RÅDETS FORORDNING (EF) nr 237/2008
af 10. marts 2008
om afslutning af den delvise interimsundersøgelse vedrørende antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i bl.a. Ukraine, i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 132/2001 indførte Rådet den 22. januar 2001 (2) en endelig antidumpingtold på 33,25 EUR pr. ton på importen af ammoniumnitrat henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90 med oprindelse i bl.a. Ukraine. Den undersøgelse, som førte til de gældende foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
(2)
Den 17. maj 2004 fritog Rådet ved forordning (EF) nr. 993/2004 (3) efter en delvis interimsundersøgelse import til Fællesskabet af den pågældende vare produceret af virksomheder, hvis tilsagn Kommissionen ville godtage, fra den antidumpingtold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 132/2001. Ved forordning (EF) nr. 1001/2004 (4) godtog Kommissionen tilsagn for en periode på seks måneder og ved forordning (EF) nr. 1996/2004 (5) godtog Kommissionen tilsagn for yderligere en periode indtil den 20. maj 2005. Formålet med disse tilsagn var at tage hensyn til visse følger af, at EU blev udvidet til at omfatte 25 medlemsstater den 1. maj 2004.
(3)
Efter en interimsundersøgelse, der var begrænset til at omfatte definitionen på den pågældende vare, besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 945/2005, at definitionen på den pågældende vare skulle præciseres, og at de gældende foranstaltninger skulle gælde for den pågældende vare, når den sammen med andre marginale stoffer og næringsstoffer indgik i andre gødninger, i forhold til deres indhold af ammoniumnitrat.
(4)
Efter en udløbsundersøgelse, som blev indledt i januar 2006, forlængede Rådet ved forordning (EF) nr. 442/2007 (6) disse foranstaltninger på deres nuværende niveau for endnu to år. Foranstaltningerne består af en særtold.
2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(5)
Open Joint Stock Company (OJSC) Azot Cherkassy (ansøgeren), som er en eksporterende producent fra Ukraine, indsendte en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 3. Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren.
(6)
I sin anmodning i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, hævdede ansøgeren, at de omstændigheder med hensyn til dumping, der var blevet lagt til grund ved fastsættelsen af de gældende foranstaltninger, havde ændret sig, og at ændringerne var af varig karakter. Ansøgeren hævdede endvidere, at en sammenligning mellem den normale værdi baseret på virksomhedens egne omkostninger eller hjemmemarkedspriser og dets priser ved eksport til Fællesskabet viser, at dumpingen er faldet til et niveau, der er væsentligt under niveauet for de nuværende foranstaltninger. Ansøgeren hævdede derfor, at det ikke længere var nødvendigt at opretholde de gældende foranstaltninger til afhjælpning af dumpingen.
3. Undersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at anmodningen indeholdt tilstrækkelige umiddelbare beviser til at indlede en delvis interimsundersøgelse, og den indledte derfor den 19. december 2006 en sådan undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, ved en meddelelse offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (7).
(8)
Undersøgelsen var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren. Undersøgelsen af dumpingaspektet omfattede perioden fra den 1. oktober 2005 til den 30. september 2006 (den fornyede undersøgelsesperiode).
(9)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og producentsammenslutningen i EF om indledningen af undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(10)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(11)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren, og modtog besvarelsen inden for den fastsatte frist.
(12)
Kommissionen indhentede og efterprøvede også alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på konstatering af dumping. Kommissionen foretog kontrolbesøg på stedet hos ansøgeren i Cherkassy.
(13)
Ansøgeren informerede de interesserede parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for at anbefale, at denne undersøgelse afsluttes, og at de eksisterende antidumpingforanstaltninger på importen af den pågældende vare opretholdes, og disse parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Parternes bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse som defineret ved forordning (EF) nr. 945/2005, nemlig gødning i fast form med et indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent med oprindelse i Ukraine, henhørende under KN-kode 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 91 (herefter benævnt »AN«). AN er et nitrogenholdigt gødningsstof i fast form, der er almindeligt anvendt i landbruget. Det fremstilles af ammoniak og salpetersyre og har et nitrogenindhold på over 28 vægtprocent i pilleform eller i granulatform.
2. Samme vare
(15)
Denne undersøgelse bekræftede - som den oprindelige undersøgelse - at AN er en ren råvare, og kvaliteten og de grundlæggende fysiske egenskaber er identiske uanset oprindelseslandet. Det AN, der fremstilles og sælges på markedet i Ukraine af ansøgeren, og det AN, der eksporteres til Fællesskabet, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og i al væsentlighed samme anvendelsesformål. Varerne anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. Denne undersøgelse er begrænset til at fastlægge dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren, og det var derfor ikke muligt at nå frem til en konklusion vedrørende den vare, der produceres og sælges af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet.
C. RESULTATER AF UNDERSØGELSEN
1. Normal værdi
(16)
For at beregne den normale værdi, blev det først kontrolleret, om ansøgerens samlede salg på hjemmemarkedet var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, altså udgjorde mindst 5 % af ansøgerens samlede solgte mængde, der eksporteredes til Fællesskabet. Undersøgelsen viste, at ansøgeren kun solgte én form for AN, og at denne form blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet.
(17)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, om hjemmemarkedssalget af AN kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4, ved at sammenligne nettosalgsprisen på hjemmemarkedet med de beregnede produktionsomkostninger.
(18)
Ved vurderingen af ansøgerens produktionsomkostninger blev det konstateret, at gasomkostningerne ikke var rimeligt afspejlet i ansøgerens regnskaber. I den forbindelse skal det nævnes, at energiomkostninger, som f.eks. gas, udgør en betydelig del af fremstillingsomkostningerne og en betydelig del af de samlede produktionsomkostninger.
(19)
Hvad angår gasomkostningerne, blev det konstateret, at Ukraine importerer hovedparten af den gas, der benyttes til fremstilling af AN, fra Rusland. I den forbindelse tyder alle tilgængelige oplysninger på, at Ukraine importerer naturgas fra Rusland til priser, der ligger langt under markedspriserne på uregulerede markeder for naturgas. Undersøgelsen viste, at prisen for naturgas fra Rusland ved eksport til Fællesskabet var næsten dobbelt så høj som gasprisen på det ukrainske hjemmemarked. Som fastlagt i grundforordningens artikel 2, stk. 5, blev de udgifter til gas, som blev afholdt af ansøgeren, derfor justeret ud fra oplysningerne fra andre repræsentative markeder.
(20)
Efter offentliggørelsen påstod ansøgeren, at en justering af virksomhedens gaspriser på hjemmemarkedet var ubegrundet, da virksomhedens regnskaber til fulde afspejler de omkostninger, der er forbundet med produktion og salg af samme vare i oprindelseslandet.
(21)
Når omkostningerne i forbindelse med produktion af samme vare i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 5, gennemgås, skal det dog afgøres, om de omkostninger, der er registreret i virksomhedens regnskaber, i rimeligt omfang afspejler omkostningerne til produktion og salg af den pågældende vare. Dette viste sig ikke at være tilfældet, jf. betragtning 19 ovenfor.
(22)
Desuden påstod ansøgeren, at den normale værdi for virksomheden skulle baseres på salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet, da der ikke er grund til at formode, at dette salg ikke fandt sted i normal handel. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det først skal afgøres, om ansøgerens omkostninger udgjorde et pålideligt grundlag, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5, før det kan afgøres, om salget på hjemmemarkedet fandt sted i normal handel i prismæssig henseende, dvs. om det var rentabelt. Først efter en pålidelig fastsættelse af omkostningerne kan det afgøres, hvilken metode der skal anvendes til fastsættelse af den normale værdi. Som skitseret i betragtning 28 og de følgende betragtninger og da sammenligningen af nettosalgsprisen på hjemmemarkedet og de justerede produktionsomkostninger i den fornyede undersøgelsesperiode viste, at salget på hjemmemarkedet ikke fandt sted i normal handel, kunne ansøgerens hjemmemarkedspriser ikke anvendes ved fastsættelsen af den normale værdi.
(23)
Ansøgeren påstod endvidere, at undersøgelsen var baseret på data fra den fornyede undersøgelsesperiode, og at konklusionerne derfor ikke tog hensyn til udviklingen efter denne periode, f.eks. den fortsatte stigning i gaspriserne og det øgede forbrug af gødningsstoffer på hjemmemarkedet i Ukraine. I den forbindelse erindres det, at der for at sikre, at undersøgelsesresultaterne er repræsentative, vælges en undersøgelsesperiode, jf. grundforordningens artikel 6, stk. 1, som for så vidt angår dumping normalt omfatter en periode på mindst seks måneder umiddelbart forud for indledningen af proceduren. Der mindes også om, at den fornyede undersøgelsesperiode vedrørende dumping varede et år i tråd med Fællesskabets almindelige praksis.
(24)
Det blev overvejet, om udviklingen i gaspriserne i Ukraine efter den fornyede undersøgelsesperiode skulle tages i betragtning i forbindelse med fastsættelsen af ansøgerens dumpingmargen. Det bemærkes, at der ifølge grundforordningens artikel 6, stk. 1, normalt ikke tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. I tråd med almindelig praksis i Fællesskabet fortolkes dette således, at begivenheder, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden, kun kan tages i betragtning, hvis de er indlysende, uomtvistelige og vedvarende. Selv om der kunne konstateres en stigning i gaspriserne efter den fornyede undersøgelsesperiode, kunne det i den forbindelse ikke med sikkerhed fastslås, at denne prisstigning var af varig karakter. Det blev konstateret, at de tilgængelige oplysninger om den fremtidige udvikling i gaspriserne i Ukraine blot bestod af forudsigelser og ikke verificerbare oplysninger vedrørende de faktiske gaspriser. I henhold til artikel 6, stk. 1, kan oplysninger og data, som ikke vedrører undersøgelsesperioden (eller den fornyede undersøgelsesperiode), kun anvendes om ganske særlige omstændigheder. I den pågældende sag blev det ikke fundet, at situationen berettiger brugen af data eller informationer, som ikke vedrører den fornyede undersøgelsesperiode. Desuden dokumenterede ansøgeren ikke sin påstand, da der ikke blev fremlagt bevis for, at data, der vedrører en periode efter den fornyede undersøgelsesperiode, er mere repræsentative end de oplysninger, der vedrører den fornyede undersøgelsesperiode. Påstanden blev derfor afvist.
(25)
Ansøgeren begrundede og viste heller ikke i hvilket omfang stigningen i forbruget af gødningsstoffer i Ukraine kunne have en indvirkning på de resultater, der blev konstateret på grundlag af oplysninger vedrørende den fornyede undersøgelsesperiode. Ansøgeren fremlagde således ikke tilstrækkelige oplysninger, som kunne lægges til grund for anvendelige konklusioner, og desuden forelå der ingen nye oplysninger, som kunne have støttet ansøgerens påstand i den henseende. Konklusioner på dette grundlag ville være spekulative, og ansøgerens påstand blev derfor afvist.
(26)
Den justerede gaspris var baseret på gennemsnitsprisen for russisk gas, når den blev solgt til eksport ved den tysk/tjekkiske grænse (Waidhaus) efter fradrag af transportomkostninger. Waidhaus, der er midtpunktet for det russiske salg af gas til EU, som er det største marked for russisk gas, og hvis priser i rimeligt omfang afspejler omkostningerne, kan anses for at være et repræsentativt marked, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5.
(27)
Ansøgeren påstod, at Ukraine køber gas på samme markedsvilkår som Fællesskabet, og at den pris, som ansøgeren betalte for gas i 2007, var højere end gasprisen ved den ukrainsk-russiske grænse i den samme periode. Ansøgeren fremlagde dog ingen beviser til støtte for sine påstande og har dermed ikke bevist, at betingelserne for at tage hensyn til begivenheder, der vedrører en periode efter den fornyede undersøgelsesperiode var opfyldt, jf. betragtning 24. Argumentet afvistes derfor.
(28)
Sammenligningen af nettosalgspriserne på hjemmemarkedet og de justerede produktionsomkostninger i den fornyede undersøgelsesperiode viste, at salget på hjemmemarkedet ikke fandt sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(29)
Det blev derfor fundet, at hjemmemarkedspriserne ikke kunne bruges som et rimeligt grundlag for fastsættelse af den normale værdi, og der måtte således anvendes en anden metode. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, beregnes den normale værdi ved at lægge et rimeligt beløb for SA&G-omkostninger og et rimeligt beløb for fortjeneste til ansøgerens omkostninger til fremstilling af den pågældende vare, evt. justeret, jf. betragtning 19 ovenfor.
(30)
SA&G-omkostninger samt fortjeneste kunne ikke fastslås ud fra grundforordningens artikel 2, stk. 6, da ansøgeren ikke havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg af den pågældende vare i normal handel. Grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra a), kunne ikke anvendes, da kun ansøgeren var omfattet af undersøgelsen. Artikel 2, stk. 6, litra b), fandt heller ikke anvendelse, da ansøgerens fremstillingsomkostninger for varer af samme generelle varekategori også skulle justeres for gasomkostninger af de grunde, der er nævnt i betragtning 19. Derfor blev SA&G-omkostningerne samt fortjenesten fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c).
(31)
På det nordamerikanske marked var der et betydeligt hjemmemarkedssalg og en betydelig konkurrence fra både indenlandske og udenlandske virksomheder. I den forbindelse blev offentligt tilgængelige oplysninger om større virksomheder inden for gødningssektoren taget i betragtning. Det blev konstateret, at tilsvarende oplysninger fra nordamerikanske (amerikanske og canadiske) producenter ville være de mest hensigtsmæssige i forbindelse med denne undersøgelse i betragtning af den store mængde pålidelige og fuldstændige finansielle oplysninger, der var offentligt tilgængelige fra børsnoterede virksomheder i denne del af verden. Derfor blev SA&G-omkostninger samt fortjeneste fastsat ud fra de vejede gennemsnitlige SA&G-omkostninger samt fortjeneste for tre nordamerikanske producenter, der var blandt de største virksomheder inden for sektoren for nitrogenholdige gødninger, for så vidt angår deres hjemmemarkedssalg af den samme generelle varekategori (nitrogenholdige gødninger). Disse tre producenter blev anset for at være repræsentative for sektoren for nitrogenholdige gødninger, og deres SA&G-omkostninger samt fortjeneste var dermed repræsentative for de omkostninger og den fortjeneste, som normalt gør sig gældende for virksomheder, der har succes i denne branche. Det bør bemærkes, at intet tydede på, at den således beregnede fortjeneste oversteg den fortjeneste, som de øvrige ukrainske producenter fik på salg af produkter af den samme generelle varekategori på det russiske hjemmemarked.
(32)
Efter fremlæggelsen af resultaterne påstod ansøgeren, at der er en betydelig forskel mellem markedssituationen i Nordamerika og Ukraine. Ansøgeren kunne dog ikke gøre rede for forskellen og bevise sin påstand. Ansøgeren kunne heller ikke foreslå et andet rimeligt beregningsgrundlag, og påstanden blev derfor afvist.
2. Eksportpris
(33)
Da den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af den eksportpris, der faktisk var betalt eller skulle betales.
3. Sammenligning
(34)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet ab fabrik og på samme handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, korrigeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden. Der blev således justeret for forskelle i transport-, håndterings- og lastomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, hvor dette var berettiget og kunne dokumenteres.
(35)
Efter fremlæggelse af resultaterne påstod sammenslutningen af fællesskabsproducenter, at priserne for jernbanetransport i Ukraine af bl.a. den pågældende vare ved eksport til Fællesskabet var kunstigt lave og derfor burde justeres. Undersøgelsen viste dog ikke, at transportomkostningerne i Ukraine ikke var rimeligt afspejlet i ansøgerens regnskaber. Påstanden blev derfor afvist.
4. Dumpingmargen
(36)
Dumpingmargenen blev fastlagt på grundlag af en sammenligning af den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11.
(37)
Denne sammenligning viste en dumpingmargen på 38,2 %, udtrykt i procent af prisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet.
5. De ændrede omstændigheders varige karakter
(38)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det undersøgt, om ændringen i omstændighederne vedrørende dumping med rimelighed kunne siges at være af varig karakter.
(39)
I den forbindelse blev det bemærket, at den gældende dumpingmargen for ansøgeren var fastlagt i den oprindelige undersøgelse ud fra en normal værdi, der var fastlagt på grundlag af data fra en producent i et tredjeland med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7. I den fornyede undersøgelse blev den normale værdi dog beregnet ud fra oplysninger om ansøgerens egne data, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1 til 6, efter at Ukraine blev indrømmet markedsøkonomisk behandling (ændring af grundforordningen ved forordning (EF) nr. 2117/2005).
(40)
Der var ikke noget, der tydede på, at niveauet for den normale værdi eller eksportprisen, som blev fastlagt for ansøgeren i denne undersøgelse, ikke kunne siges at være af varig karakter. Det kan fremføres, at udviklingen i naturgaspriserne, som er den vigtigste råvare, kunne have betydelig indflydelse på den normale værdi. Det blev dog skønnet, at prisstigningens indvirkning ville berøre alle aktører på markedet og derfor have en indvirkning på både den normale værdi og eksportprisen.
(41)
Det konstateredes, at ansøgerens eksportpris ved salg til Fællesskabet i den fornyede undersøgelsesperiode svarede til eksportprisen ved salg til andre lande, hvortil der solgtes væsentligt større mængder i den fornyede undersøgelsesperiode.
(42)
Skønt den dumpingmargen, man nåede frem til i den fornyede undersøgelsesperiode, bygger på en relativt lille eksportmængde til Fællesskabet, er der derfor grund til at tro, at denne dumpingmargen bygger på ændrede omstændigheder af varig karakter.
D. AFSLUTNING AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE
(43)
Da tolden i den oprindelige undersøgelse blev indført som et fast beløb pr. ton, bør den have samme form i den aktuelle undersøgelse. Den told, der blev beregnet på grundlag af den gældende dumpingmargen, ville være på 47 EUR pr. ton.
(44)
Der mindes om, som skitseret i betragtning 59 i forordning (EF) nr. 132/2001, at skadestærsklen ved indførelsen af de endelige foranstaltninger i 2001 blev anvendt til fastlæggelse af beløbet for den endelige told, der skulle indføres i henhold til reglen om den lavest mulige told. Den gældende told afhænger, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 442/2007, af den specifikke varetype og varierer mellem 29,26 EUR pr. ton og 33,25 EUR pr. ton.
(45)
Da den told, der blev fastlagt på grundlag af den gældende dumpingmargen, er højere end den gældende told, bør den fornyede undersøgelse afsluttes uden ændring af niveauet af tolden for ansøgeren, som bør opretholdes på niveau med den definitive antidumpingtold, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse.
E. TILSAGN
(46)
Ansøgeren gav udtryk for at være interesseret i at afgive tilsagn, men afgav ikke et tilstrækkeligt dokumenteret pristilsagn inden for den frist, der er fastsat i grundforordningens artikel 8, stk. 2. Følgelig kunne tilsagnet ikke godtages af Kommissionen. Det blev dog vurderet, at problematikken i flere spørgsmål, nemlig 1) udsvinget i priserne på den pågældende vare, som nødvendiggør en form for indeksering af mindstepriserne, samtidig med at udsvinget ikke i tilstrækkeligt omfang kan forklares ved hjælp af den vigtigste omkostningsfaktor; og 2) den særlige markedssituation for den pågældende vare (der er bl.a. begrænset import fra den eksportør, der er genstand for undersøgelsen) viser, at der er behov for at overveje, om et tilsagn kombineret med en indekseret mindstepris og et kvantitativt loft kunne være en brugbar løsning.
(47)
Som nævnt ovenfor kunne ansøgeren på grund af de komplekse spørgsmål ikke afgive et acceptabelt tilsagn inden for den fastsatte frist. Derfor vurderer Rådet, at ansøgeren undtagelsesvis bør have tilladelse til at færdiggøre sit tilsagn efter den fastsatte frist, men dog senest ti kalenderdage efter denne forordnings ikrafttræden.
F. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(48)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for at afslutte den fornyede undersøgelse og opretholde de eksisterende antidumpingforanstaltninger på importen af den pågældende vare fremstillet af ansøgeren. Alle parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Deres bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var påkrævet og behørigt dokumenteret -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Eneste artikel
Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent henhørende under KN-kode 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 91 og med oprindelse i Ukraine, som blev indledt i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96, afsluttes hermed uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger.
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. marts 2008.
A TANÁCS 237/2008/EK RENDELETE
(2008. március 10.)
a többek között Ukrajnából származó ammónium-nitrát behozatalára kivetett dömpingellenes vámra vonatkozó, a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat befejezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott bizottsági javaslatra,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
2001. január 22-én a Tanács a 132/2001/EK rendelettel (2) 33,25 EUR/tonna összegű végleges dömpingellenes vámot (a továbbiakban: a meglévő intézkedések) vetett ki többek között az Ukrajnából származó, a 3102 30 90 és a 3102 40 90 KN-kóddal bejelentett ammónium-nitrát behozatalára. A meglévő intézkedésekhez vezető vizsgálat a továbbiakban: eredeti vizsgálat.
(2)
2004. május 17-én egy részleges időközi felülvizsgálatot követően a Tanács a 993/2004/EK rendelettel (3) mentesítette a 132/2001/EK rendelettel kivetett dömpingellenes vám alól az olyan érintett terméknek a Közösségbe történő behozatalát, amelynek gyártóitól a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el. Az 1001/2004/EK bizottsági rendelettel (4) a Bizottság további hat hónapra fogadott el kötelezettségvállalást, az 1996/2004/EK bizottsági rendelet (5) pedig ismét meghosszabbította az erre vonatkozó időszakot 2005. május 20-ig. A kötelezettségvállalások célja az volt, hogy figyelembe vegyék az Európai Unió 2004. május 1-i, 25 tagra történő bővülésének bizonyos következményeit.
(3)
Egy olyan időközi felülvizsgálatot követően, amelynek hatálya az érintett termék fogalommeghatározására korlátozódott, a Tanács a 945/2005/EK rendelettel úgy határozott, hogy pontosítani kell az érintett termék meghatározását, a hatályos intézkedéseket pedig akkor kell alkalmazni az érintett termékre, amikor azt egyéb műtrágyákhoz keverik, ezek ammónium-nitrát-tartalma, valamint az egyéb elhanyagolható anyagok és elemek arányában.
(4)
A 2006. januárjában kezdeményezett lejárati felülvizsgálat után a Tanács a 442/2007/EK rendelettel (6) két évvel meghosszabbította az intézkedéseket jelenlegi szintjükön. Az intézkedések különleges vámokból állnak.
2. Felülvizsgálati kérelem
(5)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése értelmében az ukrán exportáló gyártó, az Open Joint Stock Company Azot Cherkassy (a továbbiakban: a kérelmező) részleges időközi felülvizsgálati kérelmet nyújtott be. A kérelem hatályát a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozták.
(6)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján benyújtott kérelmében a kérelmező azt állította, hogy a dömpinggel kapcsolatos körülmények, amelyek alapján a hatályos intézkedéseket meghozták, megváltoztak, továbbá hogy ezek a változások tartós jellegűek. A kérelmező továbbá azt állítja, hogy a saját költségein és a belföldi árakon alapuló rendes értéknek és Közösségbe irányuló exportárainak összehasonlítása a jelenlegi intézkedések szintjénél jóval alacsonyabb dömpinget eredményezne. Ezért a kérelmező azt állította, hogy az intézkedések jelenlegi szinten történő további alkalmazása már nem szükséges a dömping ellensúlyozására.
3. A vizsgálat
(7)
A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy a kérelem elegendő prima facie bizonyítékot tartalmaz, ezért a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2006. december 19-én közzétett kezdeményezésről szóló értesítéssel (7) bejelentette az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján a részleges időközi felülvizsgálat megindítását.
(8)
A felülvizsgálat hatályát tekintve a kérelmező dömpingjének vizsgálatára korlátozódott. A dömpingre vonatkozó vizsgálat a 2005. október 1. és 2006. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.
(9)
A felülvizsgálat kezdeményezéséről a Bizottság hivatalosan értesítette a kérelmezőt, az exportáló ország képviselőit és a közösségi gyártók szövetségét. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az értesítésben megállapított határidőn belül álláspontjukat írásban ismertessék, és szóbeli meghallgatást kérjenek.
(10)
Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérelmezte, illetve aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek alapján meghallgatását szükségesnek tekintette.
(11)
A vizsgálat szempontjából szükségesnek tartott információk beszerzése céljából a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek, és az erre a célra megadott határidőn belül meg is kapta a választ.
(12)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping meghatározása szempontjából szükségesnek ítélt. A Bizottság ellenőrző látogatást tett a kérelmező telephelyén Cserkasziban.
(13)
Valamennyi érintett felet tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, melyek alapján úgy tervezték, hogy a jelenlegi felülvizsgálatot megszüntetik, és a kérelmező által gyártott érintett termék behozatalára kivetett, meglévő dömpingellenes vámot fenntartják, valamint a felek lehetőséget kaptak arra, hogy megtegyék észrevételeiket. A beérkezett észrevételeket kellően megvizsgálták, és indokolt esetben figyelembe vették.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(14)
Az érintett termék megegyezik a 945/2005/EK rendeletben az eredeti vizsgálat érintett termékével, vagyis az Ukrajnából származó, a 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 és ex 3105 90 91 KN-kód alá tartozó, 80 tömegszázalékot meghaladó ammónium-nitrát-tartalmú szilárd műtrágya (a továbbiakban: ammónium-nitrát). Az ammónium-nitrát a mezőgazdaságban általánosan alkalmazott szilárd nitrogénműtrágya. Ammóniából és salétromsavból gyártják, nitrogéntartalma szemcsézett vagy granulált formában meghaladja a 28 tömegszázalékot.
2. Hasonló termék
(15)
Ez a felülvizsgálat megerősítette azt, amelyet az eredeti vizsgálatban állapítottak meg, hogy az ammónium-nitrát olyan nyersanyag, amelynek minősége és alapvető tulajdonságai a származási országtól függetlenül megegyeznek. A kérelmező által gyártott és az ukrán belföldi piacon eladott, illetve a Közösségbe exportált ammónium-nitrát ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkeznek, és lényegében ugyanaz a végső felhasználásuk. Ezért ezek a termékek az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében hasonló termékeknek tekintendők. Mivel ez a felülvizsgálat a dömpingnek a kérelmező tekintetében történő meghatározására korlátozódott, a közösségi ipar által gyártott és a közösségi piacon értékesített termékkel kapcsolatban nem vontak le következtetéseket.
C. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
1. Rendes érték
(16)
A rendes érték megállapítása érdekében elsőként annak ellenőrzésére került sor, hogy a kérelmező teljes belföldi értékesítése reprezentatív-e az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében, vagyis ennek az értékesítésnek a teljes volumene kiteszi-e kérelmező Közösségbe irányuló exportértékesítési volumenének legalább 5 %-át. A vizsgálat azt mutatta, hogy a kérelmező csak egyetlen típusú ammónium-nitrátot értékesített, ez a típus pedig a belföldi piacon reprezentatív mennyiségben került értékesítésre.
(17)
A Bizottság ezután azt vizsgálta meg, hogy az ammónium-nitrát belföldi értékesítése - az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdésével összhangban - tekinthető-e a rendes kereskedelmi forgalom keretén belül megvalósulónak, összehasonlítva a belföldi nettó eladási árakat és a számított előállítási költséget.
(18)
A kérelmező előállítási költségeinek értékelésekor megállapították, hogy a kérelmező nyilvántartásai nem tükrözték ésszerű módon a gázköltségeket. Megjegyzendő, hogy az energiaköltségek - pl. a gáz - teszik ki a gyártási költségek nagy részét, és így az előállítási összköltségek jelentős hányadát.
(19)
A gázköltségeket illetően megállapították, hogy Ukrajna Oroszországból importálja az ammónium-nitrát előállítása során felhasznált gáz java részét. Ebben a tekintetben minden rendelkezésre álló adat azt mutatja, hogy Ukrajna a szabályozatlan piacokon tapasztalható piaci áraknál lényegesen olcsóbban importál földgázt Oroszországból. A vizsgálat kimutatta, hogy az Oroszországból a Közösségbe exportált gáz ára megközelítőleg kétszer olyan magas volt, mint az ukrán belföldi gázár. Ezért az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésében előírtaknak megfelelően a kérelmező gázköltségeit kiigazították más reprezentatív piacokról származó adatok alapján.
(20)
A közzétételt követően a kérelmező úgy érvelt, hogy a belföldi piacon fizetett gázárainak bármiféle kiigazítása alaptalan lenne, mivel a vállalat számviteli nyilvántartásai teljes mértékben tükrözik a hasonló terméknek a származási országban történő gyártásával és értékesítésével kapcsolatos tevékenységhez kapcsolódó költségeket.
(21)
A hasonló termék előállítási költségének az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése szerinti vizsgálatakor azonban meg kell határozni, hogy a vállalat számviteli nyilvántartásában szereplő költségek ésszerűen tükrözik-e a vizsgált termék előállításához és eladásához kapcsolódó költségeket. A fenti (19) preambulumbekezdésben ismertetett okokból ez a feltétel nem teljesült.
(22)
Ezenkívül a kérelmező azt állította, hogy rendes értékének az érintett termékből a belföldi piacon teljesített eladásaihoz kellene kapcsolódnia, mivel állítólag nincs ok úgy vélni, hogy ezek az eladások nem a rendes kereskedelmi forgalomban történtek. Ebben a tekintetben megjegyzendő, hogy annak megállapítása érdekében, hogy a belföldi értékesítéseket az ár miatt végezték-e a rendes kereskedelmi forgalom keretében, vagyis hogy azok nyereségesek voltak-e, először azt kell megállapítani, hogy a kérelmező költségei megbízható alapot jelentettek-e az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdése értelmében. Csak a költségek megbízható megállapítását követően lehet meghatározni, hogy a rendes érték megállapításának mely módszertanát kell alkalmazni. Amint a (28) preambulumbekezdésben ki van fejtve, a belföldi nettó eladási ár és a kiigazított előállítási ár összehasonlítása a felülvizsgálati időszakban azt mutatta, hogy a rendes kereskedelmi forgalomban nem történt belföldi értékesítés. A kérelmező belföldi árai nem használhatók fel a rendes érték megállapításához.
(23)
A kérelmező azt is állította, hogy a vizsgálat a felülvizsgálati időszak adataira támaszkodott, és így a következtetések nem veszik figyelembe az ezen időszak óta lezajlott változásokat, elsősorban a gázárak folyamatos növekedését és a belföldi műtrágyafogyasztás növekedését Ukrajnában. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerint a reprezentatív megállapítások céljából olyan vizsgálati időszakot kell kiválasztani, amely a dömping esetében rendes körülmények között a közvetlenül az eljárás kezdeményezése előtti, legalább hat hónapos időszakra terjed ki. Arra is emlékeztetni kell, hogy a szokásos közösségi gyakorlatnak megfelelően a dömpingre vonatkozó felülvizsgálati időszak egy év.
(24)
A Bizottság mérlegelte, hogy az ukrán gázáraknak a felülvizsgálati időszakot követő alakulását figyelembe vegye-e a kérelmező dömpingkülönbözetének megállapításakor. Ennek kapcsán azt kell megjegyezni, hogy az alaprendelet 6. cikkének (1) bekezdése értelmében a vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó információk rendesen nem vehetők figyelembe. Az egységes közösségi gyakorlatnak megfelelően ezt úgy értelmezték, hogy a vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó események csak akkor vehetők figyelembe, ha azok nyilvánvalóak, kétségbevonhatatlanok és tartósak. Ilyen szempontból tehát - bár a felülvizsgálati időszakot követően a gázárak emelkedését lehetett megfigyelni - nem állapítható meg kellő bizonyossággal, hogy ez az áremelkedés tartós jellegű volt-e. Annyi volt megállapítható, hogy az ukrajnai gázárak leendő alakulásáról rendelkezésre álló információk csupán előrejelzések voltak, nem pedig a tényleges gázárakhoz kapcsolódó ellenőrizhető adatok. A 6. cikk (1) bekezdése csak egészen rendkívüli körülmények között teszi lehetővé a vizsgálati időszakon (vagy felülvizsgálat esetén a felülvizsgálati időszakon) kívüli információk és adatok felhasználását. Jelen esetben a helyzet nem tekinthető olyannak, mint ami igazolná a felülvizsgálati időszakon kívüli adatok igénybe vételét. A kérelmező ráadásul nem támasztotta alá érveit, hiszen semmilyen bizonyítékot nem nyújtott be annak bemutatására, hogy a felülvizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó adatok reprezentatívabbak lennének, mint a felülvizsgálati időszakra vonatkozók. Az érvelést ezért elutasították.
(25)
Azzal kapcsolatban, hogy az ukrán műtrágyafogyasztás megnövekedett a felülvizsgálati időszak után, a kérelmező nem fejtette ki vagy mutatta be, hogy ez a tény milyen mértékben hatna a felülvizsgálati időszakra vonatkozó információk alapján tett megállapításokra. A kérelmező így nem nyújtott be annyi információt, amelynek alapján értelmes következtetéseket lehetne levonni, és más olyan információ sem állt rendelkezésre, amely alátámaszthatta volna a kérelmező ilyen irányú állítását. Minthogy ezen az alapon minden következtetés merőben spekulatív jellegű lenne, a kérelmező állítását el kellett utasítani.
(26)
A kiigazított gázár az orosz gáz német-cseh határparitáson (Waidhaus), nettó szállítási költségekkel számított, exportra értékesített átlagárán alapult. Mivel Waidhaus az EU-ba - amely egyrészt az orosz gáz legfőbb piaca, másrészt árai ésszerűen tükrözik a költségeket - irányuló orosz gázeladás fő csomópontja, ezért az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése értelmében reprezentatív piacnak tekinthető.
(27)
A kérelmező továbbá úgy érvelt, hogy Ukrajna hasonló piaci körülmények között vásárol gázt, mint a Közösség, a kérelmező által 2007-ben a gázért fizetett árak pedig magasabbak voltak, mint az ugyanabban az időszakban ukrán-orosz határon tapasztalható gázár. A kérelmező azonban nem nyújtott be semmilyen bizonyítékot érvei alátámasztására, és így elmulasztotta bemutatni, hogy teljesülnek a (24) preambulumbekezdésben említett feltételek, melyeknek következtében a felülvizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó eseményeket is figyelembe kellene venni. Az érvelés ezért elutasíttatott.
(28)
A belföldi nettó eladási árak és a felülvizsgálati időszakban tapasztalható kiigazított előállítási költség összehasonlítása azt mutatta, hogy - az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése értelmében - nem került sor eladásra a rendes kereskedelmi forgalomban.
(29)
Ezért úgy lehetett tekinteni, hogy a belföldi árak nem nyújtanak megfelelő alapot a rendes érték megállapításához, ezért más módszert kellett alkalmazni. Az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdésével összhangban a rendes értéket úgy állították össze, hogy a kérelmezőnél az érintett termék esetében felmerült - a (19) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően szükség szerint kiigazított - gyártási költségekhez hozzáadtak egy ésszerű összegnyi SG&A költséget és egy ésszerű mennyiségnyi nyereséget.
(30)
Az SG&A költségeket és a nyereséget nem lehetett meghatározni az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető mondata alapján, mivel a kérelmezőnek nem voltak a rendes kereskedelmi forgalom keretében megvalósult reprezentatív belföldi eladásai az érintett termékből. Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontja nem alkalmazható, mert csak a kérelmezőre terjed ki a vizsgálat. A 2. cikk (6) bekezdésének b) pontja sem alkalmazható, mivel az azonos általános kategóriába tartozó termékek esetében a kérelmező előállítási költségeit szintén ki kellene igazítani a gázköltségek tekintetében, a (19) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt. Ennélfogva az SG&A költségeket és a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja alapján állapították meg.
(31)
Az észak-amerikai piacon jelentős volumenű belföldi értékesítés, valamint a belföldi és külföldi vállalatok részéről egyaránt nagyfokú verseny volt megfigyelhető. Ebben a vonatkozásban mérlegelték a műtrágyaágazatban működő nagyvállalatokra vonatkozó nyilvánosan hozzáférhető információkat is. Azt sikerült megállapítani, hogy az észak-amerikai (USA-beli és kanadai) termelőktől származó, megfelelő adatok lennének a legalkalmasabbak a vizsgálat céljára, mivel a világ e térségében tőzsdén működő vállalatokról széleskörűen rendelkezésre állnak nyilvánosan hozzáférhető, megbízható és teljes pénzügyi adatok. Az SG&A költségeket és a nyereséget ezért három olyan észak-amerikai termelő SG&A költségeinek és nyereségének súlyozott átlaga alapján állapították meg, melyek az azonos általános árukategóriába tartozó termékek (nitrogénműtrágyák) belföldi eladásai tekintetében a nitrogénműtrágya-ágazat legnagyobb vállalatai közé számítanak. Ezt a három gyártót a nitrogénműtrágya-üzletág képviselőjének, SG&A költségeiket és nyereségüket pedig reprezentatívnak tekintették a szóban forgó üzletágban sikeresen működő vállalatoknál általában megjelenő SG&A költségek és nyereség tekintetében. Semmi nem utalt arra, hogy az így megállapított nyereség összege meghaladta az ukrajnai gyártók által belföldi piacukon az azonos általános kategóriába tartozó termékek eladásai révén elért nyereséget.
(32)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kérelmező azt állította, hogy jelentős különbség van az észak-amerikai és az ukrajnai piaci helyzet között. A kérelmező azonban elmulasztotta ezt az állítólagos különbséget kifejteni, és így állításait alátámasztani. Szintén elmulasztott más ésszerű alapot javasolni a számításokhoz, amelynek hiányában ezt az érvet el kellett utasítani.
2. Exportár
(33)
Mivel az érintett terméket független vevőknek exportálták a Közösségbe, az exportárat az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően állapították meg, azaz a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportár alapján.
3. Összehasonlítás
(34)
A rendes érték és az exportár közötti összehasonlítást gyártelepi alapon és ugyanezen a kereskedelmi szinten végezték el. A tisztességes összehasonlítás érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazítások formájában figyelembe vették az árakat és az ezek összehasonlíthatóságát érintő tényezők eltéréseit. Ennek megfelelően adott esetben kiigazításokat végeztek a szállítási, kezelési, rakodási és kiegészítő költségek eltérései esetében, és ezeket ellenőrizhető bizonyítékokkal támasztották alá.
(35)
A nyilvánosságra hozatalt követően a közösségi gyártók szövetsége úgy érvelt, hogy az Ukrajnában a többek között az érintett terméknek a Közösségbe történő szállítására vonatkozó vasúti tarifák mesterségesen alacsonyak, és ezért ezeket is ki kell igazítani. A vizsgálat azonban nem tárta fel, hogy az ukrán szállítási költségek ésszerűen tükröződnének a kérelmező nyilvántartásaiban. Ezt a panaszt ezért elutasították.
4. Dömpingkülönbözet
(36)
A dömpingkülönbözet meghatározása az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának az összehasonlítása alapján történt.
(37)
Ez az összehasonlítás 38,2 %-os dömpingkülönbözetet mutatott, a vámfizetés nélküli CIF közösségi határparitáson számított ár százalékában kifejezve.
5. A megváltozott körülmények tartós jellege
(38)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban elemzést végeztek arra vonatkozóan, hogy a dömping vonatkozásában a körülmények megváltozása ésszerűen tartósnak mondható-e.
(39)
Ebben az összefüggésben megjegyzendő, hogy a jelenleg a kérelmezőre alkalmazandó dömpingkülönbözetet az eredeti vizsgálatban olyan rendes érték felhasználásával állapították meg, amelyet egy piacgazdasággal rendelkező harmadik ország gyártójától beszerzett adatok alapján határoztak meg az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdésével összhangban. A jelenlegi felülvizsgált rendes érték azonban a kérelmező saját adataira vonatkozó információk alapján lett meghatározva az alaprendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján, miután (az alaprendeletnek a 2117/2005/EK tanácsi rendelettel történő módosításával) Ukrajna is piacgazdasági státust kapott.
(40)
Semmi sem mutat arra, hogy a jelenlegi vizsgálatban a kérelmezőre megállapított rendes értéket vagy exportárat ne lehetne tartós jellegűnek tekinteni. Lehetne azzal érvelni, hogy a földgáz mint fő nyersanyag árainak alakulása jelentős hatást gyakorolhatott a rendes értékre. Úgy tekinthető azonban, hogy az ár növekedése az összes piaci szereplőt érintené, és ezért mind a rendes értékre, mind pedig az exportárra hatással lenne.
(41)
A kérelmező Közösségbe irányuló exportára hasonlónak bizonyult a más országokba irányuló kiviteléhez, ahol a felülvizsgálati időszakban számottevően nagyobb mennyiségeket értékesítettek.
(42)
Ezért bár a felülvizsgálati időszakra megállapított dömpingkülönbözet a kérelmező viszonylag kis volumenű, Közösségbe irányuló kivitelén alapul, okkal feltételezhető, hogy a megállapított dömpingkülönbözet tartós jelleggel megváltozott körülményeken alapul.
D. A FELÜLVIZSGÁLAT BEFEJEZÉSE
(43)
Mivel az eredeti vizsgálat során a vámot konkrét, tonnánkénti összeg formájában vetették ki, a jelenlegi vizsgálatban is így kell eljárni. A jelenlegi dömpingkülönbözet alapján kiszámított vám 47 EUR/tonna lenne.
(44)
Emlékeztetni kell arra, hogy - mint azt a 132/2001/EK rendelet (59) preambulumbekezdése leírja - a végleges intézkedések 2001-es bevezetésekor az alacsonyabb vám szabállyal összhangban kivetendő végleges vám összegének meghatározásakor a dömpingkülönbözetet alkalmazták. A 442/2007/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerint a jelenleg alkalmazandó vám összege az adott terméktípustól függ, és 29,26 EUR/tonna és 33,25 EUR/tonna között változik.
(45)
Mivel a jelenlegi dömpingkülönbözet alapján megállapított vám magasabb a jelenlegi vámnál, a felülvizsgálatot a kérelmezőre alkalmazandó vámszint módosítása nélkül kell megszüntetni, melyet az eredeti vizsgálatban megállapított végleges dömpingellenes vám szintjén kell fenntartani.
E. KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK
(46)
A kérelmező érdeklődött kötelezettségvállalás felajánlása iránt, ám nem nyújtott be megfelelően alátámasztott kötelezettségvállalási ajánlatot az alaprendelet 8. cikkének (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül. Ebből következően a Bizottság nem tudott kötelezettségvállalási ajánlatot elfogadni. Úgy ítélik meg azonban, hogy egyes kérdések összetettsége miatt, nevezetesen: 1. az érintett termék árának ingadozása, amely szükségessé tenné a minimumárak indexálását, míg az ingadozást nem magyarázza kellőképpen a fő költségtényező; és 2. az érintett termék különleges piaci helyzete (többek között az, hogy a felülvizsgálat tárgyát képező exportőr behozatala korlátozott) rámutat annak szükségességére, hogy alaposabban megfontolják: vajon egy indexált minimumárat és mennyiségi küszöböt kombináló kötelezettségvállalás egyáltalán működőképes lenne-e.
(47)
A kérdés fent említett bonyolultsága miatt a kérelmező nem tudott elfogadható kötelezettségvállalási ajánlatot benyújtani a jogszabályban meghatározott határidőn belül. A fentiekre tekintettel a Tanács úgy ítéli meg, hogy a kérelmezőnek kivételesen a fent említett határidőn túl - ám e rendelet hatálybalépéstől számított 10 napon belül - engedélyezni kellene kötelezettségvállalási ajánlatának elkészítését.
F. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL
(48)
Valamennyi érintett felet tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, melyek alapján úgy tervezték, hogy a jelenlegi felülvizsgálatot megszüntetik, és a kérelmező által gyártott érintett termék behozatalára kivetett, meglévő dömpingellenes vámot fenntartják. Mindegyik félnek lehetősége volt észrevételeket tenni. Észrevételeiket, amennyiben azokat bizonyítékokkal támasztották alá, figyelembe vették.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
Egyetlen cikk
Az Ukrajnából származó, 80 tömegszázalékot meghaladó mennyiségű ammónium-nitrátot tartalmazó szilárd műtrágyák, amelyeket jelenleg a 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 és ex 3105 90 91 KN-kódok alá tartoznak, behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedéseknek a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint megindított részleges időközi felülvizsgálata a hatályos dömpingellenes intézkedések módosítása nélkül megszűnik.
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. március 10-én.