelme érdekében szükséges, őket felnőtt felügyelje.
b) Ha az a) pontot alkalmazzák, a munkavégzés tilalma továbbra is fennáll éjfél és hajnali 4 óra között.
A tagállamok azonban, ha objektív tényezők indokolják, és ha a serdülőknek megfelelő pótlólagos pihenőidőt biztosítanak, továbbá ha ez által nem teszik kétségessé az 1. cikkben megfogalmazott célokat, jogszabályban engedélyezhetik a serdülők munkavégzését tiltott éjszakai munka idején az alábbi esetekben:
- a hajózási és a halászati ágazatban végzett munka,
- a fegyveres erőknél vagy a rendőrség keretében végzett munka,
- kórházakban és hasonló létesítményekben végzett munka,
- kulturális, művészeti, sport vagy reklámtevékenység.
(3) Az éjszakai munkára való beosztás előtt és után rendszeres időközönként a serdülők jogosultak ingyenes egészségügyi és alkalmassági vizsgálatra, kivéve ha az általuk a tiltott időszakban végzett munka rendhagyó jellegű.
10. cikk
Pihenőidő
(1) a) A 4. cikk (2) bekezdés b) vagy c) pontja által adott lehetőséggel élő tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a gyermekek 24 órás időszakban legalább 14 egymást követő órából álló pihenőidőre legyenek jogosultak.
b) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a serdülők 24 órás időszakban legalább 12 egymást követő órából álló pihenőidőre legyenek jogosultak.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy egy hétnapos időszakban:
- a gyermekek, akik tekintetében éltek a 4. cikk (2) bekezdés b) vagy c) pontja adta lehetőséggel, és
- a serdülők
legalább két, lehetőleg egymást követő napból álló pihenőidőre legyenek jogosultak.
Műszaki vagy szervezési okkal indokolható esetben a minimális pihenőidő csökkenthető, de semmilyen körülmények között sem lehet 36 egymást követő óránál kevesebb.
Az első és második albekezdésben említett minimális pihenőidő elvben magában foglalja a vasárnapot.
(3) A tagállamok jogszabályban előírhatják az (1) és a (2) bekezdésben említett minimális pihenőidő megszakítását a nap során osztott munkaidőben végzett, illetve rövid időtartamú tevékenységek esetében.
(4) A tagállamok, ha ezt objektív tényezők indokolják, és ha a serdülőknek megfelelő pótlólagos pihenőidőt biztosítanak, továbbá ha ez által nem teszik kétségessé az 1. cikkben megfogalmazott célokat, jogszabályban előírhatják az (1) bekezdés b) pontjának és a (2) bekezdésének serdülőkkel kapcsolatos rendelkezéseitől való eltérést az alábbi esetekben:
a) a hajózási vagy a halászati ágazatban végzett munka;
b) a fegyveres erők vagy a rendőrség keretén belül végzett munka;
c) kórházakban vagy hasonló intézményekben végzett munka;
d) mezőgazdaságban végzett munka;
e) a turisztikai, szállodai, éttermi vagy kávéházi ágazatban végzett munka;
e) a nap során osztott munkaidőben végzett tevékenységek.
11. cikk
Éves pihenőidő
A 4. cikk (2) bekezdésének b) vagy c) pontja által adott lehetőséggel élő tagállamok munkavégzés alól mentes időszakot biztosítanak a nemzeti jog szerint tanköteles gyermekeknek, lehetőleg az iskolai szünidőn belül.
12. cikk
Munkaközi szünetek
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy ha a napi munkaidő meghaladja a négy és fél órát, a fiatalok legalább 30 percnyi, lehetőleg megszakítás nélküli szünetre legyenek jogosultak.
13. cikk
Serdülők munkavégzése vis maior esetén
A tagállamok jogszabályban engedélyezhetik a 8. cikk (2) bekezdésének, a 9. cikk (1) bekezdése b) pontjának, a 10. cikk (1) bekezdése b) pontjának és serdülők esetén a 12. cikk rendelkezéseitől való eltérést a 89/391/EGK irányelv 5. cikke (4) bekezdésében említett körülmények között végzendő munka esetén, azzal a feltétellel, hogy az ilyen jellegű munka átmeneti jellegű, azt azonnal el kell végezni, felnőtt munkavállalók nem állnak rendelkezésre, és a serdülők számára a következő három hét alatt pótlólagos, azonos időtartamú pihenőidőt biztosítanak.
IV. SZAKASZ
14. cikk
Intézkedések
Minden egyes tagállam meghozza az irányelv végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezések be nem tartása esetén alkalmazandó intézkedéseket; ezeknek az intézkedéseknek hatékonyaknak és arányosaknak kell lenniük.
15. cikk
A melléklet kiigazítása
A 89/391/EGK irányelv 17. cikkében előírt eljárás szerint kell elfogadni a mellékletnek az ezen irányelv területén végbemenő műszaki fejlődésből, a nemzetközi szabályozások vagy előírások megváltozásából, illetve az ismeretek bővüléséből eredő, szigorúan technikai jellegű kiigazításait.
16. cikk
Csökkentést kizáró rendelkezés
A tagállamok arra vonatkozó jogának sérelme nélkül, hogy a változó körülmények fényében eltérő rendelkezéseket dolgozzanak ki a fiatal személyek védelme érdekében, amennyiben az irányelvben meghatározott minimumkövetelményeknek eleget tesznek, az irányelv végrehajtása nem teremthet érvényes alapot a fiataloknak biztosított védelem általános szintjének csökkentésére.
17. cikk
Záró rendelkezések
(1) a) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1996. június 22-ig megfeleljenek, illetve legkésőbb eddig az időpontig biztosítják, hogy a szociális partnerek kollektív szerződésben bevezetik a szükséges rendelkezéseket, emellett a tagállamoktól elvárják, hogy meghozzák azokat a szükséges rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy ezen irányelv által megállapított eredményeket mindenkor biztosítsák.
b) Az Egyesült Királyság az a) pontban meghatározott időponttól számított négy évig tartózkodhat a 8. cikk (1) bekezdése b) pontjának a maximális heti munkaidőről rendelkező első albekezdésének, a 8. cikk (2) bekezdésének, valamint a 9. cikk (1) bekezdése b) pontjának és (2) bekezdésének végrehajtásától.
A Bizottság e rendelkezés hatásáról jelentést nyújt be.
A Tanács a Szerződésben megállapított feltételekkel összhangban dönt ennek az időszaknak a meghosszabbíthatóságáról.
c) A tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.
(4) A tagállamok ötévente jelentést tesznek a Bizottságnak az irányelv rendelkezéseinek gyakorlati végrehajtásáról, jelezve a szociális partnerek álláspontjait.
A Bizottság erről tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottságot.
(5) A Bizottság az (1), (2), (3) és (4) bekezdés figyelembevételével időszakonként jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottságnak.
18. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1994. június 22-én.