Rådets afgørelse
af 22. marts 2004
om tilpasning af akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, som følge af reformen af den fælles landbrugspolitik
(2004/281/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets(1) tiltrædelse af Den Europæiske Union, underskrevet i Athen den 16. april 2003, særlig artikel 2, stk. 3,
under henvisning til akten om vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union(2), (i det følgende benævnt "tiltrædelsestraktaten") særlig artikel 23,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Reformen af den fælles landbrugspolitik, særlig Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere(4), medfører betydelige ændringer i gældende fællesskabsret, som tiltrædelsesforhandlingerne var baseret på.
(2) Akten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets (disse stater benævnes i det følgende "de nye medlemsstater") tiltrædelse bør derfor tilpasses, så forhandlingsresultaterne er forenelige med den nye gældende fællesskabsret, især hvor henvisningerne i tiltrædelsesakten er blevet forældede, eller hvor forhandlingsresultaterne ikke er forenelige med de nye landbrugsforordninger.
(3) Når der foretages de fornødne tilpasninger i tiltrædelsesakten, bør forhandlingsresultaternes grundlæggende karakter og principper bevares og anvendes i forbindelse med nye elementer. Endvidere bør tiltrædelsesakten kun tilpasses i det omfang, det er absolut nødvendigt.
(4) Rådets forordning (EF) nr. 1787/2003 af 29. september 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(5) og Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter(6) medfører omfattende ændringer i gældende fællesskabsret i mejerisektoren. Der bør derfor foretages tekniske tilpasninger af tiltrædelsesakten på dette område, så forhandlingsresultaterne henviser til og er i overensstemmelse med den nye gældende fællesskabsret.
(5) De nye foranstaltninger kaldet "overholdelse af fællesskabsnormer", der blev indført for de nye medlemsstater ved tiltrædelsesforhandlingerne, og "opfyldelse af normer", der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29. september 2003 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(7), bør slås sammen, så de ikke kommer til at overlappe hinanden, samtidig med at de nye medlemsstater beholder de muligheder, de har i henhold til førstnævnte foranstaltning.
(6) Leader-aktiviteter (fællesskabsinitiativ vedrørende udvikling af landdistrikterne) bør for de nye medlemsstaters vedkommende støttes via en foranstaltning, der er integreret i strukturfondsprogrammerne, frem for via et separat program.
(7) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 ophæver forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(8). Derfor bør bestemmelserne om indførelse af direkte betalinger i de nye medlemsstater og den generelle arealbetalingsordning indsættes i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(8) For at bevare forhandlingsresultaterne er der særlig behov for at foretage de tilpasninger, der er nødvendige for at sikre, at de lovgivningsmæssige forvaltningskrav i forbindelse med bestemmelserne om krydsoverensstemmelse i forordning (EF) nr. 1782/2003 er frivillige for de nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning.
(9) De nye medlemsstater bør anvende enkeltbetalingsordningen, når den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode er udløbet.
(10) For at bevare sammenhængen med de supplerende nationale direkte betalinger må der foretages nogle tilpasninger efter indførelsen af den nye enkeltbetalingsordning. Især er det nødvendigt at tilpasse ordningerne i tiltrædelsesakten, for at de supplerende betalinger kan komme til at fungere efter hensigten ud fra tre forskellige scenarier: for det første den "klassiske" ordning med direkte betalinger, for det andet den regionale udgave af den nye enkeltbetalingsordning og for det tredje den generelle arealbetalingsordning.
(11) Der bør foretages tilpasninger i tiltrædelsesakten, for at alle overgangsperioder fortsat kan gælde, når de forordninger, i henhold til hvilke undtagelserne er indrømmet, er blevet ophævet -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
I kapitel 6.A. "Landbrugslovgivning" i bilag II til tiltrædelsesakten foretages følgende tilpasninger:
1. Punkt 13 affattes således:
"13. 32003 R 1788: Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 123)".
a) I artikel 1 indsættes følgende stykker:
"4. For Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet etableres der en særlig omstruktureringsreserve, jf. tabel g) i bilag I. Denne reserve frigives fra den 1. april 2006, hvis forbruget på bedriften af mælk og mælkeprodukter er faldet siden 1998 for Estland og Letland og siden 2000 for Den Tjekkiske Republik, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet. Beslutningen om at frigive reserven og fordele den på leverancekvoter og kvoter til direkte salg træffes af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1788/2003 på grundlag af en vurdering af en rapport, som Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet fremlægger for Kommissionen inden den 31. december 2005. Rapporten skal indeholde en detaljeret redegørelse for den faktiske omstruktureringsproces' resultater og tendenser i landets mejerisektor og navnlig overgangen fra produktion til forbrug på bedriften til produktion til markedet.
5. For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet omfatter de nationale referencemængder al komælk og tilsvarende mælk, der leveres til køberen eller sælges direkte til forbrug, uanset om produktion eller markedsføring sker i medfør af en overgangsordning, der er gældende i disse lande."
b) I artikel 6, stk. 1, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er grundlaget for de individuelle referencemængder fastsat i tabel f) i bilag I.
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet begynder tolvmåneders perioden for at fastsætte de individuelle referencemængder 1. april 2001 for Ungarn, 1. april 2002 for Malta og Litauen, 1. april 2003 for Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Letland og Slovakiet og 1. april 2004 for Polen og Slovenien.
Med henblik på anvendelsen af artikel 95 i forordning (EF) nr. 1782/2003(9) kan Polen og Slovenien eventuelt fastsætte foreløbige individuelle referencemængder baseret på den tolvmåneders periode, der starter den 1. april 2003, og de endelige individuelle referencemængder skal fastsættes senest den 1. april 2005. Indtil den 1. april 2005 gælder artikel 3 og 4 i denne forordning ikke i Polen og Slovenien.
For Polen revideres fordelingen af den samlede mængde på leverancer og direkte salg på grundlag af de faktiske tal for 2003 for leverancer og direkte salg, og hvis det er nødvendigt, tilpasses den af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1788/2003."
c) I artikel 9, stk. 2, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet er det referencefedtindhold, der er nævnt i stk. 1, lig med referencefedtindholdet for de mængder, som producenterne har fået tildelt pr. følgende datoer: 31. marts 2002 for Ungarn, 31. marts 2003 for Litauen, 31. marts 2004 for Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Letland og Slovakiet og 31. marts 2005 for Polen og Slovenien."
d) I bilag I affattes tabellerne således:
"a) Perioden 2004/2005
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet gælder de nationale referencemængder, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, fra 1. maj 2004 til 31. marts 2005.
TABELPOSITION
b) Perioden 2005/2006
TABELPOSITION
c) Perioden 2006/2007
TABELPOSITION
d) Perioden 2007/2008
TABELPOSITION
e) Perioden 2008/2009 til 2014/2015
TABELPOSITION
f) Referencemængder for leverancer og direkte salg, jf. artikel 6, stk. 1, andet afsnit
TABELPOSITION
g) Særlige omstruktureringsreservemængder, jf. artikel 1, stk. 4
TABELPOSITION "
e) I bilag II affattes tabellen således:
"REFERENCEFEDTINDHOLD
TABELPOSITION "
2. Punkt 15, litra c), affattes således:
"c) Artikel 5 affattes således:
'Artikel 5
Der ydes en præmie på 22,25 EUR/t stivelse til virksomheder, der fremstiller kartoffelstivelse, for kartoffelstivelsesmængden inden for den kvote, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, eller artikel 2, stk. 4, forudsat at de har betalt kartoffelproducenterne den minimumspris, der er omhandlet i artikel 4a, for hele den kartoffelmængde, der er nødvendig til fremstilling af den pågældende stivelseskvote.'"
3. Punkt 25 affattes således:
"25. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1)"
a) I artikel 95, stk. 2, indsættes følgende afsnit:"For Polen og Slovenien multipliceres mælkepræmien pr. ton for 2004 med den foreløbige individuelle referencemængde, der er til rådighed på bedriften den 1. maj 2004."
b) I artikel 95, stk. 4, indsættes følgende afsnit:"For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er de samlede mængder, der er nævnt i første afsnit, fastsat i tabel f) i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003(10).
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet er den tolvmåneders periode, der er nævnt i første afsnit, 2004/2005."
c) I artikel 96, stk. 2, affattes tabellen således:
"2. Tillægsbetalinger: samlede beløb udtrykt i mio. EUR:
TABELPOSITION
I de nye medlemsstater anvendes de samlede beløb i henhold til den plan for stigninger, der omhandles i artikel 143a."
4. I punkt 26 foretages følgende ændringer:
a) Indledningen affattes således:
"26. 31999 R 1257: Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80), ændret ved
- 32003 R 1783: Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 70)".
b) I nr. 1, der indsætter kapitel IXa i afsnit II, foretages følgende ændringer:
i) Artikel 33c udgår.
ii) Artikel 33f, stk. 2, affattes således:
"2. Der kan ydes støtte til godkendelse af integrerede pilotstrategier for udvikling af landdistrikterne, der udarbejdes af lokale aktionsgrupper, i overensstemmelse med nr. 12, 14 og 36 i Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne af 14. april 2000 om retningslinjer for EU-initiativet vedrørende udvikling af landdistrikterne - (Leader +)(11). Denne støtte begrænses til områder, hvor der allerede findes tilstrækkelig administrativ kapacitet og erfaring med tiltag af typen udvikling af landdistrikter."
iii) Artikel 33h affattes således:
"Artikel 33h
Supplering af direkte betalinger
1. Som en midlertidig og sui generis-bestemmelse kan der ydes støtte til landbrugere, der er berettigede til supplerende nationale direkte betalinger eller støtte i medfør af artikel 143c i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003(12), dog kun i perioden 2004-2006.
2. Den støtte, der ydes en landbruger for årene 2004, 2005 og 2006 må ikke overstige forskellen mellem:
a) det niveau for direkte betalinger, der finder anvendelse i de nye medlemsstater i det pågældende år, jf. artikel 143a i forordning (EF) nr. 1782/2003, og
b) 40 % af det niveau for direkte betalinger, der, som fastsat den 30. april 2004, finder anvendelse i Fællesskabet det pågældende år.
3. Fællesskabets bidrag til støtte tildelt i henhold til denne artikel i en ny medlemsstat for så vidt angår årene 2004, 2005 og 2006 må ikke overstige 20 % af dets respektive årlige i bilag III fastsatte tildeling. En ny medlemsstat kan imidlertid erstatte denne årlige sats på 20 % med følgende satser: 25 % for 2004, 20 % for 2005 og 15 % for 2006.
4. Støtte, der tildeles en landbruger i henhold til denne artikel, anses:
a) for så vidt angår Cypern, som supplerende national direkte støtte med henblik på anvendelse af de i artikel 143c, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede samlede beløb
b) for så vidt angår alle andre nye medlemsstater enten som supplerende nationale direkte betalinger eller støtte med henblik på anvendelse af de i artikel 143c, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede samlede beløb."
iv) I artikel 33l indsættes som stk. 2a:
"2a. For EF-landbrugsnormer, som der er fastlagt en overgangsperiode for i henhold til de bilag, der er nævnt i artikel 24 i tiltrædelsesakten(13), kan der uanset artikel 21b ydes midlertidig støtte for højst fem år fra den dato, hvor udgifterne er støtteberettigede i henhold til programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne, til landbrugere, som overholder disse normer."
c) I nr. 6, der indsætter kapitel IVa i afsnit III, udgår artikel 47a, stk. 1, litra c).
d) I nr. 10, der indsætter bilag II, udgår linjen vedrørende artikel 33c.
5. Punkt 27 affattes således:
"27. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1)"
a) I artikel 1 indsættes følgende efter andet led:
"- en forenklet overgangsindkomststøtte for landbrugerne i de nye medlemsstater (i det følgende benævnt 'generel arealbetalingsordning')"
b) I artikel 2 indsættes som litra g):
"g) 'nye medlemsstater' Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet."
c) Efter afsnit IV indsættes som afsnit IVa:
"AFSNIT IVa GENNEMFØRELSE AF STØTTEORDNINGER I DE NYE MEDLEMSSTATER
Artikel 143a
Indførelse af støtteordninger
I de nye medlemsstater indføres der direkte betalinger efter følgende plan for stigninger udtrykt i procent af det gældende niveau for disse betalinger i Fællesskabet pr. 30. april 2004:
- 25 % i 2004
- 30 % i 2005
- 35 % i 2006
- 40 % i 2007
- 50 % i 2008
- 60 % i 2009
- 70 % i 2010
- 80 % i 2011
- 90 % i 2012
- 100 % fra 2013.
Artikel 143b
Generel arealbetalingsordning
1. De nye medlemsstater kan senest på tiltrædelsesdatoen beslutte at erstatte de direkte betalinger i den i stk. 9 omtalte gyldighedsperiode med en generel arealbetaling, som skal beregnes i henhold til stk. 2.
2. Den generelle arealbetaling skal ske én gang om året. Den beregnes ved at dividere hver ny medlemsstats årlige rammebeløb, der fastsættes i henhold til stk. 3, med dens landbrugsareal, der fastsættes i henhold til stk. 4.
3. Kommissionen fastsætter et årligt rammebeløb for hver ny medlemsstat:
- som summen af de midler, der vil være til rådighed i det pågældende kalenderår til direkte betalinger i den nye medlemsstat,
- efter de relevante fællesskabsregler og på grundlag af de kvantitative parametre, såsom basisareal, præmielofter og maksimale garantimængder som specificeret i tiltrædelsesakten og efterfølgende fællesskabsretsakter for hver direkte betaling, og
- justeret med den relevante procentsats i artikel 143a for den gradvise indførelse af direkte betalinger.
4. En ny medlemsstats landbrugsområde i henhold til den generelle arealbetalingsordning er den del af landets udnyttede landbrugsareal, der er holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, uanset om det er opdyrket på denne dato, og, hvor det er relevant, tilpasset i overensstemmelse med de objektive kriterier, som den pågældende nye medlemsstat fastsætter med Kommissionens samtykke.
'Udnyttet landbrugsareal' er det samlede areal bestående af agerjord, vedvarende græsarealer, vedvarende afgrøder og køkkenhaver som fastsat af Kommissionen (EUROSTAT) af statistiske grunde.
5. Med henblik på betalinger efter den generelle arealbetalingsordning skal alle marker svarende til kriterierne i stk. 4 være støtteberettiget.
Minimumsarealet pr. bedrift, for hvilket der kan ansøges om betalinger, er 0,3 ha. Imidlertid kan en ny medlemsstat på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens samtykke beslutte, at minimumsarealet skal være større, dog højst 1 ha.
6. Der skal ikke være pligt til at producere eller anvende produktionsfaktorerne. Dog kan landbrugere anvende den i stk. 4 omhandlede jord til et hvilket som helst landbrugsformål. Ved produktion af hamp, der falder under KN-kode 5302 10 00, gælder artikel 5a, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999(14), artikel 7b i Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999(15) samt artikel 52, stk. 1, i nærværende forordning.
Jord, for hvilken der modtages betalinger under den generelle arealbetalingsordning, skal holdes i god landbrugsmæssig stand, der er forenelig med miljøbeskyttelse.
Fra 1. januar 2005 står det de nye medlemsstater frit for, om de vil anvende artikel 3, 4, 6, 7 og 9, for så vidt som disse bestemmelser vedrører lovgivningsmæssige forvaltningskrav.
7. Hvis de generelle arealbetalinger et givet år overstiger den nye medlemsstats årlige rammebeløb, skal det nationale beløb pr. hektar, der er gældende i den pågældende nye medlemsstat, nedsættes forholdsmæssigt ved hjælp af en nedsættelseskoefficient.
8. Fællesskabets regler for det integrerede system, jf. henholdsvis Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92(16), særlig artikel 2, og afsnit II, kapitel 4, i nærværende forordning, særlig artikel 18, gælder for den generelle arealbetalingsordning i det nødvendige omfang. Følgelig skal en ny medlemsstat, der vælger denne ordning:
- forberede og behandle landbrugernes årlige støtteansøgninger. Sådanne ansøgninger skal indeholde data om ansøgerne og om de anmeldte marker (identifikationsnummer og areal)
- indføre et markidentifikationssystem for at sikre, at de marker, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, kan identificeres, og at det kan fastslås, at det pågældende areal er korrekt, at markerne omfatter landbrugsjord, og at der ikke allerede er indgivet andre ansøgninger for dem
- have indført en database over landbrugsbedrifter, marker og støtteansøgninger
- kontrollere støtteansøgningerne for 2004 i henhold til artikel 7 og 8 i forordning (EØF) nr. 3508/92 og støtteansøgningerne for 2005 og frem i henhold til artikel 23 i nærværende forordning.
Anvendelsen af den generelle arealbetalingsordning påvirker på ingen måde en ny medlemsstats forpligtelser med hensyn til gennemførelsen af EF-reglerne vedrørende identifikation og registrering af dyr, jf. Rådets direktiv 92/102/EØF(17) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000(18).
9. Den generelle arealbetalingsordning skal være til rådighed for alle nye medlemsstater i en anvendelsesperiode, der løber indtil udgangen af 2006, med mulighed for forlængelse to gange med et år efter anmodning fra den nye medlemsstat. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 11 kan en ny medlemsstat beslutte at bringe anvendelsen af ordningen til ophør ved udgangen af det første eller det andet år af anvendelsesperioden med henblik på at anvende enkeltbetalingsordningen. Nye medlemsstater skal underrette Kommissionen om, at de agter at ophøre med ordningen senest den 1. august i det sidste anvendelsesår.
10. Inden udgangen af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode skal Kommissionen vurdere, hvor langt den pågældende nye medlemsstat er nået med forberedelserne til at anvende de direkte betalinger fuldt ud.
Den nye medlemsstat skal navnlig inden udgangen af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode have taget alle nødvendige skridt for at indføre det integrerede system som nævnt i artikel 18 for en korrekt anvendelse af de direkte betalinger i den form, der gælder til den tid.
11. Kommissionen skal på grundlag af en vurdering:
a) konstatere, at den nye medlemsstat kan gå ind i ordningen med direkte betalinger, som gælder i Fællesskabets medlemsstater pr. 30. april 2004,
eller
b) beslutte at forlænge den nye medlemsstats anvendelse af den generelle arealbetalingsordning i det tidsrum, der skønnes nødvendigt for, at de fornødne forvaltnings- og kontrolprocedurer kan indføres fuldt ud og/eller komme til at fungere korrekt.
Inden udgangen af den i litra b), omhandlede udvidede anvendelsesperiode gælder stk. 10.
Indtil udløbet af den generelle arealbetalingsordnings femårige anvendelsesperiode (dvs. 2008) vil procentsatsen i artikel 143a være gældende. Hvis anvendelsen af den generelle arealbetalingsordning forlænges ud over nævnte dato i henhold til en afgørelse truffet efter litra b), skal den procentsats, der er fastsat i artikel 143a for 2008, gælde indtil udløbet af den generelle arealbetalingsordnings sidste anvendelsesår.
12. Efter ophøret af den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode skal de direkte betalinger anvendes i henhold til de relevante EF-regler og på grundlag af de kvantitative parametre såsom basisareal, præmielofter og maksimale garantimængder, som er anført i tiltrædelsesakten(19) og efterfølgende EF-retsakter for hver direkte betaling. De procentsatser, der er fastsat i artikel 143a for de relevante år, vil derefter være gældende.
13. Nye medlemsstater underretter Kommissionen om detaljerne i de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre denne artikel, navnlig de foranstaltninger, der er truffet i medfør af stk. 7.
Artikel 143c
Supplerende nationale direkte betalinger og direkte betalinger
1. I denne artikel forstås ved 'national ordning svarende til den fælles landbrugspolitik' enhver national ordning for direkte betalinger, der var gældende før de nye medlemsstaters tiltrædelsesdato, og under hvilken der blev ydet støtte til landbrugerne til produktion, som er omfattet af en af de direkte betalinger.
2. De nye medlemsstater skal med forbehold af Kommissionens tilladelse have mulighed for at supplere de direkte betalinger op til:
a) for så vidt angår alle direkte betalinger: 55 % af niveauet for direkte betalinger i Fællesskabet pr. 30. april 2004 i 2004, 60 % i 2005 og 65 % i 2006 og fra 2007 op til 30 procentpoint over det gældende niveau som omhandlet artikel 143a i det relevante år. I kartoffelstivelsessektoren kan Den Tjekkiske Republik dog gå op til 100 % af niveauet for direkte betalinger i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
eller
b) i) for så vidt angår direkte betalinger undtagen enkeltbetalingsordningen: det samlede niveau for direkte støtte, som landbrugeren ville have været berettiget til at modtage i den nye medlemsstat i kalenderåret 2003, produkt for produkt under en national ordning svarende til den fælles landbrugspolitik forhøjet med 10 procentpoint. For Litauen skal referenceåret dog være kalenderåret 2002, og for Slovenien skal væksten være 10 procentpoint i 2004, 15 procentpoint i 2005, 20 procentpoint i 2006 og 25 procentpoint fra 2007.
ii) for så vidt angår enkeltbetalingsordningen skal den samlede supplerende nationale direkte støtte, som kan ydes af en ny medlemsstat for et givet år, begrænses ved en særlig finansiel ramme. Denne ramme skal svare til forskellen mellem:
- den samlede nationale direkte støtte svarende til den fælles landbrugspolitiks, som vil være til rådighed i de relevante nye medlemsstater i kalenderåret 2003, eller for Litauens vedkommende i kalenderåret 2002, hver gang forhøjet med 10 procentpoint. For Slovenien skal væksten dog være 10 procentpoint i 2004, 15 procentpoint i 2005, 20 procentpoint i 2006 og 25 procentpoint fra 2007.
og
- de nye medlemsstaters nationale loft, jf. bilag VIIIa, eventuelt tilpasses i henhold til artikel 64, stk. 2, og artikel 70, stk. 2.
Til beregning af det samlede beløb, der er nævnt i første led, skal de nationale direkte betalinger og/eller komponenterne heraf svarende til EF's direkte betalinger og/eller komponenterne heraf, der er blevet lagt til grund for beregningen af de pågældende nye medlemsstaters reelle loft i henhold til artikel 64, stk. 2, artikel 70, stk. 2, og artikel 71c medregnes.
For hver af de pågældende direkte betalinger kan nye medlemsstater vælge at anvende enten mulighed a) eller b), der er omhandlet ovenfor.
Den samlede direkte støtte, som landbrugeren kan modtage efter tiltrædelsen i de nye medlemsstater under den relevante direkte betaling, herunder alle supplerende nationale direkte betalinger, må ikke overskride det niveau for direkte støtte, som han ville være berettiget til at modtage under den tilsvarende direkte betaling, som gælder for medlemsstaterne i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
3. Cypern kan supplere den direkte støtte til en landbruger under de direkte betalinger, som er opført i bilag I, op til det samlede niveau for støtte, som han ville have været berettiget til at modtage i Cypern i 2001.
De cypriotiske myndigheder skal sikre, at den samlede direkte støtte, som landbrugeren i Cypern modtager efter tiltrædelsen under den relevante direkte betaling, herunder alle supplerende nationale direkte betalinger, under ingen omstændigheder overstiger det niveau for direkte støtte, som han ville være berettiget til at modtage i det relevante år under denne direkte betaling i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
De samlede beløb for den supplerende nationale støtte, der ydes, skal være de beløb, der er anført i bilag XII.
Den supplerende nationale støtte skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik.
Stk. 2 og 5 gælder ikke for Cypern.
4. Hvis en ny medlemsstat beslutter at anvende den generelle arealbetalingsordning, kan den pågældende nye medlemsstat yde supplerende national direkte støtte på de i stk. 5 og 8 omhandlede betingelser.
5. Det samlede beløb pr. (under)sektor for supplerende national støtte, der kan ydes i for 2004, skal, når den generelle arealbetalingsordning anvendes, begrænses ved en særlig finansiel ramme pr. (under)sektor. Denne ramme skal svare til forskellen mellem:
- det samlede støttebeløb pr. (under)sektor, der følger af anvendelse af stk. 2, litra a) eller b), alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og
- det samlede beløb for direkte støtte, der vil være til rådighed i de relevante nye medlemsstater for samme (under)sektor i det pågældende år under den generelle arealbetalingsordning.
For 2005 og frem gælder kravet om, at ovennævnte begrænsning skal gennemføres ved hjælp af (under)sektorspecifikke finansielle rammer, ikke. De nye medlemsstater har dog fortsat ret til at anvende (under)sektorspecifikke finansielle rammer, hvis en sådan (under)sektorspecifik finansiel ramme kun vedrører:
- de direkte betalinger kombineret med enkeltbetalingsordningen og/eller
- en eller flere af de direkte betalinger, der er udelukket eller kan udelukkes fra enkeltbetalingsordningen i henhold til artikel 70, stk. 2, eller som kan være genstand for delvis gennemførelse i henhold til artikel 64, stk. 2.
6. Den nye medlemsstat kan på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens tilladelse træffe afgørelse om beløbene for den supplerende nationale støtte, der skal ydes.
7. Kommissionens tilladelse skal:
- hvor stk. 2, litra b), gælder, specificere de relevante nationale ordninger for direkte betalinger, der svarer til den fælles landbrugspolitik,
- fastlægge det niveau, op til hvilket den supplerende nationale støtte kan betales, den takt, hvori den supplerende nationale støtte falder og, hvor det er hensigtsmæssigt, betingelserne for ydelsen heraf,
- gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik.
8. Der kan ikke ydes supplerende nationale betalinger eller støtte til landbrugsaktiviteter, som ikke er omfattet af direkte betalinger i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
9. Cypern kan ud over de supplerende nationale direkte betalinger yde degressiv national støtte i en overgangsperiode indtil udgangen af 2010. Denne statsstøtte kan ydes i en form, der svarer til EF-støtten, som f.eks. afkoblede betalinger.
Under hensyntagen til type og omfang af den nationale støtte, der er ydet i 2001, kan Cypern yde statsstøtte til de (under)sektorer, der er nævnt i bilag XIII, og op til de beløb, som er nævnt i dette bilag.
Statsstøtten skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Hvis sådanne tilpasninger viser sig nødvendige, ændres støttebeløbet eller betingelserne for ydelsen heraf på grundlag af en afgørelse truffet af Kommissionen.
Cypern skal hvert år forelægge Kommissionen en rapport om gennemførelsen af statsstøtteforanstaltninger, hvori det for hver (under)sektor angives, hvilken form for støtte og hvilke beløb der er tale om.
10. Letland kan ud over de supplerende nationale direkte betalinger yde degressiv national støtte i en overgangsperiode indtil udgangen af 2008. Denne statsstøtte kan ydes i en form, der svarer til EF-støtten, som f.eks. afkoblede betalinger.
Letland kan yde statsstøtte til de (under)sektorer, der er nævnt i bilag XIV, og op til de beløb, der er nævnt i dette bilag.
Statsstøtten skal gives med forbehold af eventuelle tilpasninger, der kan blive nødvendige på grund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Hvis sådanne tilpasninger viser sig nødvendige, ændres støttebeløbet eller betingelserne for ydelsen heraf på grundlag af en afgørelse truffet af Kommissionen.
Letland skal hvert år forelægge Kommissionen en rapport om gennemførelsen af statsstøtteforanstaltninger, hvori det for hver (under)sektor angives, hvilken form for støtte og hvilke beløb der er tale om."
d) Efter litra d) i artikel 145 indsættes som litra da):
"da) gennemførelsesbestemmelser til bestemmelserne i afsnit IVa"
e) I artikel 153, stk. 4, indsættes følgende punktum:"Den forenklede ordning, der er nævnt i artikel 2a i nævnte forordning, gælder ikke for de nye medlemsstater."
f) I bilag I indsættes følgende i kolonnerne ud for "Enkeltbetaling":
TABELPOSITION "
g) Følgende bilag indsættes:
"BILAG XII
Tabel 1 Cypern: Supplerende nationale direkte betalinger ved anvendelse af de normale ordninger for direkte betalinger
TABELPOSITION
Supplerende nationale direkte betalinger under enkeltbetalingsordningen:
De supplerende nationale direkte betalinger, der i alt må ydes under enkeltbetalingsordningen, er lig med summen af lofterne for de sektorer, der er nævnt i denne tabel, og som er med i enkeltbetalingsordningen, forudsat at støtten i disse sektorer er afkoblet.
Tabel 2 Cypern: Supplerende nationale direkte betalinger ved anvendelse af den generelle arealbetalingsordning for direkte betalinger
TABELPOSITION
BILAG XIII
STATSSTØTTE - CYPERN
TABELPOSITION
BILAG XIV
STATSSTØTTE - LETLAND
TABELPOSITION "
Artikel 2
I kapitel 4 "Landbrug" i bilag VI til tiltrædelsesakten affattes punkt 2 og 3 således:
"2. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Estland indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(20), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
3. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Estland indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(21), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 3
I kapitel 5.A. "Landbrugslovgivning" i bilag VII til tiltrædelsesakten indsættes følgende punkt:
"5. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 131, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 foretages der i Cypern en gradvis lineær indførelse af en besætningstæthed fra 4,5 SK/ha for det første år efter tiltrædelsen til 1,8 SK/ha for det femte år efter tiltrædelsen."
Artikel 4
I kapitel 4.A. "Landbrugslovgivning" i bilag VIII til tiltrædelsesakten affattes punkt 3 således:
"3. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Letland indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(22), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
4. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Letland indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(23), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 5
I kapitel 5.A. "Landbrugslovgivning" i bilag IX til tiltrædelsesakten affattes punkt 3 således:
"3. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782 Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Litauen indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(24), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
4. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Litauen indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/2006 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(25), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 6
I kapitel 4.A. "Landbrugslovgivning" i bilag XI til tiltrædelsesakten foretages følgende ændringer:
1. I det indledende afsnit i punkt 1 tilføjes følgende efter det sidste led:
"32003 R 1784: Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78);
32003 R 1785: Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for ris (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 96)."
2. Punkt 1, litra b), første afsnit, affattes således:
"Som en undtagelse fra artikel 21 i forordning (EØF) nr. 2759/75, artikel 23 i forordning (EF) nr. 2201/96, artikel 40 i forordning (EF) nr. 1254/1999, artikel 38, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1255/1999 og artikel 45 i forordning (EF) nr. 1260/2001, artikel 23 i forordning (EF) nr. 1784/2003 og artikel 24 i forordning (EF) nr. 1785/2003 kan Malta yde særlig midlertidig statsstøtte til indkøb af importerede landbrugsprodukter, som inden tiltrædelsen opnåede eksportrestitutioner eller blev importeret fra tredjelande afgiftsfrit, under forudsætning af at Malta indfører en mekanisme, som sikrer, at støtten rent faktisk kommer forbrugerne til gode. Denne støtte skal beregnes på grundlag af og må ikke overstige prisforskellen mellem EU-priserne (inklusive transport) og verdensmarkedspriserne og skal tage hensyn til niveauet for eksportrestitutionerne."
3. Punkt 2 affattes således:
"2. 32003 R 1788: Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 123):
Uanset artikel 9 i forordning (EF) nr. 1788/2003 fastsættes referencefedtindholdet for mælk for Malta efter en periode på fem år fra tiltrædelsesdatoen.
Indtil referencefedtindholdet er fastsat, vil sammenligning (eller justering) af fedtindhold med henblik på beregning af tillægsafgift for leverancer, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1788/2003, ikke finde sted i Malta."
4. Efter punkt 5 indsættes følgende:
"5a 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 131, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 foretages der i Malta en gradvis lineær indførelse af en besætningstæthed fra 4,5 SK/ha for det første år efter tiltrædelsen til 1,8 SK/ha for det femte år efter tiltrædelsen. I denne periode skal der ved fastlæggelse af bedriftens belægningsgrad ikke tages hensyn til de malkekøer, der kræves for at producere den samlede referencemængde af mælk, der er tildelt producenten.
Malta forelægger Kommissionen en rapport om gennemførelsen af denne foranstaltning senest den 31. december 2007."
Artikel 7
I kapitel 6.A. "Landbrugslovgivning" i bilag XII til tiltrædelsesakten foretages følgende ændringer:
1) Punkt 4 affattes således:
"4. 31999 R 1254: Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21), senest ændret ved:
- 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 3, litra f), i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan Polen indtil udgangen af 2004 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(26), som berettiget til ammekopræmie i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 1254/1999, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre.
5. 32003 R 1782: Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1):
Uanset artikel 122, litra d), i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Polen indtil udgangen af 2006 betragte køer af racer, der er anført i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(27), som berettiget til ammekopræmie i henhold til artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, forudsat at de er blevet bedækket af tyre af kødracer eller insemineret med sæd fra sådanne tyre."
Artikel 8
Denne afgørelse udfærdiges på spansk, tjekkisk, dansk, tysk, estisk, græsk, engelsk, fransk, gælisk, italiensk, lettisk, litauisk, ungarsk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, finsk og svensk, og alle enogtyve udgaver har samme gyldighed.
Artikel 9
Denne afgørelse har virkning fra den 1. maj 2004, på betingelse af at traktaten om Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union træder i kraft.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2004.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2004. március 22.)
a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről szóló okmánynak, valamint az Európai Unió alapját képező szerződéseknek a közös agrárpolitika reformját követő kiigazításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásáról szóló, 2003. április 16-án Athénban aláírt szerződésre (1), különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozási okmányára, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításaira (2), különösen annak 23. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (3),
mivel:
(1)
A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról szóló 1782/2003/EK tanácsi rendelet (4) jelentős változásokat eredményez a csatlakozási tárgyalások alapját képező közösségi vívmányokban.
(2)
Ezért szükséges a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia (a továbbiakban: az új tagállamok) csatlakozási okmányának kiigazítása annak érdekében, hogy a tárgyalások eredményei összhangban álljanak a legújabb közösségi vívmányokkal, különös tekintettel a csatlakozási okmány idejétmúlt hivatkozásaira, illetve azon részeire, ahol a tárgyalások eredményei nem egyeztethetők össze az új mezőgazdasági rendelkezésekkel.
(3)
A csatlakozási okmány szükséges kiigazításai során is meg kell őrizni a tárgyalási eredmények alapvető jellegét és elveit, és azokat alkalmazni kell az új elemekre is. Továbbá a csatlakozási okmányt kizárólag a legszükségesebb mértékben kell kiigazítani.
(4)
A tej- és tejtermékpiac (5) közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1255/1999/EK rendelet módosításáról szóló 1787/2003/EK tanácsi rendelet és a tej- és tejtermékágazatban (6) illeték megállapításáról szóló 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK tanácsi rendelet jelentős változásokat eredményez a közösségi vívmányok tejágazatra vonatkozó részeiben. Ezért szükséges ezen a területen a csatlakozási okmány technikai kiigazítása, annak érdekében, hogy a csatlakozási eredmények megfelelően utaljanak a közösségi vívmányokra, illetve azokkal összhangban álljanak.
(5)
A két új intézkedést - a csatlakozási tárgyalások során az új tagállamok számára létrehozott „A közösségi előírásoknak való megfelelés”-t és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, bizonyos rendeleteket módosító és hatályon kívül helyező, 2003. szeptember 29-i 1783/2003/EK tanácsi rendelet (7) által bevezetett „Előírások betartásá”-t - oly módon kell ötvözni egymással, hogy azok között ne legyen átfedés, ugyanakkor megmaradjanak a megfelelésre vonatkozó intézkedés értelmében az új tagállamok számára nyitva álló lehetőségek.
(6)
A LEADER (vidékfejlesztési közösségi kezdeményezés) típusú tevékenységeket az új tagállamokban külön program helyett inkább a strukturális alapok programjaiba integrált intézkedéssel kell támogatni.
(7)
Az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezi a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös megállapításáról szóló, 1999. május 17-i 1259/1999/EK tanácsi rendeletet (8). Ezért szükséges a közvetlen kifizetések tagállamokban történő bevezetésével, illetve az egységes területalapú támogatási rendszerrel kapcsolatos rendelkezések belefoglalása az 1782/2003/EK rendeletbe.
(8)
A tárgyalási eredmények megőrzése érdekében különösen fontos a szükséges kiigazítások megtétele annak biztosítása céljából, hogy az 1782/2003/EK rendeletben meghatározott többszörös megfelelésre vonatkozó rendelkezések által előírt kötelező gazdálkodási követelmények valóban választhatók legyenek azokban az új tagállamokban, amelyek az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazzák.
(9)
Az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazási időszaka végét követően az új tagállamoknak az egységes támogatási rendszert kell alkalmazniuk.
(10)
A nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések összhangjának megtartása céljából az új egységes támogatási rendszer bevezetését követően néhány kiigazításra van szükség. Különösen szükséges a csatlakozási okmányba foglalt megállapodások kiigazítása annak érdekében, hogy az ilyen kiegészítő kifizetések rendeltetésszerűen működhessenek, három különböző forgatókönyv alapján: az első a „klasszikus” közvetlen támogatási rendszer, a második az új egységes támogatási rendszer regionális opciója, a harmadik pedig az egységes területalapú támogatási rendszer.
(11)
A csatlakozási okmányt oly módon kell kiigazítani, hogy a kiigazítás eredményeképpen - azon jogszabályok hatályon kívül helyezését követően, amelyek kapcsán a fent említett eltéréssel éltek - az engedélyezett átmeneti időszakoknak tartós hatásuk legyen,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A csatlakozási okmány II. melléklete 6. fejezetének A. szakaszát a következőképpen kell kiigazítani:
1.
A 13. pont helyébe a következő lép:
„13.
32003 R 1788: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK rendelete a tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról (HL L 270., 2003.10.21., 123. o.)”.
a)
Az 1. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(4) A Cseh Köztársaság, Észtország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia részére az I. melléklet g) táblázatában meghatározottak szerint különleges szerkezetátalakítási tartalékot kell képezni. Ezt a tartalékot 2006. április 1-jétől olyan mértékben kell felszabadítani, amilyen mértékben a tej- és tejtermékek mezőgazdasági birtokon történő fogyasztása csökkent, Észtország és Lettország esetében 1998 óta, a Cseh Köztársaság, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében pedig 2000 óta. A tartalék felszabadításáról, valamint a tartaléknak a szállítási és a közvetlen értékesítési kvóták közötti megoszlásáról szóló határozatot a Bizottság az 1788/2033/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban, és a Cseh Köztársaság, Észtország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia által a Bizottságnak 2005. december 31-ig benyújtandó jelentés alapján hozza meg. E jelentésnek részletes adatokat kell tartalmaznia az ország tejipari ágazata tényleges szerkezetátalakítási folyamatának eredményeiről és trendjeiről, valamint különösen a mezőgazdasági birtokon történő saját fogyasztásra való termelésről a piaci termelésre való átállásról.
(5) A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében a nemzeti referenciamennyiségek tartalmazzák az összes, felvásárlónak szállított vagy közvetlen fogyasztás céljára értékesített tehéntejet, illetve tejjel egyenértékű terméket, függetlenül attól, hogy ezek termelése vagy forgalmazása a fenti országokban alkalmazott átmeneti rendelkezések hatálya alá tartozik.”
b)
A 6. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az említett egyéni referenciamennyiség alapját az I. melléklet f) táblázata határozza meg.
A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az egyéni referenciamennyiségek megállapítására irányadó tizenkét hónapos időszak az alábbi időpontokban kezdődik: Magyarország esetében 2001. április 1-jén, Litvánia és Málta esetében 2002. április 1-jén, a Cseh Köztársaság, Ciprus, Észtország, Lettország és Szlovákia esetében 2003. április 1-jén, Lengyelország és Szlovénia esetében pedig 2004. április 1-jén.
Ugyanakkor az 1782/2003/EK rendelet (9) 95. cikkének alkalmazása céljából - adott esetben - Lengyelország és Szlovénia ideiglenes egyéni referenciamennyiséget állapíthat meg a 2003. április 1-jén kezdődő tizenkét hónapos időszak alapján, a végleges egyéni referenciamennyiséget pedig 2005. április 1-jéig kell megállapítaniuk. Lengyelországban és Szlovéniában e rendelet 3. és 4. cikkét 2005. április 1-jéig nem kell alkalmazni.
Lengyelország esetében a teljes mennyiség szállítások és közvetlen értékesítések közötti megoszlását a szállításra és a közvetlen értékesítésekre vonatkozó, 2003. évi tényleges adatok alapján felül kell vizsgálni, és ha szükséges, ezeket a Bizottság az 1788/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban kiigazítja.
c)
A 9. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az (1) bekezdésben említett referencia-zsírtartalom megegyezik a termelők számára a következő időpontokban meghatározott mennyiségek referencia-zsírtartalmával: Magyarország esetében 2002. március 31., Litvánia esetében 2003. március 31., a Cseh Köztársaság, Ciprus, Észtország, Lettország és Szlovákia esetében 2004. március 31., Lengyelország és Szlovénia esetében pedig 2005. március 31.”
d)
Az I. mellékletben szereplő táblázatok helyébe a következők lépnek:
„a)
2004/2005
A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az 1. cikk (1) bekezdésében említett nemzeti referenciamennyiséget 2004. május 1-től2005. március 31-ig kell alkalmazni.
Tagállam
Mennyiség, tonna
Belgium
3 310 431,000
Cseh Köztársaság
2 682 143,000
Dánia
4 455 348,000
Németország
27 864 816,000
Észtország
624 483,000
Görögország
820 513,000
Spanyolország
6 116 950,000
Franciaország
24 235 798,000
Írország
5 395 764,000
Olaszország
10 530 060,000
Ciprus
145 200,000
Lettország
695 395,000
Litvánia
1 646 939,000
Luxemburg
269 049,000
Magyarország
1 947 280,000
Málta
48 698,000
Hollandia
11 074 692,000
Ausztria
2 749 401,000
Lengyelország
8 964 017,000
Portugália
1 870 461,000
Szlovénia
560 424,000
Szlovákia
1 013 316,000
Finnország
2 407 003,324
Svédország
3 303 000,000
Egyesült Királyság
14 609 747,000
b)
2005/2006
Tagállam
Mennyiség, tonna
Belgium
3 310 431,000
Cseh Köztársaság
2 682 143,000
Dánia
4 455 348,000
Németország
27 864 816,000
Észtország
624 483,000
Görögország
820 513,000
Spanyolország
6 116 950,000
Franciaország
24 235 798,000
Írország
5 395 764,000
Olaszország
10 530 060,000
Ciprus
145 200,000
Lettország
695 395,000
Litvánia
1 646 939,000
Luxemburg
269 049,000
Magyarország
1 947 280,000
Málta
48 698,000
Hollandia
11 074 692,000
Ausztria
2 749 401,000
Lengyelország
8 964 017,000
Portugália (10)
1 920 461,000
Szlovénia
560 424,000
Szlovákia
1 013 316,000
Finnország
2 407 003,324
Svédország
3 303 000,000
Egyesült Királyság
14 609 747,000
c)
2006/2007
Tagállam
Mennyiség, tonna
Belgium
3 326 983,000
Cseh Köztársaság
2 682 143,000
Dánia
4 477 624,000
Németország
28 004 140,000
Észtország
624 483,000
Görögország
820 513,000
Spanyolország
6 116 950,000
Franciaország
24 356 977,000
Írország
5 395 764,000
Olaszország
10 530 060,000
Ciprus
145 200,000
Lettország
695 395,000
Litvánia
1 646 939,000
Luxemburg
270 394,000
Magyarország
1 947 280,000
Málta
48 698,000
Hollandia
11 130 066,000
Ausztria
2 763 148,000
Lengyelország
8 964 017,000
Portugália
1 929 824,000
Szlovénia
560 424,000
Szlovákia
1 013 316,000
Finnország
2 419 025,324
Svédország
3 319 515,000
Egyesült Királyság
14 682 697,000
d)
2007/2008
Tagállam
Mennyiség, tonna
Belgium
3 343 535,000
Cseh Köztársaság
2 682 143,000
Dánia
4 499 900,000
Németország
28 143 464,000
Észtország
624 483,000
Görögország
820 513,000
Spanyolország
6 116 950,000
Franciaország
24 478 156,000
Írország
5 395 764,000
Olaszország
10 530 060,000
Ciprus
145 200,000
Lettország
695 395,000
Litvánia
1 646 939,000
Luxemburg
271 739,000
Magyarország
1 947 280,000
Málta
48 698,000
Hollandia
11 185 440,000
Ausztria
2 776 895,000
Lengyelország
8 964 017,000
Portugália
1 939 187,000
Szlovénia
560 424,000
Szlovákia
1 013 316,000
Finnország
2 431 047,324
Svédország
3 336 030,000
Egyesült Királyság
14 755 647,000
e)
2008/2009-től 2014/2015-ig
Tagállam
Mennyiség, tonna
Belgium
3 360 087,000
Cseh Köztársaság
2 682 143,000
Dánia
4 522 176,000
Németország
28 282 788,000
Észtország
624 483,000
Görögország
820 513,000
Spanyolország
6 116 950,000
Franciaország
24 599 335,000
Írország
5 395 764,000
Olaszország
10 530 060,000
Ciprus
145 200,000
Lettország
695 395,000
Litvánia
1 646 939,000
Luxemburg
273 084,000
Magyarország
1 947 280,000
Málta
48 698,000
Hollandia
11 240 814,000
Ausztria
2 790 642,000
Lengyelország
8 964 017,000
Portugália
1 948 550,000
Szlovénia
560 424,000
Szlovákia
1 013 316,000
Finnország
2 443 069,324
Svédország
3 352 545,000
Egyesült Királyság
14 828 597,000
f)
A 6. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett, a szállításokra és a közvetlen értékesítésre vonatkozó referenciamennyiségek
Tagállam
A szállításokra vonatkozó referenciamennyiségek, tonnában
A közvetlen értékesítésre vonatkozó referenciamennyiségek, tonnában
Cseh Köztársaság
2 613 239
68 904
Észtország
537 188
87 365
Ciprus
141 337
3 863
Lettország
468 943
226 452
Litvánia
1 256 440
390 499
Magyarország
1 782 650
164 630
Málta
48 698
-
Lengyelország
8 500 000
464 017
Szlovénia
467 063
93 361
Szlovákia
990 810
22 506
g)
Az 1. cikk (4) bekezdésében említett különleges szerkezetátalakítási tartalékok mennyisége
Tagállam
A különleges szerkezetátalakítási tartalékok mennyisége, tonnában
Cseh Köztársaság
55 788
Észtország
21 885
Lettország
33 253
Litvánia
57 900
Magyarország
42 780
Lengyelország
416 126
Szlovénia
16 214
Szlovákia
27 472”
e)
A II. mellékletben szereplő táblázat helyébe a következők lépnek:
„REFERENCIA-ZSÍRTARTALOM
Tagállam
Referencia-zsírtartalom (g/kg)
Belgium
36,91
Cseh Köztársaság
42,10
Dánia
43,68
Németország
40,11
Észtország
43,10
Görögország
36,10
Spanyolország
36,37
Franciaország
39,48
Írország
35,81
Olaszország
36,88
Ciprus
34,60
Lettország
40,70
Litvánia
39,90
Luxemburg
39,17
Magyarország
38,50
Hollandia
42,36
Ausztria
40,30
Lengyelország
39,00
Portugália
37,30
Szlovénia
41,30
Szlovákia
37,10
Finnország
43,40
Svédország
43,40
Egyesült Királyság
39,70”
2.
A 15. pont c) bekezdése helyébe a következő lép:
„c)
Az 5. cikk helyébe a következő szöveg lép:
»5. cikk
A gyártott keményítő után tonnánként 22,25 euró támogatást kell fizetni a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozások részére a 2. cikk (2) vagy (4) bekezdésében említett kvótahatáron belül gyártott burgonyakeményítő-mennyiség után, amennyiben a vállalkozások a kvótában meghatározott keményítőmennyiség gyártásához szükséges összes burgonya esetében megfizették a burgonyatermelőknek a 4a. cikkben említett minimálárat.«”
3.
A 25. pont helyébe a következő lép:
„25.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.)”
a)
A 95. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Lengyelország és Szlovénia esetében a 2004-re vonatkozó tejtermék-támogatás tonnánkénti összegét meg kell szorozni a 2004. május 1-jén a mezőgazdasági üzemben rendelkezésre álló ideiglenes egyéni referenciamennyiséggel.”
b)
A 95. cikk (4) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az első albekezdésben említett összes mennyiséget az 1788/2003/EK (11) tanácsi határozat I. mellékletének f) táblázata határozza meg.
A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia esetében az első albekezdésében említett tizenkét hónapos időszak 2004-től 2005-ig terjed.
c)
A 96. cikk (2) bekezdésében a táblázat helyébe a következő lép:
„(2) Kiegészítő kifizetések: euróban kifejezett keretösszegek:
2004
2005
2006 és 2007 (12)
Belgium
12,12
24,30
36,45
Cseh Köztársaság
9,817
19,687
29,530
Dánia
16,31
32,70
49,05
Németország
101,99
204,53
306,79
Észtország
2,286
4,584
6,876
Görögország
2,31
4,63
6,94
Spanyolország
20,38
40,86
61,29
Franciaország
88,70
177,89
266,84
Írország
19,20
38,50
57,76
Olaszország
36,34
72,89
109,33
Ciprus
0,531
1,066
1,599
Lettország
2,545
5,104
7,656
Litvánia
6,028
12,089
18,133
Luxemburg
0,98
1,97
2,96
Magyarország
7,127
14,293
21,440
Málta
0,178
0,357
0,536
Hollandia
40,53
81,29
121,93
Ausztria
10,06
20,18
30,27
Lengyelország
32,808
65,796
98,694
Portugália
6,85
13,74
20,62
Szlovénia
2,051
4,114
6,170
Szlovákia
3,709
7,438
11,157
Finnország
8,81
17,66
26,49
Svédország
12,09
24,24
36,37
Egyesült Királyság
53,40
107,09
160,64
Az új tagállamokban a keretösszegeket a 143a. cikkben meghatározott növekedési ütemmel összhangban kell alkalmazni.”
4.
A 26. pontot a következőképpen kell kiigazítani:
a)
A cím helyébe a következő lép:
„26.
31999 R 1257: A Tanács 1999. május 17-i 1257/1999/EK rendelete az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről (HL L 160., 1999.6.26., 80. o.), az alábbi módosítással:
-
32003 R 1783: A Tanács 2003.9.29-i 1783/2003/EK rendelete (HL L 270., 2003.10.21., 70. o.)”.
b)
A II. cím IXa. fejezetét beillesztő 1. pontot a következőképpen kell módosítani:
i.
A 33c. cikket el kell hagyni;
ii.
A 33f. cikk (2) bekezdése helyébe a következő lép:
„(2) Támogatásban részesíthető a vidékfejlesztési közösségi kezdeményezésekre (Leader +) (13) vonatkozó iránymutatások meghatározásáról szóló, 2000. április 14-i, a tagállamoknak címzett bizottsági közlemény 12., 14. és 36. pontjában meghatározott elvekkel összhangban a helyi intézőcsoportok által készített, kísérleti jellegű integrált területi vidékfejlesztési stratégiák elfogadása. Ez a támogatás a már elegendő adminisztratív kapacitással és a helyi vidékfejlesztési típusú megközelítés terén gyakorlattal rendelkező régiókra korlátozódik.
iii.
A 33h. cikk helyébe a következő lép:
„33h. cikk
A közvetlen kifizetések kiegészítése
(1) Ideiglenes és sui generis rendelkezésként, és kizárólag a 2004-2006-os időszakban, támogatásban részesíthetők az 1782/2003/EK (14) rendelet 143c. cikke szerint nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetésre vagy támogatásra jogosult mezőgazdasági termelők.
(2) A mezőgazdasági termelő számára a 2004., a 2005. és a 2006. évek vonatkozásában nyújtott támogatás nem haladhatja meg a következők közötti különbséget:
a)
az új tagállamokban az adott évre az 1782/2003/EK rendelet 143a. cikkével összhangban alkalmazandó közvetlen kifizetések szintje; és
b)
a 2004. április 30-i összetételű Közösségben az adott évben alkalmazandó közvetlen kifizetések szintjének 40 %-a.
(3) A Közösség hozzájárulása az új tagállamban az e cikk alapján nyújtott támogatáshoz a 2004., a 2005., illetve a 2006. évek egyikében sem haladhatja meg az adott tagállamnak nyújtott éves támogatás mértékének 20 %-át. Ugyanakkor ezt a 20 %-os kulcsot az új tagállam a következő kulcsokkal válthatja fel: 2004-re 25 %, 2005-re 20 %, 2006-ra pedig 15 %.
(4) A mezőgazdasági termelő számára e cikk alapján nyújtott támogatást:
a)
Ciprus esetében az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikkének (3) bekezdésében említett teljes összeg alkalmazásának céljából nemzeti kiegészítő közvetlen támogatásnak kell tekinteni;
b)
minden más új tagállam esetében az 1782/2003/EK rendelet 143c. cikkének (2) bekezdésében meghatározott legmagasabb szintek alkalmazásának céljából nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetésnek, illetve támogatásnak kell tekinteni.
iv.
A 33l. cikk a (2) bekezdést követően a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) A 21b. cikktől eltérve, azokra a közösségi mezőgazdasági előírásokra vonatkozóan, amelyekre a csatlakozási okmány (15) 24. cikkében említett melléklet értelmében átmeneti időszakot állapítottak meg - a kiadások támogathatóságának a vidékfejlesztési programozási dokumentumban meghatározott időpontjától kezdve - öt évet meg nem haladó ideig ideiglenes támogatás adható azoknak a gazdáknak, akik megfelelnek ezen előírásoknak.
c)
A III. cím IVa. fejezetét beillesztő 6. pontban a 47a. cikk (1) bekezdésének c) pontját el kell hagyni.
d)
A II. mellékletet beillesztő 10. pontban a 33c. cikkre vonatkozó sort el kell hagyni.
5.
A 27. pont helyébe a következő lép:
„27.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.)”
a)
Az 1. cikk második francia bekezdését követően a következő francia bekezdést kell beilleszteni:
„-
átmeneti egyszerűsített jövedelemtámogatás az új tagállamokban a gazdák számára (a továbbiakban: egységes területalapú támogatási rendszer)”
b)
Az 2. cikk a következő g) ponttal egészül ki:
„g)
»új tagállamok«: a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia.”
c)
A IV. címet követően a következő IVa. címet kell beilleszteni:
„IVa. CÍM
TÁMOGATÁSI RENDSZEREK BEVEZETÉSE AZ ÚJ TAGÁLLAMOKBAN
143a. cikk
A támogatási rendszerek bevezetése
Az új tagállamokban a közvetlen kifizetéseket a következő - a növekedést a 2004. április 30-i összetételű Közösségben az ilyen kifizetések ebben az időpontban alkalmazandó szintjének százalékában kifejezett - növekedési ütemezésnek megfelelően kell bevezetni:
-
25 % 2004-ben,
-
30 % 2005-ben,
-
35 % 2006-ban,
-
40 % 2007-ben,
-
50 % 2008-ban,
-
60 % 2009-ben,
-
70 % 2010-ben,
-
80 % 2011-ben,
-
90 % 2012-ben,
-
100 % 2013-tól.
143b. cikk
Egységes területalapú támogatási rendszer
(1) Legkésőbb a csatlakozás időpontjában az új tagállamok úgy határozhatnak, hogy a közvetlen kifizetéseket a (9) bekezdésben meghatározott alkalmazási időszak alatt a (2) bekezdésnek megfelelően kiszámított egységes területalapú támogatással váltják fel.
(2) Az egységes területalapú támogatást évente egyszer fizetik ki. A támogatás kiszámításához a (3) bekezdésnek megfelelően meghatározott éves pénzügyi keretet az egyes új tagállamok (4) bekezdésnek megfelelően megállapított mezőgazdasági területeivel kell elosztani.
(3) A Bizottság minden egyes új tagállam részére éves pénzügyi keretet állapít meg:
-
amely azon pénzeszközök összege, amelyek az adott naptári évben az új tagállamban közvetlen kifizetés nyújtása céljából rendelkezésre állnának,
-
a megfelelő közösségi szabályozásnak megfelelően és a csatlakozási okmányban, valamint a későbbi közösségi jogszabályokban az egyes közvetlen kifizetésekre vonatkozóan meghatározott mennyiségi paraméterek, úgymint a bázisterület, a támogatás felső határai és a maximális garantált mennyiség (MGM) alapján, valamint
-
a 143a. cikkben a közvetlen kifizetések fokozatos bevezetése céljából meghatározott megfelelő százalék alkalmazásával kiigazítva.
(4) Egységes területalapú támogatásban az új tagállam azon mezőgazdasági területei részesülhetnek, amelyek 2003. június 30-án jó mezőgazdasági állapotban tartott mezőgazdasági hasznosítású területnek minősültek, függetlenül attól, hogy ebben az időpontban művelés alatt álltak-e, és amelyeket, adott esetben, az új tagállam által a Bizottság jóváhagyását követően meghatározott objektív kritériumokkal összhangban kiigazítottak.
»Mezőgazdasági hasznosítású terület« a szántóterületek, állandó gyepterületek, állókultúrák és konyhakertek területének összessége, a Bizottság (EUROSTAT) által statisztikai célokra használt meghatározásnak megfelelően.
(5) Az egységes területalapú támogatási rendszerbe tartozó kifizetések odaítélése vonatkozásában a (4) bekezdésben meghatározott kritériumoknak megfelelő valamennyi mezőgazdasági parcella támogathatónak minősül.
Mezőgazdasági üzemenként a támogatható terület minimális nagysága 0,3 hektár. Bármelyik új tagállam úgy határozhat azonban, hogy objektív kritériumok alapján és a Bizottság jóváhagyását követően, 1 hektárt meg nem haladó, nagyobb területi minimumot állapít meg.
(6) A termelés, illetve a termelési tényezők alkalmazása nem kötelező. Ugyanakkor a mezőgazdasági termelők a (4) bekezdésben említett földterületet bármilyen mezőgazdasági célra hasznosíthatják. Az 5302 10 00 KN-kód alá tartozó kender termesztése esetén az 1251/1999/EK tanácsi rendelet (16) 5a. cikkének (2) bekezdését, a 2316/1999/EK bizottsági rendelet (17) 7b. cikkét, valamint e rendelet 52. cikkének (1) bekezdését kell alkalmazni.
Az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatásban részesülő földterületeket a környezet védelmével összhangban lévő jó mezőgazdasági állapotban kell tartani.
2005. január 1-jétől a 3., 4., 6., 7. és 9. cikk alkalmazása az új tagállamok esetében szabadon választható lesz annyiban, amennyiben e rendelkezések a jogszabályban megállapított gazdálkodási követelményekre vonatkoznak.
(7) Amennyiben egy adott évben egy új tagállamban az egységes területalapú támogatások túllépik a tagállam éves pénzügyi keretét, az új tagállamban érvényes hektáronkénti nemzeti összeget egy csökkentési együttható alkalmazásával arányosan csökkenteni kell.
(8) Az integrált rendszerre a 3508/92/EGK (18) rendeletben, és különösen annak (2) cikkében, valamint e rendelet II. címének 4. fejezetében. és különösen a 18. cikkben meghatározott közösségi szabályokat az egységes területalapú támogatási rendszer vonatkozásában a szükséges mértékben kell alkalmazni. Ennek megfelelően bármelyik új tagállam, amely ezt a rendszert választja:
-
elkészíti és feldolgozza a mezőgazdasági termelők éves támogatási kérelmeit. Ezek a kérelmek kizárólag a kérelmezőkre és a bejelentett mezőgazdasági parcellákra vonatkozó adatokat (azonosítási szám és terület) tartalmazhatnak;
-
parcellaazonosítási rendszert hoz létre, amely biztosítja, hogy a támogatási kérelem tárgyát képező mezőgazdasági parcellák azonosíthatók, területük meghatározható, valamint hogy az adott parcella mezőgazdasági földterület és arra vonatkozóan nem nyújtottak be másik kérelmet;
-
rendelkeznie kell a mezőgazdasági üzemek, parcellák és támogatási kérelmek számítógépes adatbázisával;
-
a 2004-re vonatkozó támogatási kérelmeket a 3508/92/EGK rendelet 7. és 8. cikkével összhangban, a 2005-től kezdődően bármelyik évre vonatkozó kérelmeket pedig e rendelet 23. cikkével összhangban ellen -őrzi.
Az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazása semmiképpen nem érintheti az új tagállamoknak az állatok azonosítására és nyilvántartására vonatkozó, a 92/102/EGK (19) tanácsi irányelvben és az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott közösségi szabályok végrehajtása tekintetében fennálló kötelezettségét (20).
(9) Az egységes területalapú támogatási rendszer lehetőségével minden új tagállam a 2006 végéig tartó alkalmazási időszakban élhet, amelyet az új tagállam kérésére kétszer egy-egy évre meg lehet hosszabbítani. A (11) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel, bármelyik új tagállam úgy határozhat, hogy az alkalmazási időszak első vagy második évének végén megszünteti a rendszer alkalmazását az egységes támogatási rendszer alkalmazása céljából. Az új tagállamok legkésőbb az alkalmazás utolsó évének augusztus 1-ig értesítik a Bizottságot az alkalmazás megszüntetésére vonatkozó szándékukról.
(10) Az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazási időszakának vége előtt a Bizottság értékeli az érintett új tagállamoknak a közvetlen kifizetések teljes körű alkalmazására való felkészültségét.
Az új tagállamoknak - különösen az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazási időszakának végére - minden szükséges intézkedést meg kell tenniük a 18. cikkben meghatározott integrált rendszer létrehozására a közvetlen kifizetések akkor alkalmazandó formában történő megfelelő működtetése érdekében.
(11) Értékelése alapján a Bizottság:
a)
megállapítja, hogy az új tagállam részt vehet a 2004. április 30-i összetételű Közösség tagállamaiban alkalmazott közvetlen kifizetési rendszerekben,
vagy
b)
úgy határoz, hogy a szükséges irányítási és ellenőrzési eljárások teljes körű bevezetésének és megfelelő működésének lehetővé tétele érdekében, a szükségesnek tekintett időtartamra meghosszabbítja az egységes területalapú támogatási rendszernek az új tagállamban való alkalmazását.
A b) pontban említett meghosszabbított alkalmazási időszak vége előtt a (10) bekezdést kell alkalmazni.
Az egységes területalapú támogatási rendszer ötéves alkalmazási időszakának végéig (vagyis 2008-ig) a 143a. cikkben meghatározott százalékarányt kell alkalmazni. Ha az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazási időszakát a b) pont alapján hozott határozatnak megfelelően meghosszabbítják, az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazásának utolsó évéig a 143a. cikkben 2008-ra meghatározott százalékarányt kell alkalmazni.
(12) Az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazási időszakának végét követően a közvetlen kifizetéseket a megfelelő közösségi szabályozásnak megfelelően és a csatlakozási okmányban (21) az egyes közvetlen kifizetésekre meghatározott mennyiségi paraméterek, úgymint a bázisterület, támogatási felső határok és maximális garantált mennyiség (MGM) alapján, illetve a későbbi közösségi jogszabályoknak megfelelően kell alkalmazni. Ezt követően az 143a. cikkben a megfelelő évekre meghatározott százalékarányokat kell alkalmazni.
(13) Az új tagállamok részletesen tájékoztatják a Bizottságot az e cikk végrehajtására elfogadott, és különösen a (7) bekezdés alapján elfogadott intézkedésekről.
143c. cikk
Nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések és közvetlen kifizetések
(1) Ennek a cikknek az alkalmazásában »KAP-típusú nemzeti rendszer« valamennyi, az új tagállamokban a csatlakozás időpontja előtt alkalmazandó nemzeti közvetlen kifizetési rendszer, amelynek keretében közvetlen kifizetések alá tartozó termelés vonatkozásában nyújtottak támogatást a mezőgazdasági termelők részére.
(2) Az új tagállamok a Bizottság engedélyével kiegészíthetik a mezőgazdasági termelő részére nyújtott közvetlen kifizetéseket:
a)
valamennyi közvetlen kifizetés esetén 2004-ben a 2004. április 30-i összetételű Közösségben érvényes közvetlen kifizetési szint 55 %-áig, 2005-ben ennek 60 %-áig, 2006-ban pedig ennek 65 %-áig, és 2007-től kezdve a 143a. cikkben az adott évre meghatározott szintet meghaladó 30 százalékpontig. Ugyanakkor a Cseh Köztársaság a burgonyakeményítő-ágazat vonatkozásában a 2004. április 30-i összetételű Közösségben érvényes közvetlen kifizetési szint 100 %-áig egészítheti ki a közvetlen kifizetéseket,
vagy
b)
i.
az egységes kifizetési rendszeren kívüli közvetlen kifizetések esetén azon közvetlen támogatások teljes összegének a 10 százalékponttal megnövelt összegéig, amelyekre a mezőgazdasági termelő, termékenkénti alapon, a 2003-as naptári évben az új tagállamban egy KAP-típusú nemzeti rendszerben jogosult lenne. Ugyanakkor Litvánia esetében a 2002-es naptári évet kell referenciaévnek tekinteni, Szlovénia esetében pedig a növelés 2004-ben 10 százalékpont, 2005-ben 15 százalékpont, 2006-ban 20 százalékpont, és 2007-től 25 százalékpont.
ii.
az egységes kifizetési rendszer vonatkozásában az új tagállamok által egy adott évre odaítélhető nemzeti kiegészítő közvetlen támogatás teljes összegét egy külön pénzügyi keret korlátozza. Ez a keret a következők közötti különbözettel egyezik meg:
-
a KAP-típusú nemzeti közvetlen támogatás teljes összegének a 10 százalékponttal megnövelt azon összege, amely a 2003-as naptári évben az érintett új tagállamban, vagy Litvánia esetében a 2002-es naptári évben rendelkezésre állna. Ugyanakkor Szlovénia esetében a növelés 2004-ben 10 százalékpont, 2005-ben 15 százalékpont, 2006-ban 20 százalékpont és 2007-től 25 százalékpont.
és
-
az érintett új tagállamra vonatkozó, adott esetben a 64. cikk (2) bekezdésének és a 70. cikk (2) bekezdésének megfelelően kiigazított VIIIa. mellékletben meghatározott nemzeti felső határ.
A fenti első francia bekezdésben említett teljes összeg meghatározásakor be kell számítani a nemzeti közvetlen kifizetéseket és/vagy azok közösségi közvetlen kifizetéseknek megfelelő összetevőit és/vagy azokat az összetevőket, amelyeket az érintett új tagállamra vonatkozó tényleges felső határ kiszámításakor a 64. cikk (2) bekezdésének, a 70. cikk (2) bekezdésének és a 71c. cikknek megfelelően figyelembe vettek.
Az új tagállamok valamennyi közvetlen kifizetés esetében választhatnak, hogy a fenti a) vagy a b) lehetőség közül melyiket alkalmazzák.
Az új tagállamokban a csatlakozást követően a mezőgazdasági termelő részére a megfelelő közvetlen kifizetés alapján nyújtható közvetlen támogatás teljes összege, beleértve valamennyi nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetést, nem haladhatja meg azt a közvetlen támogatási szintet, amelyre a termelő a 2004. április 30-i összetételű Közösségben a tagállamokra ekkor alkalmazandó megfelelő közvetlen kifizetés keretében jogosult lenne.
(3) Ciprus a mezőgazdasági termelő részére az I. mellékletben felsorolt bármely közvetlen kifizetés keretében nyújtott közvetlen támogatást annak a támogatásnak a teljes összegéig egészítheti ki, amelyre a mezőgazdasági termelő 2001-ben lett volna Cipruson jogosult.
A ciprusi hatóságok biztosítják, hogy Cipruson a csatlakozást követően a mezőgazdasági termelő részére a megfelelő közvetlen kifizetés alapján nyújtott közvetlen támogatások teljes összege, beleértve valamennyi nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetést, semmiképpen ne haladja meg azt a közvetlen támogatási szintet, amelyre a termelő a 2004. április 30-i összetételű Közösségben ezen közvetlen kifizetés keretében az érintett évben jogosult lenne.
Az odaítélhető nemzeti kiegészítő támogatások teljes összegét a XII. melléklet tünteti fel.
A nemzeti kiegészítő támogatást a közös agrárpolitika alakulása miatt szükségessé váló módosításoknak megfelelően ki kell igazítani.
A (2) és (5) bekezdést Ciprus esetében nem kell alkalmazni.
(4) Ha egy új tagállam az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazása mellett dönt, az (5) és a (8) bekezdésben említett feltételek mellett nyújthat nemzeti kiegészítő közvetlen támogatást.
(5) A 2004-es évre vonatkozóan az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazása során az ebben az évben nyújtott nemzeti kiegészítő támogatás (al)ágazatonkénti teljes összege nem haladhatja meg az (al)ágazatonkénti külön pénzügyi keretet. Ez a keret a következők közötti különbözettel egyezik meg:
-
a (2) bekezdés a) vagy, adott esetben, b) pontjának alkalmazásából következő (al)ágazatonkénti támogatás teljes összege, és
-
annak a közvetlen támogatásnak a teljes összege, amely az adott évben ugyanarra az (al)ágazatra az érintett új tagállamban az egységes területalapú támogatási rendszer keretében rendelkezésre állna.
2005-öt követően a fenti korlátozást az (al)ágazatonkénti külön pénzügyi keretek alkalmazása révén egyik évre vonatkozóan sem kell alkalmazni. Ugyanakkor az új tagállamok fenntartják maguknak a jogot az (al)ágazatonkénti külön pénzügyi keretek alkalmazására, feltéve hogy az adott (al)ágazatonkénti külön pénzügyi keret csak
-
az egységes támogatási rendszerrel összevont közvetlen kifizetésekre vonatkozik, és/vagy
-
olyan közvetlen kifizetés(ek)re vonatkozik, amely a 70. cikk (2) bekezdése alapján nem tartozik az egységes támogatási rendszer keretébe, illetve az alól kivonható, vagy amely a 64. cikk (2) bekezdésében említett részleges végrehajtás alá esik.
(6) Az új tagállam objektív kritériumok alapján és a Bizottság engedélyével határozhat az odaítélhető nemzeti kiegészítő támogatások összegéről.
(7) A Bizottság engedélye:
-
a (2) bekezdés b) pontjának alkalmazási körébe tartozó esetben meghatározza a megfelelő KAP-típusú nemzeti közvetlen kifizetési rendszereket,
-
meghatározza azt a szintet, ameddig nemzeti kiegészítő támogatások nyújthatók, a nemzeti kiegészítő támogatások mértékét, és adott esetben, odaítélésük feltételeit,
-
a közös agrárpolitika alakulása miatt szükségessé váló esetleges módosításokra is figyelemmel kerül kiadásra.
(8) Nem nyújtható nemzeti kiegészítő kifizetés vagy támogatás azokra a mezőgazdasági tevékenységekre, amelyekre nézve a 2004. április 30-i összetételű Közösségben nem irányoztak elő közvetlen kifizetéseket.
(9) A nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetés mellett Ciprus 2010-ig átmeneti és fokozatosan csökkenő nemzeti támogatást is nyújthat. Ezt az állami támogatáshoz hasonló formában, így például elkülönített kifizetések formájában kell nyújtani.
A 2001-ben nyújtott nemzeti támogatások jellegét és összegét figyelembe véve, Ciprus a XIII. mellékletben meghatározott mértékig állami támogatásban részesítheti az említett mellékletben felsorolt (al)ágazatokat.
Az állami támogatást a közös agrárpolitika alakulása miatt szükségessé váló esetleges kiigazításokra is figyelemmel kell nyújtani. Amennyiben ilyen kiigazítások válnak szükségessé, a támogatások összegét vagy azok megadásának feltételeit a Bizottság határozata alapján módosítani kell.
Az állami támogatásokra vonatkozó intézkedések végrehajtásáról Ciprus évente jelentést nyújt be a Bizottságnak, amelyben feltünteti az (al)ágazatonként nyújtott támogatások formáját és összegét.
(10) A nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetés mellett Lettország 2008 végéig átmeneti és fokozatosan csökkenő nemzeti támogatást is nyújthat. Ezt az állami támogatáshoz hasonló formában, így például elkülönített kifizetések formájában kell nyújtani.
Lettország a XIV. mellékletben meghatározott mértékig állami támogatásban részesítheti az említett mellékletben felsorolt (al)ágazatokat.
Az állami támogatást a közös agrárpolitika alakulása miatt szükségessé váló esetleges kiigazításokra is figyelemmel kell nyújtani. Amennyiben ilyen kiigazítások válnak szükségessé, a támogatások összegét vagy azok megadásának feltételeit a Bizottság határozata alapján módosítani kell.
Az állami támogatásokra vonatkozó intézkedések végrehajtásáról Lettország évente jelentést nyújt be a Bizottságnak, amelyben feltünteti az (al)ágazatonként nyújtott támogatások formáját és összegét.
d)
A 145. cikk a d) pontot követően a következő szövegrésszel egészül ki:
„da)
a IVa. cím rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok”
e)
A 153. cikk (4) bekezdése a következő mondattal egészül ki:
„A rendelet 2a. cikkében említett egyszerűsített rendszer nem alkalmazandó az új tagállamokra.”
f)
Az I. mellékletben az „Egységes támogatás” sor után a következő sort kell beilleszteni:
„Egységes területalapú támogatás
E rendelet IVa. címének 143b. cikke
Az e mellékletben említett közvetlen kifizetések helyébe lépő elkülönített kifizetés”
g)
A szöveg a következő mellékletekkel egészül ki:
„ XII. MELLÉKLET
1. táblázat:
Ciprus: Nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések a normál közvetlen kifizetési rendszerek alkalmazása esetén
Növekedési ütem
25 %
30 %
35 %
40 %
50 %
60 %
70 %
80 %
90 %
Ágazat
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Szántóföldi növények (a durumbúza kivételével)
7 913 822
7 386 234
6 858 646
6 331 058
75 881
4 220 705
3 165 529
2 110 353
1 055 176
Durumbúza
2 256 331
2 059 743
1 888 505
1 743 235
1 452 696
1 162 157
871 618
581 078
290 539
Nagymagvú hüvelyesek
30 228
28 273
26 318
24 363
20 363
16 362
12 272
8 181
4 091
Tej és tejtermékek
887 535
1 759 243
2 311 366
2 133 569
1 777 974
1 422 379
1 066 784
711 190
355 595
Marhahús
3 456 709
3 226 262
2 995 814
2 765 367
2 304 473
1 843 578
1 382 684
921 789
460 895
Juh- és kecskehús
8 267 087
7 715 948
7 164 809
6 613 669
5 511 391
4 409 113
3 306 835
2 204 556
1 102 278
Olívaolaj
5 951 250
5 554 500
5 157 750
4 761 000
3 967 500
3 174 000
2 380 500
1 587 000
793 500
Dohány
782 513
730 345
678 178
626 010
521 675
417 340
313 005
208 670
104 335
Banán
3 290 625
3 071 250
2 851 875
2 632 500
2 193 750
1 755 000
1 316 250
877 500
0
Szárított szőlő
104 393
86 562
68 732
50 901
15 241
0
0
0
0
Mandula
49 594
30 878
12 161
0
0
0
0
0
0
Összesen
32 990 086
31 649 237
30 014 153
27 681 672
23 040 943
18 420 634
13 815 476
9 210 317
4 166 409
Az egységes támogatási rendszerben meghatározott nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések:
Az egységes kifizetési rendszer keretében nyújtható nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések teljes összege megegyezik az ebben a táblázatban említett, az egységes támogatási rendszer alá tartozó ágazatokra vonatkozó ágazati felső határok összegével, amennyiben ezekben ez ágazatokban a támogatás elkülönített.
2. táblázat:
Ciprus: Nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések az egységes területalapú támogatási rendszer közvetlen kifizetésekre történő alkalmazása esetén
Egységes területalapú támogatási rendszer
Ágazat
2004
2005
2006
2007
2008
Szántóföldi növények (a durumbúza kivételével)
6 182 503
3 997 873
2 687 095
1 303 496
0
Durumbúza
2 654 980
2 469 490
2 358 196
2 240 719
2 018 131
Nagymagvú hüvelyesek
27 346
20 566
16 498
12 204
4 068
Tej és tejtermékek
1 153 380
2 323 212
3 501 948
3 492 448
3 474 448
Marhahús
4 608 945
4 608 945
4 608 945
4 608 945
4 608 945
Juh- és kecskehús
10 932 782
10 887 782
10 860 782
10 832 282
10 778 282
Olívaolaj
7 215 000
6 855 000
6 639 000
6 411 000
5 979 000
Szárított szőlő
182 325
176 715
173 349
169 796
163 064
Banán
4 368 300
4 358 700
4 352 940
4 346 860
4 335 340
Dohány
1 049 000
1 046 750
1 045 400
1 043 975
1 041 275
Összesen
38 374 562
36 745 034
36 244 154
34 461 726
32 402 554
XIII. MELLÉKLET
CIPRUS - ÁLLAMI TÁMOGATÁSOK
Ágazat
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
Gabonafélék (a durumbúza kivételével)
7 920 562
6 789 053
5 657 544
4 526 035
3 394 527
2 263 018
1 131 509
Tej és tejtermékek
5 405 996
3 161 383
1 405 471
1 124 377
843 283
562 189
281 094
Marhahús
227 103
194 660
162 216
129 773
97 330
64 887
0
Juh- és kecskehús
3 597 708
3 083 750
2 569 791
2 055 833
1 541 875
1 027 917
513 958
Sertéságazat
9 564 120
8 197 817
6 831 514
5 465 211
4 098 909
2 732 606
1 366 303
Baromfi és tojás
3 998 310
3 427 123
2 855 936
2 284 749
1 713 561
1 142 374
571 187
Bor
15 077 963
12 923 969
10 769 974
8 615 979
6 461 984
4 307 990
2 153 995
Olívaolaj
7 311 000
6 266 571
5 222 143
4 177 714
3 133 286
2 088 857
1 044 429
Csemegeszőlő
3 706 139
3 176 691
2 647 242
2 117 794
1 588 345
1 058 897
529 448
Feldolgozott paradicsom
411 102
352 373
293 644
234 915
176 187
117 458
58 729
Banán
445 500
381 857
318 214
254 571
190 929
127 286
63 643
Lombhullató fák gyümölcse, beleértve a csonthéjasokat
9 709 806
8 322 691
6 935 576
5 548 461
4 161 346
2 774 230
1 387 115
Összesen
67 375 310
56 277 938
45 669 267
36 535 414
27 401 560
18 267 707
9 101 410
XIV. MELLÉKLET
LETTORSZÁG - ÁLLAMI TÁMOGATÁSOK
ÁLLAMI TÁMOGATÁSOK
Ágazat
2004
2005
2006
2007
2008
Len
654 000
523 200
392 400
261 600
130 800
Sertéságazat
204 000
163 200
122 400
81 600
40 800
Juh- és kecskehús
107 000
85 600
64 200
42 800
21 400
Vetőmagok
109 387
87 510
66 110
44 710
23 310
Összesen
1 074 387
859 510
645 110
430 710
216 310
”
2. cikk
A csatlakozási okmány VI. melléklete 4. fejezetében a 2. és 3. pont helyébe a következő lép:
„2.
31999 R 1254: A Tanács 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelete a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről (HL L 160., 1999.6.26., 21. o.), az alábbi utolsó módosítással:
-
32003 R 1782: A Tanács 2003.9.29-i 1782/2003/EK rendelete (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1254/1999/EK rendelet 3. cikkének f) pontjától eltérve, 2004 végéig Észtország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek a támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (22) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 3. alszakasza vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
3.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 122. cikkének d) pontjától eltérve, 2006 végéig Észtország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1782/2003/EK tanácsi rendeletnek a jövedelemtámogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (22) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 125. cikke vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
3. cikk
A csatlakozási okmány VII. mellékletének 5. fejezetének A. szakasza a következő ponttal egészül ki:
„5.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 131. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, Ciprus esetében az állománysűrűség alkalmazását lineáris alapon, fokozatosan kell bevezetni, a csatlakozást követő első évi hektáronkénti 4,5 SZÁE/ha-tól a csatlakozást követő ötödik évi 1,8 SZÁE/ha-ig.”
4. cikk
A csatlakozási okmány VIII. mellékletének 4. fejezete A. szakaszának 3. pontja helyébe a következő lép:
„3.
31999 R 1254: A Tanács 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelete a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről (HL L 160., 1999.6.26., 21. o.), az alábbi utolsó módosítással:
-
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1254/1999/EK rendelet 3. cikkének f) pontjától eltérve, 2004 végéig Lettország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek a támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (23) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 3. alszakasza vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
4.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 122. cikkének d) pontjától eltérve, 2006 végéig Lettország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1782/2003/EK tanácsi rendeletnek a jövedelemtámogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (23) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 125. cikke vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
5. cikk
A csatlakozási okmány IX. mellékletének 5. fejezete A. szakaszának 3. pontja helyébe a következő lép:
„3.
31999 R 1254: A Tanács 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelete a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről (HL L 160., 1999.6.26., 21. o.), az alábbi utolsó módosítással:
-
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1254/1999/EK rendelet 3. cikkének f) pontjától eltérve, 2004 végéig Litvánia a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek a támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (24) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 3. alszakasza vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
4.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 122. cikkének d) pontjától eltérve, 2006 végéig Litvánia a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1782/2003/EK tanácsi rendeletnek a jövedelemtámogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (24) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 125. cikke vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
6. cikk
A csatlakozási okmány XI. mellékletének 4. fejezetének A. szakasza a következőképpen módosul:
1.
E pont az utolsó francia bekezdést következően az alábbi szöveggel egészül ki:
„32003 R 1784: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK rendelete a gabonafélék piacának közös szervezéséről (HL L 270., 2003.10.21., 78. o.);
320003 R 1785: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1785/2003/EK rendelete a rizs piacának közös szervezéséről (HL L 270., 2003.10.21., 96. o.).”
2.
Az (1) bekezdés b) pontjának első bekezdése helyébe a következő lép:
„A 2759/75/EGK rendelet 21. cikkétől, a 2201/96/EK rendelet 23. cikkétől, az 1254/1999/EK rendelet 40. cikkétől, az 1255/1999/EK rendelet 38. cikke (1) bekezdésétől, az 1260/2001/EK rendelet 45. cikkétől, az 1784/2003/EK rendelet 23. cikkétől és az 1785/2003/EK rendelet 24. cikkétől eltérve, Málta különleges ideiglenes állami támogatást nyújthat azoknak az importált mezőgazdasági termékeknek a beszerzésére, amelyekre a csatlakozás előtt export-visszatérítés járt, vagy amelyeket harmadik országokból vámmentesen importáltak, feltéve hogy Málta megfelelő mechanizmus keretében biztosítja a támogatás fogyasztókra történő tényleges áthárítását. A támogatást az export-visszatérítés szintjének figyelembevételével, az EU-árak (beleértve a fuvarozást) és a világpiaci árak különbözete alapján kell kiszámítani, amelynek mértékét a támogatás nem haladhatja meg.”
3.
A 2. pont helyébe a következő lép:
„2.
32003 R 1788: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK rendelete a tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról (HL L 270., 2003.10.21., 123. o.):
Az 1788/2003/EK rendelet 9. cikkétől eltérve, Málta esetében a tejre vonatkozó reprezentatív zsírtartalmat a csatlakozás időpontjától számított ötéves időszakot követően kell meghatározni.
A reprezentatív zsírtartalom meghatározásáig az 1788/2003/EK rendelet 10. cikkében meghatározott, a szállításokra vonatkozó kiegészítő illeték kiszámítása céljából végzett zsírtartalom-összehasonlítást (vagy kiigazítást) Málta esetében nem kell alkalmazni.”
4.
Az 5. pontot követően a következő pontot kell beilleszteni:
„5a.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 131. cikkének (1) és (2) bekezdésétől eltérve, Málta esetében az állománysűrűség alkalmazását lineáris alapon, fokozatosan kell bevezetni, a csatlakozást követő első évi hektáronkénti 4,5 SZÁE/ha-tól a csatlakozást követő ötödik évi 1,8 SZÁE/ha-ig. Ezalatt az idő alatt a mezőgazdasági üzem állománysűrűségének meghatározásakor figyelmen kívül kell hagyni azokat a tejelő teheneket, amelyek a termelőre kiosztott összes referenciamennyiségű tej előállításához szükségesek.
Ezen intézkedés végrehajtásáról Málta 2007. december 31-ig jelentést nyújt be a Bizottságnak.”
7. cikk
A csatlakozási okmány XII. mellékletének 6. fejezetének A. szakaszában a 4. pont
1.
helyébe a következő pontok lépnek:
„4.
31999 R 1254: A Tanács 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelete a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről (HL L 160., 1999.6.26., 21. o.), az alábbi utolsó módosítással:
-
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1254/1999/EK rendelet 3. cikkének f) pontjától eltérve, 2004 végéig Lengyelország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek a támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (25) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 3. alszakasza vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
5.
32003 R 1782: A Tanács 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK rendelete a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.):
Az 1782/2003/EK rendelet 122. cikkének d) pontjától eltérve, 2006 végéig Lengyelország a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1782/2003/EK tanácsi rendeletnek a jövedelemtámogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/1999/EK bizottsági rendelet (26) I. mellékletében felsorolt tehénfajtákat az 1254/1999/EK rendelet 125. cikke vonatkozásában anyatehén-támogatásra jogosultnak tekintheti, feltéve hogy a teheneket húshasznú marhával fedeztették vagy termékenyítették meg.
8. cikk
E határozat spanyol, cseh, dán, német, észt, görög, angol, francia, ír, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, szlovák, szlovén, finn és svéd nyelven készült, és mind a huszonegy szöveg egyaránt hiteles.
9. cikk
E határozat 2004. május 1-jén a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozási szerződésének hatályba lépése esetén lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2004. március 22-én.