KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 15. november 2006
om afslutning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand
(2006/781/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (herefter »grundforordningen«) (1), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Indledning
(1)
I henhold til grundforordningens artikel 5 offentliggjorde Kommissionen den 11. januar 2006 en meddelelse (herefter »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina (herefter »Kina«), Republikken Korea (herefter »Korea«), Malaysia og Thailand (herefter »de berørte lande«).
(2)
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 29. november 2005 af Taskforce against unfair business in Europe (TUBE) (herefter »klageren«) på vegne af to producenter (herefter »de klagende producenter«), nemlig AB Ekranas (herefter »Ekranas«) og Ecimex Group A.S. (herefter »Ecimex«), der tegner sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af katodestrålerør til farvefjernsyn. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumping af katodestrålerør med oprindelse i de berørte lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt klageren, de EF-producenter, som var nævnt i klagen, andre kendte EF-producenter, myndighederne i de berørte eksportlande, de eksporterende producenter, importører, brugere og de sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
De klagende producenter, andre EF-producenter, eksporterende producenter, importører og brugere fremsatte deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
På baggrund af det forventede store antal eksporterende producenter i Kina blev stikprøver nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver af eksporterende producenter i Kina og i bekræftende fald at udvælge disse, blev alle eksporterende producenter i Kina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og, som anført i indledningsmeddelelsen, fremlægge grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare i perioden fra 1. januar til den 31. december 2005.
(7)
Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og indgav de ønskede oplysninger inden for tidsfristen herfor. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(8)
For at give de eksporterende producenter i Kina, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de kinesiske selskaber, som den vidste var berørt af sagen, og til de kinesiske myndigheder. To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7.
(9)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste, var berørt og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget svar fra to eksporterende producenter i Kina, fra en eksporterende producent i henholdsvis Korea, Malaysia og Thailand, fra en importør i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en af de kinesiske eksporterende producenter og til den koreanske eksporterende producent, fra en forhandler i et andet land end en af de berørte lande eller Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk producent, fra tre EF-producenter og fra en ikke-forretningsmæssigt forbundet bruger i Fællesskabet.
(10)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
a)
EF-producenter
-
AB Ekranas, Panevezys, Litauen, og selskabets forretningsmæssigt forbundne selskab Farimex S.A., Geneve, Schweiz
-
Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen (herefter »Thomson«)
b)
Eksporterende producenter i Kina
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha
c)
Eksporterende producenter i Korea
-
LG. Philips Displays Korea Co., Ltd, Seoul
d)
Eksporterende producenter i Malaysia
-
Chunghwa Picture Tubes (Malaysia) Sdn. Bhd., Shah Alam
e)
Eksporterende producenter i Thailand
-
CRT Display Technology Co., Ltd, Rayong, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd, Chonburi
f)
Forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet
-
LG. Philips Displays Netherlands B.V. (Nederlandene).
3. Undersøgelsesperiode
(11)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2005 til 31. december 2005 (herefter »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2002 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter »den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(12)
Den vare, der påstås importeret til dumpingpriser, er katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Kina, Korea, Malaysia og Thailand (herefter »den pågældende vare«), som normalt henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99.
(13)
Den pågældende vare kan have et diagonalmål af billedskærmen (dvs. den aktive del af billedrøret målt i ret linje) af enhver størrelse, med et hvilket som helst forhold mellem billedskærmsbredde og -højde og med en afstand (pitch) mellem to bånd af samme farve, midt på skærmen på 0,4 mm eller derover. Varen kan desuden yderligere specificeres ud fra billedrørenes planhed: billedrørets type (herunder »semi flat«/»full square«), »flat« billedrør og »real flat« eller »flat-slim« billedrør. Endelig kan de fungere med en frekvens på 50, 60 eller 100 Hz. Disse varer anvendes hovedsagelig, men ikke udelukkende, i farvefjernsyn.
(14)
Den pågældende vare betegnes normalt som 14 tommers, 15 tommers, 20 tommers osv. billedrør afhængig af billedskærmens diagonalmål, og den markedsføres i tommer. Den markedsføres som regel som et fuldstændigt billedrør, hvilket er tilfældet for de klagende EF-producenter. Visse eksporterende producenter solgte imidlertid katodestrålerør, inden de var helt færdige, dvs. uden en eller flere komponenter, som regel afbøjningsspolen. I så fald betegnes katodestrålerørene som »bare tubes«. Undersøgelsen har vist, at disse rør allerede har alle de væsentlige grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, der kendetegner et fuldstændigt katodestrålerør. De er derfor samme vare som komplette katodestrålerør.
2. Den samme vare
(15)
Der var ingen forskelle mellem de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål for den pågældende vare og de katodestrålerør, der fremstilles og sælges på de respektive hjemmemarkeder i Kina, Korea, Thailand og Malaysia, som også tjente som referenceland, og de varer, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen.
(16)
Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(17)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
-
selskabernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen væsentlig statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne
-
selskaberne skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring, og som anvendes til alle formål
-
der må ikke være videreført væsentlige forvridninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system
-
lovene om konkurs og ejendomsforhold skal give stabilitet og retssikkerhed
-
valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
(18)
To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og besvarede ansøgningsformularen herom for eksporterende producenter inden for den fastsatte frist. Der blev ligeledes indgivet en anmodning om markedsøkonomisk behandling fra et selskab i Kina, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de eksporterende producenter og involveret i fremstillingen af den pågældende vare. Det er Kommissionens sædvanlige praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne selskaber samlet opfylder betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling. For disse tre selskaber indhentede og efterprøvede Kommissionen på stedet alle oplysninger i den indgivne ansøgning om markedsøkonomisk behandling, som den anså for nødvendige.
(19)
Det fremgik af undersøgelsen, at alle de selskaber, der havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, opfyldte alle betingelser for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling.
(20)
De to eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling, er:
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha.
2. Den normale værdi
2.1. Generel metode
(21)
Den generelle metode som beskrevet nedenfor er blevet anvendt på eksporterende producenter i Korea, Thailand og Malaysia og for de eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling. I den efterfølgende redegørelse for undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping for de berørte lande beskrives derfor kun aspekter, der er specifikke for hvert enkelt eksportland.
2.1.1. Samlet repræsentativitet
(22)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver eksporterende producent, om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet.
2.1.2. Sammenligning af varetyper
(23)
Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af de eksporterende producenter med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Der blev benyttet følgende kriterier: diagonalmålet af den synlige skærm i tommer, bredde/højde forholdet, billedrørstypen (billedrør, fladskærm eller »slim« fladskærm), pitch-størrelsen i millimeter og frekvensen.
2.1.3. Varetypespecifik repræsentativitet
(24)
For hver varetype, som de eksporterende producenter solgte på deres hjemmemarkeder, og som fandtes at være direkte sammenlignelige med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde 5 % eller derover af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
2.1.4. Salg i normal handel
(25)
Kommissionen undersøgte efterfølgende for hver enkelt eksporterende producent i hvert eksportland, om hjemmemarkedssalget af hver varetype i repræsentative mængder kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(26)
Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.
(27)
I tilfælde, hvor det rentable salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet som et vejet gennemsnit af det rentable salg af den pågældende type alene, forudsat at dette salg udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde af den pågældende type.
(28)
Hvis det fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde mindre end 10 % af den samlede salgsmængde af denne type, blev den pågældende type ikke anset for at være solgt i tilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen med rimelighed kunne anvendes som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.
(29)
Hvis hjemmemarkedsprisen for en bestemt type, der blev solgt af en eksporterende producent, ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. Kommissionen fastsatte således den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(30)
Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, blev de berørte samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs-, general- og administrationsomkostninger (herefter »SG&A-omkostninger«) og disse selskabers vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgelsesperioden. Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og SG&A-omkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.
2.2. Kina
2.2.1. Selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling
(31)
Eftersom begge samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev den normale værdi for disse selskaber fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30 på grundlag af oplysningerne fra disse producenter om deres hjemmemarkedspriser og deres produktionsomkostninger for den pågældende vare. Den normale værdi kunne fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da disse selskaber havde et tilstrækkeligt hjemmesalg i normal handel for alle varetyper. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at etablere den normale værdi.
2.2.2. Referenceland
(32)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, skal den normale værdi for selskaber i lande med en overgangsøkonomi, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
(33)
I indledningsmeddelelsen oplyste Kommissionen, at den påtænkte at benytte Malaysia som egnet referenceland til at fastsætte den normale værdi for Kina, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(34)
Ingen interesserede parter har gjort indsigelse imod valget af Malaysia som referenceland.
(35)
I betragtning af ovenstående og under hensyntagen til, at Malaysias marked er underlagt normale konkurrenceforhold og er af en repræsentativ størrelse, blev det konkluderet, at Malaysia udgør et passende referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
2.3. Korea, Malaysia og Thailand
(36)
For den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent fra hver af ovennævnte lande blev den normale værdi fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30. For den malaysiske producent kunne den normale værdi fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da dette selskab havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg i normal handel for alle varetyper. For den koreanske producent blev den normale værdi beregnet for én ud af i alt to varetyper, der blev eksporteret til Fællesskabet; og for den thailandske producent blev den normale værdi beregnet for den eneste varetype. For den samarbejdsvillige eksporterende producent i Thailand blev den normale værdi beregnet på grundlag af de konsoliderede oplysninger om selskabets og dets forretningsmæssigt forbundne producents hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger, fordi de to selskaber fungerede som en fuldt integreret forretningsenhed for den pågældende vare. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at fastsætte den normale værdi.
3. Eksportpris
(37)
Eksportsalget til forretningsmæssigt forbundne slutbrugere (producenter af katodestrålerør) i Fællesskabet blev ikke taget i betragtning ved beregningen af dumpingmargenerne, eftersom varen, der blev fremstillet af slutbrugerne, ikke var omfattet af undersøgelsen. Mængden af dette salg var forholdsvis lille (lidt over 10 % af de berørte selskabers samlede EU-eksport), og salget til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder blev anset for at give et repræsentativt billede.
(38)
Når den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales
(39)
Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbunden importør, blev eksportprisen fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af de priser, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, herunder SA&G-omkostninger, samt for fortjeneste.
(40)
Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen ved første videresalg til uafhængige købere i Fællesskabet.
3.1. Kina
(41)
En eksporterende producent i Kina foretog eksportsalg til Fællesskabet enten direkte til uafhængige kunder eller gennem to forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Fællesskabet. Den anden eksporterende producent foretog hele sit eksportsalg til uafhængige kunder i Fællesskabet gennem sit forretningsmæssigt forbundne handelsselskab uden for Fællesskabet.
(42)
Et af de selskaber, der var forretningsmæssigt forbundet til den første eksporterende producent, indvilgede ikke i at samarbejde i undersøgelsen, eftersom det ikke indgav noget svar på spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber, der var involveret i salget eller markedsføringen af den pågældende vare beregnet til Fællesskabet. Den eksporterende producent gjorde gældende, at salget gennem dette selskab ikke skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, eftersom der angiveligt ikke længere var nogen faktisk forening mellem de berørte selskaber. Der var under alle omstændigheder, og i det mindste ikke i undersøgelsesperioden, ikke noget indbyrdes retsforhold som defineret i artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (3), fordi de begge havde et fælles moderselskab. I betragtning af dette tilsyneladende delvise samarbejde tog Kommissionen, efter at have gjort den berørte eksporterende producent opmærksom på konsekvenserne af det manglende samarbejde, udgangspunkt i de tilgængelige oplysninger med henblik på at fastsætte eksportprisen for det salg, der foregik gennem dette ikke-forretningsmæssigt forbundne selskab, i overensstemmelse grundforordningens artikel 18.
(43)
Den eksporterende producent gjorde ligeledes gældende, at salget, der foregik gennem det ikke-samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne selskab til slutbrugerne, såfremt de berørte selskaber skulle blive betragtet som forretningsmæssigt forbundne, også skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, på grund af det særlige kontraktforhold mellem slutbrugeren og den eksporterende producents endelige moderselskab, hvorfor det ikke skulle tages i betragtning ved beregningen af dumpingmargenen. Da betingelserne i artikel 143, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 ikke var opfyldt, blev salget til den berørte slutbruger imidlertid betragtet som ikke-forretningsmæssigt forbundet salg. Videresalgspriserne til denne første uafhængige kunde blev i denne henseende fastsat ved til den interne afregningspris at føje den bruttoavance, der blev fastslået for den samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne importør. For at etablere eksportprisen ved Fællesskabets grænse blev de justeringer, der blev foretaget for den samarbejdsvillige importør (omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, SA&G-omkostninger og en passende fortjenstmargen), efterfølgende anvendt for videresalgspriserne som beregnet ovenfor.
(44)
Da ingen uafhængige importører indvilgede i at samarbejde, og da katodestrålerør tilhører samme brunvaresektor som farvefjernsyn, blev det anset for passende til dette formål at anvende fortjenstmargenen på 5 %, der blev anvendt i forbindelse med antidumpingproceduren for farvefjernsyn (4).
3.2. Korea
(45)
Den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet gennem en forretningsmæssig forbundet importør. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder.
(46)
Fortjenstmargenen i betragtning 44 blev anvendt for justeringen.
3.3. Malaysia og Thailand
(47)
Den pågældende vare blev eksporteret af begge samarbejdsvillige eksporterende producenter til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
4. Sammenligning
(48)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik og på samme handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle, som påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(49)
For alle undersøgte eksporterende producenter blev der derfor foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering, kreditter og provision og omkostninger efter salg (sikkerhedsstillelse/garanti), når dette var relevant og berettiget.
(50)
En eksporterende producent i Kina og den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Korea anmodede om en justering for valutaomregninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j). De gjorde gældende, at der som følge af de lokale valutaers (henholdsvis CNY og KRW) faldende værdi i forhold til euroen i undersøgelsesperioden skulle anvendes en lignende justering af det fakturerede beløb for eksportsalget til Fællesskabet i euro. I modsætning til de fremførte påstande blev det i denne henseende konstateret, at begge valutaer blev apprecieret i forhold til euroen i undersøgelsesperioden. Disse påstande blev således fundet irrelevante og derfor afvist.
(51)
De samme eksporterende producenter anmodede om en justering for handelstrin i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), under henvisning til, at deres eksportsalg til Fællesskabet fandt sted til distributører, mens deres hjemmemarkedssalg fandt sted til slutbrugere. Det blev i denne henseende konstateret, at de første uafhængige kunder på begge markeder var slutbrugere. Denne påstand blev derfor fundet uberettiget og afvist.
(52)
De samme samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodede om en justering for andre faktorer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Disse selskaber gjorde gældende, at det markante fald i priserne på katodestrålerør i undersøgelsesperioden som følge af konkurrencen fra fladskærme påvirkede deres hjemmemarkedspriser og eksportpriser forskelligt. De fremførte, at dette skyldtes, at mens salgsmængden på hjemmemarkedet var ensartet fordelt i løbet af undersøgelsesperioden, var eksportslaget koncentreret til kun en del af undersøgelsesperioden. Denne påstand blev imidlertid ikke taget til følge, da det ikke blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden, eller at kunderne gennemgående betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af dette forhold.
(53)
Der blev ligeledes foretaget justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), for forskelle i den kinesiske momsrefusion, da det blev konstateret, at der tilbagebetales mindre moms ved eksportsalg end ved hjemmemarkedssalg.
(54)
Der blev for en eksporterende producent i Kina, der eksporterede gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, foretaget en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), da denne forhandler varetog samme funktioner som en handelsagent på provisionsbasis. Justeringen i henhold til nævnte artikel blev fastsat til 2 %, da dette niveau blev anset for med rimelighed at afspejle de provisioner, der betaltes til uafhængige agenter, der beskæftigede sig med forhandling af den pågældende vare.
5. Dumpingmargen
5.1. Individuelle dumpingmargener
(55)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenerne for alle de undersøgte eksporterende producenter fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype som fastlagt ovenfor.
(56)
Det har for forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter eller producenter, der tilhører samme koncern, været Kommissionens faste praksis kun at fastsætte én vejet gennemsnitlig dumpingmargen på grundlag af de individuelle dumpingmargener. Dette skyldes især, at en beregning af individuelle dumpingmargener kan tilskynde til omgåelse af antidumpingforanstaltningerne, idet forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter herved vil kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der har den laveste individuelle dumpingmargen, hvorved foranstaltningerne ville blive virkningsløse.
(57)
Der blev i overensstemmelse med denne praksis fastsat en enkelt dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, der tilhører samme koncern, nemlig Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd. Der blev på tilsvarende vis fastsat en enkelt dumpingmargen for de thailandske samarbejdsvillige eksporterende producenter, der tilhører samme koncern, nemlig CRT Display Technology Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd.
5.2. Landsdækkende dumpingmargener
(58)
For de eksporterende producenter, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen på grundlag af de faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1.
(59)
For at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for alle ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter blev omfanget af manglende samarbejde først fastslået. Med henblik herpå blev den eksportmængde til Fællesskabet, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde oplyst, sammenlignet med Eurostats tilsvarende importstatistikker.
(60)
For Malaysias og Thailands vedkommende, hvor der var en lav grad af samarbejdsvilje, dvs. under 80 %, fandtes det passende at fastsætte dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter på et niveau, der lå over den højeste dumpingmargen, som var fastsat for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der er grund til at antage, at den lave grad af samarbejdsvilje skyldes, at de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i det undersøgte land generelt har foretaget dumping på et højere niveau end nogen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der var desuden ikke noget, der tydede på, at noget ikke-samarbejdsvilligt selskab foretog dumping på et lavere niveau, og der skulle ikke gives nogen bonus for manglende samarbejdsvilje. Dumpingmargener blev derfor fastsat på samme niveau som de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative varetyper i forbindelse med én samarbejdsvillig producent i de berørte lande, eller de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative transaktioner foretaget af én samarbejdsvillig producent i de berørte lande.
(61)
For så vidt angår Republikken Korea viser den ekstremt lave grad af samarbejdsvilje, nemlig kun 2 % af den samlede eksportmængde i henhold til Eurostats statistikker, tydeligt, at de større eksporterende producenter helt bevidst ikke ønskede at samarbejde. Det blev som følge af denne særlige situation og i mangel af mere relevante oplysninger fundet passende at fastsætte en dumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på et niveau svarende til dumpingmargenen for en repræsentativ varetype som angivet i klagen, nemlig 15,0 %. Dumpingmargenniveauet som angivet i klagen blev kontrolleret i forhold til offentliggjorte prislister og Eurostat-statistikker.
(62)
For Kinas vedkommende var graden af samarbejdsvilje meget høj, da den eksportmængde til Fællesskabet, som blev oplyst af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, oversteg den importmængde, der fremgik af tallene fra Eurostat, og da der ikke var nogen grund til at antage, at nogen eksporterende producent bevidst ikke samarbejdede. For at kunne sondre mellem samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der alle er indrømmet markedsøkonomisk behandling, og andre potentielle kinesiske eksporterende producenter, der ikke har samarbejdet i undersøgelsen, blev det fundet passende at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for Kina på grundlag af en sammenligning mellem eksportpriserne for den mest solgte repræsentative varetype i henhold til tallene fra Eurostat og den normale værdi af samme varetype i referencelandet.
(63)
Dumpingmargenerne, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:
a)
Folkerepublikken Kina
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd
0 %
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd. og L.G. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd
25,5 %
-
alle andre selskaber
28,3 %
b)
Republikken Korea
-
LG Philips Display Korea Co., Ltd
0 %
-
alle andre selskaber
15,0 %
c)
Malaysia
-
Chunghwa Picture Tubes Sdn Bhd
5,1 %
-
alle andre selskaber
14,5 %
d)
Thailand
-
Thai CRT Co., Ltd og CRT Display Technology Co., Ltd
41,4 %
-
alle andre selskaber
47,2 %
D. SKADE
1. EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen
(64)
Den samme vare blev i undersøgelsesperioden fremstillet af syv EF-producenter. Fire af disse producenter er imidlertid forretningsmæssigt forbundet med eksportører i de berørte lande. Disse fire selskaber er således eventuelt beskyttet mod de negative konsekvenser af den skadeforvoldende dumping som følge af deres forbindelse med eksportøren. Dette fremgår ligeledes af det forhold, at disse producenter ikke samarbejdede i undersøgelsen. Det blev fundet passende at holde deres produktion uden for EF-produktionen og ligeledes udelukke dem fra definitionen af EF-erhvervsgren. To af disse fire producenter har desuden indstillet deres produktion endeligt efter undersøgelsesperioden.
(65)
Produktionen fra disse tre producenter, nemlig Ekranas, Ecimex og Thomson, udgør således den samlede EF-produktion, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(66)
Som angivet i betragtning 2 blev klagen indgivet på vegne af to EF-producenter, nemlig Ekranas og Ecimex. Disse klagende tegnede sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af den pågældende vare, i dette tilfælde over 40 %.
(67)
Det skal bemærkes, at begge klagende, der fremstillede den samme vare i undersøgelsesperioden, indstillede deres produktion og indgav konkursbegæring i første halvår af 2006. Da konkursbehandlingen i skrivende stund endnu ikke er overstået, er det fortsat uvist, om Ekranas' og Ecimex' produktion af katodestrålerør vil blive genoptaget. Thomson har efter procedurens indledning oplyst Kommissionen om, at de støtter klagen indgivet af TUBE, og har på passende vis samarbejdet i undersøgelsen. I mangel af oplysninger om, hvorvidt disse to producenter har endeligt indstillet deres produktion, betragtes Ekranas og Ecimex fortsat som en del af EF-erhvervsgrenen, og Ekranas, Ecimex og Thomson anses derfor for at udgøre EF-erhvervsgrenen i den i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, anvendte betydning, og de vil herefter blive betegnet »EF-erhvervsgrenen«.
2. EF-forbruget
(68)
EF-forbruget blev fastsat på grundlag af salgsmængden af EF-erhvervsgrenens egen EF-produktion, salgsmængder fra andre producenter og Eurostats oplysninger om importmængder.
(69)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt fællesskabsmarkedet for den pågældende vare med 14 %. EF-forbruget var på omkring 9,5 mio. enheder i 2002 og omkring 8,2 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Mere specifikt faldt det med 2 % i 2003, steg med 7 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt markant med næsten 20 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-forbrug i alt (enheder)
9 540 185
9 387 212
10 023 216
8 170 802
Indeks (2002 = 100)
100
98
105
86
(70)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater gjorde klageren indsigelse imod den metode, som Kommissionen havde anvendt til at fastsætte forbruget. Nærmere betegnet gjorde klageren gældende, i) at det på grundlag af oplysningerne i betragtning 64 syntes af fremgå, at det samlede salg foretaget af de EF-producenter, der er forretningsmæssigt forbundet med ekportører i de pågældende lande, var blevet udelukket fra beregningen af forbruget og fra skadesanalysen, og ii) at visse interne salgsmængder fra en af de tre EF-producenter, der er anført i betragtning 67, på ukorrekt vis var blevet udelukket fra beregningen af forbruget, når de tværtimod burde indgå i beregningen.
(71)
Hvad angår påstand i) skal det bemærkes, at betragtning 64 kun henviser til definitionen af EF-erhvervsgrenen og fastsættelsen af den samlede EF-produktion som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og ikke til beregningen af det samlede EF-forbrug. Ved fastsættelsen af EF-forbruget blev salget fra de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen og EF-erhvervsgrenens produktion, medregnet. Dette fremgår også tydeligt af betragtning 68 og af specifikke oplysninger, der blev fremlagt for klageren, og som viste, at de pågældende salgsmængder beløb sig til omkring 3 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Derfor er hele salget fra alle EF-producenter, som klageren og Kommissionen ved har udøvet en aktivitet i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, blevet medregnet ved fastsættelsen af forbruget. Imidlertid skulle de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, netop udelukkes fra analysen af EF-erhvervsgrenens situation, fordi de ikke var en del heraf, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1. Påstand i) blev derfor afvist.
(72)
Hvad angår påstand ii) er det korrekt, at Kommissionen udelukkede visse salgsmængder fra beregningen af forbruget og fra analysen af visse centrale skadesindikatorer, herunder salgsmængde og priser, markedsandel og rentabilitet, fordi disse transaktioner blev betragtet som interne Det har længe været Kommissionens praksis at adskille det interne salg fra salg på det frie marked, fordi det kun er sidstnævnte salg, der er i fri konkurrence (5). Omvendt er det interne salg ikke i konkurrence med varer, der sælges på det frie marked, hvorfor det ikke påvirkes af dumpingimporten. Inden for denne erhvervsgren udfører de fleste store producenter af den samme vare (i modsætning til de to klagere) også aktiviteter inden for aftagerindustrien, herunder den videre bearbejdning af billedrør med henblik på fremstilling af fjernsyn. Kommissionen har i forbindelse med analysen f.eks. udelukket det interne salg hos Sony, hvilket klageren støttede. Den samme metode blev anvendt for alle EF-producenter, uanset om de var omfattet af EF-erhvervsgrenen eller betragtet som »andre EF-producenter« og omhandlet i betragtning 64.
(73)
Hvad angår de interne salgsmængder, der nævnes under påstand ii), konstaterede Kommissionen, at billedrørsfabrikken, der i dag er registreret under navnet Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen, sammen med fjernsynsfabrikken Zyrardow, Polen, indtil juli 2004 dannede en enkelt juridisk enhed, nemlig selskabet TMM Polska, der selv var fuldstændig ejet af modersalskabet Thomson SA. Kommissionen har i overensstemmelse med sin almindelige praksis vurderet, at det drejede sig om en integreret producent, og at leveringen af den samme vare fra billedrørsfabrikken Piaseczno til fjernsynsfabrikken Zyrardow udgjorde en intern transaktion, hvorfor der var tale om intern handel til interne priser. Klageren anerkendte de facto, at det drejede sig om interne priser, ved at erklære, at »forholdet mellem Thomson Display og Thomson's CTV display kan have påvirket priserne men helt givet ikke mængderne«. Kommissionen bekræfter derfor, at disse transaktioner ikke kan betragtes som salg på det frie marked.
(74)
Det skal endelig og for klarhedens skyld bemærkes, at selv om dette interne salg skulle indgå i beregningen af forbruget (se nedenstående tabel), ville der kun ske en ændring i de samlede tal, mens tendensen, særlig den betydelige nedgang i efterspørgslen i undersøgelsesperioden, ville forblive den samme som beskrevet i betragtning 69. Påstand ii) blev derfor afvist.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Samlet EF-forbrug på grundlag af internt og ikke-internt salg (enheder)
15 655 283
14 243 625
12 850 690
9 425 280
Indeks (200 2= 100)
100
91
82
60
3. Import fra de berørte lande
a) Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(75)
Kommissionen undersøgte, om importen fra de berørte lande burde vurderes kumulativt på grundlag af de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4. Kommissionen kontrollerede, i) at dumpingmargenen, der var fastsat for hver berørt land, var over minimumsgrænsen som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og ii) at konkurrencebetingelserne mellem importerede varer og den i Fællesskabets fremstillede samme vare var sammenlignelige.
(76)
Det bemærkes for det første, at oplysningerne vedrørende Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd og LG. Philips Display Korea Co., Ltd, dvs. de to eksporterende producenter i de berørte lande, hvorom det blev konstateret, at de ikke havde foretaget dumping af den pågældende vare, er blevet behørigt udelukket fra den efterfølgende analyse, der udelukkende vedrører dumpingimport. Det skal oplyses, at importmængden fra ovennævnte to producenter var marginal i undersøgelsesperioden, eftersom den var betydeligt mindre end 1 % af EF-forbruget.
(77)
Den dumpingmargen, der blev fastsat for hvert af de berørte lande, lå på dette grundlag over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og dumpingimporten fra hvert af disse lande var ikke ubetydelig i den i grundforordningens artikel 5, stk. 7, anvendte betydning, eftersom de tegnede sig for en markedsandel på henholdsvis 3,6 % og 6,5 % i undersøgelsesperioden. Det blev konstateret, at konkurrencevilkårene mellem dumpingimporten fra de berørte lande og den i Fællesskabet fremstillede samme vare var sammenlignelige. Dette fremgik af, at den pågældende vare, der blev importeret fra de berørte lande, og den samme vare, der blev fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet, var sammenlignelige, var i konkurrence med hinanden og blev distribueret via samme handelskanaler. Desuden var alle importmængder af en betydelig størrelse og medførte betydelige markedsandele.
(78)
Kommissionen fandt derfor på grundlag af ovenstående, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt. Dumpingimporten fra de fire berørte lande blev derfor undersøgt kumulativt.
b) Mængde
(79)
Dumpingimporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande lå på lige under 1,6 mio. enheder i undersøgelsesperioden, hvilket er tæt på det niveau, der blev konstateret for 2002. Denne tilsyneladende stabilitet dækker over kraftige variationer i 2003, 2004 og undersøgelsesperioden. Importen steg således med 44 % i 2003, faldt med 3 procentpoint i 2004 og med yderligere 44 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Dumpingimport fra de berørte lande (enheder
1 626 027
2 337 736
2 296 547
1 585 294
Indeks (2002 = 100)
100
144
141
97
Markedsandel for dumpingimporten fra de berørte lande
17,0 %
24,9 %
22,9 %
19,4 %
Dumpingimportpriser fra de berørte lande (EUR/enhed)
50
43
32
39
Indeks (2002 = 100)
100
85
64
76
c) Markedsandel
(80)
De eksporterende producenters markedsandel i de berørte lande steg fra 17 % i 2002 til 19,4 % i undersøgelsesperioden. Nærmere betegnet steg markedsandelen med næsten 8 procentpoint i 2003, hvorefter den faldt med omkring 2 procentpoint i 2004 og med yderligere omkring 3,5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det forhold, at markedsandelen for import fra de berørte lande var højere i undersøgelsesperioden end i 2002, selv om der var en mindre importmængde i undersøgelsesperioden end i 2002, kan forklares med et pludseligt fald i forbruget som beskrevet i betragtning 69.
d) Priser
i) Prisudvikling
(81)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt gennemsnitsprisen for import af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 24 %. Prisen faldt nærmere bestemt med 15 % i 2003 og med yderligere 21 procentpoint i 2004, inden den steg igen med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden.
ii) Prisunderbud
(82)
Der blev foretaget en sammenligning model for model mellem de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgspriser i Fællesskabet. Til dette formål blev EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder sammenlignet med importpriserne cif Fællesskabets grænse for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de berørte lande, behørigt justeret for at afspejle hjemtagelsesprisen. Sammenligningen viste, at den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande, som blev solgt i Fællesskabet, i undersøgelsesperioden blev solgt til priser under EF-erhvervsgrenens priser med mellem - 37 % (dvs. intet underbud) og et maksimum på 13 %, afhængigt af den pågældende eksportør. Samlet set blev der kun foretaget underbud i meget begrænset omfang. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i årene inden undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.
4. EF-erhvervsgrenens situation
(83)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
a) Produktion
(84)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens produktion med 5 %. Nærmere beskrevet steg produktionen med 8 % i 2003 og med yderligere 12 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt markant med 25 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktion (enheder)
9 727 029
10 461 957
11 685 396
9 276 778
Indeks (2002 = 100)
100
108
120
95
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(85)
Produktionskapaciteten steg støt i hele den betragtede periode. Den steg med 4 % i 2003, med yderligere 19 procentpoint i 2004 og endelig med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en udbygning af maskinparken.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktionskapacitet (enheder)
11 865 163
12 297 545
14 626 819
15 133 449
Indeks (2002 = 100)
100
104
123
128
Kapacitetsudnyttelse
82 %
85 %
80 %
61 %
Indeks (2002 = 100)
100
104
97
75
(86)
Kapacitetsudnyttelsen var mellem 80 og 85 % i 2002-2003, inden den faldt markant til 61 % i undersøgelsesperioden.
c) Lagerbeholdninger
(87)
Der var mellem 2002 og undersøgelsesperioden omfattende variationer i lageropgørelserne over færdige produkter. De faldt først markant i 2003, hvilket afspejler det økonomiske klima for denne særlige vare, der stadig var godt i 2002 og 2003, inden de steg markant ultimo 2004, hvilket afspejler det pludselige fald i efterspørgslen. I undersøgelsesperioden blev produktionsniveauet vist nedenfor nedjusteret, og slutlagerniveauet vendte tilbage til et mere bæredygtigt niveau.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Slutlager (enheder)
627 641
56 996
943 655
278 406
Indeks (2002 = 100)
100
9
150
44
d) Salgsmængde
(88)
EF-erhvervsgrenens salg af sin egen produktion til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet steg først med 6 % i 2003, derefter med yderligere 16 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 6 procentpoint i undersøgelsesperioden. Alt i alt steg salgsmængden i den betragtede periode med 16 %. Den betydelige forskel mellem produktionsmængden og hjemmemarkedssalget skyldes det forhold, at EF-erhvervsgrenen eksporterer omkring to tredjedele af sin produktion ud af Fællesskabet.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder (enheder)
2 645 562
2 814 515
3 229 069
3 078 543
Indeks (2002 = 100)
100
106
122
116
e) Markedsandel
(89)
EF-erhvervsgrenens markedsandel steg støt med 10 procentpoint mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Den var nærmere bestemt tæt på 28 % i 2002, steg til 30 % i 2003 og til omkring 32 % i 2004, inden den endelig steg til næsten 38 % i undersøgelsesperioden. Denne stigning i markedsandel skal ses i forhold til et faldende EF-forbrug som beskrevet i betragtning 69.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
EF-erhvervsgrenens markedsandel
27,7 %
30,0 %
32,2 %
37,7 %
Indeks (2002 = 100)
100
108
116
136
f) Vækst
(90)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden, hvor EF-forbruget faldt med 14 %, steg EF-erhvervsgrenens salg på Fællesskabsmarkedet med 16 %. EF-erhvervsgrenen vandt omkring 10 procentpoint markedsandele, mens dumpingimporten vandt omkring 2,4 procentpoint markedsandele mellem 2002 og undersøgelsesperioden.
g) Beskæftigelse
(91)
EF-erhvervsgrenens beskæftigelsesniveau faldt med omkring 10 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Det faldt med 4 % mellem 2002 og 2003, og steg med 6 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden, hvilket delvis afspejler faldet i produktionen.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Beskæftigelse (ansatte)
9 604
9 254
9 805
8 632
Indeks (2002 = 100)
100
96
102
90
h) Produktivitet
(92)
Produktiviteten for EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, der måles som output (i enheder) pr. ansat pr. år, steg med 12 % i 2003 og yderligere med 6 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden. Produktionsmængden blev som følge af den pludselige tilbagegang af markedet i undersøgelsesperioden justeret øjeblikkeligt, men som det normalt er tilfældet skete der ikke en lige så hurtig justering af arbejdsstyrken, hvilket medførte et fald i produktiviteten.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Produktivitet (enheder/ansat)
1 013
1 131
1 192
1 075
Indeks (2002 = 100)
100
112
118
106
i) Lønninger
(93)
Gennemsnitslønnen pr. ansat i undersøgelsesperioden forblev stort set på samme niveau som i 2002. Nærmere beskrevet faldt den med 11 % i 2003 og med yderligere 2 procentpoint i 2004, hvorefter den steg med 14 procentpoint i undersøgelsesperioden.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (1 000 EUR)
11
10
10
11
Indeks (2002 = 100)
100
89
87
101
j) Salgspriser og faktorer, som påvirker priserne på fællesskabsmarkedet
(94)
Enhedspriser for salget i Fællesskabet til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder af EF-erhvervsgrenens egen produktion faldt støt med i alt 42 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt faldt priserne med 25 % i 2003 og med yderligere 9 procentpoint i 2004 og endelig med yderligere 8 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det fremgik af undersøgelsen, at dumpingimporten kun marginalt foregik til underbudspriser i forhold til EF-erhvervsprisens salgspriser. For bestemte modeller var underbuddet mere omfattende end den gennemsnitlige underbudsmargen som omhandlet i betragtning 82.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Enhedspris på fællesskabsmarkedet (EUR/enhed)
66
49
44
38
Indeks (2002 = 100)
100
75
66
58
k) Rentabilitet og afkast af investeringer
(95)
I den betragtede periode faldt rentabiliteten af EF-erhvervsgrenens salg af egen produktion, udtrykt som en procentdel af nettosalget, støt. Rentabiliteten faldt fra 24 % i 2002 til omkring 18 % i 2003 og omkring 10 % i 2004. I undersøgelsesperioden havde EF-erhvervsgrenen et tab på - 3,6 %.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Rentabilitet af EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forrentingsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
24,0 %
18,2 %
10,1 %
-3,6 %
Afkast af investeringer (fortjeneste + % af nettoregnskabsværdien af investeringer
17,5 %
9,1 %
5,7 %
-2,1 %
(96)
Afkastet af investeringer udtrykt som fortjenesten i procent af nettoregnskabsværdien af investeringerne fulgte i det store hele ovennævnte tendens i rentabiliteten. Det faldt fra omkring 17 % i 2002 til - 2,1 % i undersøgelsesperioden.
l) Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital
(97)
Nettolikviditeten fra driften faldt ligeledes i den betragtede periode. Den faldt fra et niveau på omkring 175 mio. EUR i 2002 til omkring 125 mio. EUR i 2003, og steg igen til omkring 141 mio. EUR i 2004, inden det faldt markant til omkring - 25 mio. EUR i undersøgelsesperioden. Situation blev så forringet, at to af de selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, blev erklæret konkurs i det første halvår af 2006 som beskrevet i betragtning 67. Kun Thomson var i stand til at opnå finansiering fra sit moderselskab, og selskabet undgik således en mere alvorlig finansiel situation. Ekranas og Ecimex var ikke i stand til at tilvejebringe kapital. Hvis man ser fremad, er EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe yderligere kapital stærkt hæmmet af de dårlige udsigter med hensyn til efterspørgslen.
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Likviditet (1 000 EUR)
175 468
124 804
140 548
-24 626
m) Investeringer
(98)
EF-erhvervsgrenens årlige investeringer i produktionen af den pågældende vare faldt støt mellem 2002 og undersøgelsesperioden. De faldt med 14 % i 2003, med 25 procentpoint i 2004 og endelig med 40 procentpoint i undersøgelsesperioden
2002
2003
2004
Undersøgelsesperioden
Nettoinvesteringer (1 000 EUR)
81 445
69 807
49 426
16 996
Indeks (2002 = 100)
100
86
61
21
n) Dumpingmargenens størrelse
(99)
Virkningerne for EF-erhvervsgrenen af størrelsen af de faktiske dumpingmargener kan ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de berørte lande.
o) Overvindelse af følgerne af tidligere dumping
(100)
Der er på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 2313/2000 (6) truffet foranstaltninger mod importen af visse katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Indien og Republikken Korea. Foranstaltningerne udløb den 21. oktober 2005. Disse foranstaltninger vedrørte imidlertid kun ét af de fire lande, der er omfattet af nærværende undersøgelse, og kun en del af KN-kode 8540 11 11 ud af de fem KN-koder, der er omhandlet i betragtning 12. Det skal oplyses, at KN-kode 8540 11 11 dækker omkring 20 % af de varer, der er omfattet af nærværende undersøgelse. Da der er tale om to forskellige situationer, er det vanskeligt at drage nogen konklusioner om overvindelse af følgerne af tidligere dumping.
5. Konklusion om skade
(101)
Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 3 %, men deres markedsandel på fællesskabsmarkedet steg med omkring 2,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå priserne på importen fra de berørte lande i undersøgelsesperioden ikke betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser. Som angivet i betragtning 82 var prisunderbuddet på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem - 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.
(102)
Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den betragtede periode. For det første blev to af de tre selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, erklæret konkurs i det første halvår 2006. For det andet udviklede de fleste skadesindikatorer sig negativt mellem 2002 og undersøgelsesperioden: Produktionen faldt med 5 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 25 %, beskæftigelsen faldt med 10 %, enhedssalgspriserne faldt med 42 %, rentabiliteten, afkastet af investeringer og likviditeten blev markant forværret, og investeringerne faldt med 79 %. Forværringen af EF-erhvervsgrenens situation var meget pludselig, da det for det meste skete i undersøgelsesperioden. Således var EF-erhvervsgrenens rentabilitet inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %.
(103)
Visse indikatorer udviste en tilsyneladende positiv udvikling i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden. Produktionskapaciteten steg med 28 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde til fællesskabsmarkedet steg med 16 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 10 procentpoint. Denne udvikling kunne dog ikke forhindre en markant forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, der på sigt medførte, at to fællesskabsproducenter gik konkurs.
(104)
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den i grundforordningens artikel 3, stk. 5, anvendte betydning.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(105)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Virkningerne af dumpingimporten
(106)
I undersøgelsesperioden repræsenterede dumpingimporten fra de fire berørte lande en betydelig markedsandel på 19,4 %. Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med omkring 3 %, men deres markedsandel i Fællesskabet steg med omkring 2,3 procentpoint, eftersom forbruget faldt endnu hurtigere end ovennævnte importmængde. Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at både dumpingimportens mængde og markedsandel toppede i 2003, hvorefter de faldt betydeligt indtil undersøgelsesperioden. Dumpingimportens markedsandel i undersøgelsesperioden var 5,5 procentpoint lavere end i 2003.
(107)
Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode, og de udøvede et negativt pres på disse priser. Importpriserne faldt ligeledes betydeligt mellem 2002 og 2004, men de gik op igen i undersøgelsesperioden med 12 procentpoint som nævnt i betragtning 81. Da EF-erhvervsgrenen også sænkede sine salgspriser gradvist i løbet af den betragtede periode, lå importpriserne fra de berørte lande ikke væsentligt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, hvis man sammenligner model for model. Prisunderbuddet var på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem - 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Mens der ikke var noget nævneværdigt prisunderbud, var der imidlertid målprisunderbud i forbindelse med dumpingimporten.
(108)
Som beskrevet i betragtning 102 kan man observere en skarp kontrast i EF-erhvervsgrenens situation mellem 2002-2003 og undersøgelsesperioden. Det er vigtigt at bemærke, at forværringen af EF-erhvervsgrenens situation indtraf meget pludseligt, da det hovedsagelig skete i undersøgelsesperioden. Inden undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens rentabilitet således over 10 %, og de fleste skadesindikatorer udviste fortsat en positiv udvikling. Navnlig mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet var voksende. I undersøgelsesperioden, da markedet pludselig blev indsnævret med 20 % på et år, steg EF-erhvervsgrenens markedsandel endog til 38 %.
(109)
Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens salgspriser allerede var faldet betydeligt, dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. Rentabiliteten faldt kun i undersøgelsesperioden, da EF-erhvervsgrenens markedsandel toppede, og da dumpingimporten faldt og dumpingimportpriserne steg.
(110)
Det kan konkluderes, dumpingimporten kan have medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens salgspriser i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, og at den kan have haft en vis negativ virkning på EF-erhvervsgrenens samlede situation. Som bemærket i betragtning 108 og 109 er EF-erhvervsgrenens situation, der sendte blandede signaler i årene forud for undersøgelsesperioden, imidlertid blevet stærkt forværret i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens rentabilitet var inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %. På tilsvarende vis udviklede de fleste skadesindikatorer sig fortsat positivt indtil undersøgelsesperioden. Mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet fortsat voksede. Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt i undersøgelsesperioden, da dens markedsandel toppede og, hvad der er mere vigtigt, på et tidspunkt, hvor forekomsten af dumpingimport var faldende både i mængde og markedsandel (jf. betragtning 101), og hvor dumpingimportpriserne gik op igen. På den anden side var det eneste nye element i EF-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden det markante fald i efterspørgslen på 20 %. Da der ikke foreligger noget klart tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens følgevirkninger, er der alvorlig tvivl om sammenhængen mellem udviklingen af importen og EF-erhvervsgrenens situation. Det kan derfor ikke konkluderes, at dumpingimporten har haft en afgørende rolle for den skade, der er blevet påført EF-erhvervsgrenen.
3. Virkninger af andre faktorer - Udviklingen i forbruget
(111)
Flere interesserede parter har gjort gældende, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør var den væsentligste årsag til den pludselige skade, der blev forvoldt EF-erhvervsgrenen.
(112)
Som nævnt i betragtning 69 faldt forbruget af katodestrålerør pludseligt i undersøgelsesperioden med 20 %. Dette fald i forbruget var den eneste parameter, der ændrede sig markant for EF-erhvervsgrenen. Dette er ligeledes sammenfaldende med den dramatiske forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Undersøgelsen har vist, at det pludselige fald i efterspørgslen har haft en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, eftersom det pludselige fald i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og likviditet er en direkte konsekvens af ovennævnte tilbagegang på markedet på grund af en omkostningseffekt (faldende produktivitet i undersøgelsesperioden som nævnt i betragtning 92 og stigende enhedsproduktionsomkostninger) og en priseffekt (pludselig overkapacitet). I undersøgelsesperioden blev efterspørgslen efter katodestrålerør fuldstændig uelastisk over for priserne, hvilket fremgår af det forhold, at det betydelige fald i priserne mellem 2004 og undersøgelsesperioden ikke førte til nogen stigning i salgsmængden. Efterspørgslen er tværtimod faldet med omkring 20 %.
(113)
Det fremgik af undersøgelsen, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør tidsmæssigt er sammenfaldende med den stigende udbredelse af fjernsyn med fladskærm (LCD og plasma), der steg markant fra under 1 % af markedet i 2002 til 28 % i undersøgelsesperioden. Disse fjernsyn med fladskærm er i direkte konkurrence med katodestrålerør, og begge produkter er indbyrdes udskiftelige. Selv om LCD- og plasmateknologien ikke er fuldstændig ny, var det først i undersøgelsesperioden, at priserne på fjernsyn med fladskærm faldt betydeligt, eftersom priserne faldt med 44 % i perioden fra 2001 til undersøgelsesperioden. Dette fald i priserne på fjernsyn med fladskærm har på den ene side gjort disse modeller mere tiltrækkende for brugerne, hvilket reducerer efterspørgslen efter fjernsyn med katodestrålerør, og på den anden side har det medført et direkte negativt pres på salgspriserne for fjernsyn med katodestrålerør, som man var nødt til at nedjustere for at forblive konkurrencedygtige i forhold til de nye attraktive modeller med fladskærm. Det kan eksempelvis nævnes, at fjernsyn med fladskærm repræsenterede 63 % af den samlede detailhandel med fjernsyn i Det Forenede Kongerige i 2005, i forhold til kun 37 % i 2004. Både resultaterne af denne undersøgelse og oplysninger fra markedsanalyser viser, at salgsmængden af fjernsyn med katodestrålerør toppede i EU i 2004, og at efterspørgslen har været faldende lige siden.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(114)
Tallene peger på, at dumpingimporten har medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens priser og sandsynligvis også har medvirket til den skadelige situation, som den befinder sig i. En mere detaljeret analyse, navnlig på grundlag af udviklingstendenserne i løbet af den betragtede periode, gør det imidlertid ikke muligt at fastslå, at der foreligger en årsagssammenhæng, eftersom der ikke var noget tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens udvikling.
(115)
På den anden side, og hvad der er endnu vigtigere, fremgik det af undersøgelsen, at der var et tydeligt tidssammenfald mellem den skadelige situation for EF-erhvervsgrenen og det markante og pludselige fald i efterspørgslen efter katodestrålerør i Fællesskabet. Dette medførte en stigning i enhedsproduktionsomkostningerne og et yderligere prisfald. Dette kraftige fald er præcis sammenfaldende med den større udbredelse af fladskærmsteknologien.
(116)
Det må imidlertid konkluderes, at det ikke var muligt at påvise, at dumpingimporten isoleret set har medført en væsentlig skade. Der blev således i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, også undersøgt andre faktorer, og skaden kan tilskrives virkningen af et pludseligt og markant fald i efterspørgslen og adgangen til fladskærmsteknologien til konkurrencedygtige priser.
F. FORSLAG OM AFSLUTNING UDEN INDFØRELSE AF FORANSTALTNINGER
(117)
På grundlag af konklusionerne i betragtning 105-114, hvorefter det ikke er muligt i tilstrækkelig grad at påvise en årsagssammenhæng mellem den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og dumpingimporten, er Kommissionen af den opfattelse, at nærværende antidumpingprocedure skal afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2 og 3 -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende indførslen af katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand, som henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99, afsluttes hermed.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. november 2006.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2006. november 15.)
a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Malajziából és Thaiföldről származó katódsugaras színestelevízió-képcsövek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megszüntetéséről
(2006/781/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Eljárás kezdeményezése
(1)
Az alaprendelet 5. cikke alapján 2006. január 11-én a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésében (2) (a továbbiakban: eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Malajziából és Thaiföldről (a továbbiakban: az érintett országok) származó katódsugaras színestelevízió-képcsövek Közösségbe történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
Az eljárást a „Taskforce against unfair business in Europe” (TUBE; a továbbiakban: a panaszos) által 2005. november 29-én benyújtott panasz nyomán indították meg; a panaszt azon két gyártó nevében nyújtották be, amelyek a Közösségben a katódsugaras színestelevízió-képcsövek jelentős hányadának gyártását végzik, név szerint az AB Ekranas (a továbbiakban: Ekranas) és az Ecimex Group A.S. (a továbbiakban: Ecimex) nevében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az érintett országokból származó katódsugaras színestelevízió-képcsövek dömpingelt behozatalára és az ebből eredő jelentős kárra, amit elégséges bizonyítéknak tekintettek ahhoz, hogy megalapozottan eljárást indítsanak.
2. Az eljárásban érintett felek
(3)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan tájékoztatta a panaszost, a panaszban említett közösségi gyártókat, az egyéb ismert közösségi gyártókat, az érintett exportáló országok hatóságait, az exportáló gyártókat, az importőröket, valamint az ismert érintett szervezeteket. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az értesítésben megállapított határidőn belül szóbeli meghallgatást kérjenek.
(4)
A panaszos gyártók, más közösségi gyártók, exportáló gyártók, importőrök és felhasználók közölték véleményüket. Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérelmezte, illetve ismertette azokat a különleges okokat, amelyek alapján meghallgatását szükségesnek tekintette.
(5)
Figyelembe véve a Kínai Népköztársaságban az exportáló gyártók várhatóan nagy számát, az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 17. cikkének megfelelően a dömping megállapítására a Bizottság mintavételt helyezett kilátásba.
(6)
Annak érdekében, hogy a Bizottság dönteni tudjon arról, vajon a Kínai Népköztársaság exportáló gyártói tekintetében történő mintavétel szükséges-e, és amennyiben igen, kiválaszthasson egy mintát, a Kínai Népköztársaság valamennyi exportáló gyártóját megkérték, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben előírtaknak megfelelően nyújtsa be a 2005. január 1. és december 31. közötti időszakra vonatkozóan az érintett termékkel kapcsolatos tevékenységéről szóló alapvető információkat.
(7)
A Kínai Népköztársaságban az e célra meghatározott határidőn belül csak két exportáló gyártó jelentkezett és bocsátotta rendelkezésre a kért információkat. Ilyen körülmények között a Bizottság úgy döntött, hogy a mintavétel nem szükséges a kínai exportáló gyártók tekintetében.
(8)
Ezenfelül annak érdekében, hogy a kínai exportáló gyártók kérelmet nyújthassanak be piacgazdasági elbírálás, illetve - ha úgy kívánják - egyéni elbírálás iránt, a Bizottság formanyomtatványokat küldött a számára ismert érintett kínai vállalatoknak, illetve a kínai hatóságoknak a piacgazdasági elbírálás és az egyéni elbírálás iránti kérelemhez. Két kínai exportáló gyártó kérelmezte az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerinti piacgazdasági elbírálást.
(9)
A Bizottság kérdőíveket küldött minden ismert érintett félnek és minden más olyan vállalatnak, amely az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkezett. Válasz érkezett két kínai, egy koreai, egy malajziai és egy thaiföldi exportáló gyártótól, egy, a kínai exportőrökhöz és a koreai exportőrhöz kapcsolt közösségi importőrtől, egy, az érintett országon, illetve a Közösségen kívüli országbeli kereskedőtől, három közösségi gyártótól és egy nem kapcsolt közösségi felhasználótól.
(10)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping, az abból eredő kár és a közösségi érdek előzetes meghatározásához szükségesnek ítélt. Az alábbi vállalatok telephelyein került sor ellenőrző látogatásokra:
a)
Közösségi gyártók
-
AB Ekranas, Panėvežys, Litvánia és kapcsolt vállalata: Farimex S.A., Genf, Svájc,
-
Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Lengyelország (a továbbiakban: Thomson);
b)
Kínai exportáló gyártók
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd., Peking,
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd., Nancsing, és kapcsolt gyártója: LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd., Csangsa;
c)
Koreai exportáló gyártó
-
LG. Philips Displays Korea Co., Ltd., Szöul;
d)
Malajziai exportáló gyártó
-
Chunghwa Picture Tubes (Malajzia) Sdn. Bhd., Shah Alam;
e)
Thaiföldi exportáló gyártó
-
CRT Display Technology Co., Ltd., Rayong és kapcsolt gyártója: Thai CRT Co., Ltd., Chon Buri;
f)
Kapcsolt közösségi importőr
-
LG. Philips Displays Netherlands B.V. (Hollandia).
3. A vizsgálati időszak
(11)
A dömping és a károkozás vizsgálata a 2005. január 1. és 2005. december 31. közötti időszakra vonatkozott (a továbbiakban: vizsgálati időszak, VI). Az okozott kár értékelése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2002. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra terjedt ki (a továbbiakban: érintett időszak).
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(12)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Malajziából és Thaiföldről származó katódsugaras színestelevízió-képcső, (a továbbiakban: az érintett termék), amelyet rendszerint a következő KN-kódok alá sorolnak be: 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 és 8540 11 99.
(13)
Az érintett termék képernyőjének képátlója (azaz a képcső egyenes vonalban mért aktív része) és szélesség/magasság aránya lehet bármekkora, sorköze (vagyis a képernyő közepén lévő, azonos színű két sor közötti távolság) pedig legalább 0,4 mm. A termék meghatározható továbbá a képcsövek síkfekvése alapján: lehet gömb alakú (beleértve a félig sík/„full square”-képcsövet), sík, teljesen sík felületű („real flat”) és extrasík („flat-slim”) képcső. Végül a képcsövek működési frekvenciája 50, 60 vagy 100 Hz. E termékeket elsősorban, de nem kizárólag színes televíziókészülékeknél alkalmazzák.
(14)
Az érintett terméket rendszerint a 14, 15, 20 stb. hüvelykes képcső jelöléssel látják el, a képernyő képátlójának méretétől függően, és hüvelykben mért méretekkel forgalmazzák. Általában - és a panaszos közösségi gyártók esetében is - kész csőként kerül forgalomba. Azonban néhány exportáló gyártó a katódsugaras színestelevízió-képcsöveket nem teljesen kész állapotban hozta forgalomba úgy, hogy egy vagy több összetevő - többnyire az eltérítőtekercs - hiányzott. Ezekben az esetekben a katódsugaras színestelevízió-képcsöveket „sima csőként” („bare tubes”) határozzák meg. A vizsgálat kimutatta, hogy e csövek már rendelkeznek a kész színestelevízió-képcsövek alapvető fizikai és műszaki jellemzőivel. Ennélfogva ezek a kész katódsugaras színestelevízió-képcsövekkel együtt egyazon terméknek tekintendők.
2. Hasonló termék
(15)
Nem állapítottak meg különbséget az érintett termék, a Kínai Népköztársaságban, a Koreai Köztársaságban, Thaiföldön és Malajziában - mely utóbbi analóg országként is szolgált - gyártott és azok hazai piacán értékesített, továbbá a közösségi gazdasági ágazat által gyártott és értékesített katódsugaras színestelevízió-képcsövek alapvető fizikai és műszaki jellemzői, valamint felhasználása között.
(16)
Ezért e termékeket az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.
C. DÖMPING
1. Piacgazdasági elbírálás
(17)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a Kínai Népköztársaságból származó behozatalra vonatkozó dömpingellenes vizsgálatokban a rendes értéket a 2. cikk (1)-(6) bekezdésében foglaltak szerint kell megállapítani azon gyártók esetében, amelyek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt feltételeknek megfelelnek. Az egyszerűbb hivatkozás céljából e kritériumok röviden, összefoglalt formában a következők:
-
az üzleti döntések a piac jelzéseihez igazodnak, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értékeket tükrözik,
-
a vállalat egyetlen átlátható számviteli nyilvántartást vezet, amelyet a nemzetközi számviteli standardoknak megfelelően független pénzügyi ellenőrzés alá vetnek, és amelyet minden területen alkalmaznak,
-
a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős zavarok nem jelennek meg,
-
a csődjogi és a tulajdonjogi szabályok stabilitást és jogbiztonságot biztosítanak,
-
a valutaátváltás piaci árfolyamon történik.
(18)
Két kínai exportáló gyártó kért piacgazdasági elbírálást az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján, és a megadott határidőn belül válaszolt az exportáló gyártók piacgazdasági elbírálás iránti kérelmét tartalmazó formanyomtatványra. Ugyancsak piacgazdasági elbírálás iránti kérelmet nyújtott be egy, az egyik exportáló gyártóval kapcsolatban álló, és az érintett termék gyártásával foglalkozó kínai vállalat. A Bizottság következetes gyakorlata szerint megvizsgálja, vajon a kapcsolt vállalatok egy csoportja egészként teljesíti-e a piacgazdasági elbírálás feltételeit. E három vállalat esetében a Bizottság felkutatta és megvizsgálta azok telephelyein mindazokat a szükségesnek ítélt információkat, amelyeket piacgazdasági elbírálás iránti kérelmükben benyújtottak.
(19)
A vizsgálat kimutatta, hogy valamennyi, piacgazdasági elbírálást kérelmező vállalat teljesítette az annak megadásához szükséges feltételeket.
(20)
Az alábbi két, kínai exportáló gyártó részesült piacgazdasági elbírálásban:
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd., Peking,
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd., Nancsing, és kapcsolt gyártója: LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd., Csangsa.
2. Rendes érték
2.1. Általános módszerek
(21)
Az alábbiakban ismertetett általános módszert alkalmazták valamennyi koreai, thaiföldi és malajziai exportáló gyártóra, illetve a piacgazdasági elbírálásban részesülő kínai exportáló gyártókra. Az érintett országok esetében a dömping tekintetében tett, itt következő megállapítások tehát csak minden egyes exportáló ország sajátos jellemzőit mutatják be.
2.1.1. Globális reprezentativitás
(22)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság először minden egyes érintett exportáló gyártó esetében megvizsgálta, hogy az érintett termék független fogyasztók számára történő belföldi értékesítései reprezentatívak-e, azaz az ilyen értékesítések teljes mennyisége eléri vagy meghaladja-e az érintett termék Közösségbe irányuló hasonló exportértékesítései teljes mennyiségének 5 %-át.
2.1.2. A terméktípusok összehasonlítása
(23)
Ezt követően a Bizottság meghatározta az érintett terméknek az általános reprezentatív belföldi értékesítéssel rendelkező exportáló gyártók által a belföldi piacon eladott azon típusait, amelyek azonosak vagy közvetlenül összehasonlíthatóak voltak a Közösségbe történő kivitelre eladott típusokkal. A szempontok a következők voltak: a látható képernyő hüvelykben kifejezett képátlója, a szélesség/magasság aránya, a képcső típusa (gömb, sík, vagy extrasík), a milliméterben kifejezett sorköz és a frekvencia.
2.1.3. Terméktípus-specifikus reprezentativitás
(24)
Minden egyes, az exportáló gyártók által a hazai piacon eladott és a Közösségbe szánt exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethető terméktípus esetében megvizsgálták, hogy a hazai eladások megfelelően reprezentatívak voltak-e az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában. Az adott terméktípus belföldi értékesítését megfelelően reprezentatívnak tekintették, ha az említett terméktípus vizsgálati időszak alatti, független fogyasztóknak történő teljes belföldi értékesítési volumene a Közösségbe exportált hasonló terméktípus teljes értékesítési volumenének legalább 5 %-át tette ki.
2.1.4. A rendes kereskedelmi forgalomra vonatkozó vizsgálat
(25)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy az egyes exportáló országok minden egyes exportáló gyártójának a minden egyes terméktípusra vonatkozó, reprezentatív mennyiségekben történt belföldi értékesítései a rendes kereskedelmi forgalom keretén belülinek tekinthetők-e az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően.
(26)
Ez oly módon történt, hogy megállapították az egyes exportált terméktípusokra a független fogyasztóknak történő nyereséges belföldi értékesítés a vizsgálati időszak alatti részarányát.
(27)
Olyan esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése akkora vagy kevesebb volt, mint a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-a, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az előállítási költséget, a rendes értéket a tényleges hazai árra alapozták, a rendes érték a tényleges belföldi áron alapult, amelyet kizárólag e típus nyereséges értékesítésének súlyozott átlagaként számítottak ki, feltéve, hogy ezen értékesítések elérték, vagy meghaladták e típus teljes értékesítési mennyiségének a 10 %-át.
(28)
Amennyiben bármelyik terméktípus nyereséges eladásainak volumene a típus teljes értékesítési volumenének kevesebb, mint 10 %-át tette ki, úgy ítélték meg, hogy a szóban forgó típus értékesített mennyisége nem elegendő ahhoz, hogy a belföldi ár megfelelő alapként szolgáljon a rendes érték meghatározásához.
(29)
Amennyiben az exportáló gyártó által értékesített egy bizonyos termék belföldi árát nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapításához, egy másik módszert kellett alkalmazni. E tekintetben a Bizottság számtanilag képzett rendes értéket alkalmazott, az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően.
(30)
Annak érdekében, hogy az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően megállapítsák a rendes értéket, a vizsgálati időszak folyamán a rendes kereskedelmi forgalomban a hasonló termék hazai eladásai során az együttműködő érintett exportáló gyártóknál felmerült értékesítési, általános és igazgatási (SGA-)költségeket és a súlyozott átlaggal kiszámított hasznot hozzáadták a vizsgálati időszak alatt keletkező, saját általános gyártási költségeikhez. Szükség esetén a bejelentett gyártási költségeket és SGA-költségeket a rendes kereskedelmi forgalom vizsgálatánál és a rendes értékek képzésénél való felhasználásuk előtt kiigazították.
2.2. Kínai Népköztársaság
2.2.1. Piacgazdasági elbírálásban részesülő vállalatok
(31)
Mivel mindkét kínai együttműködő exportáló gyártó piacgazdasági elbírálásban részesült, esetükben a rendes értéket a (21)-(30) preambulumbekezdésben leírt módszerrel összhangban, az e gyártók belföldi áraikról és az érintett termék gyártási költségeiről szolgáltatott információi alapján állapították meg. A rendes értéket lehetett volna a tényleges belföldi árakra alapozni, mivel a vállalatok valamennyi terméktípus esetében elegendő belföldi értékesítést bonyolítottak a rendes kereskedelmi forgalomban. Az egyik, kapcsolt gyártóval rendelkező exportáló gyártó esetében a belföldi árakra és a mindkét vállalat gyártási költségeire vonatkozó konszolidált adatokat használták fel a rendes érték megállapításához.
2.2.2. Analóg ország
(32)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének megfelelően az átalakulóban lévő gazdaságokban az olyan vállalatok számára, amelyeknek nem adták meg a piacgazdasági elbírálást, a rendes értéket egy analóg országban tapasztalható ár vagy számtanilag képzett érték alapján kell meghatározni.
(33)
A vizsgálat megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy Malajziát kívánja kijelölni megfelelő analóg országként a Kínai Népköztársaságra érvényes rendes érték meghatározásához, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg ezzel kapcsolatos észrevételeiket.
(34)
Az érdekelt felek egyike sem tett ellenvetést Malajzia analóg országnak történő kiválasztásával szemben.
(35)
A fentiekre tekintettel és annak figyelembe vételével, hogy Malajzia versenyző piac, mérete pedig reprezentatív, arra a következtetésre jutottak, hogy Malajzia az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében megfelelő analóg ország.
2.3. Korea, Malajzia, Thaiföld
(36)
A fenti országok mindegyikénél az egyedüli együttműködő exportáló gyártó esetében a rendes értéket a (21)-(30) preambulumbekezdésben leírt módszerrel összhangban állapították meg. A malajziai gyártó esetében a rendes értéket lehetett volna a tényleges belföldi árakra alapozni, mivel a vállalat valamennyi terméktípus esetében elegendő belföldi értékesítést bonyolított a rendes kereskedelmi forgalomban. A koreai gyártónál a Közösségbe exportált összesen két terméktípus egyikének esetében, a thaiföldi gyártónál pedig az egyetlen terméktípus esetében állapítottak meg számtanilag képzett rendes értéket. A thaiföldi együttműködő exportáló gyártó esetében a belföldi árakra és e vállalat, illetve kapcsolt gyártója gyártási költségeire vonatkozó konszolidált adatokat használták fel a rendes érték megállapításához, mivel e két vállalat az érintett terméket illetően egyetlen teljes körűen integrált üzleti tevékenységet folytat. Az egyik, kapcsolt gyártóval rendelkező exportáló gyártó esetében a belföldi árakra és a mindkét vállalat gyártási költségeire vonatkozó konszolidált adatokat használták fel a rendes érték megállapításához.
3. Az exportár
(37)
A kapcsolt közösségi végfelhasználók (színes televíziókészülékek gyártói) számára történt exporteladásokat nem vették tekintetbe a dömpingkülönbözet kiszámításánál, mivel a végfelhasználók által gyártott termékre nem terjedt ki a vizsgálat. Ezen eladások volumene viszonylag alacsony (alig több mint az érintett vállalatok közösségi összexportjának 10 %-a) volt, a nem kapcsolt fogyasztók számára történt eladások pedig reprezentatív képet adtak a helyzetről.
(38)
Amennyiben az érintett terméket független fogyasztóknak exportálták a Közösségben, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban állapították meg, azaz a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján.
(39)
A kapcsolt importőrön keresztül történt eladások tekintetében az exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésével összhangban azon árak alapján állapították meg, amelyeken az importált termékek első viszonteladása történt egy független vevőnek. Ezekben az esetekben minden, a behozatal és viszonteladás között felmerülő költség - beleértve az SGA-költségeket -, valamint nyereségnövekedés tekintetében kiigazításokat tettek.
(40)
Amennyiben az értékesítéseket egy Közösségen kívüli kapcsolt kereskedőn keresztül végezték, az exportárat az első független közösségi fogyasztó által fizetett viszonteladási ár alapján határozták meg.
3.1. Kínai Népköztársaság
(41)
Az egyik kínai exportáló gyártó Közösségbe irányuló exportját közvetlenül független fogyasztók számára, illetve két kapcsolt közösségi vállalatnak értékesítette. A másik exportáló gyártó valamennyi exportját Közösségen kívüli kapcsolt vállalatán keresztül független közösségi fogyasztóknak értékesítette.
(42)
Az első exportáló gyártó egyik kapcsolt vállalata nem működött együtt a vizsgálat során, és nem adott választ az érintett termék Európai Közösségbe szánt értékesítésében vagy forgalomba hozatalában érintett kapcsolt vállalatoknak küldött kérdőívre. Az exportáló gyártó azt kérte, hogy a szóban forgó vállalaton keresztül történt értékesítéseket ne tekintsék kapcsolt értékesítésnek, mivel az érintett vállalatok között állítólag megszűnt a de facto társulás. Azonban - legalábbis a vizsgálati időszakban - e vállalatok egymással a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (3) 143. cikkében meghatározott jogi kapcsolatban álltak, végső soron egy közös anyavállalatnak köszönhetően. Ennélfogva a Bizottság - a nyilvánvaló részleges együttműködésre tekintettel - miután felhívta az érintett exportáló gyártó figyelmét az együttműködés hiányának következményeire, az alaprendelet 18. cikke rendelkezéseinek megfelelően a rendelkezésre álló tényeket használta fel a szóban forgó, nem együttműködő kapcsolt vállalaton keresztül végzett eladások exportárának meghatározásához.
(43)
Az exportáló gyártó azt is kérelmezte, hogy amennyiben az érintett vállalatokat kapcsoltnak tekintik, a nem együttműködő kapcsolt vállalaton keresztül a végfelhasználónak történt eladásokat szintén tekintsék kapcsolt eladásnak, mivel a végfelhasználó és az exportáló gyártó anyavállalata között exkluzív szerződéses megállapodás van érvényben, ennélfogva a dömpingkülönbözet kiszámításakor ezen eladásokat nem kellene figyelembe venni. Azonban, mivel a 2454/93/EGK rendelet 143. cikke (2) bekezdésében szereplő feltételek nem teljesültek, az érintett végfelhasználónak történt eladásokat nem kapcsolt eladásoknak tekintették. E tekintetben az első független fogyasztó által fizetett viszonteladási árat úgy határozták meg, hogy a transzferárhoz hozzáadták az együttműködő kapcsolt importőr esetében megállapított árrést. Ezután a közösségi határparitáson számított exportár megállapítása érdekében az együttműködő importőr esetében tett kiigazításokat (a behozatal és eladás között felmerülő költségek, az SGA-költségek, valamint a méltányos haszonkulcs) alkalmazták a fentiek szerint kiszámított viszonteladási árra.
(44)
Mivel független importőrök nem működtek együtt, és tekintettel arra, hogy a katódsugaras színestelevízió-képcsövek ugyanahhoz a szórakoztatóelektronikai („brown goods”) ágazathoz tartoznak, mint a színes televíziókészülékek, helyénvalónak tekintették, hogy ebben az esetben is a színes televíziókészülékek esetében folytatott dömpingellenes eljárás 5 %-os haszonkulcsát alkalmazzák (4).
3.2. Korea
(45)
Az egyetlen együttműködő exportáló gyártó kapcsolt importőrön keresztül exportálta az érintett terméket a Közösségbe. Az exportárat tehát a független fogyasztók által fizetett viszonteladási ár alapján állapították meg.
(46)
A kiigazításhoz a (44) preambulumbekezdésben szereplő haszonkulcsot használták fel.
3.3. Malajzia, Thaiföld
(47)
Az érintett terméket mindkét együttműködő exportáló gyártó független fogyasztóknak exportálta a Közösségbe. Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően, azaz a ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg.
4. Összehasonlítás
(48)
A rendes érték és az exportárak közötti összehasonlítást gyártelepi alapon és ugyanazon a kereskedelmi szinten végezték el. A rendes érték és az exportárak tisztességes összehasonlításának biztosítása céljából az árat és az árak összehasonlítását befolyásoló eltéréseket megfelelő kiigazítások formájában az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően figyelembe vették.
(49)
Ennek alapján valamennyi vizsgált exportáló gyártó számára megítélték az alkalmazható és indokolható engedményeket a fuvarozási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és mellékköltségek, a csomagolási és hitelköltségek, a jutalékok, az értékesítés utáni költségek (biztosíték/garancia) különbségeire.
(50)
Az egyik kínai exportáló gyártó és az egyetlen koreai együttműködő exportáló gyártó az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének j) pontja alapján kiigazítást kért a valutaátváltás tekintetében. Azzal érveltek, hogy mivel a helyi pénznemek (CNY, illetve KRW) árfolyama a vizsgálati időszak alatt esett az euróéhoz képest, ennek megfelelő kiigazítást kell tenni a Közösségbe történt exporteladások euróban megadott, számlázott összege tekintetében. Ebben a vonatkozásban - a kérések tartalmával szemben - azt állapították meg, hogy a vizsgálati időszak alatt mindkét valutanem árfolyama emelkedett az euróéhoz képest. Így a kéréseket indokolatlannak találták és elutasították.
(51)
Ugyanezen exportáló gyártók a kereskedelmi szint kiigazítását is kérelmezték az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése d) pontjának ii. alpontja alapján, azt állítva, hogy a Közösségbe irányuló exporteladásaik forgalmazóknak, míg belföldi értékesítéseik végfelhasználóknak történtek. E tekintetben megállapították, hogy az első független fogyasztók mindkét piacon végfelhasználók voltak. Következésképpen a kérelmet megalapozatlannak találták, tehát elutasították.
(52)
Ugyanezen exportáló gyártók más tényezők kiigazítását is kérelmezték az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése k) pontjának alapján. A vállalatok azzal érveltek, hogy a színes televíziókészülékek árának a vizsgálati időszak alatt a síkképernyőkkel való verseny miatt bekövetkező jelentős zuhanása belföldi, illetve exportáraikat különbözőképpen érintette. Ennek okaként azt jelölték meg, hogy míg a belföldi piacon történő értékesítés a vizsgálati időszak alatt egyenletesen oszlott el, a kivitelek a vizsgálati időszaknak csak egy részére koncentrálódtak. E kérést azonban nem fogadták el, mivel nem bizonyosodott be, hogy ez a tény hatással volt az árak összehasonlíthatóságára, sem az, hogy a fogyasztók a belföldi piacon e tényező miatt fizettek volna következetesen különböző árakat.
(53)
Kiigazításokat tettek az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja alapján is a kínai HÉA-visszatérítés különbségei tekintetében, mivel megállapították, hogy az exporteladások esetében alacsonyabb a HÉA-visszatérítés szintje, mint a belföldi értékesítéseknél.
(54)
Az egyik, Közösségen kívüli kapcsolt kereskedőjén keresztül exportáló kínai gyártó esetében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése i) pontja alapján szintén kiigazítást tettek az exportár tekintetében, mivel a kereskedő tevékenysége hasonló volt egy jutalékalapon dolgozó ügynökéhez. E cikknek megfelelően a kiigazítást 2 %-os szinten állapították meg, mivel ezt találták ésszerű mértéknek az érintett termék kereskedelmében részt vevő független ügynököknek kifizetett jutalék megjelenítésére.
5. Dömpingkülönbözet
5.1. Egyéni dömpingkülönbözetek
(55)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpingkülönbözet megállapítására valamennyi vizsgált exportáló gyártó esetében a terméktípusonkénti, fentiek szerint meghatározott rendes érték súlyozott átlagának és a terméktípusonkénti, fentiek szerint meghatározott exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján került sor.
(56)
A Bizottság következetes gyakorlatává vált, hogy a kapcsolt exportáló gyártók vagy az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó gyártók tekintetében egyetlen, az egyéni dömpingkülönbözeteken alapuló, súlyozott átlaggal számított dömpingkülönbözetet állapítson meg. Ez különösen azért alakult így, mert az egyéni vámtételek kiszámítása a dömpingellenes intézkedések kijátszását ösztönözhetné, s így hatástalanná tenné azokat azáltal, hogy lehetővé tenné a kapcsolt exportáló gyártók számára Közösségbe irányuló exportjuknak a legalacsonyabb egyéni dömpingkülönbözettel rendelkező vállalaton keresztül történő bonyolítását.
(57)
E gyakorlattal összhangban egyetlen dömpingkülönbözetet határoztak meg az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó kínai együttműködő exportáló gyártók - azaz a Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd. és kapcsolt gyártója, az LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd. - számára. Hasonlóképpen egyetlen dömpingkülönbözetet határoztak meg az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó thaiföldi együttműködő exportáló gyártók - azaz a CRT Display Technology Co., Ltd. és kapcsolt gyártója, a Thai CRT Co., Ltd. számára.
5.2. Országos dömpingkülönbözetek
(58)
A Bizottság kérdőívére nem válaszoló, és egyéb módon sem jelentkező exportáló gyártók tekintetében a dömpingkülönbözet megállapítására a rendelkezésre álló tények alapján került sor, az alaprendelet 18. cikkének (1) bekezdésével összhangban.
(59)
A valamennyi nem együttműködő exportáló gyártó országos dömpingkülönbözetének megállapítása érdekében először az együttműködés hiányának szintjét állapították meg. E célból az együttműködő exportáló gyártók által jelentett, a Közösségbe irányuló exportmennyiséget az Eurostat megfelelő behozatali statisztikáival hasonlították össze.
(60)
Malajzia és Thaiföld esetében, ahol az együttműködés szintje alacsony volt, azaz nem érte el a 80 %-ot, célszerűnek tartották, hogy a nem együttműködő exportáló gyártók számára a dömpingkülönbözetet az együttműködő exportáló gyártók vonatkozásában megállapított legmagasabb dömpingkülönbözetnél magasabb szinten állapítsák meg. Okkal hihető ugyanis, hogy az együttműködés alacsony szintje a vizsgált ország azon nem együttműködő exportáló gyártóitól ered, amelyek többnyire nagyobb mértékben éltek dömpinggel, mint bármely együttműködő exportáló gyártó. Ezenfelül semmi jel nem mutatott arra, hogy bármely nem együttműködő vállalat alacsonyabb szinten dömpingelt volna, az együttműködés hiányáért pedig nem jár díjazás. A dömpingkülönbözetet tehát az érintett országok egyik együttműködő gyártójának reprezentatív típusaira, vagy ügyleteire megállapított legmagasabb különbözet szintjén állapították meg.
(61)
A Koreai Köztársaság esetében az együttműködés szintje rendkívül alacsony - az Eurostat statisztikáin alapuló összexport mennyiségének csak 2 %-át teszi ki -, ami egyértelműen elárulja, hogy a főbb exportáló gyártók szándékosan nem működtek együtt. E sajátos helyzetre tekintettel, és mivel más megfelelőbb információ nem áll rendelkezésre, úgy ítélték helyénvalónak, ha a nem együttműködő vállalatok számára a dömpingkülönbözetet a panaszban megnevezett egyik reprezentatív terméktípus dömpingkülönbözetének szintjén - azaz 15%-os szinten - állapítják meg. A panaszban említett dömpingkülönbözet szintjét nyilvános árlisták és az Eurostat statisztikái segítségével ellenőrizték.
(62)
A Kínai Népköztársaság esetében az együttműködés szintje igen magas volt, mivel az együttműködő exportáló gyártók által bejelentett, a vizsgálati időszak alatt a Közösségbe irányuló export volumene meghaladta az Eurostat adatai szerinti importmennyiségeket, és mivel nem lehetett azt feltételezni, hogy bármely exportáló gyártó szándékosan mulasztotta el az együttműködést. Annak érdekében, hogy különbséget tegyenek a piacgazdasági elbírálásban részesített valamennyi kínai együttműködő exportáló gyártók, és a vizsgálatban nem együttműködő, más potenciális kínai exportáló gyártók között, célszerűnek ítélték, hogy a Kínai Népköztársaság vonatkozásában olyan országos dömpingkülönbözetet állapítsanak meg, amely az Eurostat adatai alapján a legnagyobb mennyiségben eladott reprezentatív terméktípusok exportárai, illetve ugyanezen terméktípusok analóg országbeli rendes értéke közötti összehasonlításon alapuljon.
(63)
A vámfizetés előtti, közösségi határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetek a következők:
a)
Kínai Népköztársaság
-
Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd.
0 %
-
Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd. és L.G. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd.
25,5 %
-
valamennyi más vállalat
28,3 %
b)
Koreai Köztársaság
-
LG Philips Display Korea Co., Ltd.
0 %
-
valamennyi más vállalat
15,0 %
c)
Malajzia
-
Chunghwa Picture Tubes Sdn Bhd.
5,1 %
-
valamennyi más vállalat
14,5 %
d)
Thaiföld
-
Thai CRT Co., Ltd és CRT Display Technology Co., Ltd.
41,4 %
-
valamennyi más vállalat
47,2 %
D. KÁR
1. A közösségi termelés és a közösségi gazdasági ágazat
(64)
A vizsgálati időszak alatt hét közösségi gyártó állította elő a hasonló terméket. E gyártók közül négy azonban az érintett országok exportőreinek kapcsolt gyártója volt. E négy vállalatot tehát - az exportőrrel fennálló kapcsolatuk miatt - nem érintik a káros dömping negatív következményei. Ezt az is alátámasztja, hogy e gyártók nem működtek együtt az eljárás során. Helyénvalónak találták e vállalatok termelését kizárni a közösségi termelésből, illetve kizárni azokat a közösségi gazdasági ágazat meghatározásából is. E négy gyártó közül kettő továbbá a vizsgálati időszak lejártával véglegesen felhagyott a termeléssel.
(65)
Ennélfogva az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett teljes közösségi termelést három gyártó, az Ekranas, az Ecimex és a Thomson végzi.
(66)
Mint a fenti, (2) preambulumbekezdésben szerepel, a panaszt két közösségi gyártó, az Ekranas és az Ecimex nevében nyújtották be. A panaszosok az érintett termék teljes közösségi termelésének jelentős hányadát, jelen esetben több, mint 40 %-át képviselik.
(67)
Meg kell jegyezni, hogy mindkét panaszos, amely a vizsgálati időszak alatt a hasonló terméket előállította, 2006 első felében leállította a gyártást és csődöt jelentett. Mivel a csődeljárás jelenleg folyamatban van, továbbra sem egyértelmű, hogy az Ekranas és az Ecimex a jövőben folytatja-e a katódsugaras színestelevízió-képcsövek gyártását. Az eljárás megindítása után a Thomson arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy támogatja a TUBE által benyújtott panaszt, és a vizsgálat során megfelelő módon együttműködött. Ennélfogva, mivel nincs információ arról, hogy a szóban forgó két gyártó végleg leállította-e gyártását, az Ekranast és az Ecimexet továbbra is a közösségi gazdasági ágazat részének tekintik. Tehát az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése és 5. cikke (4) bekezdése értelmében az Ekranas, az Ecimex és a Thomson (a továbbiakban: közösségi gazdasági ágazat) alkotják a közösségi gazdasági ágazatot.
2. A közösségi fogyasztás
(68)
A közösségi fogyasztást a közösségi gazdasági ágazat saját termelésének a közösségi piacon értékesített mennyisége, a más gyártók által értékesített mennyiségek és az Eurostat importmennyiségekre vonatkozó adatai alapján állapították meg.
(69)
2002 és a vizsgálati időszak között az érintett termék közösségi piaca mintegy 14 %-kal esett vissza. 2002-ben a közösségi fogyasztás mintegy 9,5 millió darabot tett ki, a vizsgálati időszak alatt pedig mintegy 8,2 millió darabot. Pontosabban 2003-ban 2 %-kal esett vissza, 2004-ben 7 százalékponttal emelkedett, majd a vizsgálati időszakban hirtelen majdnem 20 százalékponttal esett.
2002
2003
2004
VI
EK-összfogyasztás (db)
9 540 185
9 387 212
10 023 216
8 170 802
Index (2002 = 100)
100
98
105
86
(70)
Az ideiglenes megállapítások nyilvánosságra hozatalát követően a panaszos vitatta a Bizottság által a fogyasztás megállapítására alkalmazott módszereket. Pontosabban a panaszos azt állította, hogy i. a fenti, (64) preambulumbekezdésben szereplő információk alapján úgy tűnhet, hogy az érintett országok exportőreihez kapcsolódó, szóban forgó közösségi gyártók valamennyi értékesítését kizárták a fogyasztás kiszámításából és a kárelemzésből, és ii. a fenti, (67) preambulumbekezdésben említett három közösségi gyártó egyikének kapcsolt eladásai bizonyos mennyiségét helytelenül zárták ki a fogyasztás kiszámításából, mivel azt bele kellett volna számítani a fogyasztásba.
(71)
Az i. állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a fenti, (64) preambulumbekezdés csak a közösségi gazdasági ágazat meghatározására és a teljes közösségi termelésnek az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése értelmében vett megállapítására vonatkozik, nem pedig a teljes közösségi fogyasztás kiszámítására. A közösségi fogyasztás megállapítása során a közösségi gazdasági ágazat fogalmának meghatározásából és a közösségi termelésből kizárt gyártók eladásait beszámították. Ez ugyancsak egyértelmű a fenti, (68) preambulumbekezdésből és a panaszos rendelkezésére bocsátott, meghatározott információkból, amelyek azt mutatják, hogy a szóban forgó eladási mennyiség a vizsgálati időszak alatt mintegy 3 millió darabot tett ki. Ennélfogva a panaszos és a Bizottság ismeretei szerint a 2002 és a vizsgálati időszak közötti időszakban működő valamennyi gyártó Közösségen belüli értékesítését beszámították a fogyasztás megállapítása során. A közösségi gazdasági ágazat meghatározásából kizárt gyártókat azonban ki kellett zárni a közösségi gazdasági ágazat helyzetének elemzéséből, mivel azokat nem tekintették a közösségi gazdasági ágazat részének az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésével összhangban. Az i. állítást ezért elutasítják.
(72)
A ii. állítással kapcsolatban valóban helytálló, hogy a Bizottság a fogyasztás kiszámításából és néhány kulcsfontosságú kármutató - például értékesítési mennyiség és ár, piaci részesedés és nyereségesség - elemzéséből kizárt bizonyos mennyiségeket, mivel ezen eladásokat kapcsoltnak tekintették. A Bizottság régóta bevett gyakorlata, hogy elkülöníti a kapcsolt eladásokat a szabadpiaci eladásoktól, mivel csak ez utóbbiak versenyeznek egymással (5). Ezzel szemben a kapcsolt eladások nem versenyeznek a szabadpiacon értékesített termékekkel, ennélfogva azokat nem érinti a dömpingelt behozatal. E konkrét iparágban a hasonló termék nagy gyártóinak többsége (ellentétben a két panaszossal) a kapcsolódó ágazatokban szintén tevékenykedik, nevezetesen a televízió-képcső televíziókészülékbe történő beépítésében. Például a Bizottság kizárta az elemzésből a Sony kapcsolt eladásait, és ezt a megközelítést a panaszos támogatta. Következetesen ugyanezt a módszert alkalmazták valamennyi közösségi gyártóra, akár a közösségi gazdasági ágazat részeinek, akár „egyéb közösségi gyártóknak” tekintették és a (64) preambulumbekezdésben említették őket.
(73)
A kapcsolt eladásoknak az ii. állításban említett adott mennyiségei tekintetében a Bizottság megállapította, hogy 2004 júliusáig a ma a „Thomson Displays Polska Sp. Zo.o”, Piaseczno, Lengyelország néven bejegyzett képcsőüzem a lengyelországi Zyrardowban található televíziókészülék-gyárral együtt egyetlen jogalanyként volt bejegyezve „TMM Polska” néven, amely teljes egészében az anyavállalat Thomson SA. tulajdonában volt. A megszokott gyakorlattal összhangban a Bizottság úgy tekintette, hogy integrált gyártóról van szó, és hogy a hasonló termék készleteinek a piasecznói képcsőüzemből a zyrardowi televíziókészülék-gyárnak történő eladása belső transzfer volt, tehát kapcsolt eladás valósult meg transzferárakon. A panaszos de facto elismerte a transzferár meglétét, mivel kijelentette: „a Thomson Display és a Thomson’s CTV display közötti kapcsolat befolyásolhatta az árakat, azonban a mennyiségeket biztosan nem befolyásolja”. A Bizottság ennélfogva megerősíti, hogy e transzferek nem tekinthetők hasonló szabadpiaci értékesítéseknek.
(74)
Végül, kizárólag az egyértelműség érdekében meg kell jegyezni, hogy még ha e kapcsolt eladásokat be is kellene számítani a fogyasztásba (lásd az alábbi táblázatot), akkor is csak az összmennyiség változna, ám a tendencia - vagyis a kereslet lényeges visszaesése a vizsgálati időszak alatt - igen hasonló maradna a fenti, (69) preambulumbekezdésben leírt tendenciához. Az ii. állítást ezért elutasítják.
2002
2003
2004
VI
EK-öszfogyasztás, kapcsolt és nem kapcsolt értékesítések alapján (db)
15 655 283
14 243 625
12 850 690
9 425 280
Index (2002 = 100)
100
91
82
60
3. Behozatal az érintett országokból
a) Az érintett behozatal hatásainak összesített értékelése
(75)
A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett országokból származó behozatalt összesítve kell-e vizsgálni, az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésében említett kritériumok alapján. A Bizottság ellenőrizte, hogy i. az egyes érintett országok vonatkozásában megállapított dömpingkülönbözet magasabb, mint az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöb; és ii. az importált termékek és a közösségi hasonló termék közötti verseny feltételei hasonlóak.
(76)
Először is meg kell jegyezni, hogy a Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd.-re és az LG Philips Display Korea Co., Ltd.-re - vagyis az érintett országok azon két exportáló gyártójára, amelyek a megállapítások szerint nem dömpingelték az érintett terméket - vonatkozó adatokat, kizárták a következő, kizárólag a dömpingelt behozatalra irányuló elemzésből. Tájékoztatásul közölni kell, hogy a két fent említett gyártó behozatali mennyisége a vizsgálati időszak alatt elenyésző volt, mivel jóval a közösségi fogyasztás 1 %-a alatt maradt.
(77)
Ennek alapján az egyes érintett országok dömpingkülönbözetéről megállapították, hogy az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöb fölött van, és az ezen országokból származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 5. cikke (7) bekezdése értelmében nem elhanyagolható, mivel piaci részesedésük a vizsgálati időszak alatt - az érintett ország függvényében - 3,6 % és 6,5 % között volt. Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és a hasonló közösségi termék közötti verseny feltételeivel kapcsolatban megállapították, hogy azok hasonlóak. Ezt alátámasztotta az a tény, hogy az érintett országokból importált érintett termék és a közösségi gazdasági ágazat által gyártott és a közösségi piacon értékesített hasonló termék hasonló volt, versenyben állt egymással, és forgalmazásuk ugyanazon kereskedelmi csatornákon keresztül történt. Ezenfelül valamennyi importmennyiség nagy volt, és jelentős piaci részesedésnek felelt meg.
(78)
A fentiek fényében úgy ítélték meg, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében meghatározott valamennyi kritérium teljesült. A négy érintett országból származó dömpingelt behozatalt tehát összesítve vizsgálták.
b) Mennyiség
(79)
Az érintett országokból származó érintett termék Közösségbe irányuló dömpingelt importjának mennyisége a vizsgálati időszak alatt 1,6 millió darab alatt volt, amely a 2002-ben megfigyelthez hasonló szint. E látszólagos stabilitás a 2003-as, 2004-es évben és a vizsgálati időszakban jelentős ingadozásokat takar. Az import 2003-ban 44 %-kal nőtt, 2004-ben 3 százalékponttal csökkent, a vizsgálati időszak alatt pedig további 44 %-kal zuhant.
2002
2003
2004
VI
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal mennyisége (db)
1 626 027
2 337 736
2 296 547
1 585 294
Index (2002 = 100)
100
144
141
97
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal piaci részesedése
17,0 %
24,9 %
22,9 %
19,4 %
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal árai (EUR/db)
50
43
32
39
Index (2002 = 100)
100
85
64
76
c) Piaci részesedés
(80)
Az érintett országok exportőreinek piaci részesedése a 2002-es 17 %-ról a vizsgálati időszakban 19,4 %-ra nőtt. Részletezve a piaci részesedés 2003-ban ugrásszerűen, majdnem 8 százalékponttal emelkedett, 2004-ben 2 százalékponttal csökkent, majd a vizsgálati időszak alatt további 3,5 százalékponttal esett. Az, hogy az érintett országokból származó behozatal piaci részesedése magasabb volt a vizsgálati időszak alatt, mint 2002-ben, noha a behozatal mennyisége alacsonyabb volt a vizsgálati időszak alatt a 2002-es szintnél, a fogyasztás a fenti, (69) preambulumbekezdésben leírt hirtelen esésének tudható be.
d) Árak
i. Az árak alakulása
(81)
2002 és a vizsgálati időszak között az érintett országokból származó érintett termék behozatalának átlagos ára 24 %-kal esett. Pontosabban az ár 2003-ban 15 %-kal, 2004-ben további 21 százalékponttal esett, majd a vizsgálati időszakban ismét 12 százalékponttal emelkedett.
ii. Alákínálás
(82)
Modellek közötti összehasonlítást végeztek az exportáló gyártók és a közösségi gazdasági ágazat súlyozott átlagos közösségi eladási ára között. E célból a közösségi gazdasági ágazat nem kapcsolt fogyasztóinak a gyártelepi árait hasonlították össze az érintett országok együttműködő exportáló gyártóinak CIF közösségi határparitáson számított - megfelelően kiigazított - importárával a kirakodási ár megjelenítése érdekében. Az összehasonlítás azt mutatta, hogy a vizsgálati időszak alatt a Közösségben értékesített, az érintett országokból származó érintett terméket az érintett exportőrtől függően -37 % (nem alákínálás) és legfeljebb 13 % közötti mértékben kínálták olcsóbban a közösségi gazdasági ágazat árainál. Összességében az alákínálás igen korlátozott volt. Az Eurostat adatai azonban azt mutatják, hogy a vizsgálati időszakot megelőző években az érintett országokból származó dömpingelt behozatal árai lényegesen alacsonyabbak voltak a közösségi gazdasági ágazat árainál.
4. A közösségi gazdasági ágazat helyzete
(83)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése alapján a dömpingelt behozatal közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata tartalmazta minden, az érintett időszakban a közösségi gazdasági ágazat állapotára hatást gyakorló releváns gazdasági tényező és mutató értékelését.
a) Termelés
(84)
2002 és a vizsgálati időszak között a közösségi gazdasági ágazat termelése 5 %-kal csökkent. Részletesebben, 2003-ban 8 %-kal, 2004-ben további 12 százalékponttal növekedett, majd a vizsgálati időszakban 25 százalékponttal zuhant.
2002
2003
2004
VI
Termelés (db)
9 727 029
10 461 957
11 685 396
9 276 778
Index (2002 = 100)
100
108
120
95
b) Kapacitás és kapacitáskihasználási arányok
(85)
A kapacitáskihasználás a figyelembe vett időszakban folyamatosan nőtt. 2003-ban 4 %-kal, 2004-ben további 19 százalékponttal, végül a vizsgálati időszakban 5 százalékponttal nőtt. Ezzel párhuzamosan nőtt a gépi felszereltség.
2002
2003
2004
VI
Termelési kapacitás (db)
11 865 163
12 297 545
14 626 819
15 133 449
Index (2002 = 100)
100
104
123
128
Kapacitáskihasználás
82 %
85 %
80 %
61 %
Index (2002 = 100)
100
104
97
75
(86)
A kapacitáskihasználás 2002-2003-ban 80-85 %-os szinten volt, majd a vizsgálati időszak alatt hirtelen 61 %-ra esett.
c) Készletek
(87)
2002 és a vizsgálati időszak között jelentős ingadozás volt tapasztalható a késztermékek raktárkészletének szintjében. 2003-ban először hirtelen esett a szint, tükrözve e konkrét termék - 2002-ben és 2003-ban még kedvező - gazdasági környezetét, majd 2004 végén - a kereslet hirtelen csökkenését tükrözve - ugrásszerűen emelkedett. A vizsgálati időszak alatt a tényleges termelés, mint a fentiekből látható, csökkent, és a zárókészlet szintje ismét fenntarthatóbb szintre csökkent.
2002
2003
2004
VI
Zárókészletek (db)
627 641
56 996
943 655
278 406
Index (2002 = 100)
100
9
150
44
d) Értékesítési mennyiség
(88)
A közösségi gazdasági ágazat által a közösségi piacon független fogyasztók részére értékesített saját gyártású termékek száma 2003-ban először 6 %-kal nőtt, majd 2004-ben további 16 százalékponttal emelkedett, a vizsgálati időszak alatt azonban 6 százalékponttal visszaesett. Összességében a figyelembe vett időszakban az eladási mennyiség 16 %-kal nőtt. A termelés és a belföldi értékesítés mennyisége közötti lényeges különbség azzal magyarázható, hogy a közösségi gazdasági ágazat termelése mintegy kétharmadát a Közösségen kívülre exportálja.
2002
2003
2004
VI
EK értékesítési mennyiség független fogyasztók számára (db)
2 645 562
2 814 515
3 229 069
3 078 543
Index (2002 = 100)
100
106
122
116
e) Piaci részesedés
(89)
A közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése egyenletesen, 10 százalékponttal nőtt 2002 és a vizsgálati időszak között. Részletesebben 2002-ben közel 28 % volt, 2003-ban 30 %-ra, majd 2004-ben 32 %-ra emelkedett, míg végül a vizsgálati időszak alatt közel 38 %-ra nőtt. A piaci részesedés e növekedésével kapcsolatban szem előtt kell tartani, hogy eközben az EK fogyasztása a fenti (69) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően csökkent.
2002
2003
2004
VI
A közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése
27,7 %
30,0 %
32,2 %
37,7 %
Index (2002 = 100)
100
108
116
136
f) Növekedés
(90)
2002 és a vizsgálati időszak között, amikor a közösségi fogyasztás 14 %-kal visszaesett, a közösségi gazdasági ágazat értékesített mennyisége a közösségi piacon 16 %-kal növekedett. 2002 és a vizsgálati időszak között a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése mintegy 10 százalékponttal nőtt, ezzel szemben a dömpingelt behozatal piaci részesedése körülbelül 2,4 százalékpontos növekedést ért el.
g) Foglalkoztatás
(91)
A közösségi gazdasági ágazat foglalkoztatási szintje 2002 és a vizsgálati időszak között mintegy 10 %-kal csökkent. 2002 és 2003 között 4 %-kal csökkent, 2004-ben 6 százalékponttal emelkedett, a vizsgálati időszakban azonban 12 százalékponttal csökkent, részben a termelés csökkenését tükrözve.
2002
2003
2004
VI
Foglalkoztatás (fő)
9 604
9 254
9 805
8 632
Index (2002 = 100)
100
96
102
90
h) Termelékenység
(92)
A közösségi gazdasági ágazat az egy foglalkoztatottra jutó éves termelésben (darabszám) mért termelékenysége 2003-ban 12 %-kal nőtt, majd 2004-ben további 6 százalékponttal emelkedett, végül a vizsgálati időszakban 12 százalékponttal visszaesett. A vizsgálati időszakban tapasztalt hirtelen piaccsökkenéssel szembesülve a termelés mennyiségét haladéktalanul kiigazították, ám mint általában, a munkaerő kiigazítása kevésbé gyorsan ment végbe, így kiváltva a termelékenység megfigyelt csökkenését.
2002
2003
2004
VI
Termelékenység (db/alkalmazott)
1 013
1 131
1 192
1 075
Index (2002 = 100)
100
112
118
106
i) Bérek
(93)
Az alkalmazottankénti átlagbér a vizsgálati időszakban a 2002-eshez közel azonos szinten maradt. Részletesebben, 2003-ban 11 %-kal, 2004-ben további 2 százalékponttal csökkent, végül a vizsgálati időszakban 14 százalékponttal növekedett.
2002
2003
2004
VI
Éves bérköltség/alkalmazott (ezer EUR)
11
10
10
11
Index (2002 = 100)
100
89
87
101
j) Értékesítési árak és a közösségi árakra ható tényezők
(94)
2002 és a vizsgálati időszak között a közösségi gazdasági ágazat saját termelésének a független fogyasztók felé történő közösségi értékesítés során érvényesített egységárai folyamatosan, összesen 42 %-kal csökkentek. Részletesebben 2003-ban 25 %-kal, 2004-ben további 9 százalékponttal, végül a vizsgálati időszak alatt további 8 százalékponttal csökkentek. A vizsgálat alapján a dömpingelt behozatal a közösségi gazdasági ágazat értékesítési árának csak alig, vagy egyáltalán nem kínált alá. Néhány modell esetében az alákínálás jelentősebb volt a fenti, (82) preambulumbekezdésben említett alákínálási különbözetnél.
2002
2003
2004
VI
EK-piaci egységár (EUR/db)
66
49
44
38
Index (2002 = 100)
100
75
66
58
k) Nyereségesség és a befektetések megtérülése
(95)
A figyelembe vett időszakban a közösségi gazdasági ágazat saját gyártású, Közösségen belüli értékesítéseinek a nettó értékesítési árbevétel százalékában kifejezett nyereségessége folyamatosan csökkent. A nyereségesség a 2002-es 24 %-ról 2003-ban 18 %-ra, majd 2004-ben körülbelül 10 %-ra csökkent. A vizsgálati időszakban a közösségi gazdasági ágazat vesztesége - 3,6 %-os volt.
2002
2003
2004
VI
Független fogyasztóknak történöő EK-értékesítések nyereségessége (a nettó eladások százaléka
24,0 %
18,2 %
10,1 %
-3,6 %
Befektetések (nettó könyv szerinti értékének százalékában meghatározott nyerség)
17,5 %
9,1 %
5,7 %
-2,1 %
(96)
A befektetések nettó könyv szerinti értékének százalékában meghatározott nyereségként kifejezett megtérülése nagyjából a fenti nyereségességi tendenciát követte. A vizsgálati időszakban a 2002-es 17 %-ról - 2,1 %-ra csökkent.
l) Pénzforgalom (cash-flow) és tőkebevonási képesség
(97)
A működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom a figyelembe vett időszakban szintén csökkent. A pénzforgalom a 2002-es mintegy 175 millió eurós szintről 2003-ban 125 millió euróra csökkent, 2004-ben ismét 141 millió euróra emelkedett, majd a vizsgálati időszakban erőteljesen, - 25 millió euróra csökkent. A helyzet olyannyira megromlott, hogy a közösségi gazdasági ágazatot alkotó két vállalat 2006 első felében csődöt jelentett, amint az a fenti, (67) preambulumbekezdésben szerepel. Egyedül a Thomson kapott pénzügyi támogatást anyavállalatától, és kerülte el ezáltal a súlyosabb pénzügyi helyzetet. Az Ekranas és az Ecimex nem tudott tőkét bevonni. A jövőben a közösségi gazdasági ágazat további tőkebevonási képességét nyilvánvalóan erőteljesen akadályozni fogják a rossz keresleti kilátások.
2002
2003
2004
VI
Pénzforgalom (ezer EUR)
175 468
124 804
140 548
-24 626
m) Befektetések
(98)
A közösségi gazdasági ágazat az érintett termék gyártásába történő éves befektetése 2002 és a vizsgálati időszak között folyamatosan csökkent. 2003-ban 14 %-kal, 2004-ben további 25 százalékponttal, majd a vizsgálati időszakban további 40 százalékponttal esett vissza.
2002
2003
2004
VI
Nettó befektetések (ezer EUR)
81 445
69 807
49 426
16 996
Index (2002 = 100)
100
86
61
21
n) A dömpingkülönbözet nagysága
(99)
A tényleges dömpingkülönbözet nagyságának a közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt hatását, figyelembe véve az érintett országokból származó behozatal volumenét és árait, nem lehet elhanyagolhatónak tekinteni.
o) A korábbi dömpingből való felépülés
(100)
A 2313/2000/EK tanácsi rendelettel (6) intézkedéseket vezettek be az Indiából és a Koreai Köztársaságból származó egyes katódsugaras színes televíziós képcsövek behozatala tekintetében. E rendelkezések hatálya 2005. október 21-én járt le. A fenti intézkedések azonban a jelen eljárás által érintett négy ország közül csak egyre, és a fenti (12) preambulumbekezdésben említett öt KN-kód közül csak a 8540 11 11 KN-kód egy részére vonatkoznak. Tájékoztatásul közölni kell, hogy a 8540 11 11 KN-kód a jelen eljárás által érintett terméknek mintegy 20 %-át fedi le. A helyzetek különböző jellege miatt tehát a korábbi dömpingből való felépülés során szerzett tapasztalatokból nehéz bármilyen következtetést levonni az adott ügyre vonatkozóan.
5. A kárra vonatkozó következtetés
(101)
2002 és a vizsgálati időszak között az érintett országokból származó érintett termék dömpingelt behozatalának mennyisége 3 %-kal csökkent, ám közösségi piaci részesedése 2,4 százalékponttal növekedett. Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal átlagárai az Eurostat adatai alapján a figyelembe vett időszakban általában alacsonyabbak voltak a közösségi gazdasági ágazat árainál. Azonban az érintett országokból származó behozatal árai a vizsgálati időszakban nem kínáltak jelentősen alá a közösségi gazdasági ágazat árainak. Valójában, mint a fenti, (82) preambulumbekezdésben szerepel, a súlyozott átlag alapján az alákínálás a vizsgálati időszakban az érintett országtól és exportőrtől függően - 37 % és 13 % között volt. Az Eurostat adatai azonban azt mutatják, hogy a vizsgálati időszakot megelőző években az érintett országokból származó dömpingelt behozatal árai lényegesen alacsonyabbak voltak a közösségi gazdasági ágazat árainál.
(102)
Az érintett időszak alatt a közösségi gazdasági ágazat helyzetében egyértelműen romlást tapasztaltak. Először is a közösségi gazdasági ágazatot alkotó három vállalat közül kettő 2006 első felében csődöt jelentett. Másodszor a legtöbb károkozási mutató 2002 és a vizsgálati időszak között negatív irányba fejlődött: a termelés mennyisége 5 %-kal, a kapacitáskihasználás 25 %-kal, a foglalkoztatás 10 %-kal, az értékesítési egységárak 42 %-kal csökkentek, a nyereségesség, a befektetések megtérülése és a pénzforgalom kifejezetten romlott, és a befektetés 79 %-kal esett vissza. A közösségi gazdasági ágazat helyzetének romlása rendkívül hirtelen, főleg a vizsgálati időszak alatt következett be. A vizsgálati időszak előtt a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége még jóval 10 % fölött volt.
(103)
Néhány mutató láthatóan pozitív irányban alakult 2002 és a vizsgálati időszak között. A termelési kapacitás 28 %-kal nőtt, a közösségi gazdasági ágazat közösségi piacra történő értékesítéseinek mennyisége 16 %-kal emelkedett, a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése pedig 10 százalékponttal nőtt. E fejlemények azonban nem tudták megakadályozni a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének erőteljes romlását, amely végül két közösségi gyártó csődjéhez vezetett.
(104)
Az előzőekben ismertetettekre tekintettel tehát arra a következtetésre jutottak, hogy a közösségi gazdasági ágazat lényeges kárt szenvedett az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
E. OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(105)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy a dömpingelt behozatal jelentős mértékű kárt okozott-e a közösségi gazdasági ágazatnak. A dömpingelt behozataltól eltérő egyéb, a közösségi gazdasági ágazatot ugyanakkor károkozással fenyegető ismert tényezőket is megvizsgáltak annak biztosítására, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kár ne lehessen a dömpingelt behozatalnak tulajdonítható.
2. A dömpingelt import hatásai
(106)
A vizsgálati időszak alatt a négy érintett országból származó dömpingelt behozatalnak jelentős, 19,4 %-os piaci részesedése volt. 2002 és a vizsgálati időszak között az érintett országokból származó érintett termék dömpingelt behozatalának mennyisége mintegy 3 %-kal csökkent, ám közösségi piaci részesedése közel 2,3 százalékponttal növekedett, mivel a fogyasztás a fenti importmennyiségnél is gyorsabban esett vissza. Azonban fontos figyelembe venni, hogy a dömpingelt behozatalnak mind a mennyisége, mind a piaci részesedése 2003-ban tetőzött, majd a vizsgálati időszakig lényegesen csökkent. A vizsgálati időszak alatt a dömpingelt behozatal piaci részesedése 5,5 százalékponttal volt alacsonyabb a 2003-as szintnél.
(107)
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal átlagárai az Eurostat adatai alapján a figyelembe vett időszakban általában alacsonyabbak voltak a közösségi gazdasági ágazat árainál és valószínűleg leszorították az árakat. Az importárak a 2002 és 2004 közötti időszakban ugyancsak jelentős mértékben csökkentek, de amint a fenti, (81) preambulumbekezdésben szerepel, a vizsgálati időszak alatt ismét 12 százalékponttal emelkedtek. Mivel a közösségi gazdasági ágazat is fokozatosan csökkentette eladási árait a figyelembe vett időszak alatt, az érintett országok importárai nem kínáltak alá lényegesen a közösségi gazdasági ágazat árainak a vizsgálati időszak alatt a modellek összehasonlítása alapján. Valójában a súlyozott átlag alapján az alákínálás a vizsgálati időszakban az érintett országtól és exportőrtől függően - 37 % és 13 % között volt. Azonban, bár alákínálás alig történt, mindenesetre a dömpingelt behozatalt ár alatt adták el.
(108)
Mint a fenti, (102) preambulumbekezdésben szerepelt, éles ellentét figyelhető meg a közösségi gazdasági ágazat 2002/2003-as, illetve a vizsgálati időszak alatti helyzete között. Fontos megjegyezni, hogy a közösségi gazdasági ágazat helyzetének romlása rendkívül hirtelen, főleg a vizsgálati időszak alatt következett be. A vizsgálati időszak előtt a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége még jóval 10 % fölött volt, és a legtöbb károkozási mutató pozitív irányba fejlődött. 2002 és 2004 között a termelési kapacitás 23 %-kal, a termelés mennyisége 20 %-kal, a közösségi gazdasági ágazat közösségi piacra történő értékesítéseinek mennyisége 22 %-kal, a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése 28 %-ról 32 %-ra emelkedett, amikor a piac még növekedőben volt. A közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése még a vizsgálati időszakban, a piac hirtelen, egy év alatt 20 %-kal való zsugorodásakor is 38 %-ra emelkedett.
(109)
Meg kell jegyezni továbbá, hogy a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége csúcsát 2002-ben és 2003-ban érte el, amikor eladási árai már lényegesen lecsökkentek és piaci részesedése a legkisebb, a dömpingelt behozatal mennyisége pedig a legmagasabb szinten volt. A nyereségesség a vizsgálati időszakban csak akkor kezdett csökkenni, amikor a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése elérte csúcsát, és amikor a dömpingelt behozatal mennyisége csökkent, ára pedig nőtt.
(110)
Végeredményben a dömpingelt behozatal a 2002 és a vizsgálati időszak közötti időszakban a közösségi gazdasági ágazat árainak leszorításához vezethetett, és negatív hatást gyakorolhatott a közösségi gazdasági ágazat általános helyzetére. Azonban, mint a fenti, (108) és (109) preambulumbekezdésben szerepel, a közösségi gazdasági ágazat helyzete, amely a vizsgálati időszakot megelőző években továbbra is vegyes jeleket mutatott, a vizsgálati időszak alatt hirtelen és drasztikusan romlott. A vizsgálati időszak előtt a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége még 10 % fölött volt. Hasonlóképpen a legtöbb károkozási mutató a vizsgálati időszakig pozitív irányba fejlődött. 2002 és 2004 között a termelési kapacitás 23 %-kal, a termelés mennyisége 20 %-kal, a közösségi gazdasági ágazat közösségi piacra történő értékesítéseinek mennyisége 22 %-kal, a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedése 28 %-ról 32 %-ra emelkedett, amikor a piac még növekedőben volt. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a közösségi gazdasági ágazat nyereségessége csúcsát 2002-ben és 2003-ban érte el, amikor piaci részesedése a legkisebb, a dömpingelt behozatal mennyisége pedig a legmagasabb szinten volt. A közösségi gazdasági ágazat nyereségessége a vizsgálati időszakban akkor kezdett csökkenni, amikor piaci részesedése elérte csúcsát, és amikor a dömpingelt behozatalnak mind a mennyisége, mind a piaci részesedése ténylegesen csökkent (ld. a fenti, (106) preambulumbekezdést), ára pedig nőtt. Másrészt a vizsgálati időszak alatt a közösségi gazdasági ágazat környezetében az egyetlen új tényező a kereslet drasztikus, 20 %-os csökkenése volt. Ennélfogva a közösségi gazdasági ágazat helyzetének romlása és a dömpingelt behozatal hatásai közötti egyértelmű időbeli egybeesés hiányában komoly kétségek merülnek fel a behozatal alakulása és a közösségi gazdasági ágazat helyzete közötti ok-okozati összefüggés tekintetében. Így nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a dömpingelt behozatal meghatározó szerepet játszott a közösségi gazdasági ágazat kárhelyzetének kialakulásában.
3. Egyéb tényezők hatása - A fogyasztás alakulása
(111)
Számos érdekelt fél jelezte, hogy a katódsugaras színestelevízió-képcsövek iránti kereslet visszaesése volt a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett hirtelen kár fő oka.
(112)
Valóban, mint a fenti (69) preambulumbekezdésben is szerepel, a katódsugaras színestelevízió-képcsövek fogyasztása a vizsgálati időszak alatt hirtelen 20 %-kal esett vissza. A fogyasztás e visszaesése volt az egyetlen olyan tényező, amely a közösségi gazdasági ágazat környezetében drasztikus változást jelentett. És ez egybe is esik a közösségi gazdasági ágazat helyzetének drámai romlásával. A vizsgálat kimutatta, hogy a kereslet hirtelen visszaesése valóban negatív hatást gyakorolt a közösségi gazdasági ágazat helyzetére, mivel a közösségi gazdasági ágazat nyereségességének és pénzforgalmának hirtelen visszaesése közvetlenül a fent említett piaccsökkenésből következett költségekre (a (92) preambulumbekezdésben bemutatott, vizsgálati időszak alatti termelékenységcsökkenés és az egységnyi előállítási költség növekedése), illetve árakra (hirtelen túlkínálat) vezethető vissza. A vizsgálati időszakban a katódsugaras színestelevízió-képcsövek iránti kereslet egyáltalán nem követte az áralakulást, amit az is jelez, hogy a 2004 és a vizsgálati időszak között megfigyelt jelentős árvisszaesés a legkevésbé sem vezetett az eladási mennyiség növekedéséhez. Épp ellenkezőleg, a kereslet valójában mintegy 20 %-kal esett vissza.
(113)
A vizsgálat megmutatta, hogy a katódsugaras színestelevízió-képcsövek iránti kereslet visszaesése időben egybeesett a síkképernyős televíziókészülékek (folyadékkristályos vagy LCD, illetve plazmaképernyők) egyre növekvő térhódításával, amely a 2002-es kevesebb, mint 1 %-ról a vizsgálati időszakban ugrásszerűen, 28 %-ra emelkedett. E síkképernyős televíziókészülékek közvetlenül versenyeznek a katódsugaras színestelevízió-képcsövekkel, és a két termék egymással teljes mértékben felcserélhető. Noha az LCD- és a plazmatechnológiák nem teljesen újak, mégis csak a vizsgálati időszak során csökkent jelentősen a síkképernyős televíziókészülékek ára, mivel az árak 2001 és a vizsgálati időszak között 44 %-kal csökkentek. A síkképernyős televíziókészülékek árcsökkenése egyfelől vonzóbbá tette e modelleket a fogyasztók szemében, csökkentve ezáltal a katódsugaras képcsővel ellátott színestelevízió-készülékek iránti keresletet, másfelől közvetlen nyomást gyakorolt a katódsugaras képcsővel ellátott színestelevízió-készülékek eladási árára, amelyet csökkenteni kellett annak érdekében, hogy a termék versenyképes maradjon az új, vonzó síkképernyős modellekkel. Például az Egyesült Királyságban a kiskereskedelmi forgalomban eladott összes televíziókészülék között a síkképernyős televíziókészülékek aránya a 2004-es 37 %-ról 2005-ben 63 %-ra emelkedett. A vizsgálat eredménye és a piaci információk egyaránt azt mutatták, hogy a katódsugaras képcsővel ellátott színestelevízió-készülékek eladási mennyisége 2004-ben tetőzött az EU-ban, és a kereslet visszaesése azóta állandósult.
4. Következtetés az okozati összefüggésről
(114)
Az adatok arra engednek következtetni, hogy a dömpingelt behozatal árleszorító hatást gyakorolt a Közösség gazdasági ágazatának áraira, és vélhetően hozzájárult a Közösség gazdasági ágazat kárhelyzetének kialakulásához. Egy, különösen a figyelembe vett időszak tendenciáinak alakulásán alapuló részletesebb elemzés azonban azt mutatta, hogy nem lehet ok-okozati összefüggést felállítani, mivel nem volt egyértelmű időbeli egybeesés a Közösség gazdasági ágazata helyzetének romlása és a dömpingelt behozatal alakulása között.
(115)
Másrészt a vizsgálat rámutatott arra a nem kevésbé fontos tényre, hogy a közösségi gazdasági ágazat kárhelyzete és a katódsugaras képcsővel ellátott színestelevízió-készülékek iránti kereslet erőteljes és hirtelen visszaesése között egyértelmű időbeli egybeesés volt. Ez az egységnyi előállítási költség növekedéséhez és további árcsökkenéshez vezetett. Ez az erőteljes visszaesés tökéletesen egybeesett a síkképernyős technológia növekvő térhódításával.
(116)
Végeredményben nem állapítható meg, hogy a dömpingelt behozatal önmagában jelentős kárt okozott volna. Valójában az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdése alapján más tényezőket is megvizsgáltak, és a kár jelentős mértékben a kereslet hirtelen és erőteljes visszaesése által gyakorolt hatásoknak és a síkképernyős technológia versenyképes árakon való megnövekedett kínálatának tulajdonítható.
F. JAVASLAT AZ ELJÁRÁS INTÉZKEDÉSEK MEGHOZATALA NÉLKÜLI MEGSZÜNTETÉSÉRE
(117)
A (105)-(114) preambulumbekezdésben levont következtetésekre és arra a tényre tekintettel, hogy a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kár és a dömpingelt behozatalt közötti ok-okozati összefüggést nem lehetett kielégítő módon megállapítani, a Bizottság véleménye szerint a folyamatban lévő dömpingellenes eljárást az alaprendelet 9. cikkének (2) bekezdésével összhangban meg kell szüntetni,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Malajziából és Thaiföldről származó, a 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 és 8540 11 99 KN-kódok alá besorolt katódsugaras színestelevízió-képcső, mérettől függetlenül, beleértve a katódsugaras videomonitor-csövet is, behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megszűnik.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2006. november 15-én.