KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 14. december 2004
om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter
(meddelt under nummer K(2004) 4519)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/714/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Sammenfatning
(1)
Efter en formel undersøgelsesprocedure vedtog Kommissionen den 30. januar 2002 beslutning 2002/610/EF (1) og godkendte på visse betingelser, der er omhandlet nedenfor, en støtteordning, der skal fremme oprettelsen af short-sea-shippingruter; beslutningen er i det følgende benævnt »den endelige beslutning«. Af betragtning 26 i den endelige beslutning fremgår det, at Frankrig accepterer de proceduremæssige krav, der er særligt restriktive for projekter om støtte til ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat i Fællesskabet, men ikke for projekter om støtte til ruter mellem to franske havne.
(2)
Den 18. november 2004 anmodede de franske myndigheder Kommissionen om at ændre den endelige beslutning for at tage hensyn til de nye og mere fordelagtige bestemmelser i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (2), der i det følgende benævnes »EU-retningslinjerne«.
1.2. Foranstaltningens betegnelse
(3)
Ordningen omhandlet i den endelige beslutning hedder: Støtteordning til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter.
1.3. Ændringernes formål
(4)
Hovedformålet med de foreslåede ændringer er at tage hensyn til den nye lovramme, som de nye EU-retningslinjer åbner mulighed for, angående støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter og at gøre betingelserne i den endelige beslutning forenelige med disse nye fællesskabsregler for statsstøtte.
(5)
I betragtning 26 i den endelige beslutning anføres det, at »med henblik på at sikre gennemskueligheden og ligebehandling af operatørerne i forbindelse med projektudvælgelsen forpligter de franske myndigheder sig til at overholde følgende procedurer:
a)
Der offentliggøres jævnligt en indkaldelse af interessetilkendegivelse (f.eks. i begyndelsen af hvert kalenderår) i form af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en beskrivelse af støtteordningens kriterier, den procedure der skal følges og kriterierne for udvælgelse af kandidater.
b)
For projekter vedrørende forbindelse mellem en fransk havn og en havn i et andet land offentliggøres der en hensigtserklæring i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en redegørelse for projektets formål og den maksimalt påtænkte støtte. I denne meddelelse opfordres de interesserede parter til at give sig til kende inden for en frist på 15 hverdage. Såfremt en af parterne fremlægger en begrundet indsigelse, forelægges støtteprojektet for Kommissionen med henblik på forhåndsgodkendelse«.
(6)
Procedurerne i litra b) i denne betragtning viser sig ifølge de franske myndigheder at være særligt omstændelige at gennemføre, og de påvirker dermed gennemførelsen af sådanne projekter negativt.
2. DETALJERET BESKRIVELSE AF ÆNDRINGEN
(7)
De franske myndigheder ønsker, at den endelige beslutning ændres, så den afspejler det nye kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, der omhandler støtte til short-sea-shippingruter.
3. VURDERING AF DE FORESLÅEDE ÆNDRINGER
3.1. De nye fællesskabsregler
(8)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at de tidligere EF-retningslinjer (3), der var gældende på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget, ikke indeholder særlige bestemmelser om støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter. Det var derfor nærliggende for Kommissionen at fastlægge særlige regler ad hoc i den endelige beslutning om godkendelse af den særlige franske ordning til fremme af oprettelsen af nye short-sea-shippingruter.
(9)
Kommissionen bemærker endvidere, at den i mellemtiden har vedtaget nye EU-retningslinjer, og at disse indeholder en ramme for statsstøtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter, som opfylder målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo-programmet) (4), som også er vedtaget senere end den endelige beslutning.
(10)
Ifølge kapitel 10 i de nye retningslinjer er individuel støtte til fordel for short-sea-shippingruter forenelig med det fælles marked, når følgende betingelser er opfyldt:
»-
Støttens varighed må ikke være over tre år, og den skal have til formål at finansiere sejlads, som forbinder havne på medlemsstaternes område.
-
Sejladsen skal muliggøre, at transport (fortrinsvis godstransport), som foretages ad landevejen, helt eller delvis kan ske ad søvejen, uden omlægning af søtransport i strid med den fælles interesse.
-
Støttens formål skal være iværksættelse af et detaljeret projekt, hvis miljøpåvirkning er kendt, og som gælder en ny rute eller opgradering af tjenesteydelserne på en eksisterende rute og om nødvendigt omfatter flere redere, idet den samme rute dog ikke kan være genstand for mere end ét finansieringsprojekt, og dette ikke kan fornys, forlænges eller gentages.
-
Støttens formål skal være at dække den pågældende sejlads’ driftsomkostninger med indtil 30 % (5) eller at finansiere indkøb af omladningsudstyr til den påtænkte rute med indtil 10 % af disse investeringer.
-
Støtten til projektets iværksættelse skal gives på grundlag af gennemskuelige kriterier uden forskelsbehandling over for skibsredere, der er etableret i EU. Normalt skal støtten tage sigte på et projekt, som medlemsstatens myndigheder har udvalgt ved hjælp af et offentligt udbud i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretlige regler.
-
Den sejlads, projektet drejer sig om, skal være økonomisk rentabel efter den berettigede støtteperiode.
-
Støtten kan ikke sammenlægges med kompensation for sejladspligt (forsyningspligt eller forsyningspligtkontrakt).«
(11)
Kommissionen mærker sig navnlig, at der i de nye EU-retningslinjer ikke skelnes mellem, om den støttede rute forbinder havne i to forskellige medlemsstater eller i én og samme medlemsstat. Ifølge Kommissionens opfattelse er der ikke længere nogen objektiv grund til at opretholde denne sondring mellem de to forskellige situationer, der er beskrevet i betragtning 26 i den endelige beslutning.
(12)
Kommissionen finder i øvrigt, at EU-retningslinjerne ikke strider mod, at en medlemsstat gennemfører støtteordninger til fordel for short-sea-shippingruter, når blot den individuelle støtte, som tildeles i henhold til denne ordning, opfylder førnævnte betingelser.
3.2. Følgerne af anvendelsen af den endelige beslutning uden ændring
(13)
Vælges det ikke at ændre den endelige beslutning, vil Frankrig dels få mulighed for at tildele individuel støtte til ruter mellem franske havne på vilkår, der er mere gunstige end vilkårene i de nye EU-retningslinjer, og dels blive stillet ringere ved gennemførelsen af projekter vedrørende ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat på grund af de formelle procedurer, der er omhandlet i betragtning 26 i den endelige beslutning. Disse formelle procedurer er ikke alene overflødige i lyset af de nye EU-retningslinjer, men de skaber også en forskelsbehandling af Frankrig i forhold til andre medlemsstater, som måtte ønske at tildele støtteordninger eller individuel ad hoc-støtte til short-sea-shippingruter til deres nabolande på grundlag af de nye EU-retningslinjer.
(14)
I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, foretager Kommissionen også en løbende undersøgelse af de eksisterende støtteordninger. Den skal derfor kontrollere, at statsstøttereglerne anvendes ensartet i alle de ordninger, som findes i medlemsstaterne. Den foreslår dem bl.a. sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver, når mere restriktive fællesskabsregler træder i kraft. Omvendt ville Kommissionen ikke i kraft af en af dens tidligere, endelige beslutninger kunne håndhæve særlige betingelser, der er pålagt en medlemsstats støtteordning, hvis de øvrige medlemsstater kunne iværksætte lignende ordninger uden at blive pålagt samme betingelser.
3.3. Fordel ved ændringen
(15)
Vælges det at ændre den endelige beslutning, ville det blive muligt at lægge de nye EU-retningslinjer til grund for Frankrigs eksisterende ordning til fremme af oprettelsen af short-sea-shippingruter inden fristen den 30. juni 2005, som Kommissionen fastsatte i de nye EU-retningslinjer, så alle medlemsstaterne dermed træffer de nødvendige foranstaltninger for at bringe alle deres eksisterende ordninger i overensstemmelse med de nye fællesskabsregler.
4. KONKLUSION
(16)
Kommissionen konkluderer, at beslutning 2002/610/EF bør ændres. Med den foreslåede ændring kan Frankrig tilpasse sin ordning til bestemmelserne i de nye EU-retningslinjer, hvad angår søruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat, og ændringen vil ligeledes gøre det muligt at lade betingelserne i de nye EU-retningslinjer gælde for projekter vedrørende støtte til fordel for søruter mellem to franske havne. Mere generelt vil denne ændring få til følge, at Frankrig gennemfører sin ordning på samme betingelser, som i henhold til de nævnte retningslinjer gælder i alle de øvrige medlemsstater -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Article 1
I artikel 1 i beslutning 2002/610/EF indsættes følgende tredje afsnit:
»Frankrig tildeler individuel støtte i medfør af denne ordning under overholdelse af alle bestemmelser i kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (6).
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2004.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2004. december 14.)
az új, rövid távú tengeri közlekedési járatok indítása érdekében Franciaország által végrehajtani kívánt támogatási programokról szóló 2002/610/EK határozat módosításáról
(az értesítés a C(2004) 4519. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles.)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2008/714/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás áttekintése
(1)
A Bizottság - a hivatalos vizsgálati eljárást követően - 2002. január 30-án elfogadta a 2002/610/EK határozatot (1) (a továbbiakban: végleges határozat), amelyben az alábbi feltételek mellett jóváhagyta a rövid távú tengeri járatok indítását ösztönző támogatási programot. A végleges határozat (26) preambulumbekezdése kimondja, hogy Franciaország szigorúan kötelező eljárási feltételeket fogad el a Franciaország és egy másik tagállam kikötője - de nem két franciaországi kikötő - közötti, közösségen belüli tengeri összeköttetést elősegítő támogatási projektek esetében.
(2)
A francia hatóságok 2004. november 18-án felkérték a Bizottságot, hogy a tengeri szállítás állami támogatására vonatkozó közösségi iránymutatások (2) (a továbbiakban: közösségi iránymutatások) új, kedvezőbb rendelkezéseinek figyelembevétele érdekében módosítsa a végleges határozatot.
1.2. Az intézkedés megnevezése
(3)
A végleges határozatban előírt intézkedés megnevezése: új, rövid távú tengeri közlekedési járatok indítását szolgáló támogatási program.
1.3. A módosítások célja
(4)
A javasolt módosítások fő célja a rövid távú tengeri járatok indítását szolgáló támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatások által létrejött új jogi keret figyelembevétele, illetve a végleges határozatban előírt feltételek összeegyeztethetővé tétele az állami támogatásokra vonatkozó új közösségi szabályokkal.
(5)
A végleges határozat (26) preambulumbekezdése előírja, hogy „a projektek kiválasztási eljárása során az átláthatóság és a gazdasági szereplőkkel való egyenlő bánásmód biztosítása érdekében a francia hatóságok kötelezettséget vállaltak a következő eljárások tiszteletben tartására:
a)
az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában rendszeres időközönként (például minden naptári év elején) pályázati felhívás megjelentetése, amely meghatározza a támogatási program szabályait, a követendő eljárást és a jelöltek kiválasztásának a kritériumait;
b)
a Franciaország és egy másik tagállam kikötője közötti összeköttetést célzó projektek esetében szándéknyilatkozat közzététele az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, amely meghatározza a projekt célját és a tervezett támogatás felső határát. A felhívás felkéri az érdekelt feleket, hogy 15 munkanapon belül jelentkezzenek. Ha a felek egyike indokolt kifogással él, a támogatási tervről előzetes engedélyezése érdekében értesíteni kell a Bizottságot.”
(6)
Az e preambulumbekezdés b) pontjában előírt eljárások a francia hatóságok szerint rendkívül hosszadalmasak, és ezért hátrányosnak bizonyulnak az ilyen projektek megfelelő megvalósítása szempontjából.
2. A MÓDOSÍTÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
(7)
A francia hatóságok a végleges határozat módosítását kérik annak érdekében, hogy az tükrözze a közösségi iránymutatások 10., a rövid távú tengeri járatok támogatásáról szóló fejezetét.
3. A JAVASOLT MÓDOSÍTÁSOK ÉRTÉKELÉSE
3.1. Az új közösségi szabályok rendelkezései
(8)
A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy az előző, a végleges határozat elfogadása idején érvényes közösségi iránymutatások (3) nem írtak elő külön szabályt a rövid távú tengeri járatok indítását szolgáló támogatásokat illetően. Éppen ezért logikus volt, hogy a Bizottság a végleges határozatban ad hoc jelleggel külön szabályokat határozott meg a rövid távú tengeri járatok indítását elősegítő egyedi francia támogatási program jóváhagyása érdekében.
(9)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy időközben új közösségi iránymutatásokat fogadott el, és hogy ezek - a szintén a végleges határozat után elfogadott, az árufuvarozási rendszer környezeti teljesítményjavításának közösségi pénzügyi támogatásáról szóló, 2003. július 22-i 1382/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (4) (Marco Polo program) megfogalmazott célkitűzések mintájára - előírják a rövid távú tengeri járatok indítását elősegítő állami támogatások kereteit.
(10)
Az új közösségi iránymutatások 10. fejezete szerint a rövid távú járatok egyedi támogatása összeegyeztethető a közös piaccal, amennyiben tiszteletben tartja a következő feltételeket:
„-
a támogatás időtartama nem haladhatja meg a három évet, és célja a tagállamok területén található kikötők közötti összeköttetést biztosító tengeri szolgáltatás finanszírozása,
-
a szolgáltatásnak olyan természetűnek kell lennie, hogy lehetővé tegye a közúton történő (főként áru-) szállítás teljes vagy részleges tengeri útra való áthelyezését anélkül, hogy - a közös érdekekkel ellentétben - tengeri szállítást terelne el,
-
a támogatásnak vagy egy új - környezetvédelmi hatásvizsgálattal már rendelkező - útvonal részletes projektének megvalósítására, vagy egy létező útvonal szolgáltatásainak - szükség esetén több hajózási vállalkozó társulásával történő - javítására kell irányulnia, és ugyanaz az útvonal nem képezheti egynél több finanszírozott projekt tárgyát, továbbá ez utóbbit nem lehet megújítani, meghosszabbítani és megismételni,
-
a támogatás célja az érintett szolgáltatás működési költségeinek legfeljebb 30 %-os fedezése (5), vagy a tervezett szolgáltatáshoz szükséges átrakodó berendezések megvételének finanszírozása az ilyen befektetések 10 %-áig,
-
a projekt megvalósításához nyújtott támogatást átlátható kritériumok alapján, a Közösségen belül bejegyzett tengeri hajózási vállalkozók megkülönböztetése nélkül kell odaítélni. A támogatást rendszerint a tagország hatóságai által a hatályban lévő közösségi szabályoknak megfelelő pályázati felhívás útján kiválasztott projektre kell megadni,
-
a projekt tárgyát képező szolgáltatásnak az állami támogatásra való jogosultsági időszak lejártát követően kereskedelmi szempontból életképesnek kell lennie,
-
a támogatás nem halmozható közszolgáltatási ellentételezésekkel (kötelezettségek vagy szerződések).”
(11)
A Bizottság külön megjegyzi, hogy az új közösségi iránymutatások nem tesznek különbséget aszerint, hogy a támogatott járat két, különböző tagállam kikötőjét vagy egyazon tagállam két kikötőjét köti össze. A Bizottság úgy véli, hogy a végleges határozat (26) preambulumbekezdésében szereplő két helyzet közötti különbségtétel fenntartásának már nincs objektív létjogosultsága.
(12)
A Bizottság továbbá úgy véli, hogy a közösségi iránymutatások nem kifogásolják, hogy egy tagállam a rövid távú tengeri járatokat támogató programot hozzon létre, amennyiben a program keretében nyújtott egyedi támogatások megfelelnek a fent említett feltételeknek.
3.2. A végleges határozat módosítás nélküli alkalmazásának következményei
(13)
A végleges határozat módosításának elmaradása azt eredményezné egyrészt, hogy Franciaország az új közösségi iránymutatásokban előírt feltételeknél kedvezőbb feltételek mellett valósíthatna meg egyedi támogatásokat a francia kikötők közötti járatokon, másrészt a végleges határozat (26) preambulumbekezdésében előírt hivatalos eljárásokon keresztül hátrányos helyzetbe hozná Franciaországot a Franciaország és egy másik tagállam kikötői közötti járatterv megvalósítása esetében. Ezek a hivatalos eljárások az új közösségi iránymutatások fényében nemcsak elveszítették létjogosultságukat, de még egyenlőtlen helyzetbe is hozzák Franciaországot más országokkal szemben, amelyek az új közösségi iránymutatások alapján a jövőben támogatási programokat vagy ad hoc egyedi támogatásokat kívánnának engedélyezni a szomszédjaikkal összeköttetést biztosító rövid távú járatokra.
(14)
A Szerződés 88. cikkének (1) bekezdése alapján a Bizottságnak valójában kötelessége is, hogy a meglévő programok folyamatos vizsgálatában eljárjon. Ezen a címen ellenőriznie kell, hogy az állami támogatásokra vonatkozó szabályok alkalmazása egyforma-e minden érvényben lévő tagállami program esetében. A Bizottság különösen akkor javasolja a tagállamoknak a közös piac fokozatos fejlődése vagy működése következtében szükségessé váló, hasznos intézkedések meghozatalát, amikor megszorítóbb közösségi szabályok lépnek hatályba. Ezzel ellentétben a Bizottság egy korábbi feltételeken nyugvó végleges határozat alapján nem tarthat fenn megszorítást egy tagállam programjára vonatkozóan, ha a hasonló programot megvalósító többi tagállamra nem vonatkozna ugyanaz a megszorítás.
3.3. A módosítás előnyei
(15)
A végleges határozat módosítása lehetővé tenné az új közösségi iránymutatásoknak a franciaországi, rövid távú tengeri járatok megnyitását szolgáló programokra vonatkozó, a Bizottság által az új közösségi iránymutatásokban a megfelelő intézkedések meghozatalára előírt határidő (2005. június 30.) előtti alkalmazását, és így a tagállamok megfelelő intézkedésekkel össze tudnák hangolni minden meglévő programjukat az új közösségi szabályokkal.
4. VÉGKÖVETKEZTETÉSEK
(16)
Következésképpen a Bizottság úgy véli, hogy indokolt a 2002/610/EK határozat módosítása. A javasolt módosítás lehetővé fogja tenni Franciaország számára, hogy egy francia kikötő és egy másik tagállam kikötője közötti tengeri járatokra vonatkozó programját az új közösségi iránymutatások által előírt rendelkezésekhez igazítsa, valamint lehetővé fogja tenni azt is, hogy a francia kikötők közötti tengeri járatokra irányuló támogatási projektekre az új közösségi iránymutatások által előírt feltételek vonatkozzanak. Általánossabban kifejezve a módosítás eredményeképpen Franciaország ugyanolyan feltételek mellett fogja végrehajtani támogatási programját, mint amelyek a fent említett iránymutatások alapján a többi tagállamra is érvényesek,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2002/610/EK határozat 1. cikke a következő harmadik albekezdéssel egészül ki:
„Franciaország a támogatási program keretében nyújtott egyedi támogatások nyújtását a tengeri szállítás állami támogatására vonatkozó közösségi iránymutatások (6) 10. fejezetének tiszteletben tartásától teszi függővé.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2004. december 14-én.