DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EF) Nr. 1052/2008
af 22. oktober 2008
om ændring af forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) om anvendelse af mindstereserver
(ECB/2008/10)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 19.1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver (1),
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 19.1 i ESCB statutten kan Styrelsesrådet for den Europæiske Centralbank (ECB) udfærdige regler om beregning og fastsættelse af de krævede mindstereserver.
(2)
Artikel 2 i forordning (EF) nr. 2531/98 bestemmer, at ECB på et ikke-diskriminerende grundlag kan fritage institutioner fra mindstereservekrav i overensstemmelse med kriterier fastlagt af ECB.
(3)
ECB anser det for nødvendigt at sætte strengere kriterier for at give dispensation fra reservekravene samt desuden at fastsætte et nyt kriterium vedrørende mulighed for at give fritagelse til institutter, som er underlagt foranstaltninger fra Fællesskabets eller en medlemsstats side, som indebærer en indefrysning af midler eller begrænsning i anvendelsen af instituttets midler, eller som på anden måde er omfattet af en beslutning i ECB’s Styrelsesråd, der suspenderer eller udelukker deres adgang til markedsoperationer eller til Eurosystemets stående faciliteter.
(4)
Set i lyset af hidtidige erfaringer er det også nødvendigt at ændre Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) (3) for at gøre definitionen af elementerne i reservegrundlaget mere detaljeret, som er udgangspunktet for beregning af mindstereserver og bestemmelserne om fritagelser fra kravene om særskilt indberetning for institutioner, som holder mindstereserver gennem en formidler.
(5)
Forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) bør desuden give mulighed for fastsættelse af generelle kriterier en overgangs reservekravsperiode for så vidt angår institutter, der bliver undergivet ECB’s reservekrav som følge af indførelse af euroen i den medlemsstat, hvor de er beliggende -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) ændres således:
1)
Artikel 2, stk. 2 og 3, affattes således:
»2. Uden at være forpligtet til at indgive anmodning herom er et institut fritaget for reservekrav fra begyndelsen af den reservekravsperiode, inden for hvilken dens tilladelse er inddraget eller bortfaldet, eller inden for hvilken der af en retlig myndighed eller anden kompetent myndighed i en deltagende medlemsstat træffes afgørelse om at indlede afviklingssprocedure vedrørende instituttet.
ECB kan på et ikke-diskriminerende grundlag fritage følgende institutter fra reservekravene:
a)
institutter, som er omfattet af omstruktureringsforanstaltninger
b)
institutter, som er underlagt indefrysning af midler og/eller andre foranstaltninger fra Fællesskabets eller en medlemsstats side i henhold til traktatens artikel 60, stk. 2, som indebærer begrænsning i anvendelsen deres midler, eller som er omfattet af en af ECB’s Styrelsesråd truffet beslutning, der suspenderer eller udelukker deres adgang til markedsoperationer eller til Eurosystemets stående faciliteter
c)
institutter, for hvilke det gælder, at formålet med ECB’s reservekravssystem ikke kan opfyldes ved at pålægge dem reservekrav. Når ECB træffer beslutning om en sådan fritagelse, sker det under hensyntagen til mindst et af følgende kriterier:
i)
instituttet er alene godkendt til at varetage særlige funktioner
ii)
instituttet har ikke tilladelse til at drive aktiv bankvirksomhed i konkurrence med andre kreditinstitutter
iii)
instituttet er retligt forpligtet til at have alle sine indskud øremærket udelukkende til regional og/eller international udviklingsstøtte.
3. ECB offentliggør en liste over institutter, som er underlagt reservekrav. ECB offentliggør ligeledes en liste over institutter, som er fritaget for reservekravene af andre årsager, end:
a)
omstruktureringsforanstaltninger
b)
indefrysning af midler og/eller andre foranstaltninger fra Fællesskabets eller en medlemsstats side i henhold til traktatens artikel 60, stk. 2, som indebærer begrænsning i anvendelsen deres midler, eller som er omfattet af en af ECB’s Styrelsesråd truffet beslutning, der suspenderer eller udelukker deres adgang til markedsoperationer eller til Eurosystemets stående faciliteter.
Institutter kan ved hjælp af disse lister fastslå, om deres gældsforpligtelser vedrører andre institutter, som selv er underlagt reservekrav. Disse lister er ikke afgørende for, hvorvidt et institut er underlagt reservekrav i henhold til artikel 2.«
2)
Artikel 3, stk. 2, affattes således:
»2. Følgende passiver er fritaget fra reservegrundlaget:
a)
passiver vedrørende et andet institut, som ikke er opført på listen som værende fritaget fra ECB’s reservekravssystem i henhold til artikel 2, stk. 3
b)
passiver i forhold til ECB eller til en NCB.
Ved anvendelsen af denne bestemmelse skal instituttet over for den pågældende deltagende NCB dokumentere den faktiske størrelse af sine passiver over for andre institutter, som ikke er opført som værende fritaget for ECB’s reservekrav, og passiver i forhold til ECB eller en deltagende NCB, som betingelse for at de kan udelades af reservekravsgrundlaget. Hvis instituttet ikke kan føre dokumentation for udstedte gældsinstrumenter med en aftalt løbetid på op til to år, kan den foretage et standardfradrag i reservekravsgrundlaget på den udestående del af dets gældsinstrumenter, som er udstedt med en aftalt løbetid på til og med to år. ECB offentliggør størrelsen af dette standardfradrag på samme måde, som den offentliggør den i artikel 2, stk. 3, omhandlede liste.«
3)
Artikel 4, stk. 1, affattes således:
»1. For følgende passivkategorier (som defineret i bestemmelserne om ECB’s rapporteringskrav for penge- og bankstatistik i forordning (EF) nr. 2423/2001 (ECB/2001/13)) gælder en reservekoefficient på 0 %:
a)
indlån med en aftalt løbetid på over to år
b)
indlån med et opsigelsesvarsel på over to år
c)
genkøbsforretninger
d)
gældsinstrumenter med en aftalt løbetid på over to år.«
4)
Artikel 11 affattes således:
»Artikel 11
Reservebeholdninger på et konsolideret grundlag
Institutter, som har tilladelse til at indberette statistiske data vedrørende deres konsoliderede reservegrundlag som en gruppe (som defineret i bestemmelserne om ECB’s rapporteringskrav for penge- og bankstatistik i forordning (EF) nr. 2423/2001 (ECB/2001/13)), skal holde mindstereserver gennem en af gruppens institutter, der fungerer som formidler udelukkende for disse institutter og i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 10. Når et institut har fået ECB’s tilladelse til at foretage statistisk indberetning vedrørende det konsoliderede reservegrundlag for institutterne i gruppen, er det institut, der optræder som formidler vedrørende reservegrundlaget, automatisk fritaget fra bestemmelserne i artikel 10, stk. 6, og det er kun gruppen som helhed, der er berettiget til det i artikel 5, stk. 2, omhandlede fradrag.«
5)
Som artikel 13a indsættes:
»Artikel 13a
Udvidelse af euroområdet
1. I de tilfælde, hvor en medlemsstat indfører euroen i overensstemmelse med traktaten, giver ECB’s Styrelsesråd ECB’s Direktion bemyndigelse til at træffe beslutning under hensyntagen til Markedsoperationskomiteens synspunkter om følgende:
a)
datoerne for overgangsperiode med hensyn til reservekrav for så vidt angår anvendelse af reservekrav på institutter, som er beliggende i den pågældende medlemsstat, idet den første dato er datoen for indførelse af euroen i nævnte medlemsstat
b)
opgørelsesmåden for reservegrundlaget til brug for fastsættelse af niveauet for mindstereserver, som de institutter, der er beliggende i den medlemsstat, der indfører euroen, skal holde i overgangsperioden i forhold til ECB’s rapporteringskrav for penge- og bankstatistik som fastlagt i forordning (EF) nr. 2423/2001 (ECB/2001/13), og
c)
fristen for opgørelse og verifikation af mindstereserver for institutter beliggende i den medlemsstat, der indfører euroen og for deres nationale centralbank med hensyn til overgangsreserveperioden.
Direktionen offentliggør en erklæring om sin beslutning senest to måneder før datoen for indførelse af euroen i pågældende medlemsstat.
2. Styrelsesrådet bemyndiger desuden Direktionen til at tillade institutter i andre deltagende medlemsstater for de reservekravsperioder, der er sammenfaldende med og følger efter overgangsreservekravsperioden, i deres reservegrundlag at fratrække passiver vedrørende institutter i den medlemsstat, der indfører euroen, selvom disse institutter ikke er anført på listen over institutter underlagt reservekrav i artikel 2, stk. 3, I Direktionens beslutning i henhold til dette stykke kan endvidere nærmere angives, hvorledes sådanne fradrag skal foretages.
3. Såfremt Direktionen træffer beslutning i henhold til stk. 1 og 2, gives straks meddelelse herom til Styrelsesrådet, ligesom Direktionen handler i overensstemmelse med beslutninger vedtaget af Styrelsesrådet herom.«
Artikel 2
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 22. oktober 2008.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1052/2008/EK RENDELETE
(2008. október 22.)
a kötelező tartalék képzéséről szóló 1745/2003/EK (EKB/2003/9) rendelet módosításáról
(EKB/2008/10)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára (a továbbiakban: a KBER Alapokmánya), és különösen annak 19.1. cikkére,
tekintettel a kötelező tartalék Európai Központi Bank által történő alkalmazásáról szóló, 1998. november 23-i 2531/98/EK tanácsi rendeletre (1),
tekintettel az Európai Központi Bank szankciók kirovására vonatkozó hatásköréről szóló, 1998. november 23-i 2532/98/EK tanácsi rendeletre (2),
mivel:
(1)
A KBER Alapokmányának a 19.1. cikke előírja, hogy az Európai Központi Bank (EKB) Igazgatótanácsa rendeleteket hozhat a szükséges kötelező tartalék számítására és meghatározására vonatkozóan.
(2)
A 2531/98/EK rendelet 2. cikke előírja, hogy az EKB megkülönböztetéstől mentesen mentesíthet intézményeket a kötelező tartalékképzés követelménye alól az EKB által megállapított szempontok szerint.
(3)
Az EKB szükségesnek tartja a tartalékképzési követelmények alóli mentesítés megadása feltételeinek szigorítását, és emellett egy új feltétellel való kiegészítését az olyan intézmények mentesítése tekintetében, amelyekre a Közösség vagy valamely tagállam az eszközök befagyasztását eredményező intézkedéseket rótt ki, illetve amelyekre egyébként az EKB Kormányzótanácsának a nyíltpiaci műveletekhez vagy az eurorendszer rendelkezésre állásához való hozzáférésüket felfüggesztő vagy kizáró határozata vonatkozik.
(4)
A múltbeli tapasztalatokra figyelemmel szükséges az Európai Központi Bank 1745/2003/EK (EKB/2003/9) rendeletének (3) módosítása is, a tartalékalap azon összetevői meghatározásának finomítása céljából, amelyek tekintetében a kötelező tartalék kiszámítása történik, valamint a kötelező tartalékokat közvetítőn keresztül elhelyező intézmények külön adatszolgáltatási kötelezettsége alóli mentesítés megadására vonatkozó rendelkezések finomítására.
(5)
Az 1745/2003/EK (EKB/2003/9) rendeletnek elő kell írnia az azon intézmények átmeneti tartalékolási időszakaira vonatkozó általános kritériumokat, amelyek azért kerültek az EKB tartalékképzési követelményeinek hatálya alá, mert sor került az euro bevezetésére abban a tagállamban, amelyben találhatók,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1745/2003/EK (EKB/2003/9) rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk (2) és (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Kérelem benyújtásának kötelezettsége nélkül mentesül az intézmény a tartalékképzési kötelezettség alól azon tartalékolási időszak kezdetétől, amelyben engedélyét visszavonják vagy azt visszaadja, illetve amelyben a részt vevő tagállam igazságügyi hatósága vagy más hatáskörrel rendelkező hatósága az intézményt felszámolási eljárás alá vonó döntését meghozza.
Az EKB megkülönböztetéstől mentesen felmentheti a tartalékképzési kötelezettség alól a következő intézményeket:
a)
reorganizáció alatt álló intézmények;
b)
a Közösség vagy valamely tagállam által a Szerződés 60. cikkének (2) bekezdése értelmében hozott, az eszközök befagyasztását és/vagy pénzeszközök igénybe vételét korlátozó más intézkedések vagy az EKB Kormányzótanácsának a nyíltpiaci műveletekhez vagy az eurorendszer rendelkezésre állásához való hozzáférésüket felfüggesztő vagy kizáró határozatának hatálya alatt álló intézmények;
c)
azok az intézmények, amelyek esetében a tartalékképzés kötelezővé tétele nem felelne meg az EKB kötelező tartalékképzési rendszere céljának. Az ilyen felmentésről szóló döntés meghozatalakor az EKB a következő feltételek közül legalább egyet figyelembe vesz:
i.
az intézmény engedélye kizárólag különleges feladatok ellátására szól;
ii.
az intézmény számára tiltott aktív banki feladatok más hitelintézetekkel versenyezve történő ellátása;
iii.
az intézményre jogi kötelezettség vonatkozik abban a tekintetben, hogy összes betétje regionális és/vagy nemzetközi fejlesztési támogatásokra legyen elkülönítve.
(3) Az EKB közzéteszi a tartalékképzésre kötelezett intézmények listáját. Az EKB közzéteszi azoknak az intézményeknek a listáját is, amelyek nem azért mentesültek a tartalékképzési követelmény alól, mert a következők hatálya alatt állnak:
a)
reorganizációs intézkedések;
b)
a Közösség vagy valamely tagállam által a Szerződés 60. cikkének (2) bekezdése értelmében hozott, az eszközök befagyasztását és/vagy az intézmény pénzeszközeinek igénybe vételét korlátozó más intézkedések vagy az EKB Kormányzótanácsának a nyíltpiaci műveletekhez vagy az eurorendszer rendelkezésre állásához való hozzáférésüket felfüggesztő vagy kizáró határozata.
Az intézmények e listák alapján dönthetik el, hogy van-e kötelezettségük olyan intézménnyel szemben, amely maga is köteles tartalékot képezni. Ugyanakkor ezek a listák nem irányadóak annak eldöntésében, hogy valamely intézmény a 2. cikk alapján tartalékképzésre kötelezett-e.”
2.
A 3. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Nem tartoznak a tartalékalapba a következő források:
a)
az EKB kötelező tartalékképzési rendszere alól a 2. cikk (3) bekezdésének értelmében felmentettek listáján nem szereplő bármely intézménnyel szembeni kötelezettségek;
b)
az EKB-val vagy a részt vevő NKB-kkal szembeni kötelezettségek.
Ez a rendelkezés abban az esetben alkalmazható, ha az intézmény bizonyítékot tud szolgáltatni az illetékes részt vevő NKB-nak az EKB kötelező tartalékképzési rendszere alól felmentettek listáján nem szereplő bármely intézménnyel szemben fennálló kötelezettségei tényleges összegéről, továbbá az EKB-val vagy a részt vevő NKB-kkal szembeni kötelezettségeiről, azok tartalékalapból való kizárása érdekében. Ha a legfeljebb 2 évig terjedő eredeti futamidejű, hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírokról ilyen bizonyíték nem mutatható be, az intézmény a legfeljebb 2 évig terjedő eredeti futamidejű, hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírok kint lévő állományára alkalmazott egységes levonással csökkentheti a tartalékalapot. Az ilyen egységes levonások összegét az EKB ugyanolyan módon hozza nyilvánosságra, mint a 2. cikk (3) bekezdésében említett listát.”
3.
A 4. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) 0 %-os tartalékrátát kell alkalmazni (a 2423/2001/EK (EKB/2001/13) rendeletben meghatározott EKB pénzügyi és banki statisztikai adatszolgáltatási keretrendszer alapján) a következő forráskategóriákra:
a)
2 évnél hosszabb, megállapodás szerinti futamidejű betétek;
b)
2 évnél hosszabb futamidejű, felmondással visszaváltható betétek;
c)
repók;
d)
2 évnél hosszabb eredeti futamidejű, hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírok.”
4.
A 11. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„11. cikk
Konszolidált tartalékállomány
Azok az intézmények, amelyek jogosultak konszolidált tartalékalapjukra vonatkozó statisztikai adataikat (a 2423/2001/EK (EKB/2001/13) rendeletben meghatározott EKB pénzügyi és banki statisztikai adatszolgáltatási keretrendszer alapján) csoportként közölni, kötelesek kötelező tartalékaikat a csoport egy olyan intézményénél elhelyezni, amely kizárólag ezen intézmények számára jár el közvetítőként, a 10. cikk rendelkezéseivel összhangban. Az Európai Központi Banktól a csoport intézményei tekintetében a konszolidált tartalékalap tekintetében statisztikai adatszolgáltatás végzésére kapott felhatalmazás alapján a csoport közvetítőjeként eljáró intézmény automatikusan mentesül a 10. cikk (6) bekezdésének rendelkezései alól és csak a csoport egésze lesz jogosult az 5. cikk (2) bekezdése szerinti engedmény igénybe vételére.”
5.
A szöveg a következő 13a. cikkel egészül ki:
„13a. cikk
Euro-övezet bővítése
(1) Az EKB Kormányzótanácsa arra az esetre, ha valamely tagállam a Szerződésnek megfelelően bevezeti az eurót, átruházza az EKB Igazgatóságára a döntési hatáskör - adott esetben a KBER Piaci Műveletek Bizottsága álláspontjának megfontolását követően - gyakorlását a következő kérdésekben:
a)
a tagállamban található intézményekre vonatkozó tartalékképzési követelmények alkalmazása tekintetében az átmeneti tartalékolási időszak dátumai, amelyek közül a kezdő időpont az euro tagállamban történő bevezetésének napja;
b)
az eurót bevezető tagállamban található intézmények által képzendő kötelező tartalék szintjének meghatározása céljaira a tartalékalapnak az átmeneti tartalékolási időszakban történő kiszámítási módja, figyelembe véve a 2423/2001/EK (EKB/2001/13) rendeletben megállapított EKB pénzügyi és banki statisztikai adatszolgáltatási követelményeket; és
c)
a határidő, amelyre az eurót bevezető tagállamban található intézményeknek és központi bankjuknak el kell végezniük az átmeneti tartalékolási időszak tekintetében a kötelező tartalék kiszámítását és ellenőrzését.
Az Igazgatóság ezt követően határozatáról nyilatkozatot tesz közzé legalább két hónappal az euro adott tagállamban történő bevezetése előtt.
(2) Az EKB Kormányzótanácsa továbbá az EKB Igazgatóságára ruházza a döntési hatáskört a más tagállamokban található intézmények tekintetében annak engedélyezését, hogy az átmeneti tartalékolási időszakkal egybeeső és azt követő tartalékolási időszakokra tartalékalapjukból levonják az eurót bevezető tagállamban található intézmények felé fennálló kötelezettségeiket annak ellenére, hogy a kötelező tartalék kiszámításakor azok az intézmények nem szerepelnek a 2. cikk (3) bekezdésében említett, tartalékképzésre kötelezett intézmények listáján. Ebben az esetben az EKB Igazgatóságának e bekezdés szerinti határozata meghatározhatja az ilyen kötelezettségek levonása végrehajtásának módját is.
(3) Az Igazgatóság (1) és (2) bekezdés értelmében kiadott határozatáról haladéktalanul értesíteni kell az EKB Kormányzótanácsát, és az EKB Igazgatósága tartja magát az EKB Kormányzótanácsa által e kérdésben elfogadott minden határozathoz.”
2. cikk
Záró rendelkezés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2008. október 22-én.