KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 240/96 af 31. januar 1996 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler (Tekst af betydning for EØS)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning nr. 19/65/EØF af 2. marts 1965 om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af aftaler og samordnet praksis (1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 1,
efter offentliggørelse af udkast til nærværende forordning (2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning nr. 19/65/EØF fik Kommissionen tillagt beføjelse til ved forordning at anvende traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af aftaler og samordnet praksis, som falder ind under artikel 85, stk. 1, og som pålægger parterne begrænsninger i forbindelse med erhvervelse eller udnyttelse af industrielle ejendomsrettigheder - bl.a. patent-, brugsmodel-, mønster- og varemærkerettigheder - eller i forbindelse med rettigheder affødt af aftaler om overdragelse af eller meddelelse af licens på fremstillingsmetoder eller viden om brugen og anvendelsen af fabrikationstekniske fremgangsmåder.
(2) I medfør af denne beføjelse har Kommissionen udstedt forordning (EØF) nr. 2349/84 af 23. juli 1984 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af patentlicensaftaler (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2131/95 (4), og forordning (EØF) nr. 556/89 af 30. november 1988 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af knowhow-licensaftaler (5), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.
(3) For at fremme spredningen af teknisk viden i Fællesskabet og tilskynde til fremstilling af teknisk forbedrede produkter er det hensigtsmæssigt at samle de to gruppefritagelser i én enkelt forordning om teknologioverførselsaftaler og i videst mulige omfang harmonisere og forenkle de bestemmelser, der gælder for patentlicensaftaler og for knowhow-licensaftaler. I den forbindelse bør forordning (EØF) nr. 556/89 ophæves.
(4) Nærværende forordning skal således finde anvendelse på meddelelse af licenser på nationale patenter i medlemsstaterne, licenser på EF-patenter (6) samt licenser på europæiske patenter (7) (»rene patentlicenser«). Den skal også finde anvendelse på aftaler om meddelelse af licens på de former for ikke-patentbeskyttet teknisk viden (f.eks. beskrivelser af fremstillingsmetoder, opskrifter, formler, modeller og mønstre), der normalt betegnes som »knowhow« (»rene« knowhow-licenser) samt på blandede patent- og knowhow-licensaftaler (»blandede« aftaler), som spiller en stadig mere fremtrædende rolle for teknologioverførsel. En række af de begreber, der benyttes i denne forordning, er defineret i artikel 10.
(5) Patent- og knowhow-licensaftaler er aftaler, hvorved en virksomhed, som er indehaver af et patent eller en knowhow (»licensgiveren«), giver en anden virksomhed (»licenstageren«) ret til at udnytte sit patent eller overfører knowhow til den, navnlig i fremstillings-, udnyttelses- eller markedsføringsøjemed. På baggrund af de hidtidige erfaringer på området er det muligt at afgrænse en kategori af licensaftaler omfattende hele fællesmarkedet eller en del af det, som kan falde ind under bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, men som ikke desto mindre normalt kan antages at opfylde betingelserne i artikel 85, stk. 3, når de pågældende patenter er nødvendige for virkeliggørelsen af formålet med den teknologi, der er overført ved en blandet aftale, eller når den overførte knowhow - uanset om den er knyttet til et patent eller ej - er hemmelig, væsentlig og tilstrækkeligt identificeret. Disse definitionskriterier har alene til formål at sikre, at meddelelse af knowhow- eller patentlicens gør det berettiget at indrømme gruppefritagelse for konkurrencebegrænsende forpligtelser. Dette berører ikke parternes ret til at indføje bestemmelser om andre forpligtelser i henhold til aftalen, f.eks. om pligten til at betale licensafgifter, selv om gruppefritagelsen ikke længere gælder.
(6) Denne forordning bør også gælde for rene eller blandede aftaler, der tillige indeholder bestemmelser om licens på andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter (navnlig varemærker, model- og mønsterrettigheder og ophavsret, f.eks. til programmel), når en sådan supplerende licens kan fremme udnyttelsen af den overførte teknologi og kun indebærer accessoriske klausuler.
(7) Selv om sådanne rene eller blandede aftaler ikke alene indeholder forpligtelser vedrørende områder inden for fællesmarkedet, men også forpligtelser angående tredjelande, er det ikke til hinder for, at denne forordning kan finde anvendelse på de forpligtelser, der gælder på områder inden for fællesmarkedet. Har licensaftaler indgået for tredjelande eller for områder, der strækker sig ud over Fællesskabets grænser, imidlertid virkninger inden for fællesmarkedet, der kan falde ind under artikel 85, stk. 1, bør forordningen gælde for disse forpligtelser i samme omfang som for aftaler gældende for områder inden for fællesmarkedet.
(8) Eftersom formålet med denne forordning er at fremme udbredelsen af ny teknologi og bedre fremstillingsmetoder, bør dens anvendelse være betinget af, at licenstageren selv fremstiller licensprodukterne eller lader dem fremstille for sin regning eller - såfremt licensproduktet er en tjenesteydelse - at licenstageren selv udfører tjenesteydelsen eller lader den udføre for sin regning, uanset om licenstageren også har ret til at udnytte fortrolig viden tilhørende licensgiveren til markedsføring og salg af licensproduktet eller ej. Nærværende forordning bør således ikke gælde for aftaler, der udelukkende vedrører salg. Den bør heller ikke finde anvendelse på aftaler om meddelelse af marketing-knowhow som led i franchiseaftaler, ej heller på visse licensaftaler, der indgås i tilknytning til aftaler om etablering af joint ventures eller patentfællesskaber, eller på aftaler om meddelelse af licens til gengæld for andre licenser, der ikke angår forbedringer eller nye anvendelser af den overførte teknologi, da sådanne aftaler rejser problemer af en anden karakter, som på indeværende stadium ikke kan løses i en enkelt forordning (artikel 5).
(9) I betragtning af de lighedspunkter, der består mellem salg af et patent og meddelelse af eksklusivlicens, og den deraf følgende risiko for, at bestemmelserne i denne forordning omgås ved at lade konkurrencebegrænsende eksklusivlicenser fremstå som overdragelser, bør denne forordning tillige finde anvendelse på aftaler om overdragelse og erhvervelse af patenter og knowhow, når risikoen i forbindelse med den økonomiske udnyttelse forbliver hos overdrageren. Forordningen bør desuden gælde for de licensaftaler, hvor licensgiveren ikke er indehaveren af det pågældende patent eller den pågældende knowhow, men af indehaveren har fået bemyndigelse til at meddele licens (således som det f.eks. er tilfældet med underlicenser), samt for de licensaftaler, hvor aftaleparternes rettigheder og forpligtelser varetages af associerede virksomheder (artikel 6).
(10) Aftaler om eksklusive licenser, dvs. aftaler, hvor licensgiveren forpligter sig til ikke selv at udnytte den overførte teknologi inden for det af licensen omfattede område eller til ikke at meddele andre licenser inden for dette område, falder ikke nødvendigvis ind under traktatens artikel 85, stk. 1, når de tager sigte på indførelse og beskyttelse af en ny teknologi på licensområdet, idet der må tages hensyn til den forskningsindsats, der er ydet, til den øgede konkurrence, bl.a. mellem mærker, og til den forbedring af de implicerede virksomheders konkurrenceevne, som spredningen af innovation i Fællesskabet vil resultere i. For så vidt som eksklusive licensaftaler falder ind under artikel 85, stk. 1, bør de medtages i forordningens artikel 1, således at de også kan være omfattet af gruppefritagelsen.
(11) Fritagelsen af eksportforbud pålagt licensgiveren og dennes licenstagere foregriber ikke en eventuel udvikling i EF-Domstolens retspraksis med hensyn til artikel 30-36 og artikel 85, stk. 1, i forbindelse med sådanne eksportforbud, bl.a. når der er tale om forbud mod, at licenstageren markedsfører licensproduktet på andre licenstageres område (forbud mod passiv konkurrence).
(12) De forpligtelser, der opregnes i artikel 1, bidrager generelt til at forbedre produktionen og til at fremme den tekniske udvikling. De tilskynder patent- og knowhow-indehaverne til at meddele licenser, samtidig med at de tilskynder licenstagerne til at investere i fremstilling, anvendelse og markedsføring af nye produkter eller brug af nye fremstillingsmetoder. Sådanne forpligtelser kan tillades i forbindelse med denne forordning, når de angår områder, hvor licensproduktet er beskyttet af patenter, så længe disse er i kraft.
(13) Det kan være vanskeligt at afgøre, hvornår knowhow ikke længere kan betragtes som hemmelig, og på områder, hvor der kun overføres knowhow, bør gyldigheden af ovennævnte forpligtelser derfor være tidsbegrænset. For at sikre en beskyttelse af tilstrækkelig lang varighed, bør varigheden af en sådan periode beregnes fra og med den dato, hvor licensproduktet første gang markedsføres af en licenstager inden for Fællesskabet.
(14) Der kan kun ved individuel beslutning indrømmes fritagelse efter artikel 85, stk. 3, for en områdebeskyttelse af længere varighed i knowhowaftaler, og i særdeleshed når det drejer sig om at beskytte bekostelige og risikobetonede investeringer, eller når parterne ikke var konkurrenter til hinanden på det tidspunkt, hvor licensen blev meddelt. I øvrigt vil parterne frit kunne forlænge varigheden af deres aftaler med henblik på at kunne udnytte eventuelle forbedringer eller fastsætte bestemmelser om betaling af supplerende licensafgift. I sådanne tilfælde kan en forlængelse af områdebeskyttelsens varighed regnet fra det tidspunkt, hvor der blev meddelt licens på en hemmelig forbedring inden for Fællesskabet, imidlertid kun godkendes ved individuel beslutning. Såfremt bestræbelserne på at opnå forbedringer fører til særskilte innovationer set i forhold til den overførte teknologi, kan parterne indgå en ny aftale, der nyder godt af den ved denne forordning hjemlede fritagelse.
(15) Fritagelsen bør desuden omfatte bestemmelser, der pålægger licenstageren forpligtelse til ikke at markedsføre licensproduktet på andre licenstageres område (dvs. forbud mod ikke blot aktiv, men også mod passiv konkurrence) i et begrænset antal år efter det tidspunkt, hvor licensproduktet første gang blev markedsført inden for Fællesskabet, uanset om den teknologi, der overføres til det pågældende område, omfatter knowhow, patenter eller begge dele samtidig.
(16) Den fritagelse, der indrømmes for bestemmelser om områdebeskyttelse, bør gælde i hele fritagelsesperioden, så længe de nødvendige patenter fortsat er gyldige, eller den pågældende knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig. Parterne i blandede patent- og knowhow-licensaftaler bør kunne nyde godt af den længste af de beskyttelsesperioder på området, som henholdsvis eksistensen af et patent eller en knowhow yder dem.
(17) De i artikel 1 opregnede forpligtelser opfylder normalt også de andre betingelser for anvendelse af artikel 85, stk. 3. Forbrugerne vil normalt få en rimelig andel af fordelene i kraft af et mere righoldigt udbud på markedet. For at sikre dem disse fordele bør det være udelukket at bringe artikel 1 i anvendelse, når parterne aftaler at nægte at efterkomme ordrer fra forbrugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive områder, og som agter derefter at videresælge varen til eksport, eller når parterne aftaler at træffe andre foranstaltninger til at forhindre parallelimport. Således præciseret indebærer de ovennævnte forpligtelser kun de begrænsninger, der er nødvendige for at nå de tilsigtede mål.
(18) Der bør i denne forordning opregnes en række forpligtelser, som normalt findes i licensaftaler, men som generelt ikke er konkurrencebegrænsende, således at det sikres, at disse forpligtelser også falder ind under gruppefritagelsen, såfremt de som følge af særlige økonomiske eller juridiske omstændigheder skulle være omfattet af artikel 85, stk. 1. Opregningen i artikel 2 er ikke udtømmende.
(19) I denne forordning bør det desuden præciseres, hvilke begrænsninger og bestemmelser der ikke må optræde i licensaftaler, hvis de skal kunne være omfattet af gruppefritagelsen. De begrænsninger, der opregnes i artikel 3, kan falde ind under forbuddet i artikel 85, stk. 1, men skønt det er forbundet med overførslen af teknologi, kan de ikke generelt antages at have de positive virkninger, der kræves i artikel 85, stk. 3, hvilket er forudsætningen for gruppefritagelse. Sådanne begrænsninger kan kun godkendes ved individuel beslutning, bl.a. i betragtning af de implicerede virksomheders størrelse og graden af koncentration på markedet.
(20) Bestemmelser, der pålægger licenstageren pligt til at ophøre med at udnytte den overførte teknologi efter aftalens udløb (artikel 2, stk. 1, nr. 3), og til at videregive de forbedringer, han måtte tilføre, til licensgiveren (artikel 2, stk. 1, nr. 4), er normalt ikke konkurrencebegrænsende. Forbuddet mod at udnytte den overførte teknologi efter aftalens udløb kan opfattes som et ganske normalt element i en licens, for ellers ville licensgiveren være nødt til at overføre patenter og knowhow på ubestemt tid. At licenstageren pålægges pligt til at meddele licensgiveren licens på de af ham tilførte forbedringer af den overførte knowhow og/eller de meddelte patenter, vil normalt heller ikke have nogen konkurrencebegrænsende virkning, forudsat at licenstageren i henhold til aftalen har adgang til licensgiverens fremtidige erfaringer og opfindelser. Der foreligger derimod en konkurrencebegrænsning, når aftalen pålægger licenstageren pligt til at afstå sine rettigheder til forbedringer, han har tilført den overførte teknologi, til licensgiveren (artikel 3, nr. 6).
(21) Listen over aftalebestemmelser, der ikke er til hinder for fritagelse, omfatter også bestemmelser, der pålægger licenstageren pligt til at fortsætte med at betale licensafgift indtil aftalens udløb, hvad enten den overførte knowhow er blevet gjort alment tilgængelig af tredjemand eller af licenstageren selv (artikel 2, stk. 1, nr. 7). For at lette licenstagerens betaling af licensafgifterne bør parterne desuden frit kunne bestemme, at betalingen af afgiften for udnyttelsen af den overførte teknologi skal spredes over en periode, der går ud over de pågældende patenters gyldighedsperiode, f.eks. ved fastsættelse af en lavere licensafgift. Der er generelt ingen grund til at beskytte parterne mod forudselige økonomiske konsekvenser af en aftale, de frit har indgået, eller til at begrænse deres frie valg af, hvordan de ønsker at finansiere teknologioverførslen og fordele den risiko, der er forbundet med udnyttelsen af den overførte teknologi. Er der derimod tale om at fastsætte licensafgifter med det formål at begrænse konkurrencen på en af de i artikel 3 nævnte måder, er fritagelsen udelukket.
(22) Bestemmelser om, at licenstageren kan må udnytte den overførte teknologi inden for et eller flere tekniske anvendelsesområder eller på et eller flere produktmarkeder, falder heller ikke ind under artikel 85, stk. 1, da licensgiveren har ret til kun at overføre sin teknologi til afgrænsede formål (artikel 2, stk. 1, nr. 8).
(23) Indeholder aftalen bestemmelser, hvorefter parterne deler kunderne inden for samme teknologiske anvendelsesområde eller samme produktmarked mellem sig, det være sig gennem et egentligt forbud mod at levere til bestemte kundegrupper eller en forpligtelse med tilsvarende virkning, kan den ikke falde ind under gruppefritagelsen, såfremt aftaleparterne er konkurrenter til hinanden med hensyn til aftaleprodukterne (artikel 3, nr. 4). Mellem aftaleparter, som ikke er indbyrdes konkurrenter, er sådanne begrænsninger underlagt indsigelsesproceduren. Bestemmelserne i artikel 3 gælder ikke i de tilfælde, hvor formålet med at meddele patent- eller knowhow-licens er at skaffe en kunde en forsyningskilde mere. I så fald er forbuddet mod, at den anden licenstager leverer til andre end den pågældende kunde, nødvendigt for at kunne meddele licens til den anden leverandør, eftersom formålet ikke er at tilvejebringe en uafhængig forsyningskilde på markedet. Det samme er tilfældet med restriktioner angående de mængder, licenstageren må levere til den pågældende kunde (artikel 2, stk. 1, nr. 13).
(24) Ud over de allerede nævnte aftalebestemmelser indeholder listen over konkurrencebegrænsninger, der udelukker fritagelse, desuden restriktioner angående salgspriser for licensproduktet og produktions- eller salgsmængder, idet sådanne restriktioner indebærer en betydelig indskrænkning af licenstagerens muligheder for at udnytte den overførte teknologi og især mængdemæssige restriktioner kan have samme virkning som et eksportforbud (artikel 3, nr. 1 og 5). Det gælder ikke, når der meddeles licens på udnyttelse af en teknologi i bestemte produktionsanlæg, og licenstageren samtidig får overført en bestemt teknologi til etablering, drift og vedligeholdelse af disse anlæg med ret til at forøge deres kapacitet eller etablere nye anlæg til eget brug på normale forretningsvilkår. Det er i øvrigt legitimt at forhindre licenstageren i at udnytte licensgiverens særlige teknologi til at etablere anlæg for tredjemand, eftersom aftalen ikke har til formål at give licenstageren mulighed for at give andre producenter adgang til licensgiverens teknologi, så længe denne fortsat er hemmelig eller patentbeskyttet (artikel 2, stk. 1, nr. 12).
(25) Aftaler, der ikke automatisk falder ind under fritagelsen, fordi de indeholder bestemmelser, som ikke udtrykkeligt er fritaget efter denne forordning, men som heller ikke udtrykkeligt er udelukket fra at være fritaget, hvilket bl.a. gælder de i artikel 4, stk. 2, opregnede bestemmelser, vil under visse omstændigheder alligevel kunne falde ind under gruppefritagelsen. Kommissionen vil hurtigt kunne fastslå, om det er tilfældet ud fra de oplysninger, virksomhederne tilsender den i henhold til bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 3385/94 (8). Kommissionen kan dispensere fra kravet om meddelelse af enhver enkeltoplysning, der skal gives i AB-skemaet, når den ikke skønner den pågældende oplysning nødvendig. Den vil normalt kun kræve fremsendelse af licensaftalen i dens fulde ordlyd samt en skønsmæssig angivelse af markedsstrukturen og licenstagerens markedsandel på grundlag af de direkte tilgængelige oplysninger. Sådanne aftaler bør derfor anses at være omfattet af fritagelsen efter denne forordning, når de er blevet anmeldt til Kommissionen, og denne ikke inden for en nærmere fastsat frist har rejst indsigelse mod dem.
(26) Har aftaler, der er fritaget efter denne forordning, alligevel virkninger, som er i strid med artikel 85, stk. 3, kan Kommissionen trække gruppefritagelsen tilbage, bl.a. når licensprodukterne ikke er udsat for en effektiv konkurrence på licensområdet (artikel 7). Det kan være tilfældet, når licenstageren har en stærk position på markedet. I sin vurdering af konkurrenceforholdene vil Kommissionen lægge særlig vægt på de situationer, hvor licenstageren har en markedsandel på over 40 % på det samlede marked for licensprodukterne og alle de produkter eller tjenesteydelser, der som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugeren betragtes som indbyrdes udskiftelige eller substituerbare.
(27) Aftaler, som opfylder betingelserne i artikel 1 og 2, og som hverken har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen på nogen anden måde, behøver ikke længere at blive anmeldt. Virksomheder kan dog altid i særlige tilfælde indgive begæring om negativattest eller fritagelse efter artikel 85, stk. 3 i henhold til Rådets forordning nr. 17 (9), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. De kan i særdeleshed anmelde aftaler, der indeholder bestemmelse om, at licensgiveren ikke må meddele andre licenser inden for licensområdet, når licenstageren har eller risikerer at få en markedsandel på over 40 % -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I medfør af traktatens artikel 85, stk. 3, og på de nedenfor fastsatte betingelser erklæres bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1, hermed uanvendelige på rene patent- eller knowhow-licensaftaler og på blandede patent- og knowhow-licensaftaler samt på aftaler, der indeholder supplerende bestemmelser om andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, hvori der kun deltager to virksomheder, og som indeholder en eller flere af følgende forpligtelser:
1) en forpligtelse for licensgiveren til ikke at give andre virksomheder tilladelse til at udnytte den overførte teknologi på licensområdet
2) en forpligtelse for licensgiveren til ikke selv at udnytte den overførte teknologi på licensområdet
3) en forpligtelse for licenstageren til ikke at udnytte den overførte teknologi på licensgiverens område inden for fællesmarkedet
4) en forpligtelse for licenstageren til ikke at fremstille eller anvende licensproduktet og til ikke at benytte licensmetoden på de områder inden for fællesmarkedet, der er tildelt andre licenstagere
5) en forpligtelse for licenstageren til ikke at føre en aktiv markedsføringspolitik for licensproduktet på andre licenstageres områder inden for fællesmarkedet og specielt til ikke at drive målrettet reklame på disse områder, etablere filialer eller føre lagre med henblik på salg af dette produkt på disse områder
6) en forpligtelse for licenstageren til ikke at markedsføre licensproduktet på andre licenstageres områder inden for fællesmarkedet efter leveringsanmodninger afgivet uden opfordring
7) en forpligtelse for licenstageren til i hele aftalens gyldighedsperiode kun at benytte licensgiverens varemærke eller den af ham foreskrevne præsentation af varen, forudsat at licenstageren ikke er afskåret fra at angive sig selv som producent af licensprodukterne
8) en forpligtelse for licenstageren til kun at fremstille den mængde licensprodukter, han har brug for til fremstilling af sin egne produkter, og kun sælge licensproduktet som en integreret del af eller reservedel til sine egne produkter eller i anden form for tilknytning til salget af disse, forudsat at licenstageren frit kan fastsætte størrelsen af disse mængder.
2. For rene patentlicensaftaler gælder den fritagelse, der herved hjemles for de i stk. 1 nævnte forpligtelser, kun så længe licensproduktet er beskyttet af nødvendige parallelle patenter på henholdsvis licenstagerens (nr. 1, 2, 7 og 8), licensgiverens (nr. 3) og andre licenstageres (nr. 4 og 5) områder. Fritagelsen for den i stk. 1, nr. 6, nævnte forpligtelse gælder i et tidsrum på højst fem år regnet fra den dato, hvor licensproduktet første gang blev markedsført på fællesmarkedet af en af licenstagerne, så længe produktet på disse områder er beskyttet af parallelle patenter.
3. For rene knowhow-licensaftaler kan den fritagelse, der herved hjemles for de i stk. 1, nr. 1-5 nævnte forpligtelser, ikke strække sig over mere end ti år regnet fra den dato, hvor licensproduktet første gang blev markedsført inden for fællesmarkedet af en af licenstagerne.
Fritagelsen for den i stk. 1, nr. 6, nævnte forpligtelse gælder i et tidsrum på højst fem år regnet fra den dato, hvor produktet første gang blev markedsført inden for fællesmarkedet af en af licenstagerne.
For de i stk. 1, nr. 7 og 8, nævnte forpligtelser gælder fritagelsen under hele aftalens varighed dog kun, så længe licensproduktet er beskyttet af nødvendige parallelle patenter eller den overførte knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig.
Fritagelsen efter stk. 1 finder dog kun anvendelse, når parterne på behørig vis har identificeret den oprindelige knowhow og de eventuelle forbedringer, som den ene part har fået adgang til, og som i overensstemmelse med aftalen og dens formål er meddelt den anden part, og kun så længe denne knowhow fortsat er hemmelig og væsentlig.
4. For blandede patent- og knowhow-licensaftaler gælder fritagelsen efter stk. 1, nr. 1-5, i de medlemsstater, hvor den overførte teknologi er beskyttet af nødvendige patenter, så længe licensproduktet er beskyttet af sådanne patenter, når varigheden af denne beskyttelse overstiger de i stk. 3 nævnte tidsrum.
Varigheden af fritagelsen efter stk. 1, nr. 6, kan ikke overstige den femårige periode, der er fastsat i stk. 2 og 3.
Sådanne aftaler kan dog kun være fritaget efter stk. 1, så længe patenterne fortsat er gyldige, eller så længe den overførte knowhow er identificeret, hemmelig og væsentlig, idet fritagelsen gælder for den længste af disse to perioder.
5. Fritagelsen efter stk. 1 gælder også, når parterne i deres aftaler fastsætter forpligtelser af samme art som de i stk. 1 nævnte, men med mere begrænset rækkevidde end den efter stk. 1 tilladte.
Artikel 2
1. Artikel 1 finder anvendelse, selv om aftalen måtte indeholde bl.a. følgende klausuler, der generelt ikke er konkurrencebegrænsende:
1) en forpligtelse for licenstageren til ikke at videregive den af licensgiveren meddelte knowhow; licenstageren kan også være underlagt denne forpligtelse efter aftalens udløb
2) en forpligtelse for licenstageren til ikke at meddele underlicens eller overdrage licensen til andre
3) en forpligtelse for licenstageren til ikke at udnytte den overførte knowhow eller de meddelte patenter efter aftalens udløb, så længe denne knowhow fortsat er hemmelig, eller patenterne fortsat er gyldige
4) en forpligtelse for licenstageren til at give licensgiveren licens på de forbedringer eller nye anvendelser, han måtte have tilført den overførte teknologi, på betingelse af:
- at denne licens, såfremt den angår en forbedring, som kan adskilles fra den oprindeligt overførte teknologi, ikke meddeles på et eksklusivt grundlag, således at licenstageren frit kan udnytte de forbedringer, han selv har tilført, eller meddele licens herpå til tredjemand, i det omfang hvor det ikke indebærer videregivelse af den knowhow, der er meddelt ham af licensgiveren, og som fortsat er hemmelig, samt
- at licensgiveren forpligter sig til at give licenstageren eksklusiv eller ikke-eksklusiv licens på egne forbedringer
5) en forpligtelse for licenstageren til at overholde mindstekrav til licensproduktets kvalitet, herunder tekniske specifikationer, eller til at købe produkter eller tjenesteydelser hos licensgiveren eller en af denne udpeget virksomhed, i det omfang hvor sådanne kvalitetskrav, produkter eller tjenesteydelser er nødvendige for
a) at sikre en teknisk korrekt udnyttelse af den overførte teknologi eller
b) at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsnormer, der gælder for licensgiveren og de øvrige licenstagere
og for at tillade licensgiveren at føre kontrol hermed
6) forpligtelser
a) til at underrette licensgiveren om enhver uretmæssig udnyttelse af hans knowhow eller enhver krænkelse af hans patenter eller
b) til at anlægge eller bistå licensgiveren med at anlægge retssag i tilfælde af en sådan uretmæssig udnyttelse eller krænkelse
7) en forpligtelse for licenstageren til at fortsætte med at betale licensafgift
a) indtil aftalens udløb, med de beløb, for de perioder og på den måde, som parterne frit har aftalt, såfremt den overførte knowhow bliver almindeligt tilgængelig, uden at det kan tilskrives licensgiveren, eventuelt med tillæg af skadeserstatning, såfremt den overførte knowhow eller teknologi er blevet almindeligt tilgængelig som følge af, at licenstageren har handlet i strid med aftalen
b) i en periode efter de meddelte patenters udløb for at lette betalingen af afgiften
8) en forpligtelse for licenstageren til kun at udnytte den overførte teknologi til et eller flere af denne teknologis tekniske anvendelsesformål eller på et eller flere produktmarkeder
9) en forpligtelse for licenstageren til at betale en mindsteafgift eller fremstille en mindstemængde af licensprodukter eller foretage et vist mindstemål af udnyttelseshandlinger
10) en forpligtelse for licensgiveren til at lade gunstigere licensbetingelser, som han efter aftalens indgåelse måtte indrømme andre virksomheder, gælde også for licenstageren
11) en forpligtelse for licenstageren til på licensproduktet at angive licensgiverens navn eller patentnummeret
12) en forpligtelse for licenstageren til ikke at anvende licenstagerens teknologi til at opføre anlæg for tredjemand; dette må dog ikke indskrænke licenstagerens ret til at udvide kapaciteten i sine anlæg eller opføre nye anlæg til eget brug på normale forretningsvilkår, bl.a. mod betaling af supplerende licensafgifter
13) en forpligtelse for licenstageren til kun at levere en begrænset mængde licensprodukter til en bestemt kunde, når licensen er meddelt for at skaffe denne kunde en yderligere forsyningskilde inden for licensområdet; dette gælder også, når kunden er licenstageren, og licensen, som meddeles med det formål at tilvejebringe en yderligere forsyningskilde, er betinget af, at kunden selv fremstiller licensprodukterne eller lader dem fremstille af en underleverandør
14) et forbehold om at licensgiveren har ret til at gøre de med et patent forbundne rettigheder gældende for at modsætte sig licenstagerens udnyttelse af den overførte teknologi uden for licensområdet
15) licensgiveren har ret til at opsige aftalen i tilfælde af, at licenstageren anfægter den hemmelige eller væsentlige karakter af den overførte knowhow eller gyldigheden af patenter tilhørende licensgiveren eller virksomheder forbundet med denne, hvorpå der er meddelt licens inden for fællesmarkedet
16) et forbehold om at licensgiveren har ret til at bringe en patentlicens til ophør, såfremt licenstageren gør gældende, at det pågældende patent ikke er nødvendigt
17) en forpligtelse for licenstageren til at fremstille og markedsføre licensproduktet efter bedste evne
18) et forbehold om at licensgiveren har ret til at ophæve den eksklusive karakter af den meddelte licens og ophøre med at meddele licenstageren licens på forbedringer, hvis licenstageren begynder at konkurrere inden for fællesmarkedet med licensgiveren, med virksomheder, der er forbundet med licensgiveren, eller med andre virksomheder inden for områderne forskning og udvikling, fremstilling eller anvendelse og afsætning af konkurrerende produkter samt et forbehold om, at licensgiveren har ret til kræve, at licenstageren godtgør, at den overførte teknologi ikke anvendes til fremstilling af andre varer og udførelse af andre tjenesteydelser end de af licensen omfattede.
2. Falder de i stk. 1 nævnte aftalebestemmelser undtagelsesvis ind under artikel 85, stk. 1, er de også fritaget, selv om de ikke er ledsaget af nogen af de forpligtelser, der er fritaget efter artikel 1.
3. Fritagelsen efter stk. 2 gælder også, når parterne i deres aftaler fastsætter bestemmelser af samme art som de i stk. 1 omhandlede, men med mere begrænset rækkevidde.
Artikel 3
Artikel 1 og artikel 2, stk. 2, finder ikke anvendelse, når
1) en af parterne er underlagt begrænsninger med hensyn til fastsættelse af priser, priselementer eller rabatter for licensprodukterne
2) en af parterne pålægges begrænsninger i adgangen til at konkurrere inden for fællesmarkedet med den anden part, med virksomheder, der er forbundet med denne, eller med andre virksomheder inden for områderne forskning og udvikling, fremstilling eller anvendelse og afsætning af konkurrerende produkter, jf. dog artikel 2, stk. 1, nr. 17 og 18
3) parterne eller en af parterne uden objektiv begrundelse pålægges pligt til:
a) at nægte at efterkomme ordrer fra brugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive område, og som agter at afsætte produkterne på andre områder inden for fællesmarkedet
b) at lægge hindringer i vejen for, at brugere eller forhandlere kan købe produkterne hos andre forhandlere inden for fællesmarkedet, bl.a. når de håndhæver intellektuelle ejendomsrettigheder eller træffer foranstaltninger til at forhindre disse brugere eller forhandlere i at erhverve produkter, der lovligt er markedsført inden for fællesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke, uden for licensområdet, eller i at afsætte dem på licensområdet
eller når sådanne handlinger er resultat af en samordning mellem parterne
4) parterne før meddelelsen af licens var indbyrdes konkurrerende producenter, og den ene part på samme tekniske anvendelsesområde eller samme produktmarked pålægges begrænsninger med hensyn til, hvilke kunder han må sælge til, bl.a. i form af forbud mod at levere til bestemte kundegrupper, mod at benytte bestemte distributionsformer eller med det formål at opdele kundekredsen mod at benytte bestemte typer produktemballager, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 7, og artikel 2, stk. 1, nr. 13
5) den ene part pålægges begrænsninger med hensyn til den mængde licensprodukter, han må fremstille eller sælge, eller antallet af handlinger, han må foretage til udnyttelse af den overførte teknologi, medmindre andet gælder i henhold til artikel 1, stk. 1, nr. 8, og artikel 2, stk. 1, nr. 13
6) licenstageren pålægges en forpligtelse til helt eller delvis at overdrage licensgiveren sine rettigheder til forbedringer eller nye anvendelser af den overførte teknologi
7) licensgiveren - også ved særskilte aftaler eller gennem en automatisk forlængelse af aftalens oprindelige løbetid som følge af indførelse af nye forbedringer - pålægges en forpligtelse til ikke at meddele andre virksomheder licens på udnyttelse af den overførte teknologi på licenstagerens område i en periode af længere varighed end den i artikel 1, stk. 2 og 3, anførte, eller en af parterne i en periode af længere varighed end den i artikel 1, stk. 2 og 3, eller artikel 1, stk. 4, anførte, pålægges en forpligtelse til ikke at udnytte den overførte teknologi på den anden parts eller på andre licenstageres område.
Artikel 4
1. Omfanget af fritagelsen efter nærværende forordning er tillige aftaler, der indeholder konkurrencebegrænsende forpligtelser, som ikke falder ind under artikel 1 og 2 og heller ikke under artikel 3, på betingelse af, at de pågældende aftaler anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 1-3 i forordning (EF) nr. 3385/94, samt at Kommissionen ikke inden for en frist på fire måneder har rejst indsigelse mod fritagelsen.
2. Stk. 1 finder navnlig anvendelse, når
a) licenstageren ved aftalens indgåelse pålægges en forpligtelse til at acceptere kvalitetsforskrifter eller andre licenser eller køb af varer eller ydelser, der ikke er nødvendige af hensyn til en teknisk korrekt anvendelse af den overførte teknologi eller for at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsnormer, der overholdes af licensgiveren og andre licenstagere
b) licenstageren pålægges et forbud mod at anfægte den hemmelige eller væsentlige karakter af den overførte teknologi eller gyldigheden af patenter, hvorpå der er meddelt licens inden for fællesmarkedet, og som tilhører licensgiveren eller en med denne forbundet virksomhed.
3. Den i stk. 1 fastsatte firemånedersfrist løber fra den dato, hvor anmeldelsen får virkning i henhold til bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3385/94.
4. For aftaler anmeldt før denne forordnings ikrafttrædelse kan bestemmelserne i stk. 1 og 2 påberåbes ved en meddelelse til Kommissionen, hvori der henvises til anmeldelsen og udtrykkeligt til bestemmelserne i denne artikel. Stk. 3 finder tilsvarende anvendelse.
5. Kommissionen har fire måneder til at rejse indsigelse mod fritagelse. Den skal rejse indsigelse, når en medlemsstat fremsætter anmodning herom senest to måneder efter den dato, hvor den har fået tilsendt den i stk. 1 omhandlede anmeldelse eller den i stk. 4 omhandlede meddelelse. Anmodninger herom skal være begrundet i argumenter, der bygger på traktatens konkurrenceregler.
6. Kommissionen kan til enhver tid trække en indsigelse mod fritagelse tilbage. Er indsigelsen rejst efter anmodning fra en medlemsstat, som fastholder den, kan indsigelsen kun tilbagetrækkes efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål.
7. Trækkes en indsigelse tilbage, fordi de implicerede virksomheder har godtgjort, at betingelserne i artikel 85, stk. 3, er opfyldt, finder fritagelsen anvendelse fra anmeldelsesdatoen.
8. Trækkes en indsigelse tilbage, fordi de implicerede virksomheder har ændret deres aftale, således at den nu opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, finder fritagelsen anvendelse fra den dato, hvor ændringerne trådte i kraft.
9. Har Kommissionen rejst indsigelse, som ikke trækkes tilbage, får anmeldelsen de virkninger, der er fastsat i forordning nr. 17.
Artikel 5
1. Denne forordning finder ikke anvendelse på:
1) aftaler indgået mellem medlemmer af et patent- eller knowhow-fællesskab angående fælles udnyttelse af teknologi
2) licensaftaler indgået mellem konkurrenter, mellem hvilke der består et joint venture, eller mellem en af dem og joint venture-virksomheden, når licensaftalerne angår joint venture-virksomhedens aktiviteter
3) aftaler, hvorved den ene part meddeler den anden part en patent- og/eller knowhow-licens og af denne - også ved særskilt aftale eller gennem forbundne virksomheder - til gengæld får meddelt en patent-, varemærke- eller knowhow-licens eller eneforhandlingsret, for så vidt som parterne er indbyrdes konkurrenter med hensyn til de af aftalen omfattede produkter
4) licensaftaler indeholdende bestemmelser om andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, medmindre det kun drejer sig om accessoriske bestemmelser
5) aftaler, der udelukkende er indgået med henblik på salg.
2. Denne forordning finder dog anvendelse på:
1) de i stk. 1, nr. 2, omhandlede aftaler, hvorved en virksomhed meddeler patent- eller knowhow-licens til et af den stiftet joint venture, når licensprodukterne og de af de deltagende virksomheders andre produkter og tjenesteydelser, der af brugeren betragtes som indbyrdes udskiftelige eller substituerbare som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, ikke inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf tegner sig for:
- mere end 20 % af markedet for samtlige licensprodukter og indbyrdes udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser, når licensen kun omfatter produktion
- mere end 10 % af markedet for samtlige licensprodukter og indbyrdes udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser, når licensen omfatter såvel produktion som distribution
2) de i stk. 1, nr. 1, omhandlede aftaler samt de i stk. 1, nr. 3, omhandlede gensidige licenser, når parterne ikke inden for fællesmarkedet er pålagt nogen områdebegrænsning hvad angår fremstilling, anvendelse og markedsføring af licensprodukterne eller udnyttelsen af den overførte eller i fællesskab udnyttede teknologi.
3. Denne forordning finder fortsat anvendelse, dersom de i stk. 2, nr. 1, anførte markedsandele inden for to på hinanden følgende regnskabsår ikke overskrides med mere end en tiendedel; overskrides også denne grænse, gælder forordningen fortsat i endnu seks måneder regnet fra udgangen af det regnskabsår, hvori overskridelsen fandt sted.
Artikel 6
Denne forordning finder også anvendelse på:
1) aftaler, hvor licensgiveren ikke er indehaveren af den overførte knowhow eller patentet, men af patent- eller knowhow-indehaveren har fået bemyndigelse til at meddele licenser
2) aftaler om overdragelse af knowhow og/eller patenter, når den med udnyttelsen forbundne risiko fortsat bæres af den overdragende part, specielt når det vederlag, der betales for overdragelsen, beregnes på grundlag af den overtagende parts omsætning af de produkter, der fremstilles ved brug af den pågældende knowhow eller de pågældende patenter, de fremstillede mængder eller antallet af handlinger til udnyttelse af denne knowhow eller disse patenter
3) licensaftaler, hvor licensgiverens eller licenstagerens rettigheder og forpligtelser påhviler associerede virksomheder.
Artikel 7
Kommissionen kan i overensstemmelse med artikel 7 i forordning nr. 19/65/EØF lade fordelen ved anvendelsen af nærværende forordning bortfalde, såfremt den i et konkret tilfælde fastslår, at en aftale, der er fritaget efter denne forordning, alligevel har visse virkninger, som er uforenelige med betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, og navnlig når:
1) aftalen bevirker, at licensprodukterne på licensområdet ikke udsættes for effektiv konkurrence fra identiske produkter eller tjenesteydelser eller produkter eller tjenesteydelser, der af brugerne betragtes som udskiftelige eller substituerbare med licensprodukterne som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, hvilket bl.a. kan være tilfældet, når licenstageren har en markedsandel på over 40 %.
2) licenstageren uden objektiv grund nægter at efterkomme ordrer, som uopfordret afgives af brugere eller forhandlere, der er etableret på andre licenstageres område, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 6
3) parterne:
a) uden at det er objektivt berettiget, nægter at efterkomme ordrer fra brugere eller forhandlere, der er etableret på deres respektive område, og som agter at afsætte produkterne på andre områder inden for fællesmarkedet eller
b) lægger hindringer i vejen for, at brugere og forhandlere kan købe produkterne hos andre forhandlere inden for fællesmarkedet, bl.a. når de håndhæver intellektuelle ejendomsrettigheder eller træffer foranstaltninger til at forhindre disse brugere eller forhandlere i at erhverve produkter uden for licensområdet eller i, inden for licensområdet, at afsætte produkter, som er lovligt markedsført inden for fællesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke
4) parterne på tidspunktet for meddelelsen af licensen var indbyrdes konkurrerende producenter, og licenstagerens forpligtelse til at producere en vis minimumsmængde og udnytte den overførte teknologi efter bedste evne, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 9 og 17, bevirker, at licenstageren afskæres fra at benytte konkurrerende teknologier.
Artikel 8
1. Ved anvendelsen af denne forordning sidestilles følgende med patenter:
a) patentansøgninger
b) brugsmodeller
c) ansøgninger om registrering af brugsmodeller
d) halvlederprodukters topografi
e) »certificats d'utilité« og »certificats d'addition« efter fransk ret
f) ansøgninger om »certificats d'utilité« og »certificats d'addition« efter fransk ret
g) supplerende beskyttelsescertifikater for lægemidler eller andre produkter, for hvilket sådanne certifikater kan udstedes
h) certifikater på plantenyheder.
2. Denne forordning finder også anvendelse på aftaler om udnyttelse af en opfindelse, når der for licensområdet indgives en af de i stk. 1 nævnte ansøgninger senest et år efter aftalens indgåelse.
3. Denne forordning finder desuden anvendelse på rene patentlicens- og knowhow-licensaftaler samt blandede aftaler, hvis oprindelige løbetid automatisk forlænges ved indførelse af nye, patenterede eller ikke-patenterede forbedringer, som licensgiveren videregiver, forudsat at licenstageren har ret til at afvise sådanne forbedringer, eller aftaleparterne hver især kan opsige aftalen ved den oprindelige løbetids udløb og derefter mindst hvert tredje år.
Artikel 9
1. De oplysninger, som er indhentet i medfør af bestemmelserne i artikel 4, må kun bruges til de i denne forordning omhandlede formål.
2. Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder samt deres tjenestemænd og øvrige ansatte er forpligtet til ikke at give oplysninger om forhold, som de i medfør af denne forordning får kendskab til, og som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for offentliggørelse af oversigter eller redegørelser, som ikke indeholder oplysninger om enkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Artikel 10
Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende definitioner:
1) ved »knowhow« forstås teknisk viden, som er hemmelig, væsentlig og identificeret i hensigtsmæssig form
2) ved »hemmelig« forstås, at denne knowhow som helhed eller i de enkelte elementers konkrete konstellation ikke er almindeligt kendt eller let tilgængelig, således at dens værdi til dels beror på det forspring, licenstageren opnår ved at få den overført; begrebet skal ikke forstås i snæver betydning og indebærer ikke, at hvert enkelt element af denne knowhow skal være helt ukendt eller umulig at få adgang til uden om licensgiveren
3) ved »væsentlig« forstås, at den pågældende knowhow omfatter viden, som er nyttig, dvs. at det på tidspunktet for aftalens indgåelse med rimelighed skal kunne forventes, at den vil kunne forbedre licenstagerens konkurrenceevne, f.eks. ved at gøre det lettere for ham at trænge ind på et nyt marked eller give ham et forspring i konkurrencen med andre fabrikanter eller tjenesteydere, som ikke har adgang til den overførte hemmelige knowhow eller en tilsvarende hemmelig knowhow
4) ved »identificeret« forstås, at den pågældende knowhow skal være beskrevet eller lagret på et medium på en sådan måde, at det kan efterprøves, om den opfylder kriterierne for at være hemmelig og væsentlig, og om licenstagerens frihed til at udnytte sin egen teknologi ikke begrænses unødigt; denne knowhow kan identificeres ved en beskrivelse i licensaftalen eller i et særskilt dokument eller lagres på enhver anden hensigtsmæssig vis senest på tidspunktet for overførslen af den eller kort tid derefter, forudsat at det særskilte dokument eller mediet kan tilvejebringes om fornødent
5) ved »nødvendige patenter« forstås patenter, som det er nødvendigt at have licens på for at kunne udnytte den overførte teknologi, i den udstrækning hvori denne teknologi ikke eller kun i mindre omfang eller under større vanskeligheder eller med større omkostninger ville kunne udnyttes uden licensen; sådanne patenter skal således være af teknisk, juridisk eller økonomisk betydning for licenstageren
6) ved »licensaftaler« forstås rene patentlicenser eller rene knowhow-licenser samt blandede patent- og knowhow-licensaftaler
7) ved »overført teknologi« forstås den oprindelige produktionsknowhow og/eller de nødvendige produkt- eller procespatenter, der bestod ved indgåelsen af den første licensaftale, samt de forbedringer, der siden er tilført denne knowhow eller disse patenter, uanset om og i hvilket omfang de er blevet udnyttet af parterne eller af andre licenstagere
8) ved »licensprodukter« forstås de varer og tjenesteydelser, som kun kan fremstilles eller præsteres ved brug af den overførte teknologi
9) ved »licenstagerens markedsandel« forstås den andel, som de af licenstageren fremstillede produkter eller udførte tjenesteydelser, der af brugerne anses at kunne udskiftes med eller substituere licensprodukterne som følge af deres egenskaber, pris og anvendelse, tegner sig for af hele markedet for licensprodukterne og alle udskiftelige eller substituerbare produkter eller tjenesteydelser inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf
10) ved »udnyttelse« forstås enhver anvendelse af den overførte teknologi, bl.a. til fremstilling, aktivt eller passivt salg på et givet område, også selv om produktet ikke fremstilles på dette område, eller leasing af licensprodukter
11) ved »licensområde« forstås det område omfattende hele eller i det mindste en del af fællesmarkedet, inden for hvilket licenstageren har ret til at udnytte den overførte teknologi
12) ved »licensgiverens område« forstås de områder, for hvilke licensgiveren ikke har meddelt nogen licens på patenter eller knowhow omfattet af licensaftalen
13) ved »parallelle patenter« forstås patenter, der til trods for de forskelle, der fortsat består i mangel af ensartede nationale regler om industrielle ejendomsrettigheder, beskytter den samme opfindelse i forskellige medlemsstater
14) ved »forbundne« forstås
a) de virksomheder, hvori en aftalepart direkte eller indirekte
- besidder mere end halvdelen af kapitalen eller driftsformuen eller
- besidder mere end halvdelen af stemmerettighederne eller
- har ret til at udpege mere end halvdelen af medlemmerne i bestyrelsen, direktionen eller de andre organer, som repræsenterer virksomheden i retlig henseende eller
- har ret til at forestå ledelsen af virksomheden
b) de virksomheder, som direkte eller indirekte har de i litra a) anførte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse i en af de kontraherende virksomheder
c) de virksomheder, hvori en i litra b) omhandlet virksomhed direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse
d) de virksomheder, hvori aftaleparterne eller associerede virksomheder i forening har de i litra a) nævnte rettigheder eller muligheder for at øve indflydelse; sådanne i fællesskab kontrollerede virksomheder anses at være forbundet med hver af aftaleparterne
15) ved »accessoriske bestemmelser« forstås bestemmelser angående udnyttelsen af andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter, som ikke indeholder andre konkurrencebegrænsende forpligtelser end dem, der er knyttet til de pågældende patenter eller den pågældende knowhow, og som er omfattet af fritagelsen i medfør af denne forordning
16) ved en »forpligtelse« forstås såvel en kontraktlig forpligtelse som en samordnet praksis
17) ved »konkurrerende producenter« eller producenter af »konkurrerende produkter« forstås producenter, der markedsfører produkter, som af brugerne anses at kunne udskiftes med eller substituere licensprodukterne på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål.
Artikel 11
1. Forordning (EØF) nr. 556/89 ophæves med virkning fra den 1. april 1996.
2. Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2349/84 finder fortsat anvendelse indtil den 31. marts 1996.
3. Forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, finder ikke anvendelse på aftaler, der allerede består pr. 31. december 1996, og som opfylder de betingelser for fritagelse, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2349/84 eller forordning (EØF) nr. 556/89.
Artikel 12
1. Kommissionen foretager en regelmæssig evaluering af nærværende forordnings anvendelse, bl.a. med hensyn til den i artikel 4 fastsatte indsigelsesprocedure.
2. Kommissionen udarbejder inden udgangen af det fjerde år efter nærværende forordnings ikrafttrædelse en rapport om, hvordan den har fungeret, og tager på grundlag heraf stilling til, hvorvidt det er ønskeligt at foretage tilpasninger af den.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1996.
Den anvendes indtil den 31. marts 2006.
Bestemmelserne i artikel 11, stk. 2, finder dog anvendelse fra den 1. januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 1996.
A BIZOTTSÁG 240/96/EK RENDELETE
(1996. január 31.)
a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a technológia-átadási megállapodások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb Ausztria, Finnország és Svédország csatlakozási okmányával módosított, a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1965. március 2-i 19/65/EGK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 1. cikkére,
a rendelet tervezetének közzétételét követően[2],
a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1) A 19/65/EGK rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy rendelet útján alkalmazza a Szerződés 85. cikkének (3) bekezdését a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartozó megállapodások vagy összehangolt magatartások olyan csoportjaira, amelyek korlátozásokat tartalmaznak ipari tulajdonjogoknak - különösen szabadalmaknak, használati mintáknak, formatervezési mintáknak vagy védjegyeknek - a megszerzése vagy használata, ipari folyamatok hasznosítására és alkalmazására vonatkozó ismeret, vagy gyártási eljárás átadására vagy hasznosításának engedélyezésére kötött szerződésekből eredő jogok tekintetében.
(2) A Bizottság ezzel a jogával élt akkor, amikor elfogadta a legutóbb a 2131/95/EK rendelettel[3] módosított, a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a szabadalmi licenciaszerződések egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló 1984. július 23-i 2349/84/EGK rendeletét[4], és a legutóbb Ausztria, Finnország és Svédország csatlakozási okmányával módosított, a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a know-how licenciaszerződések egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1988. november 30-i 556/89/EGK rendeletét[5].
(3) Ezt a két csoportmentesítést egyetlen, a technológia-átadási megállapodásokra vonatkozó rendeletben kell egyesíteni, és a szabadalmi licenciaszerződésekre, valamint a know-how licenciaszerződésekre irányadó szabályokat a lehető legnagyobb mértékben harmonizálni és egyszerűsíteni kell a műszaki ismeretek közösségi elterjedésének ösztönzése és a műszakilag bonyolultabb áruk gyártásának elősegítése érdekében. E körülményekre tekintettel az 556/89/EGK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(4) E rendelet vonatkozik a tagállami szabadalmak, a közösségi szabadalmak[6] és az európai szabadalmak[7] hasznosításának engedélyezésére ("tiszta" szabadalmi licenciaszerződések). Vonatkozik továbbá az olyan nem szabadalmaztatott műszaki ismeretek hasznosítását lehetővé tevő megállapodásokra, mint a gyártási eljárások leírása, receptúrák, formulák, minták vagy rajzok, általánosan használt nevén "know-how" ("tiszta" know-how licenciaszerződések) és a kombinált szabadalmi és know-how licenciaszerződésekre, amelyek a technológia-átadás területén egyre fontosabb szerepet töltenek be ("vegyes" szerződések). E rendelet alkalmazásában számos fogalom meghatározása a 10. cikkben található.
(5) A szabadalmi licenciaszerződések és a know-how licenciaszerződések olyan megállapodások, amelyek révén a szabadalmas, vagy know-how-val rendelkező vállalkozás ("licenciaadó") engedélyt ad egy másik vállalkozásnak (a "licenciavevőnek") a licencia tárgyát képező szabadalom hasznosítására, vagy átadja a know-how-t, különösen gyártási, használati vagy forgalomba hozatali célból. Az eddig szerzett tapasztalatok alapján meghatározható a közös piac egészére vagy egy részére vonatkozó licenciaszerződések olyan típusa, amely a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartozhat, de amely általában úgy tekinthető, mint amely eleget tesz a 85. cikk (3) bekezdésében megállapított feltételeknek, amennyiben a szabadalom egy vegyes szerződés szerinti licencia tárgyát képező technológia céljainak eléréséhez szükséges, illetve amennyiben a know-how - akár a szabadalomhoz kapcsolódik, akár attól független - titkos, lényeges és megfelelő formában azonosított. Ezeknek a kritériumoknak a célja csupán annak biztosítása, hogy a know-how hasznosításának engedélyezése vagy a szabadalmi licencia megadása indokolttá tegye a versenykorlátozó kötelezettségek csoportmentesítését. Ez nem érinti a feleknek azt a jogát, hogy a szerződésbe más kötelezettségeket, így például licencdíjfizetési-kötelezettséget is belefoglaljanak, akkor is, ha a csoportmentesség már nem áll fenn.
(6) Helyénvaló e rendelet alkalmazási körét kiterjeszteni a szabadalmakon kívül más szellemi tulajdonjogok (különösen védjegyekkel, formatervezési mintával kapcsolatos jogok és szerzői jogok, kiváltképpen a szoftverek védelme) hasznosításának engedélyezését tartalmazó tiszta vagy vegyes szerződésekre, ha az ilyen kapcsolódó engedély hozzájárul a licencia tárgyát képező technológia céljainak eléréséhez, és csak járulékos kikötéseket tartalmaz.
(7) Amennyiben ilyen tiszta vagy vegyes licenciaszerződések nemcsak a közös piacon belüli területeket érintő, hanem harmadik országokkal kapcsolatos kötelezettségeket is tartalmaznak, az utóbbiak megléte nem akadálya annak, hogy e rendelet a közös piacon belüli területekkel kapcsolatos kötelezettségek tekintetében alkalmazásra kerüljön. Amennyiben harmadik országokra vagy a Közösség határain túl terjedő területekre vonatkozó licenciaszerződéseknek olyan hatásai vannak a közös piacra, amelyek a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartozhatnak, az ilyen megállapodásokra e rendelet olyan mértékben terjed ki, mint amilyen mértékben a közös piacon belüli területekkel kapcsolatos megállapodásokra kiterjedne ki.
(8) Mivel a cél a technológia elterjesztésének és a gyártási eljárások továbbfejlesztésének elősegítése, e rendelet csak akkor alkalmazandó, ha a licenciavevő a licencia tárgyát képező termékeket saját maga gyártja, vagy saját költségére gyártatja, illetve, ha a licencia tárgyát képező termék szolgáltatás, amelyet saját maga végez, vagy saját költségére végeztet, függetlenül attól, hogy ugyancsak jogosult-e a licenciaadó által szolgáltatott bizalmas információ használatára a licencia tárgyát képező termék reklámozása és eladása érdekében. Ezért e rendelet alkalmazási köréből ki kell venni a pusztán kereskedelmi célú megállapodásokat. Ugyancsak ki kell venni a franchise szerződések keretében átadott marketing know-how-ra vonatkozó megállapodásokat, egyes licenciaszerződéseket, amelyek olyan megállapodásokkal összefüggésben jönnek létre, mint a közös vállalkozásokat vagy szabadalmi érdekszövetségeket létrehozó megállapodások, továbbá más megállapodásokat, amelyek keretében a hasznosítási engedélyt nem a licencia tárgyát képező technológia javítására vagy új alkalmazásaira vonatkozó más hasznosítási engedélyért adnak cserébe. Az ilyen megállapodások különféle problémákat vetnek fel, amelyek jelenleg egyetlen rendelettel nem kezelhetők (5. cikk).
(9) Tekintettel az értékesítés és a kizárólagos licencia hasonlóságára és annak veszélyére, hogy e rendelet kijátszásaként versenykorlátozó kizárólagos licencia megadására kerülhetne sor, e rendelet alkalmazandó olyan, szabadalom vagy know-how átadására és megszerzésére vonatkozó megállapodásokra is, ahol a hasznosítással összefüggő kockázatot továbbra is az átadó viseli. Alkalmazandó továbbá az olyan licenciaszerződésekre is, amelyekben a licenciaadó nem a szabadalmas vagy a know-how jogosultja, de a jogosult felhatalmazza őt hasznosítási engedély adására (mint például allicencia esetén), és alkalmazandó olyan licenciaszerződésekre, amelyben a felek jogait és kötelezettségeit a kapcsolt vállalkozások is vállalják (6. cikk).
(10) A kizárólagos licenciaszerződések, vagyis azok a megállapodások, amelyekben a licenciaadó vállalja, hogy saját maga nem hasznosítja a licencia tárgyát képező technológiát a szerződésben meghatározott területen vagy nem ad e területen további hasznosítási engedélyt, önmagukban esetleg nem összeegyeztethetetlenek a 85. cikk (1) bekezdésével, ha a szerződésben meghatározott területen új technológia bevezetésével és védelmével kapcsolatosak, tekintettel az elvégzett kutatások nagyságrendjére, a verseny, különösen a márkák közötti verseny fokozódására és az érintett vállalkozások versenyképességének javulására, ami a Közösségen belül az innováció elterjesztéséből adódik. Amennyiben az ilyen jellegű megállapodások a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartoznak, helyénvaló azokat az 1. cikkbe belefoglalni, hogy részesülhessenek a mentesség előnyeiből.
(11) A licenciaadót és a licenciavevőt terhelő exporttilalmak mentesítése nem sérti a Bíróságnak az ilyen megállapodásokra vonatkozó esetjogának fejlődését, nevezetesen a 30-36. cikk és a 85. cikk (1) bekezdése tekintetében. Ugyanez a helyzet különösen annak a tilalomnak az esetében, amely alapján a licenciavevőt a licencia tárgyát képező terméknek a más licenciavevők számára biztosított területeken való eladása tekintetében (passzív verseny) terheli.
(12) Az 1. cikkben felsorolt kötelezettségek általában hozzájárulnak az árutermelés javításához és a műszaki fejlődés elősegítéséhez. Növelik a szabadalmasok vagy a know-how jogosultjainak azt a készségét, hogy hasznosítási engedélyt adjanak, és a licenciavevőket arra késztetik, hogy vállalják az új termék gyártásához, használatához, forgalomba hozatalához, vagy új eljárás használatához szükséges beruházást. Az ilyen kötelezettségek e rendelet alapján olyan területeken engedélyezhetők, ahol a licencia tárgyát képező terméket szabadalom védi, és addig, amíg ez az oltalom fennáll.
(13) Mivel nehézséget okozhat annak az időpontnak a meghatározása, amikor a know-how titkossága megszűnik, olyan területek tekintetében, ahol a licencia tárgyát képező technológia csak know-how-t tartalmaz, célszerű az ilyen kötelezettségeket meghatározott számú évre korlátozni. Ezenfelül a megfelelő időtartamú védelem biztosítása céljából helyénvaló ezen időszakok kezdetét attól az időponttól számítani, amikor a terméket valamelyik licenciavevő először hozta forgalomba a Közösségben.
(14) Know-how megállapodások hosszabb távú területi védelemnek a 85. cikk (3) bekezdése szerinti mentesítése, különösen a költséges és kockázatos beruházások védelme érdekében, illetve ott, ahol a felek nem voltak versenytársak a hasznosítási engedély megadásakor, csak egyedi határozat alapján lehetséges. Továbbá, a felek megállapodásukat szabadon meghosszabbíthatják az esetleges fejlesztések hasznosítása és a pótlólagos licencdíjak fizetésének biztosítása céljából. Ezekben az esetekben azonban a területi védelem időtartamának meghosszabbítása attól az időponttól kezdve, amikor a titkos fejlesztések hasznosítására engedélyt adnak a Közösségben, csak egyedi határozattal engedélyezhető. Amennyiben a fejlesztésekre irányuló kutatások eredménye a licencia tárgyát képező technológiától elkülönült innováció, a felek új, e rendelet alapján mentesített megállapodást köthetnek.
(15) Rendelkezni kell a licenciavevőt terhelő azon kötelezettség mentesítéséről is, hogy a terméket más licenciavevők területein nem hozhatja forgalomba; az ilyen kötelezettség (amely nemcsak az aktív, de a passzív verseny tilalmát is jelentené) megengedett időtartama azonban néhány évre korlátozandó attól az időponttól számítva, amikor valamelyik licenciavevő először hozta forgalomba a licencia tárgyát képező terméket a Közösségben, függetlenül attól, hogy a licencia tárgyát képező technológia az érintett területeken know-how-ból, szabadalomból, vagy mindkettőből áll-e.
(16) A területi védelemre vonatkozó mentesítés az ilyen módon engedélyezett időszakok teljes tartamára vonatkozik mindaddig, amíg a szabadalmi oltalom fennáll, vagy amíg a know-how titkos és lényeges marad. A vegyes szabadalmi és know-how licenciaszerződés részeseinek képeseknek kell lenniük arra, hogy kihasználják a meghatározott területen fennálló szabadalom vagy know-how által nyújtott leghosszabb oltalmi időt.
(17) Az 1. cikkben felsorolt kötelezettségek általában megfelelnek a 85. cikk (3) bekezdése egyéb alkalmazási feltételeinek. A fogyasztók rendszerint megkapják a piaci árukínálat javulásából származó haszon méltányos részét. E hatás védelme érdekében azonban indokolt az 1. cikk alkalmazása alól kivonni azokat az eseteket, amikor a felek abban állapodnak meg, hogy megtagadják a saját területükön lévő azon felhasználók vagy viszonteladók igényének kielégítését, akik az árut exportra újraértékesítik, vagy abban, hogy más lépéseket tesznek a párhuzamos import megakadályozására. Így a fent említett kötelezettségek csak a fenti célok eléréséhez nélkülözhetetlen korlátozásokkal járnak.
(18) Kívánatos, hogy e rendelet számos olyan kötelezettséget soroljon fel, amelyek a licenciaszerződésekben rendszeresen előfordulnak, de általában nem korlátozzák a versenyt, illetve, hogy rendelkezzen arról, hogy amennyiben konkrét gazdasági, vagy jogi körülményekre való tekintettel e kötelezettségek a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartoznának, vonatkozzék rájuk a mentesség. Ez a felsorolás a 2. cikkben nem teljes.
(19) A rendeletnek meg kell határoznia azt is, hogy mely korlátozások vagy rendelkezések nem foglalhatók bele azokba a licenciaszerződésekbe, amelyek a csoportmentesség előnyeiből részesülni kívánnak. A 3. cikkben felsorolt korlátozások a 85. cikk (1) bekezdésének tilalmába tartozhatnak, de általában nem vélelmezhető, hogy noha a technológia-átadáshoz kapcsolódnak, a 85. cikk (3) bekezdése által megkívánt pozitív hatásokkal járnak, amint az a csoportmentesítéshez szükséges volna. Az ilyen korlátozások csak egyedi határozattal mentesíthetők, figyelembe véve az érintett vállalkozások piaci helyzetét és a koncentráció fokát az érintett piacon.
(20) A licenciavevőre rótt azon kötelezettségek, hogy a megállapodás megszűnése után hagyjon fel a licencia tárgyát képező technológia hasznosításával (2. cikk (1) bekezdés 3. pont), és a fejlesztéseket tegye hozzáférhetővé a licenciaadó számára (2. cikk (1) bekezdés 4. pont), általában nem korlátozzák a versenyt. A megállapodás megszűnése utáni hasznosítás tilalma a licencia szokásos jellemzőjének tekinthető, különben a licenciaadó arra kényszerülne, hogy know-how-ját vagy szabadalmát határozatlan időre adja át. A licenciavevő olyan kötelezettségvállalásai, hogy a licencia tárgyát képező know-how, illetve szabadalom fejlesztésének hasznosítására engedélyt adjon a licenciaadónak, általában nem versenykorlátozóak, abban az esetben, ha a licenciavevőt a szerződés feljogosítja arra, hogy osztozzon a licenciaadó által a jövőben szerzett tapasztalatokon és a licenciaadó jövőbeli találmányain. Versenykorlátozó hatás azonban létrejön akkor, ha a megállapodás a licenciavevőt olyan kötelezettséggel terheli, hogy a licenciaadóra kell ruháznia az eredetileg a licencia tárgyát képező technológiának az őáltala megvalósított fejlesztéseire vonatkozó jogokat is (3. cikk 6. pont).
(21) A mentesítést nem akadályozó kikötések felsorolása tartalmaz olyan, a licenciavevőt terhelő kötelezettséget is, amely szerint licencdíjat kell fizetnie a megállapodás megszűnéséig, függetlenül attól, hogy a licencia tárgyát képező know-how harmadik személy, illetve maga a licenciavevő tevékenysége következtében közkinccsé vált-e (2. cikk (1) bekezdés 7. pont). Továbbá, a felek szabadon dönthetnek arról - a fizetés megkönnyítése érdekében - hogy a licencia tárgyát képező technológia használatáért járó licencdíjak fizetését elosztják a licencia tárgyát képező szabadalom oltalmi idején túlmenő időszakra, elsősorban alacsonyabb licencdíj megállapítása által. A feleket általában nem kell védeni valamely olyan megállapodás előrelátható pénzügyi következményeitől, amelyet szabad elhatározásukból kötöttek, ezért szabadon választhatják meg a technológia-átadás finanszírozásának és a hasznosítás kockázatai megosztásának megfelelő eszközeit. Ha azonban a licencdíjat úgy állapítják meg, hogy ez által megvalósul a 3. cikkben felsorolt korlátozások valamelyike, ez alkalmatlanná teszi a megállapodást a csoportmentesítésre.
(22) A 85. cikk (1) bekezdése nem vonatkozik a licenciavevőt terhelő olyan kötelezettségre sem, amely őt a licencia tárgyát képező technológiának egy vagy több műszaki alkalmazási területen ("hasznosítási terület"), illetve egy vagy több termékpiacon való hasznosítására korlátozza, mivel a licenciaadó jogosult arra, hogy a technológiát csak korlátozott célra adja át (2. cikk (1) bekezdés 8. pont).
(23) Az olyan kikötések, amelyekben a felek ugyanazon technológiai alkalmazási terület, vagy ugyanazon termékpiac vevőkörét felosztják - akár a vevők meghatározott köre ellátásának tényleges megtiltásával, akár ezzel azonos hatású kötelezettség kikötésével - alkalmatlanná teszik a megállapodást a csoportmentesítésre, ha a felek a szerződéses termékek tekintetében versenytársak (3. cikk 4. pont). A nem versenytárs vállalkozások közötti ilyen korlátozások kifogásolási eljárás tárgyát képezik. A 3. cikk nem vonatkozik az olyan esetekre, amikor a szabadalmi vagy know-how licenciát azért adják, hogy egyetlen vevő számára biztosítsanak második ellátási forrást. Ekkor a második licenciavevő eltiltása az érintett vevőn kívüli más személyeknek való szállításoktól a második hasznosítási engedély adásának alapvető feltétele, mivel az ügylet célja nem az, hogy a piacon független ellátási forrást teremtsen. Ugyanez vonatkozik azoknak a mennyiségeknek a korlátozására, amelyeket a licenciavevő az érintett vevőnek szállíthat (2. cikk (1) bekezdés 13. pont).
(24) A már említett kikötéseken kívül a csoportmentesítést alkalmazhatatlanná tevő korlátozások felsorolása tartalmaz a licencia tárgyát képező termék eladási árára, illetve a gyártandó, vagy eladandó mennyiségekre vonatkozó korlátozásokat is, mivel ezek jelentősen behatárolják, hogy a licenciavevő a licencia tárgyát képező technológiát mennyire képes hasznosítani, és mivel különösen a mennyiségi korlátozásoknak az exporttilalmakkal azonos hatásuk lehet (3. cikk 1. és 5. pont). Ez nem vonatkozik arra az esetre, amikor a licenciát a technológiának meghatározott gyártó berendezésekben való hasznosításához adják, és amikor egyedi technológiát adnak át a berendezések felállításához, működtetéséhez és karbantartásához, és a licenciavevő a szokásos kereskedelmi feltételek mellett a berendezések kapacitását megnövelheti, vagy saját használatára további berendezéseket állíthat fel. Másrészt viszont a licenciavevőnek jogszerűen megtiltható, hogy az átadott technológiát arra használja fel, hogy harmadik személyek részére létesítsen berendezéseket, mivel a megállapodásnak nem célja, hogy megengedje a licenciavevőnek, hogy a licenciaadó technológiáját más termelő számára hozzáférhetővé tegye, amíg ez a technológia titkos, vagy szabadalmi oltalom alatt áll (2. cikk (1) bekezdés 12. pont).
(25) Az olyan - például a 4. cikk (2) bekezdésében felsorolt - megállapodások, amelyekre a mentesség nem vonatkozik automatikusan, mert olyan rendelkezéseket tartalmaznak, amelyek mentesítését ez a rendelet kifejezetten nem mondja ki, de kifejezetten nem is zárja ki, adott körülmények között alkalmasak lehetnek csoportmentesítésre. Azon információ birtokában, amelyet a 3385/94/EK bizottsági rendelet[8] alapján a vállalkozásoknak szolgáltatniuk kell, a Bizottság rövid időn belül meg tudja ítélni a fenti helyzetet. A Bizottság eltekinthet minden olyan, az A/B formanyomtatvány által megkívánt egyedi információtól, amelyet nem tart szükségesnek. A Bizottság általában megelégszik a megállapodás szövegének közlésével és a közvetlenül rendelkezésre álló adatokon alapuló, a piac szerkezetére és a licenciavevő piaci részesedésére vonatkozó becsléssel. Ennek megfelelően úgy kell tekinteni, hogy ezekre a megállapodásokra vonatkozik az e rendeletben meghatározott mentesség, ha azokat bejelentik a Bizottságnak, és a Bizottság a mentesítés ellen meghatározott időn belül nem emel kifogást.
(26) Amennyiben az e rendelet alapján mentesített megállapodások a 85. cikk (3) bekezdésével összeegyeztethetetlen hatással járnak, a Bizottság visszavonhatja a csoportmentességet, különösen, ha a licencia tárgyát képező termékek a szerződésben meghatározott területen nincsenek valódi versenynek kitéve (7. cikk). Ez előfordulhat akkor, ha a licenciavevő erős piaci pozícióval rendelkezik. A versenyfeltételek értékelésekor a Bizottság különös figyelmet fordít azokra az esetekre, ahol a licenciavevő részesedése meghaladja a 40 %-ot a licencia tárgyát képező termékek és valamennyi, a vevők által jellemzőik, áruk és rendeltetésük alapján a licencia tárgyát képező termékkel felcserélhetőnek vagy azzal helyettesíthetőnek tekintett termékek és szolgáltatások teljes piacán.
(27) Azokat a megállapodásokat, amelyek megfelelnek az 1. és 2. cikk feltételeinek, és amelyeknek nincs a versenyt más módon korlátozó célja vagy hatása, a továbbiakban nem kell bejelenteni. Ugyanakkor a vállalkozásoknak jogukban áll egyedi esetekben a legutóbb Ausztria, Finnország és Svédország csatlakozási okmányával módosított 17. tanácsi rendelettel[9] összhangban a 85. cikk (3) bekezdése alapján nemleges megállapítást vagy mentességet igényelni. Különösen az olyan megállapodásokat jelenthetik be, amelyek a licenciaadót arra kötelezik, hogy ne adjon más hasznosítási engedélyt olyan területen, ahol a licenciavevő piaci részesedése meghaladja, vagy meghaladhatja a 40 %-ot,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A 85. cikk (3) bekezdése értelmében és az e rendeletben meghatározott feltételekre is figyelemmel a Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazható azokra a tiszta szabadalmi licenciaszerződésekre vagy know-how licenciaszerződésekre, illetve vegyes szabadalmi és know-how licenciaszerződésekre, beleértve a szabadalmakon kívül más szellemi tulajdonjogokra vonatkozó járulékos kikötéseket tartalmazó megállapodásokat is, amelyekben csak két vállalkozás vesz részt, és amelyek a következő kötelezettségek közül egyet vagy többet tartalmaznak:
1. a licenciaadó kötelezettségét, hogy ne adjon engedélyt más vállalkozások számára a licencia tárgyát képező technológia hasznosítására a szerződésben meghatározott területen;
2. a licenciaadó kötelezettségét, hogy a licencia tárgyát képező technológiát a szerződésben meghatározott területen saját maga ne hasznosítsa;
3. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne hasznosítsa a licencia tárgyát képező technológiát a licencaadó közös piaci területén;
4. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne gyártsa vagy használja a licencia tárgyát képező terméket, vagy a licencia tárgyát képező eljárást a közös piacnak azokon a területein, amelyeken más licenciavevők kaptak hasznosítási engedélyt;
5. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne folytasson aktív politikát a licencia tárgyát képező termék forgalomba hozatala érdekében a közös piacnak azokon a területein, amelyeken más licenciavevők kaptak hasznosítási engedélyt és különösen, hogy ne végezzen kifejezetten e területeket célzó reklámtevékenységet, vagy ott ne létesítsen fióktelepet, vagy ne tartson fenn elosztó raktárt;
6. a licenciavevő kötelezettségét, hogy általa nem kezdeményezett megrendeléseknek eleget téve ne hozza forgalomba a licencia tárgyát képező terméket a közös piacnak azokon a területein, amelyeken más licenciavevők kaptak hasznosítási engedélyt;
7. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a megállapodás tartama alatt a licencia tárgyát képező termék megkülönböztetése érdekében csak a licenciaadó védjegyét vagy termékmegjelenítését használja, feltéve, hogy nincs akadálya annak, hogy a licenciavevő magát a licencia tárgyát képező termékek gyártójaként tüntetesse fel;
8. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licencia tárgyát képező termék előállítását arra a mennyiségre korlátozza, amelyre saját termékei gyártásához szüksége van, és a licencia tárgyát képező terméket csak saját termékeinek szerves részeként, pótalkatrészeként vagy más módon saját termékei eladásával összefüggésben értékesítse, feltéve, hogy ezeket a mennyiségeket a licenciavevő szabadon határozhatja meg.
(2) Amennyiben a megállapodás tiszta szabadalmi licenciaszerződés, akkor az (1) bekezdésben említett kötelezettségek csak olyan mértékben és csak addig mentesülnek, amilyen mértékben és ameddig a licencia tárgyát képező terméket a licenciavevő (1., 2., 7. és 8. pont), a licenciaadó (3. pont), illetve más licenciavevő (4. és 5. pont) területein párhuzamos szabadalmak védik. Az (1) bekezdés 6. pontjában említett kötelezettség csak legfeljebb ötéves időszakra mentesül attól az időponttól számítva, amikor a licenciavevők valamelyike a licencia tárgyát képező terméket először hozta forgalomba a közös piacon, valamint olyan mértékben és addig, amilyen mértékben és ameddig ezt a terméket e területeken párhuzamos szabadalmak védik.
(3) Amennyiben a megállapodás tiszta know-how licenciaszerződés, akkor az (1) bekezdés 1-5. pontja szerinti kötelezettségek mentesítése legfeljebb tíz évre szól, attól az időponttól számítva, amikor a licenciavevők valamelyike először hozta forgalomba a licencia tárgyát képező terméket a közös piacon.
Az (1) bekezdés 6. pontjában említett kötelezettség legfeljebb ötéves időszakra mentesül attól az időponttól számítva, amikor a licencia tárgyát képező terméket a licenciavevők valamelyike először hozta forgalomba a közös piacon.
Az (1) bekezdés 7. és 8. pontjában említett kötelezettségek a megállapodás tartama alatt addig mentesülnek, ameddig a know-how titkos és lényeges marad.
Ugyanakkor az (1) bekezdés szerint adott mentesség csak abban az esetben áll fenn, ha a felek megfelelő formában azonosították a kezdeti know-how-t és bármely azt követő fejlesztést, amely az egyik fél számára hozzáférhetővé válik, aki azt a megállapodásban foglalt feltételeknek és a megállapodás céljának megfelelően átadja a másik félnek, és csak addig áll fenn, ameddig a know-how titkos és lényeges marad.
(4) Amennyiben a megállapodás vegyes szabadalmi és know-how licenciaszerződés, akkor az (1) bekezdés 1-5. pontjában meghatározott kötelezettségek addig mentesülnek azokban a tagállamokban, amelyekben a licencia tárgyát képező technológiát a szükséges szabadalom védi, ameddig a licencia tárgyát képező terméket e tagállamokban védi ilyen szabadalom, ha az oltalom időtartama meghaladja a (3) bekezdésben meghatározott időtartamokat.
Az (1) bekezdés 6. pontjában meghatározott mentesség időtartama nem haladhatja meg a (2) és (3) bekezdésben meghatározott öt évet.
Ugyanakkor az ilyen megállapodások csak addig jogosultak az (1) bekezdésben meghatározott mentességre, ameddig a szabadalmi oltalom fennáll, vagy olyan mértékben, amilyen mértékben a know-how azonosított, és ameddig titkos és lényeges marad, a két időszak közül a hosszabbat tekintve irányadónak.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározott mentesség akkor is alkalmazandó, ha valamely egyedi megállapodásban a felek az abban a bekezdésben említett típusú, de az abban a bekezdésben megengedettnél korlátozottabb terjedelmű kötelezettségeket vállalnak.
2. cikk
(1) Az 1. cikk alkalmazhatóságát nem befolyásolja, ha a megállapodás a következő, a versenyt általában nem korlátozó kikötések bármelyikét tartalmazza:
1. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne hozza nyilvánosságra a licenciaadó által átadott know-how-t; a licenciavevő erre a megállapodás megszűnését követően is kötelezhető;
2. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne adjon allicenciát, vagy ne adja át a licenciát másnak;
3. a licenciavevő kötelezettségét, hogy ne hasznosítsa a licencia tárgyát képező know-how-t és szabadalmat a megállapodás megszűnését követően annyiban és addig, amennyiben és ameddig a know-how titkos, vagy a szabadalmi oltalom fennáll;
4. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licenciaadónak engedélyt adjon a technológiával kapcsolatos saját fejlesztéseinek vagy új alkalmazásainak hasznosítására, feltéve, hogy:
- elválasztható fejlesztések esetén az ilyen hasznosítási engedély nem kizárólagos, a licenciavevő tehát saját fejlesztéseit szabadon használhatja, vagy hasznosításukra engedélyt adhat harmadik személyeknek, ha ez nem jelenti a licenciaadó által átadott, még mindig titkos know-how nyilvánosságra hozatalát, és
- a licenciaadó vállalja, hogy saját fejlesztéseinek hasznosítására a licenciavevőnek kizárólagos vagy nem kizárólagos engedélyt ad;
5. a licenciavevő kötelezettségét, hogy betartsa a licencia tárgyát képező termékre vonatkozó minőségi minimum-előírásokat, köztük műszaki előírásokat is, illetve, hogy a licenciaadótól, vagy valamely, a licenciaadó által kijelölt vállalkozástól vásároljon árukat, vagy e vállalkozás szolgáltatásait vegye igénybe, ha ezek a minőségi előírások, termékek vagy szolgáltatások szükségesek:
a) a licencia tárgyát képező technológia műszakilag helyes hasznosításához; vagy
b) annak biztosításához, hogy a licenciavevő terméke megfeleljen azoknak a minőségi minimum-előírásoknak, amelyek a licenciaadóra és más licenciavevőkre vonatkoznak;
és azt a kötelezettségét, hogy lehetővé tegye, hogy a licenciaadó e tekintetben ellenőrzést folytasson le;
6. a kötelezettségeket, hogy:
a) tájékoztassák a licenciaadót a know-how jogellenes hasznosításáról vagy a licencia tárgyát képező szabadalom bitorlásáról; vagy
b) eljárást indítsanak a jogellenes hasznosítás vagy szabadalombitorlás ellen, vagy segítséget nyújtsanak a licenciaadónak az ilyen eljárásban;
7. a licenciavevő kötelezettségét, hogy továbbra is licencdíjat fizessen:
a) a megállapodás megszűnéséig olyan összegekben, olyan időközönként és olyan módszerek szerint, amilyenekben a felek szabadon megállapodtak, abban az esetben is, ha a know-how a licenciaadó magatartásán kívüli okokból közismertté válik, nem érintve az ezen felüli kártérítési igényt abban az esetben, ha a know-how közismertté válása a licenciavevőnek a megállapodás megsértésében álló tevékenységének a következménye;
b) a fizetés megkönnyítése céljából a licencia tárgyát képező szabadalom oltalmának fennállását meghaladó időtartamon keresztül;
8. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licencia tárgyát képező technológia hasznosítását a licencia tárgyát képező technológia által érintett egy vagy több műszaki alkalmazási területre, illetve egy vagy több termékpiacra korlátozza;
9. a licenciavevő kötelezettségét, hogy minimális összegű licencdíjat fizessen, vagy minimális mennyiséget gyártson a licencia tárgyát képező termékből, vagy a licencia tárgyát képező technológia hasznosítására minimális számú műveletet végezzen;
10. a licenciaadó kötelezettségét, hogy a licenciavevőnek kedvezőbb feltételeket biztosítson, mint amilyeneket a megállapodás hatályba lépését követően más vállalkozásnak biztosítana;
11. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licencia tárgyát képező terméken tüntesse fel a licenciaadó nevét vagy utaljon a licencia tárgyát képező szabadalomra;
12. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licenciaadó technológiáját ne használja harmadik személyeknek szánt berendezések elkészítéséhez; ez nem érinti a licenciavevő jogát, hogy szokásos kereskedelmi feltételek mellett, beleértve pótlólagos licencdíjak fizetését is, berendezéseinek kapacitását növelje, vagy saját használatra új berendezéseket állítson fel;
13. a licenciavevő kötelezettségét, hogy meghatározott vevő számára a licencia tárgyát képező termékből csak korlátozott mennyiséget szállítson, ha a hasznosítási engedélyt azzal a céllal adták, hogy e vevőnek a szerződésben meghatározott területen második ellátási forrást biztosítsanak; e rendelkezés vonatkozik arra az esetre is, ha a vevő a licenciavevő, és a második ellátási forrás biztosítására adott hasznosítási engedély előírja, hogy a vevő a licencia tárgyát képező termékeket saját maga gyártsa, vagy alvállalkozóval gyártassa;
14. a licenciaadó jogának fenntartását, hogy gyakorolja a szabadalom által ráruházott azon jogait, hogy fellépjen az ellen, ha a licenciavevő a technológiát a szerződésben meghatározott területen kívül hasznosítja;
15. a licenciaadó jogának fenntartását, hogy megszüntesse a szerződést, ha a licenciavevő vitatja a licenciaadó vagy a hozzá kapcsolt vállalkozások licencia tárgyát képező know-how-jának titkos vagy lényeges jellegét, vagy licencia tárgyát képező szabadalma oltalmának fennállását a közös piacon;
16. a licenciaadó jogának fenntartását, hogy megszüntesse a szabadalmi licenciaszerződést, ha a licenciavevő azt állítja, hogy a szabadalom nem szükséges;
17. a licenciavevő kötelezettségét, hogy a licencia tárgyát képező terméket a lehető legjobban gyártsa és forgalmazza;
18. a licenciaadó jogának fenntartását, hogy megszüntesse a licenciavevőnek adott kizárólagosságot, és a továbbiakban ne adjon neki engedélyt a fejlesztések hasznosítására, ha a licenciavevő a kutatás és fejlesztés, a versengő termékek előállítása, használata vagy forgalmazása tekintetében versenybe lép vele, a hozzá kapcsolt vállalkozásokkal, vagy más vállalkozásokkal a közös piacon, illetve hogy megkövetelje a licenciavevőtől annak bizonyítását, hogy a licencia tárgyát képező know-how-t csak azoknak a termékeknek az előállítására és szolgáltatásoknak a nyújtására használja fel, amelyekre a hasznosítási engedély vonatkozik.
(2) Abban az esetben, ha különleges körülmények között az (1) bekezdésben felsorolt kikötések a 85. cikk (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartoznak, ugyancsak mentesülnek még akkor is, ha nem járnak együtt az 1. cikkben mentesített kötelezettségek egyikével sem.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott mentesség akkor is alkalmazandó, ha valamely megállapodás az (1) bekezdésben említett típusú, de az ott megengedettnél korlátozottabb terjedelmű kikötéseket tartalmaz.
3. cikk
Az 1. cikk és a 2. cikk (2) bekezdése nem alkalmazható, ha:
1. valamelyik fél korlátozott a licencia tárgyát képező termékek árainak, árösszetevőinek vagy a rájuk vonatkozó árengedményeknek a meghatározásában;
2. a 2. cikk (1) bekezdése 17. és 18. pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül valamelyik fél korlátozott abban, hogy a kutatás és fejlesztés, a versengő termékek előállítása, felhasználása vagy forgalmazása tekintetében a másik féllel, a másik félhez kapcsolt vállalkozásokkal vagy más vállalkozásokkal versenyezzen a közös piacon;
3. ésszerű ok nélkül az egyik vagy mindkét féltől azt kívánják meg, hogy:
a) utasítsa el a saját területén lévő olyan felhasználók vagy viszonteladók megrendeléseinek a teljesítését, akik a termékeket a közös piac más területein hoznák forgalomba;
b) nehezítse meg a felhasználók vagy viszonteladók számára azt, hogy a termékeket a közös piac más viszonteladóitól szerezzék be, valamint különösen, hogy szellemi tulajdonjogokat úgy gyakoroljon, vagy olyan intézkedéseket tegyen, hogy a felhasználók vagy viszonteladók a szerződésben meghatározott területen kívülről ne szerezhessenek be, vagy a szerződésben meghatározott területen ne hozhassanak forgalomba olyan termékeket, amelyeket a licenciaadó vagy az ő hozzájárulásával mások jogszerűen hoztak forgalomba a közös piacon;
vagy hogy összehangolt magatartásuk következményeként cselekedjenek így;
4. a felek már a hasznosítási engedély megadása előtt versenytárs gyártók voltak, és egyikük nem határozhatja meg szabadon, hogy ugyanazon műszaki felhasználási területen vagy ugyanazon termékpiacon milyen vevőkört szolgál ki, különösen a felhasználók egyes csoportjainak való szállításnak, a forgalmazás egyes formái alkalmazásának, illetve a vevőkör felosztása céljából a termékekhez meghatározott típusú csomagolások alkalmazásának megtiltása által, nem érintve az 1. cikk (1) bekezdés 7. pontját és a 2. cikk (1) bekezdésének 13. pontját;
5. a licencia tárgyát képező termékekből valamelyik fél által gyártható vagy eladható mennyiség, vagy a licencia tárgyát képező technológia hasznosítása során végezhető műveletek száma korlátozott, nem érintve az 1. cikk (1) bekezdésének 8. pontját és a 2. cikk (1) bekezdésének 13. pontját;
6. a licenciavevő köteles a licencia tárgyát képező technológia fejlesztéséhez vagy új alkalmazásaihoz fűződő jogokat részben vagy egészben a licenciaadóra ruházni;
7. a licenciaadótól - ugyan külön megállapodásokban, illetve a megállapodás eredeti időbeli hatályát automatikusan kiterjesztve azáltal, hogy minden új fejlesztést megállapodásba foglalnak- azt kívánják meg, hogy, az 1. cikk (2) és (3) bekezdésében említettnél hosszabb időszakra ne adjon engedélyt a szerződésben meghatározott területen más vállalkozásoknak a technológia hasznosítására, vagy valamelyik féltől azt kívánják meg, hogy az 1. cikk (2) és (3) bekezdésében, vagy az 1. cikk (4) bekezdésében említettnél hosszabb ideig ne hasznosítsa a licencia tárgyát képező technológiát a másik fél vagy más licenciavevő területén.
4. cikk
(1) Az 1. és 2. cikk szerinti mentességben az olyan versenykorlátozó kötelezettségeket tartalmazó megállapodások is részesülnek, amelyekre ezek a cikkek nem vonatkoznak, és amelyek nem tartoznak a 3. cikk alkalmazási körébe, amennyiben a szóban forgó megállapodásokat a 3385/94/EK rendelet 1., 2. és 3. cikkének megfelelően bejelentik a Bizottságnak, és a Bizottság négy hónapon belül nem emel kifogást az ilyen mentesítés ellen.
(2) Az 1. bekezdés különösen azokra az esetekre vonatkozik, amikor:
a) a licenciavevőt a megállapodás megkötésekor arra kötelezik, hogy olyan minőségi előírásokat vagy további hasznosítási engedélyeket fogadjon el, illetve olyan árukat szerezzen be, vagy olyan szolgáltatásokat vegyen igénybe, amelyek a licencia tárgyát képező technológia műszakilag kielégítő hasznosításához nem szükségesek, vagy nem szükségesek annak biztosításához, hogy a licenciavevő általi előállítás megfeleljen a licenciaadó vagy a más licenciavevők által betartott minőségi követelményeknek;
b) a licenciavevő nem vitathatja a licencia tárgyát képező, a licenciaadó vagy a hozzá kapcsolódó vállalkozások know-howjának titkosságát vagy lényeges voltát, vagy a közös piacon licencia tárgyát képező szabadalma oltalmának fennállását.
(3) Az (1) bekezdésben említett négy hónapos időtartam akkor kezdődik, amikor a bejelentés a 3385/94/EK rendelet 4. cikkének megfelelően hatályba lép.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott kedvezmény a Bizottsághoz benyújtott, e cikkre és a bejelentésre egyértelműen utaló közlemény útján igényelhető az olyan megállapodásokra, amelyeket e rendelet hatálybalépése előtt jelentettek be. A (3) bekezdés rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
(5) A Bizottság a mentesítést négy hónapon belül kifogásolhatja. A Bizottság kifogással él a mentesítés ellen, ha egy tagállam ezt kéri attól az időponttól számítva két hónapon belül, hogy az (1) bekezdésben említett bejelentést vagy a (4) bekezdésben említett közleményt neki átadták. A kérelmet a Szerződés versenyszabályain alapuló szempontok szerint kell indokolni.
(6) A Bizottság bármikor visszavonhatja a mentesítés elleni kifogását. Amennyiben viszont a kifogást egy tagállam kérelmére emelte, és a tagállam a kérelmet fenntartja, akkor a kifogás csak a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően vonható vissza.
(7) Amennyiben a kifogást azért vonják vissza, mert az érintett vállalkozások bizonyították, hogy a 85. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek eleget tesznek, akkor a mentesség a bejelentés időpontjától áll fenn.
(8) Amennyiben a kifogást azért vonják vissza, mert az érintett vállalkozások úgy módosítják a megállapodást, hogy az megfeleljen a 85. cikk (3) bekezdése feltételeinek, akkor a mentesség attól az időponttól áll fenn, amikor a módosítások hatályba lépnek.
(9) Amennyiben a Bizottság kifogást emel a mentesítés ellen, és a kifogást nem vonja vissza, akkor a bejelentés jogkövetkezményeire a 17. rendelet rendelkezései irányadók.
5. cikk
(1) E rendelet nem alkalmazható:
1. a szabadalmi vagy a know-how érdekszövetség tagjai között a közösen felhasználásra kerülő technológiákra vonatkozóan létrejött megállapodásokra;
2. olyan licenciaszerződésekre, amelyek közös vállalkozásban érdekeltséggel bíró versenytárs vállalkozások között, vagy egyikük és a közös vállalkozás között jöttek létre, ha a licenciaszerződések a közös vállalkozás tevékenységéhez kapcsolódnak;
3. olyan szerződésekre, amelyek értelmében az egyik fél a másiknak szabadalmi, illetve know-how licenciát ad, amely ellenében a másik fél - bár külön megállapodás, vagy kapcsolt vállalkozások révén - szabadalmi, védjegy, vagy know-how licenciát vagy kizárólagos eladási jogokat biztosít az előző félnek, ha a felek e szerződések szerinti termékek tekintetében egymás versenytársai;
4. olyan licenciaszerződésekre, amelyek a szabadalmakon kívül más szellemi tulajdonjogokra vonatkozó, nem járulékos kikötéseket tartalmaznak;
5. a kizárólag eladási célú megállapodásokra.
(2) E rendelet mindazonáltal kiterjed:
1. azokra a szerződésekre, amelyekre az (1) bekezdés 2. pontja vonatkozik, amelyek keretében az anyavállalat szabadalmi vagy know-how licenciát ad a közös vállalkozásnak, ha a licencia tárgyát képező termékek és a résztvevő vállalkozások egyéb árui és szolgáltatásai, amelyeket a felhasználók jellemzőikre, árukra és rendeltetésükre tekintettel a licencia tárgyát képező termékkel felcserélhetőnek vagy azzal helyettesíthetőnek tekintenek, nem haladják meg a licencia tárgyát képező termékek és a velük felcserélhető vagy őket helyettesíteni képes áruk vagy szolgáltatások piaci forgalmának:
- előállításra korlátozott licencia esetén 20 %-át, és
- előállításra és forgalmazásra vonatkozó licencia esetén 10 %-át;
2. azokra a megállapodásokra, amelyekre vonatkozik az (1) bekezdés 1. pontja és az (1) bekezdés 3. pontja értelemében vett kölcsönös hasznosítási engedélyekre, amennyiben a feleket nem köti területi korlátozás a közös piacon a licencia tárgyát képező termékek gyártása, használata vagy forgalmazása, vagy a licencia tárgyát képező, illetve a közösen felhasználásra kerülő technológiák használata tekintetében.
(3) A rendelet továbbra is alkalmazandó, ha a (2) bekezdés 1. pontjában meghatározott piaci részesedéseket két egymást követő pénzügyi évben legfeljebb egy tizeddel haladják meg; amennyiben ezt a határt is túllépik, akkor a rendelet annak az évnek a végétől számított további 6 hónapos időszakban még alkalmazandó, amely évben ezt a határt túllépték.
6. cikk
Ez a rendelet alkalmazandó továbbá:
1. olyan megállapodásokra, amelyekben nem a szabadalmas vagy a know-how jogosultja a licenciaadó, de a jogosult felhatalmazta őt arra, hogy hasznosítási engedélyt adjon;
2. know-how, szabadalom vagy mindkettő átadására, amikor a hasznosítással összefüggő kockázatot továbbra is az átadó viseli, különösen, ha az átadás ellenében fizetendő összeg a know-how vagy a szabadalom felhasználásával készített termékek tekintetében a kedvezményezett által elért forgalomtól, a legyártott ilyen termékek mennyiségétől vagy a know-how vagy a szabadalom alkalmazásával végzett műveletek számától függ;
3. azokra a licenciaszerződésekre, amelyekben a licenciaadó vagy a licenciavevő jogait vagy kötelezettségeit a kapcsolt vállalkozások vállalják.
7. cikk
A 19/65/EGK rendelet 7. cikke alapján a Bizottság visszavonhatja az e rendeletből eredő kedvezményeket, ha egyedi esetben úgy találja, hogy az e rendelet alapján mentesített megállapodás a Szerződés 85. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételekkel összeegyeztethetetlen hatással jár, különösen, ha:
1. a megállapodás meggátolja, hogy a licencia tárgyát képező termékek a szerződésben meghatározott területen az azonos árukkal vagy szolgáltatásokkal vagy a felhasználók által jellemzőikre, árukra és rendeltetésükre tekintettel a licencia tárgyát képező termékekkel felcserélhetőnek vagy azokkal helyettesíthetőnek tartott árukkal, vagy szolgáltatásokkal tényleges versenyben legyenek, ami különösen akkor következhet be, ha a licenciavevő piaci részesedése meghaladja a 40 %-ot;
2. az 1. cikk (1) bekezdése 6. pontjának sérelme nélkül a licenciavevő ésszerű ok nélkül megtagadja a más licenciavevők területén lévő felhasználók vagy viszonteladók általa nem kezdeményezett megrendeléseinek teljesítését;
3. a felek:
a) ésszerű ok nélkül megtagadják a saját területükön lévő olyan felhasználók és viszonteladók megrendeléseinek kielégítését, akik a termékeket a közös piacon belül más területeken hoznák forgalomba; vagy
b) megnehezítik a felhasználók vagy viszonteladók számára, hogy a közös piac más viszonteladóitól szerezzék be a termékeket, különösen, ha annak érdekében gyakorolnak szellemi tulajdonjogokat, vagy tesznek intézkedéseket, hogy meggátolják, hogy a viszonteladók vagy felhasználók a szerződésben meghatározott területen kívülről szerezzenek be vagy a szerződésben meghatározott területen hozzanak forgalomba olyan termékeket, amelyeket a licenciaadó vagy annak hozzájárulásával mások jogszerűen hoztak forgalomba a közös piacon;
4. a felek a hasznosítási engedély megadásának időpontjában versenytárs gyártók voltak, és a licenciavevőt terhelő azon kötelezettségek, hogy a 2. cikk (1) bekezdésének 9., illetve 17. pontjában említettek szerint minimális mennyiséget termeljen, illetve az átadott technológiát a lehető legjobban hasznosítsa, meggátolják őt a versengő technológiák használatában.
8. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) a szabadalmi bejelentések;
b) a használati minták;
c) a használati mintaoltalmi bejelentések;
d) a félvezető termékek topográfiái;
e) a francia jog szerinti certificats d'utilité és certificats d'addition;
f) a francia jog szerinti certificats d'utilité és certificats d'addition-ra vonatkozó bejelentések;
g) a gyógyszerekre vagy más olyan termékekre vonatkozó kiegészítő oltalmi tanúsítványok, amelyekre nézve kiegészítő oltalmi tanúsítványok szerezhetők;
h) a növényfajták oltalmára vonatkozó tanúsítványok,
szabadalmakkal esnek egy tekintet alá.
(2) E rendelet találmány hasznosítására vonatkozó szerződésekre is alkalmazandó, ha a szerződések megkötésének időpontját követően, de az alkalmazandó nemzeti jog vagy nemzetközi egyezmény által megállapított határidőkön belül valamelyik szerződésben meghatározott területre a találmányra vonatkozóan az (1) bekezdés szerinti bejelentést nyújtanak be.
(3) E rendelet alkalmazandó továbbá az olyan tiszta szabadalmi licenciaszerződésekre vagy know-how licenciaszerződésekre vagy vegyes szerződésekre, amelyeknek eredeti időbeli hatályát a licenciaadó által átadott új, akár szabadalmaztatott, akár nem szabadalmaztatott fejlesztés automatikusan meghosszabbítja, ha a licenciavevő jogosult az ilyen fejlesztések átvételének megtagadására, illetve mindegyik fél jogosult az eredeti időtartam lejártakor és azt követően legalább háromévente a megállapodás megszüntetésére.
9. cikk
(1) A 4. cikk értelmében megszerzett információ csak e rendelet alkalmazásában használható.
(2) A Bizottság és a tagállami hatóságok, ezek tisztviselői és egyéb alkalmazottai az e rendelet alapján megszerzett, jellege miatt szakmai titoktartási kötelezettség által védett információt nem hozhatják nyilvánosságra.
(3) Az (1) és (2) bekezdés rendelkezései nem gátolják meg olyan általános információ vagy olyan felmérések közzétételét, amelyek egyedi vállalkozásokra vagy vállalkozások társulásaira vonatkozó információt nem tartalmaznak.
10. cikk
E rendelet alkalmazásában:
1. "know-how" titkos, lényeges és megfelelő formában azonosított műszaki információk összessége;
2. "titkos" a know-how, ha annak egésze együttesen vagy összetevőinek pontos rendszerét és összeállítását tekintve általánosan nem ismert, vagy nem könnyen hozzáférhető, ezért értéke részben abban az előnyben áll, amelyben a licenciavevő részesül, amikor a know-how-t neki átadják; a titkosság nem korlátozódik arra a szűk értelmezésre, hogy a know-how minden egyes összetevőjének a licenciaadó üzleti tevékenységén kívül teljesen ismeretlennek vagy hozzáférhetetlennek kell lennie;
3. "lényeges" a know-how, ha olyan információt tartalmaz, amelynek hasznosnak kell lennie, vagyis a megállapodás megkötésekor ésszerűen elvárható, hogy képes a licenciavevő versenyhelyzetének javítására például azáltal, hogy hozzásegíti ahhoz, hogy új piacon jelenjen meg, vagy előnyt biztosít számára más gyártókkal vagy szolgáltatókkal folytatott versenyben, akik nem férnek hozzá a licencia tárgyát képező, vagy ahhoz hasonlító titkos know-how-hoz;
4 "azonosított" a know-how, ha oly módon leírt vagy rögzített, hogy lehetővé válik annak igazolása, hogy eleget tesz a titkosság és lényegesség követelményének, és annak biztosítása, hogy a licenciavevő saját technológiájának hasznosításában méltánytalanul ne korlátozzák; az azonosításhoz a know-how-t meghatározhatja a licenciaszerződés, külön dokumentum, vagy azt más megfelelő formában rögzíthetik legkésőbb akkor, amikor átadják, vagy röviddel az átadást követően, továbbá ha ez a külön dokumentum vagy a rögzítés más formája szükség esetén hozzáférhetővé tehető;
5. "szükséges szabadalom" az olyan szabadalom, amelyekre hasznosítási engedélyt kell adni a licencia tárgyát képező technológia használata érdekében, mivel ilyen hasznosítási engedély hiányában a technológia megvalósítása nem, vagy kisebb mértékben, vagy bonyolultabb körülmények között, vagy költségesebben volna lehetséges. Ezért az ilyen szabadalomnak a licenciavevő szempontjából műszaki, jogi, vagy gazdasági jelentőséggel kell rendelkezniük;
6. "licenciaszerződés" a tiszta szabadalmi licenciaszerződés, a tiszta know-how licenciaszerződés és a vegyes szabadalmi és know-how licenciaszerződés;
7. "licencia tárgyát képező technológia" az első licenciaszerződés megkötésének idején fennálló kezdeti gyártási know-how vagy szükséges eljárási és termékszabadalom, valamint a know-how vagy szabadalom ezt követő fejlesztése, függetlenül attól, hogy a felek vagy más licenciavevők hasznosították-e azokat, és milyen mértékben;
8. "licencia tárgyát képező termék" olyan áru vagy szolgáltatás, amelynek előállítása vagy nyújtása a licencia tárgyát képező technológia használatát igényli;
9. "a licenciavevő piaci részesedése" az a részarány, amelyet a licencia tárgyát képező termékek és más, a licenciavevő által kínált áruk vagy szolgáltatások - amelyeket a felhasználók jellemzőikre, árukra és rendeltetésükre tekintettel a licencia tárgyát képező termékkel felcserélhetőnek vagy azzal helyettesíthetőnek tartanak - képviselnek a licencia tárgyát képező áruk és az azokat helyettesítő, vagy azokkal felcserélhető áruk vagy szolgáltatások teljes piaci forgalmából a közös piacon vagy annak jelentős részén;
10. "hasznosítás" a licencia tárgyát képező technológia felhasználása, különösen a licencia tárgyát képező termékek előállításához, lízingbe adásához vagy valamely területen nem feltétlenül gyártással járó aktív vagy passzív értékesítéséhez;
11. "a szerződésben meghatározott terület" a közös piac területének egésze vagy legalább az a része, ahol a licenciavevő jogosult a licencia tárgyát képező technológia hasznosítására;
12. "a licenciaadó területe" olyan terület, amelyen a licenciaadó nem adott engedélyt a licenciaszerződés szerinti szabadalom, illetve know-how hasznosítására;
13. "párhuzamos szabadalmak" olyan szabadalmak, amelyek az ipari tulajdonra vonatkozó nemzeti szabályok egységesítésének hiányában fennmaradt eltérések ellenére is védik ugyanazt a találmányt a különböző tagállamokban;
14. "kapcsolt vállalkozások":
a) azok a vállalkozások, amelyekben a megállapodás egyik részese közvetlenül vagy közvetve:
- a tőke vagy a vállalkozás eszközeinek több mint a felével rendelkezik,
- a szavazati jogok több mint a felének gyakorlására jogosult,
- a felügyelő bizottság, az igazgató tanács vagy a vállalkozást jogszerűen képviselő testületek tagjainak több mint a felét kinevezheti, vagy
- jogosult a vállalkozás ügyeinek irányítására;
b) azok a vállalkozások, amelyek a megállapodás részesei közül valamelyikben vagy valamelyik felett közvetlenül vagy közvetve az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel rendelkeznek;
c) azok a vállalkozások, amelyekben a b) pontban említett vállalkozás közvetlenül vagy közvetve rendelkezik az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel;
d) azok a vállalkozások, amelyekben a megállapodás résztvevői vagy a hozzájuk kapcsolt vállalkozások az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel együttesen rendelkeznek; ezek a közösen ellenőrzött vállalkozások a megállapodás minden egyes résztvevőjéhez kapcsoltnak tekintendők;
15. "járulékos kikötések" olyan, a szabadalmakon kívüli más szellemi tulajdonjogok hasznosítására vonatkozó kikötések, amelyek a licencia tárgyát képező know-how-hoz vagy szabadalomhoz kapcsolódó és az e rendelet alapján mentesített versenykorlátozó kötelezettségeken kívül nem tartalmaznak más versenykorlátozó kötelezettségeket;
16. "kötelezettség" a szerződéses kötelezettség és az összehangolt magatartás;
17. "versenytárs gyártók" vagy "versengő termékek" gyártói azok a gyártók, akik olyan termékeket adnak el, amelyeket a felhasználók jellemzőikre, árukra és rendeltetésükre tekintettel a licencia tárgyát képező termékekkel felcserélhetőnek vagy azokkal helyettesíthetőnek tekintenek.
11. cikk
(1) Az 556/89/EGK rendelet 1996. április 1-jétől hatályát veszti.
(2) A 2349/84/EGK rendelet 1996. március 31-ig alkalmazandó.
(3) A Szerződés 85. cikke (1) bekezdésében foglalt tilalom nem alkalmazható azokra az 1996. március 31-én már hatályos megállapodásokra, amelyek eleget tesznek a 2349/84/EGK vagy az 556/89/EGK rendelet mentesítési követelményeinek.
12. cikk
(1) A Bizottság vállalja, hogy rendszeresen értékeli e rendelet és különösen a 4. cikkben meghatározott kifogásolási eljárás alkalmazását.
(2) A Bizottság e rendelet működéséről jelentést készít annak hatálybalépését követő negyedik év végét megelőzően, és ennek alapján értékeli, hogy kívánatos-e a rendelet kiigazítása.
13. cikk
Ez a rendelet 1996. április 1-jén lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2006. március 31-ig kell alkalmazni.
A rendelet 11. cikkének (2) bekezdése azonban már 1996. január 1-jén hatályba lép.
Ez a rendelet egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1996. január 31-én.