KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1870/95 af 26. juli 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 334/93 om gennemførelsesbestemmelser for anvendelse af udtagne landbrugsarealer med henblik på tilvejebringelse af materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug, og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2595/93 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 for så vidt angår anvendelse af udtagne arealer med henblik på tilvejebringelse af flerårige råvarer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke er bestemt til konsum og/eller foderbrug
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni 1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1664/95 (2), særlig artikel 12,
under henvisning til Rådets afgørelse 93/355/EØF af 8. juni 1993 om indgåelse af et aftalememorandum inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder (3), særlig punkt 7 i aftalememorandummet om visse olieafgrøder, og
ud fra følgende betragtninger:
Erfaringerne har vist, at Kommissionens forordning (EØF) nr. 334/93 (4), ændret ved forordning (EF) nr. 608/94 (5), kan forenkles med henblik på at undgå administrative vanskeligheder, uden at det bringer en effektiv kontrol af ordningen i fare;
der bør ved fastsættelsen af gennemførelsesbestemmelser i én og samme forordning skelnes mellem råvarer, som det er muligt at anvende til konsum eller foderbrug, og råvarer, som det ikke er muligt at anvende hertil; Kommissionens forordning (EØF) nr. 2595/93 (6) bør derfor ophæves;
det bør tillades at dyrke jordskokker og cikorierødder uden godtgørelse på udtagne landbrugsarealer, hvis dette ikke har skadelig indvirkning på sukkermarkedet; det skal dog sikres, at dyrkningen er i overensstemmelse med reglerne for anvendelse af udtagne landbrugsarealer til dyrkning af nonfoodafgrøder; der bør stilles en sikkerhed, selv om der ikke skal udbetales nogen godtgørelse;
af klarhedshensyn bør det specificeres, at det under ordningen er tilladt at anvende mængder af mellem- og biprodukter svarende til de mængder, der fremstilles af de høstede råvarer; hvis der under ordningen anvendes mængder, der svarer til mængden af de høstede råvarer eller mængden af mellem- eller biprodukter fremstillet af de høstede råvarer, og som har oprindelse i en anden medlemsstat end den, hvori råvaren er høstet, skal medlemsstaterne underrette hinanden herom, så der kan foretages fornøden kontrol;
der skal indgås kontrakter inden første udsåning; på det tidspunkt, hvor der blev udsået råvarer i Østrig, Finland og Sverige, var disse lande endnu ikke blevet medlem af EF, og derfor gjaldt dette krav ikke for disse lande; det bør derfor for 1995 tillades producenter i disse lande at indgå kontrakter efter udsåning;
for at efterkomme aftalememorandummet inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder må der indføres et overvågningssystem til vurdering af mængderne af biprodukter til konsum eller foderbrug, udtrykt i sojakageækvivalenter, fremstillet af rapsfrø, rybsfrø, solsikkefrø og sojabønner, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer til andre formål end konsum eller foderbrug;
det bør specificeres, under hvilke omstændigheder kontrakter kan ændres, uden at ansøgerens ret til godtgørelse fortabes;
det vil administrativt være mere effektivt, hvis den kontraktunderskrivende part, der ikke er landbrugeren, indsender en genpart af kontrakten på bestemte datoer for råvarer, der udsås i forskellige perioder i løbet af året;
medlemsstaterne bør fastsætte en sidste frist for, hvornår den kontraktunderskrivende part, der ikke er landbrugeren, skal bekræfte, at råvaren er leveret, så det sikres, at godtgørelsen udbetales til landbrugeren senest på den fastsatte dato;
erfaringerne har vist, at visse frister i forbindelse med de forskellige begivenheder bør forlænges, så det bliver muligt at overholde de bestemmelser, der gælder for ordningen; i de tilfælde, hvor det kan godtgøres, at det var nødvendigt at overskride de oprindeligt fastsatte frister for at overholde ordningens øvrige bestemmelser, bør sikkerhedsstillelsen ikke fortabes;
det vil administrativt være mere effektivt, hvis der over for myndighederne stilles sikkerhed pr. en bestemt dato, og hvis den samlede sikkerhed for kontrakter vedrørende identiske råvarer frigives gradvis i forhold til de mængder råvarer, der forarbejdes efter de bestemmelser, der gælder for ordningen, og dette medfører ikke, at kontrollen af ordningen bliver mindre effektiv;
den maksimalt tilladte forarbejdningsperiode bør reduceres for at begrænse spekulation mest muligt;
der er ikke nogen grund til, at de produkter, der omfattes af ordningen, og som ikke eksporteres til tredjelande, ledsages af et T 5-kontroldokument, idet alle bestemmelserne i forordningen vil være overholdt på det pågældende tidspunkt;
det bør tillades på udtagne landbrugsarealer at dyrke visse yderligere produkter til fremstilling af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Fælles Forvaltningskomité for Korn, Fedtstoffer, Tørret Foder og Sukker -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 334/93 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 1 affattes således:
»Afsnit I
Artikel 1
1. Artikel 1-15 anvendes for de råvarer, der er anført i bilag I.
2. I denne forordning forstås ved:
- »ansøger«: person, der ansøger om godtgørelse efter artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1765/92, i det følgende benævnt »godtgørelse«
- »første forarbejdningsvirksomhed«: brugeren af råvarerne, som foretager den første forarbejdning af dem med henblik på fremstilling af et eller flere af de produkter, de er anført i bilag III
- »opkøber«: enhver person, der har underskrevet den i artikel 6 i denne forordning nævnte kontrakt, og som for egen regning opkøber de råvarer, der er anført i bilag I og bestemt til de anvendelsesformål, som er nævnt i bilag III.«
2) Artikel 2a affattes således:
»Artikel 2a
Godtgørelse efter artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1765/92 udbetales ikke for landbrugsarealer, hvor der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder. Når der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder på udtagne landbrugsarealer gælder alle bestemmelserne i nærværende forordning dog på samme måde, som hvis der blev udbetalt godtgørelse.«
3) I artikel 3, stk. 3, indsættes følgende afsnit:
»Hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed anvender de pågældende høstede råvarer til fremstilling af mellem- eller biprodukter, kan han anvende en tilsvarende mængde af sådanne mellem- eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de produkter, som er omhandlet i første afsnit.
Hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed benytter mulighederne i første eller andet afsnit, skal han underrette de myndigheder, sikkerheden er stillet overfor, herom. Hvis den tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end der, hvor råvarerne er høstet, skal myndighederne i de berørte medlemsstater underrette hinanden herom.«
4) I artikel 6 foretages følgende ændringer:
a) efter stk. 1, andet punktum, indsættes følgende punktum:
»Kontrakter, der er indgået af ansøgere i Østrig, Finland og Sverige, og som vedrører udsåede råvarer, der høstes i 1995, kan dog underskrives efter udsåningen.«
b) stk. 2 affattes således:
»2. Kontrakter, der vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø og sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90, skal foruden de oplysninger, der kræves ifølge stk. 1, indeholde oplysninger om den forventede produktion af biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug.«
5) Artikel 7, stk. 2, affattes således:
»2. a) Hvis parterne ændrer eller annullerer kontrakten, efter at ansøgeren har ansøgt om arealstøtte, kan ansøgeren kun anmode om godtgørelse, hvis:
- ansøgerens myndigheder får meddelelse om ændringen eller annulleringen, så der kan foretages fornøden kontrol
- meddelelsen er givet senest på den dato, der er sat som sidste frist for ændring af ansøgningen om arealstøtte i den pågældende medlemsstat
- ændringen ikke indebærer en forøgelse af det areal, der var omfattet af den oprindelige kontrakt.
b) Uanset litra a) kan kontrakten tilpasses eller annulleres, hvis ansøgeren ikke kan levere den råvare, der er anført i kontrakten. I så fald skal de to parters myndigheder underrettes herom i forvejen, så der kan foretages fornøden kontrol. For at ansøgeren kan bevare sin ret til godtgørelse, skal han på en måde, som er godkendt af myndighederne, på ny braklægge de udtagne landbrugsarealer, og han må hverken sælge, på anden måde afstå eller i øvrigt anvende den råvare, som ikke længere omfattes af kontrakten.«
6) I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a) stk. 1 affattes således:
»1. Opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed skal indgive en genpart af kontrakten til sine myndigheder:
- senest den 31. december i det pågældende år, for så vidt angår råvarer, der udsås mellem den 1. juli og den 31. december, eller
- senest den 15. april i det pågældende år, for så vidt angår råvarer, der udsås mellem den 1. januar og den 30. juni.
Hvis ansøger og opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller annullerer kontrakten inden den dato, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra a), andet led, skal opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af kontrakten til sine myndigheder senest pr. ovennævnte dato i det pågældende år.«
b) stk. 4, litra a), affattes således:
»a) Opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed skal, uanset om forarbejdningsvirksomheden er kontrahent, underrette sine myndigheder om den modtagne mængde råvarer med angivelse af art og sort samt navn og adresse på den kontrahent, der har leveret råvaren, samt leveringsstedet inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, så det sikres, at godtgørelsen kan udbetales i den periode, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EØF) nr. 1765/92.«
c) i stk. 4, litra b), c) og d), ændres »tyve arbejdsdage«/»tyve dage« hver gang til »40 arbejdsdage«.
d) som stk. 5 og 6 indsættes:
»5. Uden at det tilsidesætter de foregående stykker, skal de i stk. 1 omhandlede myndigheder hurtigst muligt og senest den 31. maj i det år, hvor råvaren skal høstes, underrette Kommissionen om den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, som er omfattet af de i artikel 6 omhandlede kontrakter, hvis disse kontrakter vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90.
Myndighederne beregner den forventede mængde således:
a) den forventede samlede produktion af biprodukter fremstillet af rapsfrø, rybsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90 beregnes ved hjælp af følgende koefficienter:
- 100 kg rybsfrø og/eller rapsfrø henhørende under KN-kode 1205 00 90 svarer til 56 kg biprodukter
- 100 kg solsikkefrø henhørende under KN-kode 1206 00 90 svarer til 56 kg biprodukter
- 100 kg sojabønner henhørende under KN-kode 1201 00 90 svarer til 78 kg biprodukter
b) den forventede produktion af biprodukter som omhandlet i artikel 6, stk. 2, trækkes fra den forventede samlede produktion af alle biprodukter beregnet efter litra a).
6. Kommissionen beregner på grundlag af oplysningerne efter stk. 5 den forventede samlede produktion af biprodukter til konsum eller foderbrug udtrykt i sojakageækvivalenter.«
7) I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a) stk. 1 affattes således:
»1. Opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed skal stille den i stk. 2 nævnte sikkerhed over for de i artikel 8, stk. 1, nævnte myndigheder senest den 15. april i det år, hvor ansøgningen om arealstøtte er indgivet.«
b) stk. 2 affattes således:
»2. Sikkerheden udgør 120 % af værdien af godtgørelsen for hver mark, kontrakten omfatter, så det sikres, at kontrakten gennemføres korrekt. Når der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder på udtagne landbrugsarealer, udgør sikkerheden dog 120 % af værdien af den godtgørelse, der skulle udbetales, hvis der på hver mark, kontrakten omfatter, og hvor der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder, havde været dyrket en af de andre råvarer, der er anført i bilag I. Sikkerheden frigives i forhold til de mængder, som er forarbejdet til det slutprodukt, der betragtes som den primære nonfood-anvendelse, forudsat at det over for opkøbers eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomheds myndigheder er godtgjort, at den mængde råvarer, kontrakten omfatter, er blevet forarbejdet i overensstemmelse med betingelserne i artikel 6, stk. 1, litra g). Hvis opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed har indgået flere kontrakter om identiske råvarer, kan den samlede sikkerhed for disse kontrakter frigives i forhold til de af disse kontrakter omfattede mængder råvarer, der er forarbejdet i overensstemmelse med forpligtelsen i artikel 6, stk. 1, litra g). Er kontrakten blevet annulleret eller tilpasset, inden der indgives ansøgning om arealstøtte, eller på de i artikel 7, stk. 2, fastsatte betingelser, nedsættes sikkerhedsstillelsen i forhold til arealreduktionen.«
8) I artikel 10 foretages følgende ændringer:
a) stk. 2 affattes således:
»2. Det er et primært krav efter artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (*), at råvaremængderne hovedsageligt forarbejdes til et af de slutprodukter, der er anført i kontrakten. Forarbejdning til et eller flere af de slutprodukter, der er anført i bilag III, skal ske senest den 31. juli i det andet år efter det år, hvor råvaren blev leveret til opkøber eller, alt efter tilfældet, første forarbejdningsvirksomhed.
Uanset bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2220/85 frigives sikkerheden, hvis opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed godtgør, at overholdelsen af de øvrige bestemmelser i nærværende forordning samtidig har medført, at ingen af de frister på 20 arbejdsdage, der gjaldt ifølge artikel 8 og 9, inden denne forordning blev ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1870/95 (**) har kunnet overholdes.
(*) EFT nr. L 205 af 3. 8. 1995, s. 5.
(**) EFT nr. L 179 af 29. 7. 1995, s. 40.«
b) i stk. 3 foretages følgende ændringer:
i første afsnit udgår »slutprodukter eller«, og der indsættes følgende led:
»- Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (ETY) N:o 334/93 mukaisesti.
- Används till bearbetning eller leverans i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 334/93.«
c) i stk. 6, første afsnit, indsættes følgende led:
»- Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä.
- De åtgärder som avses i artikel 1.2. i rådets förordning (EEG) nr 729/70 kan inte användas för denna produkt.«
9) Efter artikel 15 indsættes følgende overskrift:
»Afsnit II«
10) Artikel 16 og 17 erstattes af følgende artikler:
»Artikel 16
Artikel 17-24 anvendes for de råvarer, der er anført i bilag II.
Artikel 17
I denne forordning forstås ved »ansøger« en person, der ansøger om godtgørelse, jf. artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1765/92, i det følgende benævnt »godtgørelse«.
Artikel 18
1. Der må på udtagne landbrugsarealer kun dyrkes råvarer, der kan anvendes til andre formål end konsum og/eller foder.
2. De arealer, der skal anvendes til dyrkning af de i bilag II anførte råvarer, er omfattet af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 762/94 (*).
Artikel 19
For at opnå ret til godtgørelse skal en ansøger, som ønsker at anvende de udtagne landbrugsarealer til dyrkning af de i bilag II anførte råvarer, ved indgivelsen af den første ansøgning om arealstøtte til myndighederne i sin medlemsstat også indgive en skriftlig forpligtelse om, at eventuel anvendelse eller salg af de pågældende råvarer sker til de i bilag III fastsatte formål.
Artikel 20
Medlemsstaterne kan kun udelukke råvarer, der er anført i bilag II, fra denne ordning, hvis råvarerne giver anledning til problemer med hensyn til dyrkningsforholdene, kontrollen, folkesundheden, miljøet, eller medlemsstatens straffelovgivning. I så fald underretter medlemsstaten Kommissionen om, hvilken eller hvilke råvarer den agter at udelukke. Har Kommissionen ikke reageret senest 20 arbejdsdage efter at være blevet underrettet, kan medlemsstaten foretage den påtænkte udelukkelse.
Artikel 21
Foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, og EF-støtte, der ydes efter Rådets forordning (EF) nr. 2078/92 (**) og (EØF) nr. 2080/92 (***), omfatter ikke råvarer, der dyrkes på udtagne landbrugsarealer, som der ydes godtgørelse for, og produkter fremstillet af sådanne råvarer.
Artikel 22
Ansøgeren skal hvert år i den ansøgning om arealstøtte, han indgiver til myndighederne, oplyse, hvilke marker der omfattes af jordudtagning, hvilke afgrøder der dyrkes på disse marker, hvor lang dyrkningscyklen er, og hvilken høsthyppighed der forventes.
Artikel 23
Medlemsstaterne kan træffe alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning, idet de underretter Kommissionen herom.
Artikel 24
Medlemsstaterne meddeler senest seks måneder efter det enkelte produktionsårs afslutning Kommissionen alle fornødne oplysninger til vurdering af denne ordning, navnlig om, hvor stort et areal der er blevet udtaget for de enkelte afgrøder, der er blevet dyrket på det.
(*) EFT nr. L 90 af 7. 4. 1994, s. 8.
(**) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 85.
(***) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 96.«
11) Bilag I og II erstattes af bilag I, II og III i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2595/93 ophæves.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 1995.