RAADETS DIREKTIV af 25. juni 1991 om supplering af foranstaltningerne til forbedring af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold (91/383/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faelleskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Efter artikel 118 A i Traktaten skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
ifoelge naevnte artikel skal det i direktiverne undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
anvendelsen af arbejdsformer saasom tidsbegraenset arbejde og vikararbejde er tiltaget betydeligt;
det fremgaar af foretagne undersoegelser, at arbejdstagere, der har et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold, i visse sektorer almindeligvis er udsat for en stoerre risiko for arbejdsulykker og erhvervssygdomme end de oevrige arbejdstagere;
denne oegede risiko, som findes i visse sektorer, er til dels forbundet med visse saerlige former for intregration i virksomheden; risikoen kan nedsaettes ved passende underretning og oplaering straks ved ansaettelsesforholdets start;
direktiverne vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet, navnlig Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(4), indeholder bestemmelser, som har til formaal at forbedre sikkerheden og sundheden for arbejdstagerne i almindelighed;
den saerlige situation, som arbejdstagere med et tidsbegraenset ansaettelsesforhold eller et vikaransaettelsesforhold befinder sig i, samt de saerlige risici, de udsaettes for i visse sektorer, goer det noedvendigt at fastsaette saerlige supplerende bestemmelser, navnlig for saa vidt angaar underretning og oplaering af samt laegetilsyn med de paagaeldende arbejdstagere;
dette direktiv udgoer et konkret bidrag til virkeliggoerelsen af det indre markeds sociale dimension -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I ANVENDELSESOMRAADE OG FORMAAL
Artikel 1
Anvendelsesomraade
Dette direktiv finder anvendelse paa:
1)ansaettelsesforhold, der er reguleret af en tidsbegraenset arbejdskontrakt, indgaaet direkte mellem arbejdsgiver og arbejdstager, hvor kontraktens udloeb er bestemt af objektive faktorer saasom: en noejagtigt angivet ophoersdato, fuldfoerelse af en bestemt opgave eller en bestemt begivenheds indtraeden
2)vikaransaettelsesforhold mellem et vikarbureau, som er arbejdsgiveren, og arbejdstageren, som stilles til raadighed for at arbejde for og under kontrol af en brugervirksomhed og/eller -institution.
Artikel 2 Formaal
1. Formaalet med dette direktiv er at sikre, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, for saa vidt angaar sikkerhed og sundhed paa arbejdsstedet er sikret samme beskyttelsesniveau som det, der gaelder for de oevrige arbejdstagere i den paagaeldende brugervirksomhed og/eller -institution.
2. Et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1 kan ikke begrunde forskelsbehandling med hensyn til arbejdsforhold, for saa vidt som det drejer sig om beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet, saerlig adgangen til personlige vaernemidler.
3. Saavel direktiv 89/391/EOEF som de saerdirektiver, der udstedes i medfoer af artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, gaelder fuldt ud for arbejdstagere med de i artikel 1 naevnte ansaettelsesforhold, dog med forbehold af mere bindende og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.
KAPITEL II ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 3
Underretning af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 10 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, forud for arbejdets begyndelse af brugervirksomheden og/eller -institutionen underrettes om de risici, de udsaettes for
2)at det i denne underretning:
-navnlig oplyses, om det er noedvendigt med saerlige faglige kvalifikationer eller faerdigheder eller med specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, og at det
-praeciseres, om arbejdet eventuelt indebaerer stoerre risici af saerlig karakter som defineret i den nationale lovgivning.
Artikel 4
Oplaering af arbejdstagerne
Med forbehold af artikel 12 i direktiv 89/391/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagerne i de artikel 3 omhandlede tilfaelde faar en tilstraekkelig og passende oplaering svarende til arbejdets saerlige kendetegn under hensyntagen til deres kvalifikationer og erfaring.
Artikel 5
Arbejdsopgaver og laegetilsyn
1. Medlemsstaterne kan forbyde, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saettes til at udfoere visse former for arbejde, der er saerlig farlige for disse arbejdstageres sikkerhed og sundhed som defineret i den nationale lovgivning, og navnlig visse former for arbejde, som kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning.
2. Naar medlemsstaterne ikke benytter sig af den i stk. 1 naevnte mulighed, traeffer de med forbehold af artikel 14 i direktiv 89/391/EOEF de noedvendige foranstaltninger for, at arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, og som saettes til at udfoere arbejde, der kraever specielt laegetilsyn som defineret i den nationale lovgivning, underkastes et passende specielt laegetilsyn.
3. Medlemsstaterne kan vedtage, at det specielle laegetilsyn, der er omhandlet stk. 2, fortsaetter efter, at den paagaeldende arbejdstagers ansaettelsesforhold er ophoert.
Artikel 6
Beskyttelses- og forebyggelsestjenester
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for, at de arbejdstagere, serviceorganer eller personer, der i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF er udpeget til at varetage aktiviteterne til beskyttelse og til forebyggelse af erhvervsbetingede risici, i noedvendigt omfang faar meddelelse om anvendelse af arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, saaledes at de udpegede arbejdstagere, serviceorganer eller personer paa passende maade kan varetage deres beskyttelses- og forebyggelsesaktiviteter for alle arbejdstagerne i virksomheden og/eller institutionen.
KAPITEL III SAERLIGE BESTEMMELSER
Artikel 7
Vikaransaettelsesforhold: oplysninger
Med forbehold af artikel 3 traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen inden tilraadighedsstillelsen af en arbejdstager, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1, nr. 2),
bl. a. giver vikarbureauet oplysninger om det kraevede faglige niveau og om det paagaeldende arbejdes saerlige kendetegn
2)at vikarbureauet goer de beroerte arbejdstagere bekendt med alle disse enkeltheder.
Medlemsstaterne kan bestemme, at de oplysninger, som brugervirksomheden og/eller institutionen skal give vikarbureauet i henhold til stk. 1, nr. 1), skal anfoeres i en kontrakt om tilraadighedsstillelse.
Artikel 8
Vikaransaettelsesforhold: ansvar
Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for:
1)at brugervirksomheden og/eller -institutionen, saa laenge det paagaeldende arbejde varer, er ansvarlig(e) for arbejdsforholdene, uden at dette indskraenker vikarbureauets ansvar som fastsat i den nationale lovgivning
2)at der ved gennemfoerelsen af nr. 1) ved »arbejdsforhold« udelukkende forstaas forhold, som har forbindelse med sikkerheden, hygiejnen og sundheden paa arbejdsstedet.
KAPITEL IV FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 9
Gunstigere bestemmelser
Dette direktiv griber ikke ind i nuvaerende eller fremtidige nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser, som er gunstigere med hensyn til beskyttelse af sikkerheden og sundheden paa arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et ansaettelsesforhold som omhandlet i artikel 1.
Artikel 10
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt eller udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
3. Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv med anfoerelse af de af arbejdsmarkedets parter fremfoerte synspunkter.
Kommissionen giver Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen underretning herom.
4. Kommissionen forelaegger regelmaessigt Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2 og 3.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1991.
A Tanács irányelve
(1991. június 25.)
a határozott idejű vagy munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszonyban álló munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségének javítását elősegítő intézkedések kiegészítéséről
(91/383/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy, a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el abból a célból, hogy, különösen a munkakörnyezet tekintetében, a munkavállalók biztonsága és egészsége magasabb szintű védelmének kialakítását ösztönözze;
mivel az említett cikk alapján az irányelvek nem vezethetnek be olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi megszorításokat, amelyek hátráltatnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;
mivel jelentősen megnövekedett a foglalkoztatás olyan formáinak igénybevétele, mint például a határozott idejű és munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszony;
mivel a kutatások kimutatták, hogy általában a határozott idejű vagy a munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszonyban álló munkavállalók bizonyos ágazatokban a többi munkavállalónál nagyobb mértékben vannak kitéve az üzemi balesetek és foglalkozási megbetegedések kockázatának;
mivel ezek a bizonyos ágazatokban mutatkozó kockázatok részben az új munkavállalók vállalkozásba történő beilleszkedésének sajátosságából erednek; mivel ezeket a kockázatokat csökkenteni lehet, ha a munkavállalót a munkavállalás kezdetétől fogva megfelelő tájékoztatásban és képzésben részesítik;
mivel a munkahelyi biztonságról és egészségvédelemről szóló irányelvek, nevezetesen a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [4] olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek célja a munkavállalók biztonságának és egészségének általános javítása;
mivel a határozott idejű vagy munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszonyban álló munkavállalók különleges helyzete és a bizonyos ágazatokban mutatkozó kockázatok sajátos jellege miatt különleges kiegészítő szabályokra van szükség, különösen az érintett munkavállalók tájékoztatását, képzését és egészségügyi ellenőrzését illetően;
mivel ez az irányelv hozzájárul a belső piac szociális dimenziójának megvalósításához,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. SZAKASZ
HATÁLY ÉS CÉL
1. cikk
Az irányelv hatálya
Ezt az irányelvet kell alkalmazni:
1. a munkaadó és a munkavállaló által közvetlenül létesített határozott idejű szerződéses munkaviszony esetében, ahol a szerződés olyan objektív feltételek teljesülése esetén szűnik meg, mint például meghatározott időpont elérése, meghatározott feladat elvégzése vagy meghatározott esemény bekövetkezése;
2. a munkaerő-kölcsönző vállalkozás mint a munkaadó és a munkavállaló közötti munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszony esetében, amikor a munkavállaló a kölcsönvevő vállalkozás és/vagy kölcsönvevő szervezet ellenőrzése alatt végez munkát.
2. cikk
Az irányelv célja
(1) Ezen irányelv célja, hogy az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalókat a munkahelyi biztonságot és egészséget illetően ugyanolyan szintű védelemben részesítsék, mint a vállalkozás és/vagy szervezet más munkavállalóit.
(2) Az 1. cikkben említett munkaviszony nem indokol eltérő bánásmódot a munkafeltételek tekintetében a munkahelyi biztonság- és egészségvédelmet, különösen az egyéni védőeszközökhöz való hozzájutást illetően.
(3) A 89/391/EGK irányelvet és a 16. cikke (1) bekezdésének értelmében vett irányelveket teljes mértékben alkalmazni kell az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalókra, az ezen irányelv szigorúbb és/vagy az e jogviszony sajátosságait jobban kiemelő rendelkezések sérelme nélkül.
II. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
3. cikk
A munkavállalók tájékoztatása
A 89/391/EGK irányelv 10. cikkének sérelme nélkül, a tagállamok megteszik a szükséges lépéseket a következők biztosítása érdekében:
1. az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalót a kölcsönvevő vállalkozás és/vagy szervezet a tevékenység megkezdése előtt tájékoztatja a munkavégzés során esetlegesen felmerülő kockázatokról;
2. ez a tájékoztatás:
- különösen az előírt különleges szakmai képesítéseket, ismereteket vagy különleges egészségügyi ellenőrzéseket tartalmazza a nemzeti jogszabályokban meghatározottak szerint, és
- megállapítja a nemzeti jogszabályokban meghatározottak szerint a különleges, a munkavégzés során esetlegesen felmerülő jelentősebb kockázatokat.
4. cikk
A munkavállalók képzése
A 89/391/EGK irányelv 12. cikkének sérelme nélkül a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 3. cikkben említett esetekben minden munkavállaló a munka sajátosságainak megfelelő képzésben részesüljön, figyelembe véve a munkavállalók képzettségét és gyakorlatát.
5. cikk
A munkavégzés és a munkavállalók egészségügyi ellenőrzése
(1) A tagállamok úgy határozhatnak, hogy az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalók számára megtiltják a nemzeti jogszabályokban meghatározottak szerint az olyan munkavégzést, amelyek a munkavállalók biztonságára vagy egészségére különösen veszélyesek, és különösen olyan tevékenységek esetében, amelyek a nemzeti jogszabályok szerint különleges egészségügyi ellenőrzést igényelnek.
(2) Ha a tagállamok nem élnek az (1) bekezdésben említett lehetőséggel, akkor a 89/391/EGK irányelv 14. cikkének sérelme nélkül meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy azokat az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalókat, akik különleges orvosi ellenőrzést igénylő munkát végeznek, megfelelő egészségügyi ellenőrzésben részesítsék.
(3) A tagállamok döntése alapján a (2) bekezdésben említett különleges egészségügyi ellenőrzés kiterjeszthető az érintett munkavállaló munkaviszonyának megszűnését követő időszakra is.
6. cikk
A védelmi és a megelőzési feladatokat ellátó szolgálatok
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 89/391/EGK irányelv 7. cikkének megfelelően a munkahelyi kockázatokkal szembeni védelemmel és az azok megelőzésével kapcsolatos tevékenységek végzésével megbízott munkavállalókat, szolgálatokat vagy személyeket tájékoztassák az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalók megbízásáról, azért, hogy a feladatot végző munkavállalók, szolgálatok vagy személyek megfelelő módon elláthassák védelmi és megelőzési feladataikat a vállalkozásban és/vagy létesítményben dolgozó valamennyi munkavállaló érdekében.
III. SZAKASZ
KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
7. cikk
Munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszony: tájékoztatás
A 3. cikk sérelme nélkül, a tagállamok megteszik a szükséges lépéseket a következők biztosítása érdekében:
1. az 1. cikk (2) bekezdésében említett munkaviszonyban álló munkavállalók alkalmazása előtt a vállalkozás és/vagy szervezet a munkaerő-kölcsönző vállalkozást tájékoztatja a szükséges szakmai képzettségről és a betöltendő állás sajátosságairól;
2. a munkaerő-kölcsönző vállalkozás ezeket a tényeket az érintett munkavállalók tudomására hozza.
A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a kölcsönvevő vállalkozás és/vagy szervezet által az első bekezdés 1. pontjának megfelelően megadott részletes adatok a kölcsönbeadó és a kölcsönvevő közötti szerződésben legyenek rögzítve.
8. cikk
Munkaerő-kölcsönzés céljából létesített munkaviszony: felelősség
A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket a következők biztosítása érdekében:
1. a munkaerő-kölcsönző vállalkozás nemzeti jogszabályokban megállapított felelősségének sérelme nélkül, a kölcsönvevő vállalkozás és/vagy szervezet felelős a szerződés ideje alatt a munkavégzésre irányadó feltételekért;
2. az 1. pont alkalmazásában a munkavégzésre irányadó feltételek a munkahelyi biztonsággal, higiéniával és egészséggel kapcsolatos feltételekre korlátozódnak.
IV. SZAKASZ
VEGYES RENDELKEZÉSEK
9. cikk
Előnyösebb rendelkezések
Ez az irányelv nem sérti azokat a már hatályban lévő vagy jövőbeni nemzeti vagy közösségi rendelkezéseket, amelyek az 1. cikkben említett munkaviszonyban álló munkavállalók biztonságának és egészségének védelme szempontjából előnyösebbek.
10. cikk
Záró rendelkezések
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1992. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen már elfogadtak, vagy elfogadnak.
(3) A tagállamok ötévenként jelentést tesznek a Bizottságnak ezen irányelv gyakorlati végrehajtásáról, rögzítve a munkavállalók és munkaadók álláspontját is.
A Bizottság a jelentésről tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot, valamint a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot.
(4) A Bizottság rendszeresen jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, valamint a Gazdasági és Szociális Bizottságnak ezen irányelv végrehajtásáról, kellő figyelmet szentelve az (1), (2) és a (3) bekezdésnek.
11. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1991. június 25-én.