Kommissionens forordning (EF) nr. 1554/2001
af 30. juli 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 for så vidt angår afsætning af sukker produceret i de franske oversøiske departementer og udligning af prisforskellen mellem dette sukker og præferenceråsukker
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker(1), særlig artikel 7, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/2001 ydes der en fast EF-støtte til afsætning i Fællesskabets europæiske områder af sukker, der er produceret i de franske oversøiske departementer. Denne støtte vedrører dels raffineringen i raffinaderier i Fællesskabets europæiske områder af sukker produceret i de pågældende departementer, dels transporten til Fællesskabets europæiske områder af sukker produceret i disse departementer og sukkerets eventuelle oplagring i departementerne.
(2) Støtten til raffinering i EF-raffinaderier skal give disse mulighed for at forsyne sig med det pågældende sukker til priser svarende til dem, der gælder for præferencesukker.
(3) Omkostningerne ved søtransporten afhænger bl.a. af fartøjernes størrelse, som igen afhænger af dybgangen i afskibningshavnene i de franske oversøiske departementer. Erfaringen viser, at netop som følge af havnenes begrænsede dimensioner transporteres sukkeret fra nogle af disse departementer ofte til Fællesskabet på fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, medens fartøjer med en nettotonnage på 25000 til 30000 tons lægges til grund ved beregningen af omkostningerne ved fragten fra Vestindien til Det Forenede Kongerige. De erhvervsdrivendes fragtomkostninger kan således være uforholdsmæssigt store i forhold til det beregnede faste fragtbeløb. Der bør derfor i gennemførelsesbestemmelserne vedrørende det faste beløb åbnes mulighed for en justering af fragtelementet Vestindien - Det Forenede Kongerige, når de anvendte fartøjers størrelse kan begrunde dette.
(4) I henhold til artikel 5, stk. 4, i protokol 3 om AVS-sukker, der er knyttet til AVS-EF-partnerskabsaftalen(2), gælder den garanterede pris for upakket sukker cif europæisk havn i Fællesskabet for sukker af standardkvalitet. Hvis udbyttet af præferencesukker afviger fra udbyttet af standardkvaliteten, anvendes der en tabel over tillæg, som benyttes i international handel, og som adskiller sig fra den skala, der i denne forbindelse er fastsat i EF-bestemmelserne om råsukker produceret i Fællesskabet. For at opnå en udligning af prisforholdene mellem de to typer råsukker vil det være rimeligt at dække den forskel, der følger af disse to tabeller, ved en særlig støtte til raffinaderier, der raffinerer råsukker produceret i de franske oversøiske departementer.
(5) Ydelse af raffineringsstøtte er kun berettiget for de mængder råsukker med oprindelse i de franske oversøiske departementer, der kan raffineres til hvidt sukker i Fællesskabets forskellige europæiske områder under hensyntagen til de disponible, mængder af sådant sukker ifølge en regelmæssigt udarbejdet EF-forsyningsopgørelse for råsukker.
(6) Da producenterne af dette sukker ikke råder over væsentlige oplagringsfaciliteter på deres fabrikker, oplagres alt det sukker, der er bestemt til afsætning til EF-raffinaderier, straks efter produktionen i havnesiloerne. Producenterne er derfor nødt til på forhånd at afholde omkostningerne for transporten fra fabrikken til afskibningshavnen. I de seneste år er varigheden af den mellemliggende periode og dermed perioden for oplagringen i havnesiloerne tiltaget som følge af de uregelmæssige forsendelser, hvilket har ført til en stadig større byrde for producenterne. Det vil derfor være rimeligt at åbne mulighed for at yde et forskud på den endelige støttebetaling svarende til fob-elementet af støtten. Udbetalingen af et sådant forskud bør betinges af, at modtageren stiller en tilsvarende sikkerhed, og der bør fastsættes andre nødvendige betingelser herfor, bl.a. vedrørende de pågældende sukkermængder.
(7) Der bør fastlægges visse regler om bestemmelsen af sukkerets vægt og udbytte, navnlig når produktet transporteres løst i samme fartøj for flere producenters regning.
(8) Der går som regel lang tid mellem datoen for indskibningen af det pågældende sukker og datoen for afslutningen af de ved ankomsten sædvanlige formaliteter, der er nødvendige for, at det relevante organ kan udbetale støtten. Der bør derfor fastsættes en forskudsordning.
(9) Det er nødvendigt at fastsætte passende kontrolforanstaltninger med hensyn til det raffinerede sukker og i den forbindelse at definere begrebet raffinering.
(10) Gennemførelsesbestemmelserne i denne forordning træder i stedet for dem, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2750/86 af 3. september 1986 om gennemførelsesbestemmelser til afsætningsforanstaltningerne for sukker fra de franske oversøiske departementer og om fjerde ændring af forordning (EØF) nr. 3016/78(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 350/1999(4). Nævnte forordning bør derfor ophæves.
(11) Foranstaltningerne bør finde anvendelse fra begyndelsen af produktionsåret 2001/02.
(12) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Som interventionsforanstaltning ydes der en fast fællesskabsstøtte til afsætning i Fællesskabets europæiske områder af sukker, der er produceret i de franske oversøiske departementer.
Artikel 2
1. Efter ansøgning, der indgives til de franske myndigheder, ydes der til producenterne af sukker som omhandlet i artikel 1, frit leveret europæisk havn i Fællesskabet, i produktionsåret 2001/02 en støtte bestående af:
a) et fast beløb pr. ton sukker, udtrykt i hvidt sukker, svarende til transportomkostningerne ab fabrik til fob-stadiet, som fastsættes til:
- 17 EUR/t for departementerne Réunion og Martinique
- 24 EUR/t for departementet Guadeloupe
b) et ensartet fast beløb svarende til søtransportomkostningerne fra fob-stadiet i de franske oversøiske departementer til cif stadiet lastrum europæisk havn i Fællesskabet og de til denne transport knyttede forsikringsomkostninger
c) et beløb pr. 100 kg sukker, udtrykt i hvidt sukker, der ved udgangen af hver måned er oplagret hos producenterne, på 0,33 EUR/måned.
2. Det faste beløb, der er nævnt i stk. 1, litra b), fastlægges på grundlag af det fragtelement Vestindien - Det Forenede Kongerige, som fastsættes af Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London og indregnes i London Daily Price for sukker, og som gælder på datoen for udfærdigelsen af konnossementet for det pågældende sukker.
Beløbet omregnes til euro ved hjælp af den omregningskurs, der anvendes ved konstateringen af cif prisen og justeres med en fast sats for i forbindelse med forsikringsomkostningerne at tage hensyn til forskellen i sukkerets værdi på verdensmarkedet og i Fællesskabet. Derefter reguleres beløbet med en koefficient, der er lig med 1,00 divideret med udbyttesatsen for det pågældende sukker.
Det justerede beløb konstateres af Kommissionen og meddeles til de franske myndigheder.
3. De franske myndigheder kan foretage en standardjustering af det i stk. 1, litra b), nævnte beløb, hvis der anvendes fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, og producentens faktiske transportomkostninger som følge heraf overstiger beløbet.
Denne justering er for hver måned og for hvert geografisk område (Antillerne/Réunion) højst lig med gennemsnittet af de konstaterede forskelle for løs transport i de 12 måneder forud for den måned, hvor sukkeret forlader havnen i de franske oversøiske departementer, mellem de faktiske fragtomkostninger for fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, konstateret på grundlag af konnossementer, og det i stk. 1, litra b), omhandlede fragtelement Vestindiens - Det Forenede Kongerige.
Det justerede beløb kan forhøjes med indtil 25 %, hvis fartøjerne har en nettotonnage på under 7000 tons som følge af havneforholdene.
De franske myndigheder giver straks Kommissionen meddelelse om foretagne justeringer med oplysning om antallet af fartøjer og de pågældende beløb, ligesom de forelægger den relevante dokumentation.
Artikel 3
1. Den i artikel 2 omhandlede støtte beregnes på grundlag af den ved ankomsten konstaterede sukkervægt, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af den udbytteformel, der er omhandlet i artikel 4.
I tilfælde af løs transport, hvor det ikke er muligt at identificere de enkelte partier, anvendes det gennemsnitlige udbytte for hele ladningen på den samlede mængde af det pågældende sukker.
2. Den i artikel 2 omhandlede støtte udbetales, når den pågældende producent fremlægger:
a) et af den pågældende medlemsstat anerkendt bevis for sukkerets indførelse i Fællesskabets europæiske områder, og
b) konnossementet, analyseresultaterne og den endelige faktura.
Analyserne foretages ved modtagelsen for hele ladningen, i partier på 250 tons, af et laboratorium, der er godkendt af den medlemsstat, på hvis område sukkeret er ført ind.
3. Der kan udbetales et forskud på 90 % af det støttebeløb, der beregnes på grundlag af den i den foreløbige faktura anførte vægt, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af en fast udbyttesats på 96 %.
Anmodning om forskud indgives af den pågældende producent og skal ledsages af konnossementet og den foreløbige faktura.
4. Der kan også, uden at dette indskrænker anvendelsen af stk. 2, på anmodning af den eller de pågældende producenter af råsukkeret ydes et første forskud på det støtteelement, der er nævnt i artikel 2, stk. l, litra a). Dette første forskud betragtes som et acontobeløb af det i stk. 3 omhandlede forskud.
Det første forskud beregnes på grundlag af den vægt, som de franske myndigheder eller personer, der handler under deres kontrol, har konstateret i siloen i afskibningshavnen, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af en fast udbyttesats på 96 %.
I forbindelse med den i første afsnit nævnte anmodning skal der stilles en sikkerhed svarende til det forskudsbeløb, der anmodes om. Denne sikkerhed frigives for de mængder, for hvilke den endelige betaling af den samlede støtte, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), foretages på de i stk. 1 anførte betingelser.
Sikkerheden stilles efter den pågældendes valg kontant eller i form af en garanti stillet af et institut, som opfylder de kriterier, der er fastsat af Frankrig.
Sikkerheden eller den del af sikkerheden, der ikke er frigivet, fortabes for den mængde sukker, for hvilken de dertil svarende forpligtelser ikke er opfyldt.
Artikel 4
1. For sukker som omhandlet i artikel 1, der er blevet raffineret i et raffinaderi i Fællesskabets europæiske områder, ydes der til de pågældende raffinaderier for hver tiendedel procent, udbyttet overstiger 92 %, en støtte på 0,0387 % af interventionsprisen for råsukker for det produktionsår, i hvilket raffineringen har fundet sted.
2. Stk. 1 gælder inden for mængder, der skal fastsættes for de enkelte områder i Fællesskabet, hvor raffineringen kan finde sted.
De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 på grundlag af en EF-forsyningsopgørelse for råsukker og for mængdernes raffinering i de pågældende europæiske områder i Fællesskabet.
3. Det i stk. 1 omhandlede samlede støttebeløb ydes efter ansøgning fra de virksomheder, der har raffineret det pågældende sukker, og ansøgningerne indgives til myndighederne i den medlemsstat, på hvis område raffineringen har fundet sted.
Artikel 5
Ansøgningen om den i artikel 4 omhandlede støtte skal ledsages af beviser, der anerkendes af den pågældende medlemsstat, og hvoraf det fremgår, at det raffinerede sukker er fremstillet af råsukker, som er produceret i de franske oversøiske departementer. Med henblik herpå anbringes råsukkeret, såfremt den pågældende anmoder herom, under toldkontrol eller under en administrativ kontrol, som giver samme sikkerhed.
Ved raffinering forstås i forbindelse med denne støtte forarbejdning af råsukker som defineret i artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1260/2001, til hvidt sukker som defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), i nævnte forordning.
Artikel 6
Den pågældende medlemsstat giver for hver måned senest to måneder efter den pågældende måned Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder, udtrykt i hvidt sukker, den henholdsvis artikel 2 og 4 omhandlede støtte er udbetalt for, samt om de beløb der er udbetalt for disse mængder.
Artikel 7
Forordning (EØF) nr. 2750/86 ophæves.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2001.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 2001.
A Bizottság 1554/2001/EK rendelete
(2001. július 30.)
a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukor értékesítése, valamint a kedvezményes nyerscukor árviszonyainak kiegyenlítése tekintetében az 1260/2001/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 7. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1) Az 1260/2001/EK rendelet 7. cikkének (4) bekezdése átalányösszegű közösségi támogatásról rendelkezik a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt és a Közösség európai területein értékesítésre szánt nyerscukorra. Ez a támogatás a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukornak a Közösség európai régióiban található finomítókban történő finomítására, és a Közösség európai régióiba történő szállítására, vagy szükség esetén az e megyékben történő tárolására vonatkozik.
(2) A közösségi finomítókban történő finomításra nyújtott támogatás célja, hogy ezeket a finomítókat a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukorral lássák el, a kedvezményes cukorral megegyező áron.
(3) A tengeri szállítás költségei alapvetően a hajó méretétől függenek, amelyet viszont a Franciaország tengerentúli megyéinek berakodási kikötőinek vízmélysége határoz meg. A tapasztalat azt mutatja, hogy éppen a kikötők konkrét jellegzetességei miatt, a cukrot ezen területek némelyikéről gyakran 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajókkal szállítják a Közösség területére, míg a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíjat a 25000 és 30000 nettó regisztertonna űrtartalmú hajók alapján állapítják meg. Ennélfogva előfordulhat, hogy a piaci szereplők által ténylegesen viselt szállítási költség nem áll arányban az átalányalapon megállapított fuvardíjjal. Az átalánydíj alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak ezért lehetővé kell tenniük a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj kiigazítását akkor, amikor az igénybe vett hajók mérete ezt indokolttá teszi.
(4) Az AKCS-EK partnerségi megállapodáshoz [2] csatolt, az AKCS cukorról szóló 3. jegyzőkönyv 5. cikkének (4) bekezdése kiköti, hogy a szavatolt ár a csomagolatlan, a Közösség európai kikötőibe cif paritáson leszállított, szabványos minőségű cukorra vonatkozik. Amennyiben a kedvezményes cukor hozama eltér a szabványos minőség hozamától, akkor arra a nemzetközi kereskedelemben szokásos mértékű emelést kell alkalmazni, ami azonban különbözik a Közösség területén termelt nyerscukorra a közösségi jogszabályokban ugyanezen célból előírt mértéktől. A kétféle nyerscukor árviszonyainak kiegyenlítése érdekében az egyik vagy a másik mérték alkalmazásából eredő különbségeket külön ügylettel kell Franciaország tengerentúli megyéiben termelt nyerscukor finomítóinak javára kiegyenlíteni.
(5) Finomítási támogatás csak olyan nyerscukor után jár, amely Franciaország tengerentúli megyéiből származik és a Közösség európai régióiban finomítható fehércukorrá, figyelembe véve az ilyen cukorból rendelkezésre álló mennyiségeket, amelyet rendszeresen meghatároz a közösségi nyerscukorkészletek egyenlege.
(6) Miután az ilyen cukor termelői gyáraikban nem rendelkeznek nagy tároló létesítményekkel, a közösségi finomítókba szánt összes cukrot az előállítást követően azonnal kikötői silókba küldik tárolás céljából. Ezeknek a termelőknek ezért meg kell előlegezniük a cukorgyár és berakodási kikötő közötti szállításának költségét. Az utóbbi években ezen előlegek időtartama meghosszabbodott, miután a szállítmányok rendszertelensége miatt a cukrot hosszabb ideig tárolták a kikötői silókban, ami egyre súlyosabb terhet jelentett az érintett termelőknek. Ezért indokolt a támogatás fob elemével egyenlő összegű előleget folyósítani a támogatás végösszegéből. Az előleg odaítélését a kérelmezők által letétbe helyezett megfelelő biztosítékhoz kell kötni, és meg kell határozni az előleg juttatásához szükséges egyéb feltételeket, különösen a szóban forgó cukormennyiségeket.
(7) Részletes szabályokat kell meghatározni a súlyok és cukorhozamok megállapítására, különösen azokban az esetekben, amikor több termelő ilyen jellegű termékét ugyanabban a hajóban ömlesztve szállítják.
(8) Általában jelentős idő telik el a szóban forgó cukor berakodásának napjától addig a napig, amikor az érkezési alakiságok lezajlanak, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára, hogy kifizessék a támogatást. Ezért gondoskodni kell az előlegfizetés lehetőségéről.
(9) Megfelelő intézkedéseket kell hozni a finomított cukor ellenőrzésére vonatkozóan, és ebből a célból meg kell határozni a finomítás fogalmát.
(10) Az ebben a rendeletben meghatározott részletes szabályok a legutóbb a 350/1999/EK rendelettel [3] módosított, a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukor értékesítésére vonatkozó intézkedések alkalmazásának részletes szabályairól és a 3016/78/EGK rendelet negyedszer történő módosításáról szóló, 1986. szeptember 3-i 2750/86/EGK bizottsági rendelet [4] megfelelő szabályainak a helyébe lépnek. Ennélfogva azt a rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(11) Ezek az intézkedések a 2001/02-es gazdasági évtől kezdődően érvényesek.
(12) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Cukorpiaci Irányítóbizottság a véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Intervenciós intézkedésként átalányösszegű közösségi támogatást kell nyújtani a Franciaország tengerentúli megyéiben előállított, és a Közösség európai régióiban értékesítésre kerülő cukorra.
2. cikk
(1) Az illetékes francia hatóságokhoz benyújtott kérelmük alapján az 1. cikkben említett és a Közösség európai kikötőibe szállított cukor termelői a 2001/02-es gazdasági évre az alábbi összevetőkből álló támogatásban részesülnek:
a) fehércukorban kifejezett cukor tonnájára számított átalányösszeg, amely a szállítási költségeket fedezi az ex-works szakasztól az FOB kikötői szakaszig az alábbiak szerint:
- 17 euró/tonna Reunion és Martinique szigetére,
- 24 euró/tonna Guadeloupe esetében;
b) egységes átalányösszeg a tengerentúli megye FOB kikötői szakaszától a Közösség európai CIF kikötői szakaszáig a tengeri szállítás költségeinek fedezésére és a kapcsolódó biztosítási költségekre;
c) a hónap végén a termelők által raktározott nyerscukor 100 kg-jára fehércukorban kifejezett havi 0,33 euróban megállapított átalányösszeg.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett átalányösszeg alapja a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj, amelyet a "Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London" határoz meg, és amely beépül a cukorra vonatkozó és a szóban forgó cukor hajóraklevelének kiállítása napján érvényes "London Daily Price"-ba.
Ezt az összeget a CIF-ár meghatározásához használt átváltási árfolyamon kell euróra átváltani és átalányalapon kell kiigazítani, hogy a biztosítási költségekben megjelenjen a cukor világpiaci értéke és a Közösségben érvényes értéke közötti különbség. Ezután az összeget 1,00 és az érintett cukor hozamának hányadosával kell beszorozni.
A kiigazított összeget a Bizottság állapítja meg és arról értesíti a francia hatóságokat.
(3) Az illetékes francia hatóságok átalányalapon kiigazíthatják az (1) bekezdés b) pontjában szereplő összeget, ha a 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajók használata miatt a termelő által viselt tényleges szállítási költségek meghaladják ezt az összeget.
Az ömlesztett szállításoknál ez a kiigazítás minden hónapban és minden földrajzi területen (Antillák/Reunion) legfeljebb azon átlagos különbség összegével lesz egyenlő, amelyet a cukornak a francia tengerentúli tartományok kikötőiből történő indulását megelőző 12 hónapban rögzítettek a 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajókkal végzett szállításoknál a hajóraklevelek alapján megállapított tényleges szállítási költség és az (1) bekezdés b) pontjában említett, a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj között.
A kiigazítás mértékét 25 %-ot meg nem haladó arányban növelni lehet abban az esetben, amikor a kikötői viszonyok miatt a hajó űrtartalma nem haladja meg a 7000 nettó regisztertonnát.
Az illetékes francia hatóságok kötelesek haladéktalanul értesíteni a Bizottságot az elvégzett kiigazításokról, és külön megadni a hajók számát és a szóban forgó összegeket, valamint mellékelni a megfelelő bizonylatokat.
3. cikk
(1) A 2. cikkben említett támogatás a 4. cikkben meghatározott hozamképlet szerint a fehércukorra átszámított, elismert érkezési súlyra érvényes.
Abban az esetben, ha az ömlesztett szállítás nem teszi lehetővé az egyedi tételek azonosítását, a szóban forgó cukor teljes mennyiségére az egész rakomány átlagos cukorhozamát kell vonatkoztatni.
(2) A 2. cikkben említett támogatást az érintett termelő által bemutatott alábbi iratok alapján fizetik ki:
a) az érintett tagállam által elismert minden arra vonatkozó bizonyíték, hogy a szóban forgó cukor a Közösség európai területére lépett;
b) hajóraklevél, analízis eredmények és a végleges számla.
Az analízist 250 tonnás tételenként az átvételkor kell elvégezni az egész rakományon azon tagállam által engedélyezett laboratóriumban, amely területére a cukrot behozták.
(3) Kifizethető az ideiglenes számlán szereplő és egy 96 %-os átalányhozam szerint fehércukorra átszámított súly alapján meghatározott összeg 90 %-ának megfelelő előleg.
Az előleg kifizetési kérelmet az érintett termelők kötelesek beadni, és ahhoz csatolniuk kell a hajóraklevelet, valamint az ideiglenes számlát.
(4) A (2) bekezdés sérelme nélkül a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett támogatási összetevővel egyenlő mértékű kezdeti előleg kifizetése is megengedhető, ha a szóban forgó nyerscukor termelője vagy termelői ezt igényli(k). Ezt a kezdeti előleget a (3) bekezdés alapján fizetendő előleg részleteként kell kezelni.
Az első fizetési előleget az illetékes francia hatóságok vagy az ezek nevében eljáró személyek által a berakodási kikötő silójában rögzített és egy 96 %-os átalányhozam szerint fehércukorra átszámított súly alapján határozzák meg.
Az első albekezdésben említett kérelmek benyújtásakor az igényelt előleg összegének megfelelő biztosítékot kell letétbe helyezni. A biztosítékot azokra a mennyiségekre szabadítják fel, amelyekre az (1) bekezdéssel összhangban kifizették a 2. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett támogatás teljes összegét.
Az igénylő választásától függően a biztosíték letétbe helyezhető készpénzben, vagy pedig egy olyan intézmény által adott garancia formájában, amely megfelel a Franciaország által támasztott követelményeknek.
Az a biztosíték vagy a biztosítéknak az a része, amelyet nem szabadítottak fel, elvész mindazon cukormennyiségre, amellyel kapcsolatosan a vállalt kötelezettségeket nem teljesítették.
4. cikk
(1) Az érintett finomítók a 92 % feletti hozam minden tizede után a nyerscukorra érvényes intervenciós ár 0,0387 %-ával egyenlő támogatást kapnak a finomítás gazdasági évében arra az 1. cikkben meghatározott cukorra, amelyet a Közösség európai régiójában található finomítóban finomítottak.
(2) Az (1) bekezdés azon mennyiségek erejéig érvényes, amelyeket a Közösség a finomításra lehetőséget adó régiói szerint köteles meghatározni.
Az első albekezdésben meghatározott mennyiségeket az 1260/2001/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás szerint, a nyerscukorra és az ilyen cukornak a Közösség érintett régióiban történő finomítására vonatkozó közösségi készlet egyenlegének alapján kell meghatározni.
(3) Az (1) bekezdésben említett támogatás teljes összegét a szóban forgó cukor finomítását elvégző vállalkozásnak a finomításnak helyet adó tagállam illetékes hatóságainál beadott kérelme alapján adják meg.
5. cikk
A 4. cikkben említett támogatási kérelmekhez csatolni kell a szóban forgó tagállam által elfogadott bizonylatokat arról, hogy a finomított cukrot a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt nyerscukorból állították elő. Az érdekelt fél kérelmére e célból az érintett nyerscukrot vámfelügyelet alá kell helyezni, vagy azzal egyenértékű garanciát jelentő más közigazgatási ellenőrzésnek kell alávetni.
E támogatás megítélésekor a "finomítás" az 1260/2001/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott nyerscukornak az ugyanennek a rendeletnek az 1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott fehércukorrá való átalakítását jelenti.
6. cikk
Az érintett tagállamok minden hónapra vonatkozóan a tárgyhónapot követő két hónapon belül értesítik a Bizottságot a fehércukorban kifejezett azon mennyiségekről, amelyekre a 2. és 4. cikkben meghatározott támogatást adtak meg, valamint az ezeknek a mennyiségeknek megfelelő támogatási összegekről.
7. cikk
A 2750/86/EGK rendelet hatályát veszti.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2001. július 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. július 30-án.