Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/108/EF
af 21. januar 2002
om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), med hensyn til investeringsinstitutters investeringer
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Anvendelsesområdet for Rådets direktiv 85/611/EØF(4) blev oprindeligt begrænset til kun at omfatte institutter for kollektiv investering (bortset fra den lukkede type), som udbyder deres andele til offentligheden i Fællesskabet, og hvis eneste mål er at foretage investering i værdipapirer. Det nævnes i betragtningerne til direktiv 85/611/EØF, at de institutter, der falder uden for direktivets anvendelsesområde, vil blive gjort til genstand for en senere samordning.
(2) Under hensyn til markedsudviklingen er det ønskeligt, at investeringsinstitutternes investeringsformål udvides for at give dem mulighed for at investere i andre finansielle instrumenter end værdipapirer, som er tilstrækkeligt likvide. De finansielle instrumenter, der kan indgå som investeringsaktiver i investeringsinstitutters portefølje, anføres i dette direktiv. Udvælgelsen af investeringer til en portefølje på grundlag af et indeks er en styringsteknik.
(3) Den definition af værdipapirer, der benyttes i dette direktiv, gælder kun for dette direktiv og berører ikke på nogen måde de forskellige definitioner, der benyttes i nationale lovgivninger til andre formål som f.eks. beskatning. Aktier og andre værdipapirer svarende til aktier, der udstedes af udstedere såsom "building societies" og industriselskaber og gensidige foreninger, og som i praksis ikke kan overdrages bortset fra den situation, hvor emittenten køber dem tilbage, dækkes følgelig ikke af denne definition.
(4) Pengemarkedsinstrumenter dækker de omsættelige instrumenter, der normalt ikke handles på regulerede markeder, men handles på pengemarkedet f.eks. skatkammerbeviser og lokale myndigheders gældsbeviser, indlånsbeviser, kortfristede omsættelige gældsbreve, værdipapirer med middel løbetid og bankgaranterede veksler.
(5) Det er hensigtsmæssigt, at begrebet regulerede markeder i dette direktiv svarer til begrebet i Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer(5).
(6) Det er ønskeligt, at et investeringsinstitut kan investere sin formue i andele i investeringsinstitutter og/eller andre åbne institutter for kollektiv investering, der også investerer i de likvide finansielle aktiver, som nævnes i dette direktiv, og som opererer efter princippet om risikospredning. Det er nødvendigt, at investeringsinstitutter eller andre institutter for kollektiv investering, som et investeringsinstitut investerer i, er underkastet et effektivt tilsyn.
(7) Det bør gøres lettere at udvikle et investeringsinstituts muligheder for at investere i investeringsinstitutter og andre institutter for kollektiv investering. Det er derfor af afgørende betydning at sikre, at en sådan investeringsaktivitet ikke formindsker investorbeskyttelsen. Som følge af et investeringsinstituts øgede muligheder for at investere i andele i andre investeringsinstitutter og/eller andre institutter for kollektiv investering er det nødvendigt at fastsætte visse regler om kvantitative grænser, fremlæggelse af oplysninger og forhindring af kaskadefænomenet.
(8) For at tage hensyn til markedsudviklingen og i betragtning af gennemførelsen af den økonomiske og monetære union er det ønskeligt at give investeringsinstitutterne tilladelse til at investere i bankindskud. For at sikre, at investeringerne i indskud er tilstrækkelig likvide, skal disse indskud kunne tilbagebetales på anfordring eller trækkes tilbage. Hvis indskuddene foretages i et kreditinstitut, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende i et tredjeland, bør kreditinstituttet være underkastet tilsynsregler, som svarer til reglerne i fællesskabsretten.
(9) Ud over det tilfælde, hvor et investeringsinstitut investerer i bankindskud i henhold til dets fondsbestemmelser eller vedtægter, kan det blive nødvendigt at give alle investeringsinstitutter mulighed for at besidde supplerende likvide aktiver såsom bankindskud på anfordring. At holde sådanne supplerende likvide aktiver kan f.eks. være berettiget i følgende tilfælde: for at dække løbende eller ekstraordinære betalinger; i tilfælde af salg for at få den nødvendige tid til at geninvestere i værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter og/eller i andre finansielle aktiver, der omfattes af dette direktiv; i en strengt nødvendig periode, når det er nødvendigt på grund af ugunstige markedsvilkår at suspendere investering i værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter og andre finansielle aktiver.
(10) Af forsigtighedshensyn er det nødvendigt, at investeringsinstitutter undgår en uforholdsmæssig stor koncentration af investeringer, som medfører medkontrahentrisiko over for en enkelt enhed eller enheder, der tilhører samme koncern.
(11) Med henblik på at nå et fastsat finansielt mål eller opfylde den risikoprofil, der fremgår af prospektet, bør investeringsinstitutter som led i deres generelle investeringspolitik og/eller hedgingformål udtrykkeligt have mulighed for at investere i standardiserede finansielle afledte instrumenter. Med henblik på at sikre investorbeskyttelsen er det nødvendigt at begrænse den maksimale potentielle risiko i forbindelse med afledte instrumenter, således at denne ikke overstiger den totale nettoværdi i investeringsinstituttets portefølje. For konstant at kende de risici og forpligtelser, der følger af derivattransaktioner, og for at kunne opfylde bestemmelserne om investeringsgrænserne skal investeringsinstitutterne løbende måle og nøje overvåge de risici og forpligtelser, der følger af derivattransaktioner. Endelig bør investeringsinstitutterne for at sikre investorbeskyttelsen via oplysninger beskrive, hvilke strategier, teknikker og investeringsgrænser, der gælder for deres derivatoperationer.
(12) For så vidt angår over-the-counter (OTC)-derivater bør der fastsættes yderligere krav om valg af modparter og instrumenter, likviditet og løbende vurdering af stillingen. Formålet med disse yderligere krav er at sikre en passende investorbeskyttelse, som kan sammenlignes med den beskyttelse, de opnår, når de erhverver derivater, der handles på regulerede markeder.
(13) Transaktioner i derivater må aldrig benyttes til at omgå principperne og bestemmelserne i dette direktiv. For så vidt angår OTC-derivater bør der gælde yderligere risikospredningsregler for risici over for en enkelt modpart eller gruppe af modparter.
(14) Nogle porteføljestyringsteknikker for institutter for kollektiv investering, der hovedsagelig investerer i aktiver og/eller gældsbeviser, er baseret på aktieindekser og/eller indekser for gældsbeviser. Det er ønskeligt at give investeringsinstitutter mulighed for at anvende velkendte og anerkendte aktieindekser og/eller indekser for gældsbeviser. Til dette formål kan det derfor være nødvendigt at indføre mere smidige risikospredningsregler for investeringsinstitutter, der investerer i aktier og/eller gældsbeviser.
(15) Institutter for kollektiv investering, der omfattes af dette direktiv, bør ikke benyttes til andre formål end kollektiv investering af midler, der tilvejebringes ved henvendelse til offentligheden i overensstemmelse med reglerne i dette direktiv. I de tilfælde, der er omhandlet i dette direktiv, kan et investeringsinstitut kun have datterselskaber, for så vidt det er nødvendigt for på investeringsinstituttets vegne effektivt at udføre visse aktiviteter, der også er fastlagt i dette direktiv. Det er nødvendigt at sikre et effektivt tilsyn med investeringsinstitutter. Derfor bør et investeringsinstitut kun kunne oprette datterselskaber i tredjelande i de tilfælde og på de betingelser, der er nævnt i direktivet. Den generelle forpligtelse til kun at handle i deltagernes interesse og specielt målsætningen om at øge omkostningseffektiviteten kan aldrig begrunde, at et investeringsinstitut træffer foranstaltninger, der er til hinder for, at de kompetente myndigheder effektivt kan udøve deres tilsynsfunktioner.
(16) Der er behov for at sikre grænseoverskridende markedsføring af andele fra en bredere vifte af institutter for kollektiv investering, samtidig med at der tilvejebringes et ensartet mindstemål af investorbeskyttelse. De ønskede mål kan derfor kun nås ved hjælp af et bindende direktiv, der fastsætter aftalte minimumsstandarder. Dette direktiv indebærer kun det strengt nødvendige minimum af harmonisering og er i overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, ikke mere vidtgående end, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål.
(17) De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre dette direktiv, bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(6).
(18) Kommissionen vil eventuelt overveje at foreslå en kodificering på et passende tidspunkt efter vedtagelsen af forslagene -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 85/611/EØF foretages følgende ændringer:
1) Artikel 1, stk. 2, første led, affattes således: "- der har som eneste formål at foretage kollektiv investering i værdipapirer og/eller i andre i artikel 19, stk. 1, nævnte likvide finansielle aktiver af kapital tilvejebragt ved henvendelse til offentligheden, og hvis virksomhed bygger på princippet om risikospredning, og."
2) I artikel 1 tilføjes følgende stykker: "8. Ved anvendelsen af dette direktiv forstås ved 'værdipapirer':
- aktier og andre værdipapirer, der kan sidestilles med aktier (i det følgende benævnt 'aktier')
- obligationer og andre former for standardiseret gæld ('securitised debt', i det følgende benævnt 'obligationer')
- alle andre omsættelige værdipapirer, der giver ret til at erhverve sådanne værdipapirer ved tegning eller ombytning
bortset fra de teknikker og hjælpemidler, der er nævnt i artikel 21.
9. Men henblik på dette direktiv forstås ved 'pengemarkedsinstrumenter' instrumenter, der normalt handles på pengemarkedet, er likvide og kan værdiansættes til enhver tid."
3) Artikel 19, stk. 1, litra a), affattes således: "a) værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, der har fået adgang til eller handles på et reguleret marked som defineret i artikel 1, nr. 13, i investeringsservicedirektivet, og/eller".
4) I artikel 19, stk. 1, litra b) og c), indsættes "og pengemarkedsinstrumenter" efter "værdipapirer".
5) I artikel 19:
- tilføjes "og/eller" i slutningen af litra d)
- tilføjes følgende litraer: "e) andele i investeringsinstitutter, der er godkendt i henhold til dette direktiv, og/eller andre institutter for kollektiv investering som defineret i artikel 1, stk. 2, første og andet led, uanset om de er beliggende i en medlemsstat, for så vidt:
- sådanne andre institutter for kollektiv investering er godkendt efter regler, der fastsætter, at de er underkastet et tilsyn, som investeringsinstitutternes kompetente myndigheder anser for at svare til det tilsyn, der er fastsat i fællesskabsretten, og for så vidt samarbejdet mellem myndighederne er tilstrækkeligt sikret
- beskyttelsen af deltagerne i de andre institutter for kollektiv investering svarer til beskyttelsen af deltagerne i et investeringsinstitut, og især for så vidt bestemmelserne om særskilt forvaltning af aktiver, låntagning, långivning og handel med værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter uden dækning opfylder kravene i dette direktiv
- der i en halvårlig og årlig rapport aflægges beretning om aktiviteterne i de andre institutter for kollektiv investering, sådan at der kan foretages en vurdering af aktiver og passiver, indtægter og transaktioner i den pågældende periode
- såvel et investeringsinstitut som et andet institut for kollektiv investering, i hvilke der er planer om at købe andele, i henhold til egne fondsbestemmelser eller vedtægter ikke har ret til at investere mere end 10 % af formuen i andele i andre investeringsinstitutter eller andre institutter for kollektiv investering, og/eller
f) indskud i kreditinstitutter, der skal tilbagebetales på anfordring eller kan trækkes tilbage og forfalder inden for højst 12 måneder, hvis kreditinstituttet har sit vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat, eller hvis kreditinstituttet har sit vedtægtsmæssige hjemsted i et tredjeland og er underkastet tilsynsregler, som investeringsinstitutternes kompetente myndigheder anser for at svare til reglerne i fællesskabsretten, og/eller
g) finansielle afledte instrumenter, herunder tilsvarende instrumenter, der afregnes kontant, og som handles på et reguleret marked som nævnt i litra a), b) og c) og/eller finansielle afledte instrumenter, der handles over-the-counter (OTC-derivater), for så vidt:
- det underliggende aktiv består af instrumenter, der er omfattet af dette stykke, finansielle indekser, rentesatser, valutakurser eller valutaer, som investeringsinstituttet kan investere i ifølge sine investeringsmålsætninger som angivet i fondsbestemmelserne eller vedtægterne
- modparterne i OTC-derivattransaktionerne er institutioner, der er underkastet tilsyn og tilhører de kategorier, som investeringsinstituttets kompetente myndigheder har godkendt
- OTC-derivaterne kan værdiansættes dagligt på en pålidelig og verificerbar måde og til enhver tid kan sælges, realiseres eller afvikles ved en udligningstransaktion til en rimelig værdi på investeringsinstituttets initiativ, og/eller
h) andre pengemarkedsinstrumenter end dem, der handles på et reguleret marked, og som falder ind under artikel 1, stk. 9, hvis emissionen eller emittenten af sådanne instrumenter selv er reguleret med henblik på at beskytte investorer og opsparing, og for så vidt de er:
- udstedt eller garanteret af en central, regional eller lokal myndighed i en medlemsstat, en medlemsstats centralbank, Den Europæiske Centralbank, Den Europæiske Union eller Den Europæiske Investeringsbank, et tredjeland eller, hvis der er tale om en forbundsstat, af en af dennes delstater, eller af en international institution af offentlig karakter, som en eller flere medlemsstater deltager i, eller
- udstedt af et foretagende, hvis værdipapirer handles på regulerede markeder, der er nævnt i litra a, b) eller c), eller
- udstedt eller garanteret af et foretagende, der er underkastet tilsyn efter de i fællesskabsreglerne fastlagte kriterier, eller af foretagender, der er underkastet og følger tilsynsregler, som de kompetente myndigheder anser for at være mindst lige så strenge som fællesskabsreglerne, eller
- udstedt af en anden emittent, der tilhører de kategorier, der er godkendt af investeringsinstituttets kompetente myndigheder, forudsat at investering i sådanne instrumenter er omfattet af en investorbeskyttelse, der svarer til den, der er nævnt i første, andet eller tredje led, og forudsat at emittenten er et selskab, hvis kapital og reserver er på mindst 10 mio. EUR, og som forelægger og offentliggør sit årsregnskab i overensstemmelse med direktiv 78/660/EØF(7), er en enhed, der i en gruppe af selskaber bestående af et eller flere børsnoterede selskaber varetager finansieringen af gruppen, eller er en enhed, der varetager finansieringen af securitiseringsinstrumenter, der er omfattet af en likviditetslinje i en bank."
6) I artikel 19, stk. 2, litra a), indsættes "og pengemarkedsinstrumenter" efter "værdipapirer".
7) Artikel 19, stk. 2, litra b), og stk. 3 udgår.
8) Artikel 20 udgår.
9) Artikel 21 affattes således: "Artikel 21
1. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal anvende en risikostyringsproces, der giver det mulighed for til enhver tid at overvåge og måle risikoen ved positionerne og deres bidrag til porteføljens samlede risikoprofil; det skal anvende en proces, der giver mulighed for at foretage en nøjagtig og uafhængig vurdering af værdien af OTC-derivaterne. Det skal regelmæssigt og i henhold til de retningslinjer, som de kompetente myndigheder fastsætter, holde disse underrettet om de afledte instrumenters art, de underliggende risici, de kvantitative begrænsninger samt de metoder, der vælges til risikovurdering for transaktioner i afledte instrumenter, for hvert af de investeringsinstitutter, det administrerer.
2. Medlemsstaterne kan på de vilkår og med de begrænsninger, som de fastsætter, tillade investeringsinstitutterne at gøre brug af sådan teknik og sådanne hjælpemidler, som angår transaktioner i værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, såfremt denne teknik og disse hjælpemidler benyttes med henblik på en effektiv forvaltning af porteføljen. Hvis transaktionerne angår anvendelse af afledte instrumenter, skal de nævnte betingelser og begrænsninger overholde bestemmelserne i dette direktiv.
Transaktionerne må under ingen omstændigheder medføre, at investeringsinstituttet fraviger sine investeringsmålsætninger som angivet i fondsbestemmelserne, vedtægter eller prospektet.
3. Et investeringsinstitut sørger for, at den globale risikoudsættelse i forbindelse med afledte instrumenter ikke overstiger den samlede nettoværdi af dets portefølje.
Risikoen beregnes under hensyn til de underliggende aktivers aktuelle værdi, modpartsrisikoen, fremtidige bevægelser på markedet og den tid, der er til rådighed til at realisere positionerne. Denne bestemmelse gælder også de næste to afsnit.
Et investeringsinstitut kan som led i sin investeringspolitik og inden for de grænser, der er fastsat i artikel 22, stk. 5, investere i finansielle afledte instrumenter, såfremt risikoen for de underliggende aktiver ikke samlet overstiger de investeringsgrænser, der er fastsat i artikel 22. Når et investeringsinstitut investerer i finansielle afledte instrumenter, der er baseret på et indeks, kan medlemsstaterne tillade, at sådanne investeringer samlet set ikke nødvendigvis skal overholde de grænser, der er fastlagt i artikel 22.
Hvis et værdipapir eller pengemarkedsinstrument omfatter et afledt instrument, skal der tages hensyn hertil ved overholdelsen af kravene i denne artikel.
4. Medlemsstaterne sender Kommissionen fuldstændige oplysninger og enhver senere ændring af deres bestemmelser vedrørende de fremgangsmåder, der anvendes til beregning af den i stk. 3 omhandlede risiko, herunder modpartsrisikoen i forbindelse med OTC-derivattransaktioner, senest på den 13. februar 2004. Kommissionen videresender oplysningerne til de øvrige medlemsstater. Kontaktudvalget udveksler synspunkter om sådanne oplysninger efter proceduren i artikel 53, stk. 4."
10) Artikel 22 affattes således: "Artikel 22
1. Et investeringsinstitut må højst investere 5 % af sin formue i værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter, der er udstedt af samme emittent. Et investeringsinstitut må højst investere 20 % af sin formue i indskud hos den samme enhed.
Risikoen for investeringsinstituttets modpart i forbindelse med OTC-derivattransaktioner må ikke overstige:
- 10 % af dets formue, hvis modparten er et kreditinstitut som omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra f)
- eller 5 % af dets formue i øvrige tilfælde.
2. Medlemsstaterne kan forhøje den i stk. 1, første punktum, nævnte grænse på 5 % til højst 10 %. I tilfælde, hvor et investeringsinstitut investerer i værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter fra samme udsteder for mere end 5 % af sin formue, må den samlede værdi af sådanne erhvervede værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, som instituttet ligger inde med, imidlertid ikke overstige 40 % af instituttets formue. Denne grænse gælder ikke for indskud i og OTC-derivattransaktioner med finansielle institutioner, der er underkastet tilsyn.
Uanset de enkelte grænser i stk. 1 må et investeringsinstitut ikke kumulere:
- investeringer i værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter udstedt af
- indskud i, og/eller
- risici i forbindelse med OTC-derivattransaktioner med
en enkelt udsteder, der overstiger 20 % af dets formue.
3. Medlemsstaterne kan forhøje den i stk. 1, første punktum, nævnte 5 %-grænse til højst 35 %, når værdipapirerne eller pengemarkedsinstrumenterne er udstedt eller garanteret af en medlemsstat, af dennes lokale offentlige myndigheder, af et tredjeland eller af internationale institutioner af offentlig karakter, som en eller flere medlemsstater deltager i.
4. Medlemsstaterne kan forhøje den i stk. 1, første punktum, nævnte 5 %-grænse til højst 25 % for visse obligationer, når de er udstedt af et kreditinstitut, der har sit hjemsted i en medlemsstat, og som i henhold til lovgivningen er underkastet et særligt offentligt tilsyn med henblik på at beskytte indehaverne af disse obligationer. Specielt skal provenuet fra udstedelsen af disse obligationer i henhold til loven investeres i aktiver, som i tilstrækkelig grad i obligationernes samlede løbetid dækker de forpligtelser, der følger heraf, og som ifølge fortrinsret anvendes til tilbagebetaling af hovedstol og betaling af påløbende renter i tilfælde af misligholdelse fra emittentens side.
I tilfælde, hvor et investeringsinstitut investerer mere end 5 % af sin formue i de i første afsnit nævnte obligationer fra samme emittent, må den samlede værdi af denne investering ikke overstige 80 % af instituttets formue.
Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen en fortegnelse over ovennævnte obligationskategorier og emittentkategorier, der i henhold til lovgivningen og de i første afsnit omhandlede tilsynsbestemmelser er bemyndiget til at emittere obligationer, som opfylder ovennævnte kriterier. Sammen med disse fortegnelser sendes en notits om betydningen af de tilbudte garantier. Kommissionen sender omgående disse oplysninger til de øvrige medlemsstater sammen med eventuelle bemærkninger, den finder hensigtsmæssige, og gør oplysningerne tilgængelige for offentligheden. Kontaktudvalget kan udveksle synspunkter om sådanne meddelelser efter proceduren i artikel 53, stk. 4.
5. Der tages ved anvendelsen af den i stk. 2 omhandlede grænse på 40 % ikke hensyn til de i stk. 3 og 4 omhandlede værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter.
De i stk. 1, 2, 3 og 4 fastsatte grænser må ikke kumuleres, og investeringer, der i overensstemmelse med stk. 1, 2, 3 og 4 finder sted i værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter udstedt af samme emittent eller i indskud i eller afledte instrumenter udstedt af denne emittent, må derfor ikke under nogen omstændigheder sammenlagt overstige 35 % af investeringsinstitutternes formue.
Selskaber inden for samme koncern anses med henblik på konsoliderede regnskaber, som defineret i direktiv 83/349/EØF(8) eller i overensstemmelse med anerkendte internationale regnskabsregler, anses for at være samme emittent ved beregning af de i denne artikel fastsatte grænser.
Medlemsstaterne kan tillade kumulation af investeringer i værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, der er udstedt af samme koncern, op til en grænse på 20 %."
11) Følgende artikel indsættes: "Artikel 22a
1. Uanset de grænser, der er fastsat i artikel 25, kan medlemsstaterne forhøje grænserne i artikel 22 til højst 20 % for investering i aktier og/eller obligationer, der er udstedt af samme emittent, når målet for investeringsinstituttets investeringspolitik efter fondsbestemmelserne eller vedtægterne er at kopiere sammensætningen af et bestemt aktie- eller obligationsindeks, der er godkendt af de kompetente myndigheder på følgende grundlag:
- indeksets sammensætning er tilstrækkeligt diversificeret
- indekset repræsenterer en passende benchmark for det marked, som det refererer til
- det offentliggøres på en passende måde.
2. Medlemsstaterne kan forhøje grænsen i stk. 1 til højst 35 %, når det er berettiget på grund af usædvanlige markedsforhold, navnlig på regulerede markeder, hvor visse værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter er stærkt dominerende. Investeringer op til denne grænse tillades kun for én emittent."
12) I artikel 23, stk. 1, tilføjes "og pengemarkedsinstrumenter" efter "værdipapirer".
13) Artikel 24 affattes således: "Artikel 24
1. Et investeringsinstitut kan erhverve andele i harmoniserede investeringsinstitutter og/eller andre institutter for kollektiv investering, der er nævnt i artikel 19, stk. 1, litra e), på betingelse af, at højst 10 % af dets formue investeres i andele i et og samme investeringsinstitut eller andet institut for kollektiv investering. Medlemsstaterne kan forhøje grænsen til højst 20 %.
2. Investeringer i andele i andre institutter for kollektiv investering end investeringsinstitutter må samlet ikke overstige 30 % af investeringsinstituttets formue.
Medlemsstaterne kan, når et investeringsinstitut har erhvervet andele i investeringsinstitutter og/eller andre institutter for kollektiv investering, bestemme, at de respektive investeringsinstitutters eller andre institutter for kollektiv investeringsformue ikke behøver at blive kombineret med de grænser, der er fastlagt i artikel 22.
3. Når et investeringsinstitut investerer i andele i andre investeringsinstitutter og/eller institutter for kollektiv investering, der forvaltes direkte eller gennem delegation af det samme administrationsselskab eller af et andet selskab, som administrationsselskabet er knyttet til gennem fælles administration eller kontrol eller gennem en betydelig direkte eller indirekte deltagelse, må administrationsselskabet eller det andet selskab ikke opkræve tegnings- eller indløsningsgebyrer for investeringsinstituttets investeringer i andele i de andre investeringsinstitutter og/eller institutter for kollektiv investering.
Et investeringsinstitut, der investerer en betydelig del af sin formue i andre investeringsinstitutter og/eller institutter for kollektiv investering, skal i sit prospekt anføre de maksimale administrationsgebyrer, der kan opkræves af både investeringsinstituttet selv og de andre investeringsinstitutter og/eller institutter for kollektiv investering, som det agter at investere i. Det skal i sin årsberetning angive den højeste andel af administrationsgebyrerne, der opkræves af både investeringsinstituttet selv og de investeringsinstitutter eller andre institutter for kollektiv investering, som det investerer i."
14) Følgende artikel indsættes: "Artikel 24a
1. I prospektet angives, hvilke kategorier af aktiver et investeringsinstitut må investere i. Det angives ligeledes, om der tillades transaktioner i finansielle afledte instrumenter; hvis dette er tilfældet, skal det indeholde en iøjnefaldende erklæring, hvori det angives, om disse transaktioner må udføres med henblik på risikoafdækning eller på at opfylde investeringsmålsætningerne, samt hvilken eventuel indvirkning transaktioner i finansielle afledte instrumenter har på risikoprofilen.
2. Når et investeringsinstitut hovedsagelig investerer i andre af kategorierne af aktiver i artikel 19 end værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter eller kopierer et aktie- eller obligationsindeks i overensstemmelse med artikel 22a, skal der i en iøjnefaldende erklæring i prospektet og om nødvendigt alle andre reklameskrifter gøres opmærksom på dets investeringspolitik.
3. Hvis nettoværdien af et investeringsinstituts formue kan forventes at have en høj volatilitet som følge af porteføljens sammensætning eller de anvendte styringsteknikker, skal prospektet og om nødvendigt alle reklameskrifter indeholde en iøjnefaldende erklæring om dette specielle forhold.
4. Efter anmodning fra en investor skal administrationsselskabet ligeledes give supplerende oplysninger om de kvantitative grænser, der gælder for investeringsinstituttets risikostyring, om de metoder, der er valgt med henblik herpå, og om den seneste udvikling for risici og afkast for de vigtigste kategorier af instrumenter."
15) I artikel 25, stk. 2:
1) Tredje led affattes således: "- 25 % af andelene fra et og samme investeringsinstitut og/eller andet institut for kollektiv investering, som omhandlet i artikel 1, stk. 2, første og andet led".
2) Følgende led tilføjes: "- 10 % af pengemarkedsinstrumenterne fra en og samme emittent".
16) I artikel 25, stk. 2, affattes andet afsnit således: "De grænser, der er fastsat i andet, tredje og fjerde led, skal ikke overholdes ved erhvervelsen, hvis det på dette tidspunkt ikke er muligt at beregne bruttobeløbet for obligationerne eller pengemarkedsinstrumenterne eller nettobeløbet for de udstedte værdipapirer."
17) I artikel 25, stk. 3, litra a), b) og c), tilføjes "og pengemarkedsinstrumenter" efter "værdipapirer".
18) Artikel 25, stk. 3, litra e), affattes således: "e) et eller flere investeringsselskabers besiddelse af aktier i datterselskaber, som udelukkende og kun på investeringsselskabets eller investeringsselskabernes vegne udøver administrations-, rådgivnings- eller markedsføringsvirksomhed i det land, hvor datterselskabet er beliggende, for så vidt angår tilbagekøb af andele på deltagernes forlangende."
19) Artikel 26, stk. 1, affattes således: "1. De i denne afdeling fastsatte grænser skal ikke overholdes af investeringsinstitutterne ved udøvelsen af de tegningsrettigheder, som er knyttet til værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter, der indgår i formuen.
Medlemsstaterne kan under overholdelse af princippet om risikospredning tillade nyligt oprettede investeringsinstitutter at afvige fra artikel 22, 22a, 23 og 24 i seks måneder fra godkendelsesdatoen."
20) Afsnit 41, stk. 2, affattes således: "2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at sådanne foretagender erhverver værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter eller andre af de i artikel 19, stk. 1, litra e), g), og h), nævnte finansielle instrumenter, som ikke er fuldt indbetalt."
21) Artikel 42 affattes således: "Artikel 42
Hverken
- et investeringsselskab eller
- et administrationsselskab eller en depositar, der handler på investeringsfondens vegne
må foretage handel uden dækning med værdipapirer eller pengemarkedsinstrumenter eller andre af de i artikel 19, stk. 1, litra e), g) og h), nævnte finansielle instrumenter."
22) Efter artikel 53 tilføjes følgende artikler: "Artikel 53a
1. Ud over de opgaver, der påhviler kontaktudvalget efter artikel 53, stk. 1, kan det også træde sammen som et forskriftsudvalg, jf. artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF(9), for at bistå Kommissionen med hensyn til de tekniske ændringer, der skal foretages i dette direktiv på følgende områder:
- afklaring af definitionerne for at sikre en ensartet anvendelse af dette direktiv overalt i Fællesskabet
- justering af terminologien i og formuleringen af definitionerne i overensstemmelse med efterfølgende retsakter om investeringsinstitutter og beslægtede spørgsmål.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden."
Artikel 2
1. Senest den 13. februar 2005 forelægger Kommissionen Rådet og Europa-Parlamentet en rapport om anvendelsen af direktiv 85/611/EØF som ændret og om fornødent forslag til revision. Rapporten skal især
a) analysere, hvordan der kan ske en uddybning og udvidelse af det indre marked for investeringsinstitutter, især hvad angår grænseoverskridende markedsføring af investeringsinstitutter (herunder tredjemands fonde), hvordan passet for administrationsselskaber fungerer, hvordan de forenklede prospekter fungerer som oplysnings- og markedsføringsredskab, vurdering af omfanget af accessoriske aktiviteter og mulighederne for at forbedre samarbejdet mellem tilsynsmyndighederne med hensyn til en ensartet fortolkning og anvendelse af direktivet
b) gennemgå direktivets anvendelsesområde, for så vidt angår forskellige produkttyper (f.eks. institutionelle fonde, "real-estate"-fonde, "master-feeder"-fonde og "hedge"-fonde); gennemgangen bør især være fokuseret på størrelsen af markedet for sådanne fonde, i givet fald bestemmelserne for disse fonde i medlemsstaterne, og en evaluering af behovet for yderligere harmonisering af fondene
c) evaluere fondenes organisering, herunder bestemmelser og praksis i forbindelse med delegation og forbindelsen mellem fondsadministrator og depotinstitut
d) gennemgå investeringsbestemmelserne for investeringsinstitutter, f.eks. brugen af derivater og andre instrumenter og teknikker vedrørende værdipapirer, bestemmelserne for indeksfonde, bestemmelserne for pengemarkedsinstrumenter, indskud, bestemmelserne for "fund-of-funds"-investeringer, samt de forskellige investeringsbegrænsninger
e) analysere konkurrencen mellem fonde administreret af administrationsselskaber og "selvadministrerede" investeringsselskaber.
I forbindelse med udarbejdelsen af rapporten hører Kommissionen i videst muligt omfang de forskellige berørte brancher samt forbrugergrupper og tilsynsorganer.
2. Medlemsstaterne kan indrømme investeringsinstitutter, der eksisterede på datoen for direktivets ikrafttræden, en periode på højst 60 måneder fra denne dato til at efterkomme den nye nationale lovgivning.
Artikel 3
Medlemsstaterne vedtager inden den 13. august 2003 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Medlemsstaterne sætter disse love og bestemmelser i kraft inden den 13. februar 2004.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 4
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2002.
Az Európai Parlament és a Tanács 2001/108/EK irányelve
(2002. január 21.)
az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelvnek az ÁÉKBV befektetéseinek tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel:
(1) A 85/611/EGK tanácsi irányelv [4] hatályát eredetileg olyan nyílt végű kollektív befektetési vállalkozásokra korlátozták, amelyek saját befektetési jegyeik eladását szervezték a Közösség területén, és amelyek egyedüli célja az átruházható értékpapírokba történő befektetés (ÁÉKBV). A 85/611/EGK irányelv preambulumában előirányozták, hogy az irányelv hatálya alá nem tartozó kollektív befektetési vállalkozások egy későbbi szakaszban képezik összehangolás tárgyát.
(2) A piaci fejlemények figyelembevételével célszerű kiterjeszteni az ÁÉKBV befektetési célkitűzését, hogy az átruházható értékpapírokba történő befektetéseken kívül lehetőségük legyen egyéb, megfelelő mértékben likvid pénzügyi eszközökbe történő befektetésre. Ezen irányelv felsorolja az ÁÉKBV portfóliójának befektetési eszközeiként figyelembe vehető pénzügyi eszközöket. Egy portfólió befektetéseinek kiválasztása egy index segítségével a befektetésialap-kezelési technikák egyike.
(3) Az átruházható értékpapírok ezen irányelvben szereplő meghatározása csak erre az irányelvre irányadó, és semmiképpen sem befolyásolja a nemzeti jogszabályokban más célokra, például adózás céljára alkalmazott egyéb meghatározásokat. Ennek megfelelően a "building societies" és az "industrial and providential societies", valamint más hasonló szervezetek által kibocsátott részvények, vagy részvényekkel egyenértékű értékpapírok, amelyeknek a tulajdonjogát a gyakorlatban csak oly módon lehet átruházni, ha a kibocsátó visszavásárolja ezeket az értékpapírokat, nem tartoznak ennek a meghatározásnak a hatálya alá.
(4) Pénzpiaci eszközöknek minősülnek azok az átruházható értékpapírok, amelyeket nem a szabályozott piacokon, hanem a pénzpiacon forgalmaznak, mint például az államkötvények és helyi önkormányzati kötvények, letéti jegyek, kereskedelmi kötvények, közepes lejáratú kötvények és bankelfogadványok.
(5) Célszerű gondoskodni arról, hogy a szabályozott piac fogalma, amely ezen irányelvben szerepel, megegyezzen az értékpapír befektetési szolgáltatásokról szóló, 1993. május 10-i 93/22/EGK tanácsi irányelvben [5] alkalmazott meghatározással.
(6) Célszerű engedélyezni egy ÁÉKBV számára, hogy ÁÉKBV és/vagy olyan egyéb, kollektív nyílt végű befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fektessen be, amelyek ugyancsak befektetnek az ezen irányelvben említett likvid pénzügyi eszközökbe, és a kockázatmegosztás elve alapján működnek. Feltétlenül szükséges, hogy az ÁÉKBV, illetve azok az egyéb kollektív befektetési vállalkozások, amelyekbe egy ÁÉKBV befektet, hatékony felügyelet alatt álljanak.
(7) Meg kell könnyíteni az olyan lehetőségek megteremtését, hogy egy ÁÉKBV ÁÉKBV és más kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fektessen be. Ezért fontos gondoskodni arról, hogy az ilyen befektetési tevékenység ne csökkentse a befektetők védelmét. Tekintettel az egyéb ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe történő befektetések lehetőségeinek bővülésére, szükséges megállapítani egyes szabályokat a mennyiségi korlátokra, az adatszolgáltatásra és a kaszkád-jelenség megelőzésére.
(8) A piaci fejlemények figyelembevétele érdekében, valamint a gazdasági és pénzügyi unió létrejöttének ismeretében célszerű engedélyezni, hogy az ÁÉKBV bankbetétekbe fektessen. A betétekbe történő befektetések megfelelő likviditásának fenntartása érdekében ezeknek látra szóló vagy felmondható betéteknek kell lenniük. Amennyiben a betéteket egy olyan hitelintézetben helyezik el, amelynek az alapító okirat szerinti székhelye egy nem tagállam területén található, a hitelintézetre a közösségi jogszabályokban megállapítottakkal egyenértékű prudenciális szabályokat kell alkalmazni.
(9) Az alapszabályával vagy a létesítő okiratával összhangban bankbetétekbe befektető ÁÉKBV esetén túl szükség lehet annak engedélyezésére, hogy valamennyi ÁÉKBV rendelkezzék kiegészítő likvid eszközökkel, például látra szóló bankbetétekkel. Az ilyen kiegészítő likvid eszközök birtoklása az alábbi esetekben lehet indokolt: folyó vagy kivételes fizetések fedezeteként; eladások esetében, átruházható értékpapírokba, pénzpiaci eszközökbe és/vagy az ebben az irányelvben említett egyéb pénzügyi eszközökbe történő újrabefektetésekhez szükséges időre; amikor a kedvezőtlen piaci feltételek miatt fel kell függeszteni az átruházható értékpapírokba, pénzpiaci eszközökbe és egyéb pénzügyi eszközökbe eszközölhető befektetéseket.
(10) Prudenciális okok miatt kerülni szükséges az ÁÉKBV tőkéjének túlzott koncentrációját olyan befektetésekbe, amelyek az ügyletekben részt vevő másik fél kockázatának teszik ki ugyanazzal a testülettel vagy ugyanahhoz a vállalkozási csoporthoz tartozó testületekkel szemben.
(11) Az ÁÉKBV általános befektetési politikájának részeként és/vagy fedezeti célokra a tájékoztatóban jelzett pénzügyi célkitűzések megvalósítása vagy kockázati profil kialakítása érdekében kifejezetten engedélyezni kell az ÁÉKBV befektetéseit származékos pénzügyi eszközökbe ("származékos ügylet"). A befektetők védelme érdekében úgy kell korlátozni a származékos ügyletekkel kapcsolatos legnagyobb lehetséges kockázatot, hogy utóbbi ne haladja meg az ÁÉKBV portfóliójának nettó értékét. A származékos ügyletekkel járó kockázatok és kötelezettségek folyamatos szem előtt tartása és a befektetési korlátok tiszteletben tartásának ellenőrzése érdekében szükség van ezeknek a kockázatoknak és kötelezettségeknek a folyamatos mérésére és figyelésére. Végül ahhoz, hogy az adatszolgáltatás is segítse a befektetők védelmét, az ÁÉKBV köteles közölni a származékos műveletekre vonatkozó stratégiákat, az ott alkalmazott technikákat és a vonatkozó befektetési korlátokat.
(12) A tőzsdén kívüli (OTC) származékos ügyletek tekintetében további követelmények meghatározására van szükség a ügyletben részt vevő másik fél és az eszközök jogosultságáról, a likviditásról és a pozíció folyamatos értékeléséről. Ezeknek a kiegészítő követelményeknek az a céljuk, hogy olyan szintű befektetői védelmet biztosítsanak, amely megközelíti a befektetők védelmének azt a szintjét, amelyet akkor élveznek, ha szabályozott piacokon vásárolnak származékos pénzügyi eszközöket.
(13) A származékos ügyleteket semmilyen körülmények között sem lehet az ezen irányelvben megfogalmazott elvek és szabályok megkerülésére felhasználni. Az OTC származékos ügyletekkel kapcsolatban kiegészítő kockázat-megosztási szabályokat kell alkalmazni az egy üzleti partnerrel vagy üzleti partnerek csoportjával szemben vállalt kockázatokra.
(14) Az elsősorban részvényekbe és/vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokba befektető kollektív befektetési vállalkozások által alkalmazott bizonyos portfólió-kezelési technikák alapja a részvényindexek és/vagy kötvényindexek leképezése. Célszerű engedélyezni az ÁÉKBV számára a jól ismert és elfogadott részvényindexek és/vagy kötvényindexek leképezését. Ebből a célból szükség lehet a részvényekbe és/vagy kötvényekbe befektető ÁÉKBV-re vonatkozó rugalmasabb kockázat-megosztási szabályok bevezetésére.
(15) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó kollektív befektetési vállalkozásokat csak a befektetőktől nyilvánosan bevont pénzeszközök kollektív befektetésére lehet felhasználni úgy, hogy ennek során érvényesítik az ezen irányelvben megállapított szabályokat. Az ezen irányelvben meghatározott esetekben egy ÁÉKBV csak akkor rendelkezhet leányvállalatokkal, amennyiben erre az illető ÁÉKBV nevében bizonyos, ezen irányelvben ugyancsak meghatározott tevékenységek hatékony végzéséhez van szükség. Gondoskodni kell az ÁÉKBV hatékony felügyeletéről. Ezért egy ÁÉKBV leányvállalatának alapítását harmadik országban csak az ezen irányelvben meghatározott esetekben, az itt rögzített feltételekkel lehet engedélyezni. A kizárólag a befektetési jegy jogosultjainak érdekeit szolgáló tevékenység általános kötelezettsége, és különösen a költséghatékonyság fokozásának célja semmilyen körülmények között sem tehet indokolttá olyan intézkedéseket egy ÁÉKBV részéről, amelyek akadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságokat a felügyeleti funkciók hatékony ellátásában.
(16) Szükség van a kollektív befektetési vállalkozások szélesebb köre által forgalmazott befektetési jegyek szabad, határon átnyúló értékesítésének biztosítására, fenntartva ugyanakkor a befektetők védelmének egységes minimális szintjét. Ennél fogva csak az egyeztetett szabványokat megállapító kötelező közösségi irányelv lehet alkalmas ezeknek a célkitűzéseknek a megvalósítására. Ez az irányelv csak a harmonizáció feltétlenül szükséges minimális mértékét jelenti, és nem mutat túl azon, amire a Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban megfogalmazott célkitűzések megvalósításához szükség van.
(17) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások meghatározásáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [6] összhangban kell elfogadni.
(18) A Bizottság a javaslatok elfogadását követően megfelelő időben mérlegelheti az egységes szerkezetbe foglalás előterjesztését,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 85/611/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. az 1. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
- "- amelyek kizárólagos célja a befektetőktől nyilvánosan bevont tőke átruházható értékpapírokba és/vagy a 19. cikk (1) bekezdésében említett egyéb likvid pénzügyi eszközökbe történő befektetése, és amelyek a kockázatmegosztás elvén működnek, és";
2. az 1. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
"(8) Ezen irányelv alkalmazásában "átruházható értékpapírok";:
- részvények és a részvényekkel egyenértékű egyéb értékpapírok ("részvények";),
- kötvények és egyéb értékpapírrá alakított követelések ("hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok";),
- bármely más átruházható értékpapír, amely jegyzés vagy csere útján ezen átruházható értékpapírok megszerzésére jogosít,
kivéve a 21. cikkben említett technikákat és eszközöket.
(9) Ezen irányelvnek az alkalmazásában "pénzpiaci eszközök"; a pénzpiacon általában forgalmazott olyan eszközök, amelyek likvidek, és bármikor pontosan meghatározható értékkel bírnak.";
3. a 19. cikk (1) bekezdésének a) pontja helyébe a következő szöveg lép:
"a) az ISD 1. cikkének (13) bekezdése értelmében szabályozott piacon elfogadott vagy forgalmazott átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök, és/vagy";
4. a 19. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja az "átruházható értékpapírok" szavak után az "és pénzpiaci eszközök" szöveggel egészül ki;
5. a 19. cikk (1) bekezdésében:
- a b)-d) pont a végén az "és/vagy" szavakkal egészül ki,
- a bekezdés a következő pontokkal egészül ki:
"e) az ÁÉKBV ezen irányelvnek megfelelően engedélyezett befektetési jegyei és/vagy az 1. cikk (2) bekezdésének első és második francia bekezdése értelmében engedélyezett egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei, függetlenül attól, hogy egy tagállamban működnek-e vagy sem, feltéve hogy:
- az ilyen egyéb kollektív befektetési vállalkozások engedélyezésének alapjául szolgáló jogszabályok előírják, hogy ezeknek a vállalkozásoknak olyan felügyelet hatálya alatt kell állniuk, amely az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélése szerint egyenértékű a közösségi jogszabályokban megállapított felügyelettel, és a hatóságok közötti megfelelő együttműködés biztosított,
- az egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei tulajdonosainak védelme egyenértékű egy ÁÉKBV befektetési jegyei tulajdonosai számára biztosított védelemmel, és az eszközök elkülönített módon való kezelésére, a hitelfelvételre, a kölcsönnyújtásra, valamint az átruházható értékpapírok és pénzpiaci eszközök fedezetlen vásárlásaira vonatkozó szabályok megegyeznek ezen irányelv követelményeivel,
- az egyéb kollektív befektetési vállalkozások tevékenységéről félévenként és évenként olyan beszámolók készülnek, amelyek lehetővé teszik az eszközök és források, a bevétel és az elszámolási időszakban végzett tevékenységek értékelését,
- az ÁÉKBV vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozások eszközeinek, amelyeknek megszerzését tervezik, az ilyen vállalkozások alapszabálya vagy létesítő okirata értelmében összességében legfeljebb 10 %-át lehet befektetni más ÁÉKBV és egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe; és/vagy
f) a hitelintézeteknél elhelyezett, látra szóló vagy felmondható, legfeljebb 12 hónapos lejáratú betétek, feltéve hogy a hitelintézet létesítő okirat szerinti székhelye egy tagállam területén található, vagy - amennyiben a hitelintézet székhelye nem egy tagállam területén található -, feltéve hogy olyan prudenciális szabályok hatálya alá tartoznak, amelyek az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélése szerint egyenértékűek a közösségi jogszabályokban megállapított előírásokkal; és/vagy
g) az a), b) és c) pontban említett szabályozott piacon forgalmazott származékos pénzügyi eszközök, beleértve az ezekkel egyenértékű készpénz-elszámolású eszközöket; és/vagy tőzsdén kívüli származékos pénzügyi eszközök ("OTC származékok"), feltéve hogy:
- az ezen bekezdés hatálya alá tartozó, az ügyletek alapjául szolgáló eszközök olyan pénzügyi indexek, kamatlábak, devizaárfolyamok vagy valuták, amelyekbe az ÁÉKBV az alapszabály vagy a létesítő okirat befektetési célkitűzései értelmében befektethet,
- az OTC származékos ügyletekben részt vevő üzletfelek prudenciális felügyelet hatálya álló és az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságai által engedélyezett kategóriák közé tartozó intézmények, valamint
- az OTC származékok megbízható és ellenőrizhető napi értékelés hatálya alatt állnak és az ÁÉKBV kezdeményezésére egy ellentételező ügylettel bármikor tisztességes piaci értéken eladhatók, felszámolhatók vagy lezárhatók; és/vagy
h) az 1. cikk (9) bekezdésének hatálya alá tartozó, nem egy szabályozott piacon forgalmazott pénzpiaci eszközök, amennyiben az ilyen eszközök kibocsátása és kibocsátója önmagában szabályozott a befektetők és megtakarítások védelme érdekében, és feltéve hogy:
- ezeknek a pénzpiaci eszközöknek a kibocsátója vagy garansa egy központi, regionális vagy helyi hatóság, vagy egy tagállam központi bankja, az Európai Központi Bank, az Európai Unió vagy az Európai Beruházási Bank, egy nem tagállam, vagy egy szövetségi állam esetében a szövetséget alkotó tagok valamelyike, vagy egy olyan nemzetközi közjogi szerv, amelynek egy vagy több tagállam is tagja, vagy
- ezeket a pénzpiaci eszközöket egy olyan vállalkozás bocsátotta ki, amelynek bármelyik értékpapírját az a), b) vagy c) albekezdésben említett szabályozott piacokon forgalmazzák, vagy
- ezeknek a pénzpiaci eszközöknek a kibocsátója vagy garansa egy olyan személy, amely a közösségi jogszabályokban megfogalmazott feltételeknek megfelelő prudenciális felügyelet hatálya alatt áll, vagy egy olyan személy, amely a hatáskörrel rendelkező hatóságok megítélése szerint legalább a közösségi jogszabályokban megállapítottal egyenértékű prudenciális szabályok hatálya alatt áll és azoknak megfelel, vagy
- ezeket a pénzpiaci eszközöket az ÁÉKBV hatáskörrel rendelkező hatóságai által engedélyezett kategóriákhoz tartozó egyéb testületek bocsátották ki, feltéve hogy az ilyen értékpapírokba történő befektetésekre olyan befektető-védelem vonatkozik, amely egyenértékű az első, második vagy harmadik francia bekezdésben meghatározott védelemmel, és feltéve hogy a kibocsátó egy olyan társaság, amelynek a tőkéje és tartaléka legalább 10 millió EUR, és amely a 78/660/EGK irányelvvel [7] összhangban bemutatja és közzéteszi éves pénzügyi beszámolóit, egy olyan jogi személy, amely egy olyan vállalkozáscsoporton belül, amelynek egy vagy több tagja tőzsdére bevezetett gazdasági társaság vagy intézmény, kifejezetten a csoport finanszírozásával foglalkozik, vagy egy olyan jogi személy, amely egy banki likviditási keretből részesülő értékpapírrá alakított eszközök finanszírozását végzi."
6. a 19. cikk (2) bekezdésének a) pontja az "átruházható értékpapírokba" után az "és pénzpiaci eszközökbe" szöveggel egészül ki;
7. a 19. cikk (2) bekezdésének b) pontját és (3) bekezdését el kell hagyni;
8. a 20. cikket el kell hagyni;
9. a 21. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"21. cikk
(1) Egy befektetésialap-kezelő vagy befektetési társaságnak olyan kockázatkezelő eljárást kell alkalmaznia, amely bármikor lehetővé teszi a pozíciók kockázatának és a portfólió teljes kockázatához való hozzájárulásának nyomon követését és mérését; az említett társaságnak alkalmaznia kell egy eljárást az OTC származékos eszközök értékének pontos és független méréséhez. A társaságnak rendszeresen, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által meghatározott részletes szabályokkal összhangban közölnie kell a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal a származékos eszközök típusait, a kockázatokat, a mennyiségi korlátokat és a kezelésében lévő minden egyes ÁÉKBV vonatkozásában a származékos eszközökkel lebonyolított ügyletekkel kapcsolatos kockázatok becsléséhez kiválasztott módszereket.
(2) A tagállamok engedélyezhetik az ÁÉKBV számára, hogy a tagállamok által megállapított feltételekkel és korlátok között alkalmazza az átruházható értékpapírokra és pénzpiaci eszközökre vonatkozó technikákat és eszközöket, feltéve hogy az ilyen technikák és eszközök a portfólió hatékony kezelésének célját szolgálják. Amennyiben ezek a tevékenységek származékos eszközök felhasználását érintik, ezeknek a feltételeknek és korlátoknak meg kell felelniük az irányelvben megállapított rendelkezéseknek.
Az ilyen tevékenységeknek semmilyen körülmények között sem lehet olyan következménye, hogy az ÁÉKBV eltér az alapszabályban, létesítő okiratban vagy tájékoztatóban megfogalmazott befektetési célkitűzéseitől.
(3) Egy ÁÉKBV köteles biztosítani, hogy a származékos eszközökre vonatkozó átfogó kockázata nem haladja meg portfóliójának teljes nettó értékét.
A kockázat számítása során figyelembe kell venni a tevékenységek alapjául szolgáló eszközök piaci értékét, az ügyletben részt vevő másik fél kockázatát, a jövőben esedékes piaci mozgásokat és a pozíciók felszámolására rendelkezésre álló időt. Ezt az alábbi albekezdésekre is alkalmazni kell.
Egy ÁÉKBV befektetési politikájának részeként és a 22. cikk (5) bekezdésében megállapított korlátokon belül befektethet pénzügyi származékos eszközökbe, feltéve hogy az ügyletek alapjául szolgáló eszközök kockázata összességében nem haladja meg a 22. cikkben megállapított befektetési korlátokat. A tagállamok engedélyezhetik, hogy amennyiben egy ÁÉKBV indexhez kötött pénzügyi származékos eszközökbe fektet, ezeket a befektetéseket a 22. cikkben megállapított korlátok érvényesítése során ne vegyék figyelembe.
Amennyiben egy átruházható értékpapír vagy pénzpiaci eszköz tartalmaz egy származékos eszközt, utóbbit figyelembe kell venni e cikk követelményeinek érvényesítésénél.
(4) A tagállamok legkésőbb 2004. február 13-án megküldik a Bizottságnak a (3) bekezdésben említett kockázatok, beleértve az OTC származékos ügyletekből eredő másik féllel szembeni kockázatok kiszámítására alkalmazott módszerekre vonatkozó összes információt és a szabályozásukban bekövetkezett minden változást. A Bizottság továbbítja ezeket az információkat a többi tagállamnak. Az ilyen információk az 54. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően a kapcsolattartó bizottságban folytatott véleménycsere tárgyát képezik.";
10. a 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"22. cikk
(1) Egy ÁÉKBV eszközeinek legfeljebb 5 %-át fektetheti be ugyanazon kibocsátó által kibocsátott átruházható értékpapírokba vagy pénzpiaci eszközökbe. Egy ÁÉKBV eszközeinek legfeljebb 20 %-át fektetheti egyazon intézmény betéteibe.
Az ÁÉKBV-nak egy OTC származékos ügyletben a részt vevő másik féllel szembeni kockázata nem lehet nagyobb:
- az eszközök 10 %-ánál, amennyiben az ügyletben részt vevő másik fél egy, a 19. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett hitelintézet, vagy
- az eszközök 5 %-ánál minden más esetben.
(2) A tagállamok legfeljebb 10 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot. Ugyanakkor az átruházható értékpapírok és a pénzpiaci eszközök összértéke azoknál a kibocsátóknál, amelyeknél az ÁÉKBV által történő befektetések értéke egyenként meghaladja az ÁÉKBV eszközeinek 5 %-át, nem haladja meg az ÁÉKBV eszközök értékének 40 %-át. A korlátozás nem vonatkozik a prudenciális felügyelet hatálya alatt álló pénzintézetekben elhelyezett betétekre, illetve az ezekkel az intézetekkel lebonyolított OTC származékos ügyletekre.
Az (1) bekezdésben meghatározott egyéni korlátoktól függetlenül egy ÁÉKBV esetében nem megengedett, hogy egyetlen intézményben
- az átruházható értékpapírokba vagy pénzpiaci eszközökbe történő befektetések,
- a betétek, és/vagy
- az OTC származékos ügyletekből eredő kockázatok
összevont együttes értéke meghaladja az ÁÉKBV eszközei értékének 20 %-át.
(3) A tagállamok legfeljebb 35 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot abban az esetben, ha az átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök kibocsátója vagy garansa egy tagállam, annak helyi hatóságai, egy nem tagállam vagy olyan nemzetközi közjogi szervek, amelyeknek egy vagy több tagállam is tagja.
(4) A tagállamok legfeljebb 25 %-ra növelhetik az (1) bekezdés első mondatában megállapított 5 %-os korlátot bizonyos kötvények esetében, amennyiben ezeknek a kötvényeknek a kibocsátója egy tagállamban létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező és jogszabálynál fogva a kötvénytulajdonosok érdekeinek védelmére létrehozott különleges állami felügyelet hatálya alatt álló hitelintézet. Az ilyen kötvények kibocsátásából befolyt összegeket a jogszabálynál fogva olyan eszközökbe kell befektetni, amelyek a kötvények futamideje alatt mindvégig alkalmasak a kötvényekhez rendelt követelések kielégítésére, és amelyeket a kibocsátó csődje esetén első helyen a tőke visszatérítésére és a felhalmozott kamat kifizetésére kell felhasználni.
Amennyiben egy ÁÉKBV eszközeinek több mint 5 %-át az első albekezdésben említett és egy kibocsátó által kibocsátott kötvényekbe fekteti, ezeknek a befektetéseknek az összértéke nem haladhatja meg az ÁÉKBV eszközök értékének 80 %-át.
A tagállamok megküldik a Bizottságnak a kötvények fent említett kategóriáinak jegyzékét, valamint azon engedélyezett kibocsátók kategóriáinak jegyzékét, amelyek az első albekezdésben említett jogszabályok és felügyeleti megállapodások értelmében jogosultak a fent említett feltételeknek megfelelő kötvények kibocsátására. Ezekhez a jegyzékekhez mellékelni kell egy feljegyzést, amely meghatározza a felkínált biztosítékok jellegét. A Bizottság haladéktalanul továbbítja ezeket az információkat és az általa szükségesnek vélt észrevételeket a többi tagállamnak, valamint nyilvánosságra hozza ezeket az információkat. Az ilyen közlések az 53. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően a kapcsolattartó bizottságban folytatott véleménycsere tárgyát képezik.
(5) A (3) és (4) bekezdésben említett átruházható értékpapírokat és pénzpiaci eszközöket a (2) bekezdésben említett 40 %-os korlát alkalmazása céljából nem kell figyelembe venni.
Az (1), (2), (3) és (4) bekezdésben előírt korlátokat nem lehet összevonni, így az ugyanazon kibocsátó által kibocsátott átruházható értékpapírokba és pénzpiaci eszközökbe, illetve az ilyen vállalkozásnál elhelyezhető betétekbe és származékos eszközökbe az (1), (2), (3) és (4) bekezdéssel összhangban történő befektetések semmilyen körülmények között nem haladhatják meg az ÁÉKBV eszközeinek 35 %-át.
Az olyan társaságok, amelyek a 83/349/EGK irányelvben [8] meghatározott összevont (konszolidált) éves beszámolók elkészítése szempontjából vagy az elfogadott nemzetközi számviteli szabályokkal összhangban egy vállalkozáscsoporthoz tartoznak, az e cikkben említett korlátok számítása céljából egy személynek minősülnek.
A tagállamok egy 20 %-os korlát erejéig engedélyezhetnek halmozott befektetést ugyanazon vállalkozáscsoport átruházható értékpapírjaiba és pénzpiaci eszközeibe.";
11. az irányelv a következő cikkel egészül ki:
"22a. cikk
(1) A 25. cikkben megállapított korlátok sérelme nélkül a tagállamok legfeljebb 20 %-ra megemelhetik a 22. cikkben megállapított korlátokat az egyazon kibocsátó által kibocsátott részvényekbe és/vagy kötvényekbe történő befektetések esetében, amennyiben az alapszabály vagy a létesítő okirat értelmében az ÁÉKBV befektetési politikájának célja bizonyos, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által elfogadott részvény- vagy kötvényindex összetételének leképezése, az alábbi elvek alapján:
- az index összetétele kellő mértékben diverzifikált,
- az index megfelelő viszonyítási eszközt jelent azon a piacon, amelyre vonatkozik, és
- azt megfelelő módon közzéteszik.
(2) A tagállamok legfeljebb 35 %-ra növelhetik az (1) bekezdésben megállapított korlátot, amennyiben ezt rendkívüli piaci viszonyok indokolják, különösen olyan szabályozott piacokon, ahol egyes átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök szerepe erőteljesen meghatározó. Ennek a megemelt korlátnak a kihasználása csak egy kibocsátó tekintetében engedélyezett.";
12. a 23. cikk (1) bekezdésében a szöveg az "átruházható értékpapírokba" után az "és pénzpiaci eszközökbe" szöveggel egészül ki;
13. a 24. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"24. cikk
(1) Egy ÁÉKBV részesedést szerezhet az ÁÉKBV és/vagy a 19. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeiben, feltéve hogy eszközeinek legfeljebb 10 %-át fekteti egy bizonyos ÁÉKBV vagy más kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe. A tagállamok legfeljebb 20 %-ra növelhetik ezt a korlátot.
(2) Az egyéb kollektív befektetési vállalkozások (nem ÁÉKBV) befektetési jegyeibe történő befektetések összességében nem haladhatják meg az ÁÉKBV eszközeinek 30 %-át.
A tagállamok engedélyezhetik, hogy az ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeinek megszerzése során az ÁÉKBV a 22. cikkben megállapított korlátok érvényesítéséhez ne vonja össze az ÁÉKBV és egyéb kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeit.
(3) Amennyiben egy ÁÉKBV egy másik ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe fektet be, és ezeket közvetlenül vagy meghatalmazás alapján ugyanaz a befektetésialap-kezelő társaság, vagy hozzá közös irányításon vagy ellenőrzésen, illetve jelentős közvetlen vagy közvetett részesedésen keresztül kapcsolódó másik társaság kezeli, ez a befektetésialap-kezelő társaság vagy másik társaság nem számíthat fel semmilyen jegyzési vagy visszavásárlási díjat azokért a befektetésekért, amelyeket az ÁÉKBV egy másik ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeibe eszközöl.
Egy ÁÉKBV, amely eszközeinek jelentős hányadát más ÁÉKBV és/vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyeibe fekteti, tájékoztatóban köteles közölni azoknak a kezelési díjaknak a legmagasabb összegét, amelyet felszámíthat magának az ÁÉKBV-nek, illetve annak a másik ÁÉKBV-nek és/vagy kollektív befektetési vállalkozásnak, ahová befektetni kíván. Éves beszámolóban köteles jelezni magának az ÁÉKBV-nek, illetve annak a másik ÁÉKBV-nek és/vagy kollektív befektetési vállalkozásnak felszámított kezelési díjak arányának legnagyobb mértékét, amelybe befektet.";
14. az irányelv a következő cikkel egészül ki:
"24a. cikk
(1) A tájékoztatónak meg kell jelölnie, hogy a befektetési eszközök mely kategóriáiba fektethet be egy adott ÁÉKBV. Külön említést kell tenni arról, engedélyezett-e a származékos pénzügyi eszközök alkalmazása; ez esetben a tájékoztatónak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely jelzi, hogy az ilyen ügyletek lebonyolítására fedezeti célból vagy a befektetési célkitűzések megvalósítása céljából van lehetőség; ugyancsak jelezni kell a származékos pénzügyi eszközök alkalmazásának lehetséges hatását a kockázati profil alakulására.
(2) Amennyiben egy ÁÉKBV alapvetően egy, a 19. cikkben említett, nem az átruházható értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök közé tartozó eszköz-kategóriába fektet be, vagy az ÁÉKBV a 22a. cikkel összhangban leképez egy bizonyos részvény- vagy kötvényindexet, tájékoztatójának és szükség esetén egyéb reklámkiadványainak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely kifejezetten felhívja a figyelmet az ÁÉKBV befektetési politikájára.
(3) Amennyiben egy ÁÉKBV nettó eszközértéke a portfólió összetételénél vagy a portfólió alkalmazható kezelési technikáinál fogva erőteljesen ingadozik, tájékoztatójának és szükség esetén egyéb reklámkiadványainak tartalmaznia kell egy nyilatkozatot, amely kifejezetten felhívja a figyelmet az ÁÉKBV-nek erre a sajátosságára.
(4) A befektetésialap-kezelő társaság egy befektető kérésére köteles átadni az ÁÉKBV kockázatkezelésére vonatkozó mennyiségi korlátokkal, a kiválasztott módszerekkel és az eszközkategóriák kockázatainak és hozamainak legutóbbi alakulásával kapcsolatos információkat.";
15. a 25. cikk (2) bekezdésében:
1. a harmadik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
- "- egy ÁÉKBV és/vagy egyéb kollektív befektetési vállalkozás jegyeinek 25 %-át, lásd az 1. cikk (2) bekezdésének első és második francia bekezdését,";
2. a bekezdés a következő francia bekezdéssel egészül ki:
- "- egy kibocsátó intézmény pénzpiaci eszközeinek 10 %-át,";
16. a 25. cikk (2) bekezdésében a második mondat helyébe a következő szöveg lép:
"A második, harmadik és negyedik francia bekezdésben meghatározott mértékek figyelmen kívül hagyhatók a megszerzés időpontjában, amennyiben a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok vagy pénzpiaci eszközök bruttó összegét vagy a kibocsátandó értékpapírok nettó összegét ebben az időpontban nem lehet meghatározni.";
17. a 25. cikk (3) bekezdése a), b) és c) pontjának szövege az "átruházható értékpapírok" után az "és pénzpiaci eszközök" szavakkal egészül ki;
18. a 25. cikk (3) bekezdésének e) pontja helyébe a következő szöveg lép:
"e) egy befektetési társaság vagy befektetési társaságok részvényei olyan leányvállalatok tőkéjében, amelyek a leányvállalatok letelepedése szerinti országban csak és kizárólag a befektetési társaság vagy társaságok számára, a befektetési jegy jogosultjai megbízása alapján, ezek nevében végzendő befektetési jegy visszavásárlásokkal kapcsolatban folytatnak befektetésialap-kezelői, tanácsadói vagy marketing tevékenységet.";
19. a 26. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"(1) Az ÁÉKBV az eszközeinek részét képező átruházható értékpapírokhoz vagy pénzpiaci eszközökhöz rendelt jegyzési jogok gyakorlása során nem köteles eleget tenni az e szakaszban megállapított korlátoknak.
A kockázatmegosztás elvének érvényesítése mellett a tagállamok engedélyezhetik a közelmúltban engedélyezett ÁÉKBV számára az engedély kiállítását követő hat hónapig a 22., 22a., 23. és 24. cikk rendelkezéseitől való eltérést.";
20. a 41. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"(2) Az (1) bekezdés nem akadályozza ezeket a vállalkozásokat a 19. cikk (1) bekezdésének e), g) és h) pontjában említett és maradéktalanul ki nem fizetett átruházható értékpapírok, pénzpiaci eszközök és egyéb pénzügyi eszközök vásárlásában.";
21. a 42. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"42. cikk
Sem:
- egy befektetési társaság, sem
- egy befektetésialap-kezelő társaság vagy egy befektetési alap nevében eljáró letétkezelő
nem végezhet fedezetlen vásárlásokat a 19. cikk (1) bekezdése e), g) és h) pontjában említett átruházható értékpapírokból, pénzpiaci eszközökből és egyéb pénzügyi eszközökből.";
22. az 53. cikk után az irányelv a következő cikkel egészül ki:
"53a. cikk
(1) A kapcsolattartó bizottság az 53. cikk (1) bekezdésében említett feladatokon túl az 1999/468/EK határozat [9] 5. cikke értelmében vett szabályozó bizottságként is működhet, hogy segítséget nyújtson a Bizottságnak az ezen irányelvben szükséges technikai módosítások előkészítésében a következő területeken:
- a fogalommeghatározások pontosítása ezen irányelvnek a Közösség egész területén történő egységes alkalmazása érdekében,
- a terminológia egységesítése és a fogalommeghatározások kialakítása az ÁÉKBV és az ezekhez kapcsolódó kérdések vonatkozásában megalkotott további jogszabályokkal összhangban.
(2) Amikor hivatkozás történik erre a bekezdésre, akkor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében előírt időszak három hónap.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályait."
2. cikk
(1) A Bizottság legkésőbb 2005. február 13-án jelentést küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a módosított 85/611/EGK irányelv alkalmazásáról, valamint az esetleges módosításokra vonatkozó javaslatokról. A jelentésnek különösen:
a) elemeznie kell az ÁÉKBV tekintetében az egységes piac elmélyítésének és bővítésének lehetőségeit, különös tekintettel az ÁÉKBV határokon átnyúló forgalmazására (beleértve a harmadik személyek tulajdonában levő alapokat), a befektetésialap-kezelő társaságok külföldi működési engedélyének alkalmazására, az egyszerűsített tájékoztatóra mint információs és marketing eszköz működésére, a kiegészítő tevékenységek körének felülvizsgálatára és a felügyeleti hatóságok fokozott együttműködésének lehetőségére, tekintettel az irányelv egységes értelmezésére és alkalmazására;
b) felül kell vizsgálnia az irányelv hatályát abban a tekintetben, hogy az hogyan érinti a különböző termékcsoportokat (pl. intézményi alapok, ingatlanbefektetési alapok, "master-feeder" alapok és "hedge" alapok); a tanulmánynak többek között ki kell terjednie az ilyen alapok piacának nagyságára, a tagállamokban működő hasonló alapok szabályozására, valamint tartalmaznia kell az alapok közötti további harmonizáció szükségességének értékelését;
c) értékelnie kell az alapok szervezését, beleértve az átruházási szabályokat és módszereket, és a befektetésialap-kezelő és a letétkezelő kapcsolatát;
d) felül kell vizsgálnia az ÁÉKBV befektetési szabályokat, például a származékos ügyletekre és egyéb befektetésekre vonatkozó, az értékpapírokkal kapcsolatos befektetési technikák alkalmazását, az index alapok szabályozását, a pénzpiaci eszközök, betétek szabályozását, a "fund of fund" befektetések szabályozását, valamint a különböző befektetési korlátokat;
e) elemeznie kell a befektetésialap-kezelő társaságok és az "önmagukat kezelő" befektetési társaságok közötti versenyhelyzetet.
Jelentésének elkészítése során a Bizottság a lehető legszélesebb körben konzultál a különböző érintett iparágakkal és fogyasztói csoportokkal, valamint felügyeleti szervekkel.
(2) A tagállamok az irányelv hatálybalépésének időpontjától legfeljebb 60 hónapos átmeneti időt biztosíthatnak az irányelv hatálybalépésekor már létező ÁÉKBV-k számára ahhoz, hogy megfeleljenek az új nemzeti jogszabályoknak.
3. cikk
A tagállamok legkésőbb 2003. augusztus 13-ig elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket az intézkedéseket legkésőbb 2004. február 13-tól alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
4. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
5. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2002. január 21-én.