KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1870/2005
af 16. november 2005
om åbning og forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med importlicenser og oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 34, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Som konklusion på forhandlingerne i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 har Fællesskabet ændret betingelserne for import af hvidløg. Siden den 1. juni 2001 har den normale toldsats for import af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 været sammensat af en værditold på 9,6 % og en specifik told på 1 200 EUR pr. t netto. Der blev dog åbnet et kontingent på 38 370 t uden specifik told ved en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske Republik i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne vedrørende hvidløg omhandlet i liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT, der blev godkendt ved Rådets afgørelse 2001/404/EF (2) (i det følgende benævnt »GATT-kontingentet«). Det er fastsat i nævnte aftale, at dette kontingent opdeles i 19 147 t til import fra Argentina (løbenummer 09.4104 og 09.4099), 13 200 t til import fra Kina (løbenummer 09.4105 og 09.4100) og 6 023 t for import fra andre lande (løbenummer 09.4106 og 09.4102).
(2)
Der kan også importeres hvidløg uden for GATT-kontingentet til normal told eller på præferencebetingelser i forbindelse med aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse tredjelande.
(3)
Hvidløg er et vigtigt produkt i EU’s frugt- og grønsagssektor med en årlig produktion på ca. 250 000 t i EU. Den årlige import fra tredjelande er også betydelig og andrager fra 60 000 til 80 000 t. De to vigtigste leverandørlande i den tredje verden er Kina (30 000 til 40 000 t pr. år) og Argentina (ca. 15 000 t pr. år).
(4)
Betingelserne for forvaltning af disse kontingenter er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 af 2. april 2002 om fastsættelse af ordningen for forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande (3). I betragtning af erfaringen fra anvendelsen af nævnte forordning bør nogle af de nuværende betingelser ændres for at forenkle og afklare ordningen.
(5)
Da der opkræves en specifik told for ikke-præferenceimport uden for GATT-kontingentet, kræver forvaltningen af GATT-kontingentet en ordning med importlicenser. En sådan ordning bør muliggøre et detaljeret tilsyn med al import af hvidløg. Gennemførelsesbestemmelserne til ordningen bør supplere og kunne fravige de bestemmelser, der er vedtaget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4).
(6)
For at overvåge al import så nøje som muligt, især efter de seneste tilfælde af bedrageri, bør der indføres to kategorier importlicenser for al import af hvidløg. Erfaringen viser, at bedrageri normalt begås ved, at kinesisk hvidløg omlades via tredjelande, der har præferencehandelsaftaler med EU. Hvidløgene kommer ind i EU med falske dokumenter.
(7)
Overgangen fra den ene ordning til den anden bør forløbe så glat som muligt. Med henblik herpå bør nogle af gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 565/2002 overtages og den traditionelle importtidsplan opretholdes.
(8)
Der bør føres tilsyn med hvidløgsimporten efter artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (5).
(9)
Der bør fortsat være en passende forsyning med hvidløg på EF-markedet til stabile priser. Der bør undgås unødvendige markedssammenbrud i form af store prisudsving og uheldige virkninger for EF-producenterne. Med henblik herpå bør konkurrencen mellem importørerne øges og deres administrative byrde mindskes.
(10)
Af hensyn til de nuværende importører, der normalt importerer store mængder hvidløg, og nye importører, der melder sig på markedet, og som også bør have en rimelig chance for at ansøge om importlicenser for en mængde hvidløg under toldkontingenterne, bør der skelnes mellem traditionelle importører og nye importører. Der bør gives en klar definition af disse to kategorier importører, og der bør fastsættes visse kriterier for ansøgernes status og udnyttelsen af de tildelte importlicenser.
(11)
De mængder, der skal tildeles disse kategorier importører, bør fastlægges på grundlag af de faktisk importerede mængder frem for på grundlag af de udstedte importlicenser.
(12)
For at gøre det muligt for importører i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«) at komme ind under denne forordning bør der indføres ordninger for importperioderne 2005/06 og 2006/07 for at sikre, at der skelnes mellem på den ene side traditionelle importører og nye importører i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 og på den anden side traditionelle importører og nye importører i de nye medlemsstater.
(13)
For at tage hensyn til de forskellige handelsmønstre i de forskellige nye medlemsstater bør de ansvarlige myndigheder i de nye medlemsstater kunne vælge mellem to metoder for at fastslå deres traditionelle importørers referencemængde.
(14)
Ansøgninger om licens for import af hvidløg fra tredjelande, der indgives af begge kategorier importører, bør underkastes visse restriktioner. Sådanne restriktioner er nødvendige for ikke blot at sikre konkurrencen mellem importørerne, men også for at sikre, at importører med en ægte kommerciel virksomhed inden for frugt og grøntsager får lejlighed til at forsvare deres legitime handelsposition over for andre importører, og at en enkelt importør ikke er i stand til at kontrollere markedet.
(15)
For at sikre konkurrencen mellem ægte importører og forhindre spekulation i tildelingen af importlicenser og ethvert misbrug af ordningen, der ville skade de nye og de traditionelle importørers legitime handelsposition, bør der indføres en mere streng kontrol med, om importlicenserne udnyttes korrekt. Med henblik herpå bør overdragelse af importlicenser forbydes.
(16)
For at formindske importørernes administrative byrde og nedsætte risikoen for bedrageri bør ansøgninger om importlicens kun indgives i den medlemsstat, hvor importøren er registreret.
(17)
Der behøves også foranstaltninger for mest muligt at begrænse ansøgninger om importlicens i spekulationsøjemed, der kan medføre, at toldkontingenterne ikke udnyttes helt. På grund af produktets art og værdi bør der stilles en sikkerhed for hver ton hvidløg, som der ansøges om importlicens for, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000. Sikkerhedsstillelsen bør fastsættes til et beløb, der er stort nok til at afværge ansøgninger i spekulationsøjemed, men ikke så højt, at det afskrækker de importører, der reelt driver kommerciel virksomhed i hvidløgssektoren. Den mest passende objektive sikkerhedsstillelse er 5 % af den gennemsnitlige tillægstold for hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00.
(18)
For at sikre, at GATT-kontingentet forvaltes korrekt, bør det fastlægges, hvilke foranstaltninger Kommissionen skal træffe, når den mængde hvidløg af en bestemt oprindelse eller for et bestemt kvartal, der er ansøgt om importlicens for, overstiger den mængde, der er fastsat i afgørelse 2001/404/EF, forhøjet med den mængde, der er ubrugt i forbindelse med tidligere udstedte importlicenser. Hvis sådanne foranstaltninger indebærer anvendelse af en tildelingskoefficient, når importlicenserne udstedes, bør det være muligt at trække ansøgningerne om disse importlicenser tilbage med øjeblikkelig frigivelse af sikkerhedsstillelsen.
(19)
For at sikre, at kontingenterne udnyttes korrekt, bør medlemsstaterne regelmæssigt meddele Kommissionen de mængder, der er omfattet af importlicenser, som medlemsstaternes ansvarlige myndigheder har udstedt, og som importørerne ikke har udnyttet helt. Ved beregningen af den mængde, der er omfattet af importlicenser, bør der tages hensyn til de ansøgninger om importlicens, som importørerne har trukket tilbage.
(20)
Med henblik på forvaltning af toldkontingenterne for hvidløg bør importører, der ansøger om importlicens, vedlægge deres ansøgninger til medlemsstatens ansvarlige myndigheder en erklæring om, at de forpligter sig til at overholde restriktionerne i denne forordning. For at forhindre misbrug af ordningen bør der fastsættes afskrækkende sanktioner, og medlemsstaterne bør have et vist frirum til at skønne, om importørerne skal pålægges yderligere sanktioner ud over dem, der er fastsat i denne forordning, når de indgiver falske, vildledende eller unøjagtige ansøgninger og/eller erklæringer til de ansvarlige myndigheder.
(21)
For at forbedre kontrollen og undgå enhver risiko for fordrejning af handelen som følge af urigtige dokumenter bør den nuværende ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg, der importeres fra visse tredjelande, og kravet om, at hvidløg skal transporteres direkte fra oprindelseslandet til Fællesskabet, opretholdes, og landelisten udvides i betragtning af supplerende oplysninger. Oprindelsescertifikaterne udstedes af de nationale myndigheder efter artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93.
(22)
Alle nødvendige meddelelser mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med forordningen bør specificeres, især med hensyn til forvaltningen af toldkontingenter, for at bekæmpe bedrageri og føre tilsyn med markedet.
(23)
Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002, Kommissionens forordning (EF) nr. 228/2004 af 3. februar 2004 om overgangsforanstaltninger for Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (6) og Kommissionens forordning (EF) nr. 229/2004 af 10. februar 2004 om fravigelse af forordning (EF) nr. 565/2002 for så vidt angår datoerne for indgivelse af licensansøgninger for import af hvidløg for første kvartal af importperioden 2004/05 (7) bør ophæves. Nærværende forordning bør for første gang anvendes på ansøgninger om importlicens for det første kvartal af importperioden 2006/07. Da den import, der er underlagt bestemmelserne om »B«-licenser i nærværende forordning, for tiden ikke er underkastet særlige regler for udstedelse af licenser, og for at sikre en mere effektiv kontrol bør bestemmelserne om »B«-licenser anvendes så hurtigt som muligt.
(24)
For import af hvidløg, der efter nærværende forordnings ikrafttræden foretages i henhold til importlicenser, der er udstedt efter forordning (EF) nr. 565/2002 og enhver forordning om åbning og forvaltning af autonome toldkontingenter for hvidløg, bør de bestemmelser, der var i kraft, da disse importlicenser blev udstedt, fortsat anvendes.
(25)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Åbning af toldkontingenter og gældende toldsatser
1. I henhold til afgørelse 2001/404/EF åbnes der toldkontingenter for import til Fællesskabet af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 (i det følgende benævnt »hvidløg«) på betingelserne i denne forordning. Størrelsen af hvert toldkontingent, den periode, det gælder for, og løbenummeret er anført i bilag I.
2. Værditolden for hvidløg, der importeres under de i stk. 1 omhandlede toldkontingenter, er på 9,6 %.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås der ved:
1)
»importperiode«: perioden fra den 1. juni til den 31. maj det efterfølgende år
2)
»nye medlemsstater«: Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet
3)
»andre lande«: tredjelande undtagen Argentina og Kina
4)
»ansvarlige myndigheder«: det eller de organer, der er udpeget af medlemsstaterne til at gennemføre denne forordning
5)
»referencemængde«: den mængde hvidløg, der er blevet importeret af en traditionel importør, jf. artikel 3, som følger:
a)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 1998 og 2000 til Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004, den største mængde hvidløg, der blev importeret i et af kalenderårene 1998, 1999 eller 2000
b)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 2001 og 2003 til de nye medlemsstater, den største mængde hvidløg, der blev importeret
i)
enten i kalenderåret 2001, 2002 eller 2003
ii)
eller i importperioden 2001/02, 2002/03 eller 2003/04
c)
for traditionelle importører, der ikke falder ind under litra a) eller b), den største mængde hvidløg, der er blevet importeret i en af de første tre importperioder, hvor de har opnået importlicenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning.
Der tages ikke hensyn til hvidløg med oprindelse i de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 ved beregningen af referencemængden.
De nye medlemsstater vælger og anvender en af de i litra b) omhandlede to metoder på alle traditionelle importører efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres de erhvervsdrivende lige behandling.
Artikel 3
Kategorier importører
1. Ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at de:
a)
har opnået licenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning i hver af de tre foregående importperioder
b)
har importeret hvidløg til Fællesskabet i mindst to af de tre foregående importperioder
c)
har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet i importperioden forud for deres ansøgning.
2. Ved »nye importører« forstås andre importører end de i stk. 1 omhandlede importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som i hvert af de to foregående kalenderår har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet. Overholdelsen af denne betingelse dokumenteres ved, at den pågældende er optaget i et handelsregister i medlemsstaten, eller ved ethvert andet bevis, der er godkendt af medlemsstaten, og ved et importbevis.
3. Uanset stk. 1 og 2 gælder følgende med hensyn til importperioden fra den 1. juni 2006 til den 31. maj 2007 i de nye medlemsstater:
a)
ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret hvidløg fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i mindst to af de tre foregående importperioder
ii)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 i det foregående kalenderår
iii)
importen i nr. i) og ii) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig
b)
ved »nye importører« forstås andre end de i litra a) omhandlede traditionelle importører, det være sig handlende, fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i hvert af de to foregående kalenderår
ii)
importen i nr. i) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig.
Artikel 4
Forelæggelse af importlicenser
1. Importeret hvidløg kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis der forelægges en importlicens, der er udstedt efter denne forordning.
2. Hvidløg kan kun overgå til fri omsætning under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, hvis rubrik 24 i den pågældende importlicens indeholder en af angivelserne i bilag II.
Sådanne importlicenser omtales i det følgende som »A-licenser«. Andre importlicenser omtales i det følgende som »B-licenser«.
Artikel 5
Almindelige bestemmelser om licensansøgninger og importlicenser
1. Forordning (EF) nr. 1291/2000 gælder for »A«- og »B«-licenser, undtagen hvis andet er fastsat i nærværende forordning.
2. »A«-licenser gælder kun for det kvartal, de er udstedt for. I »A«-licensernes rubrik 24 anføres en af angivelserne i bilag III.
»B«-licenser er gyldige i tre måneder fra udstedelsesdatoen.
3. Det sikkerhedsbeløb, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, er på 50 EUR pr. t.
4. I rubrik 8 i ansøgninger om »A«- og »B«-licenser og importlicenser angives oprindelseslandet, og ordet »ja« markeres med et kryds. Importlicensen er kun gyldig for import med oprindelse i det angivne land.
5. Uanset artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan rettighederne i forbindelse med »A«- og »B«-licenser ikke overdrages.
Artikel 6
Fordeling af de samlede mængder på traditionelle og nye importører
1. Den samlede mængde, der tildeles Argentina, Kina og andre lande jf. bilag I, fordeles således:
a)
70 % til traditionelle importører
b)
30 % til nye importører.
2. Udnyttes den tildelte mængde med oprindelse i Argentina, Kina og andre lande i et kvartal ikke fuldt ud af en kategori importører, tildeles resten til den anden kategori importører.
3. Med hensyn til hver af de i stk. 2 omhandlede tre oprindelser og hvert af de i bilag I anførte kvartaler, udstedes der kun »A«-licenser for en mængde, der højst er lig med summen af:
a)
den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse
b)
de mængder, der ikke er ansøgt om i det foregående kvartal for den pågældende oprindelse
c)
den uudnyttede mængde, som Kommissionen er blevet underrettet om i forbindelse med de tidligere udstedte »A«-licenser for den pågældende oprindelse.
Den mængde, der ikke er ansøgt om, eller som ikke er udnyttet i en importperiode, kan dog ikke overføres til den efterfølgende importperiode.
Artikel 7
Restriktioner for ansøgninger om »A«-licens
1. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, som en traditionel importør har indgivet i en importperiode, må ikke overstige hans referencemængde. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
2. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der indgives af en ny importør i et kvartal, må ikke overstige 10 % af den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
Artikel 8
Indgivelse af importlicensansøgninger
1. En ansøger kan kun indgive ansøgninger om »A«- og »B«-licenser til de ansvarlige myndigheder i en enkelt medlemsstat, nemlig den medlemsstat, hvor ansøgeren er momsregistreret.
2. Kun importører som defineret i artikel 3 kan indgive ansøgninger om »A«-licens.
For at underbygge ansøgningerne om »A«-licens fremlægger importørerne de nødvendige oplysninger, så de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder kan undersøge, om betingelserne i artikel 3 er opfyldt til deres tilfredshed.
Når nye importører har opnået importlicenser efter nærværende forordning eller forordning (EF) nr. 565/2002 i den tidligere importperiode, skal de fremlægge bevis for, at mindst 90 % af den mængde, de havde fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning.
Fremlægges det i tredje afsnit omhandlede bevis ikke, eller viser det fremlagte bevis, at mindre end 90 % af den mængde, en importør har fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning i et kvartal i den i nævnte afsnit omhandlede importperiode, udstedes der ingen importlicens til ansøgeren undtagen i tilfælde af force majeure.
3. Importører indgiver deres ansøgninger om »A«-licens i de første fem arbejdsdage i april, juli, oktober og januar før det respektive kvartal.
4. Importørerne vedlægger deres ansøgninger om »A«-licens en erklæring om, at de er klar over og forpligter sig til at overholde bestemmelserne i artikel 7.
Sådanne erklæringer underskrives og attesteres som korrekte af importøren.
5. Ansøgningerne om »A«-licens skal i rubrik 20 have påtegnelsen »traditionel importør« eller »ny importør«, alt efter om de indgives af henholdsvis en traditionel importør eller en ny importør.
6. Der kan ikke indgives ansøgninger om »A«-licens for et bestemt kvartal eller for en bestemt oprindelse, når der ikke er anført nogen mængde i bilag I for nævnte kvartal og for nævnte oprindelse.
7. Der kan ikke udstedes en »B«-licens på grundlag af en ansøgning om »A«-licens.
Artikel 9
Indberetning af ansøgninger om »A«-licens
Senest den 15. i hver måned, jf. artikel 8, stk. 3, indberetter medlemsstaterne den mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der er indgivet for det pågældende kvartal, til Kommissionen.
Indberetningerne fordeles på oprindelse. Indberetningerne indeholder også særskilte tal for de mængder hvidløg, som henholdsvis traditionelle og nye importører har ansøgt om.
Indberetningerne foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Artikel 10
Udstedelse af importlicenser
1. De ansvarlige myndigheder udsteder »A«-licenserne på den syvende arbejdsdag efter den i artikel 9 fastsatte indberetning.
2. Konstateres det i et kvartal, at den mængde, der ansøges om under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, overstiger den disponible mængde, fastsætter Kommissionen ved en forordning en tildelingskoefficient for de pågældende ansøgninger om »A«-licens og suspenderer om nødvendigt udstedelsen af »A«-licenser for de efterfølgende ansøgninger.
Anvendes første afsnit, udsteder de ansvarlige myndigheder »A«-licenser på den tredje arbejdsdag efter den i nævnte afsnit omhandlede forordnings ikrafttrædelse.
3. Der kan ikke udstedes »A«-licens for import af produkter med oprindelse i de af de i bilag IV nævnte lande, der ikke har tilsendt Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at iværksætte en procedure for administrativt samarbejde i overensstemmelse med artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Fremsendelsen af oplysningerne anses for at være foretaget på datoen for den offentliggørelse, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 15.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen listen over traditionelle og nye importører, der ansøger om »A«-licenser i det pågældende kvartal, på den i artikel 9, stk. 1, omhandlede dag. Når det drejer sig om sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, skal de tilsluttede erhvervsdrivende også anføres på listen.
De i første afsnit omhandlede meddelelser foretages elektronisk på den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
5. Der gælder ingen mængderestriktion for »B«-licenser, der straks udstedes.
Artikel 11
Tilbagetrækning af ansøgninger om »A«-licens
Er den mængde, der er omfattet af en »A«-licens, ifølge artikel 10, stk. 2, mindre end den mængde, der er ansøgt om »A«-licens for, kan den pågældende importør anmode de ansvarlige myndigheder om at trække ansøgningen om »A«-licens tilbage inden tre arbejdsdage efter ikrafttrædelsen af den forordning, der er vedtaget efter artikel 10, stk. 2. Ved en sådan tilbagetrækning frigives hele sikkerhedsstillelsen straks.
Artikel 12
Medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
den mængde, der er ansøgt om »B«-licens for
b)
for importlicenser, der ikke er udnyttet eller kun udnyttet delvist, den mængde i »A«-licenserne, der svarer til forskellen mellem den mængde, der er afskrevet på bagsiden af licenserne, og den mængde, de er udstedt for, for det sidst afsluttede kvartal
c)
den mængde i de ansøgninger om »A«-licens, der er trukket tilbage efter artikel 11.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger indberettes:
a)
med hensyn til stk. 1, litra a), senest den anden arbejdsdag i hver uge for ansøgninger, der er modtaget den foregående uge
b)
med hensyn til stk. 1, litra b), senest den dag, der er anført i artikel 9, stk. 1
c)
med hensyn til stk. 1, litra c), senest den sidste dag i hver måned, der er anført i artikel 8, stk. 3.
Er der ikke indgivet ansøgninger om »B«-licens, eller er der ikke uudnyttede eller tilbagetrukne mængder, jf. stk. 1, litra b) og c), underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen herom på den i nærværende stykke anførte dag.
3. De i stk. 1 omhandlede meddelelser foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Den pågældende mængde opdeles efter dag for indgivelse af ansøgning om importlicens, efter oprindelsestredjeland, efter licenstype (»A«- eller »B«-licens) og for »A«-licenser efter kategori importør, jf. artikel 3.
Artikel 13
Oprindelsescertifikater
Hvidløg med oprindelse i et tredjeland som anført i bilag IV kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
der fremlægges et oprindelsescertifikat, som er udstedt af de ansvarlige nationale myndigheder i det pågældende tredjeland, jf. artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93
b)
produktet er forsendt direkte fra landet til Fællesskabet efter artikel 14.
Artikel 14
Direkte transport
1. Nedenstående produkter anses for at være transporteret direkte fra de i bilag IV anførte tredjelande til Fællesskabet:
a)
produkter, hvis transport ikke passerer igennem noget andet tredjelands territorium
b)
produkter, hvis transport passerer igennem et eller flere andre tredjelande end oprindelseslandet med eller uden omladning eller midlertidig oplagring i disse lande, hvis transporten gennem disse lande er nødvendig af geografiske grunde eller af transporthensyn, og hvis produkterne:
i)
er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet eller -landene
ii)
ikke er bragt på markedet eller overgået til frit forbrug der
iii)
ikke har undergået andre behandlinger end aflæsning og genpålæsning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.
2. Som bevis for, at betingelserne i stk. 1, litra b), er opfyldt, skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder have forelagt:
a)
et gennemgående transportdokument, der er udfærdiget i oprindelseslandet, og som dækker transporten gennem transitlandet eller -landene, eller
b)
en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet eller -landene, der indeholder:
i)
en nøjagtig varebeskrivelse
ii)
datoerne for aflæsning og genpålæsning med detaljerede oplysninger til identifikation af de anvendte transportmidler
iii)
en erklæring til attestering af de forhold, som produkterne har været opbevaret under
c)
eller hvis det i litra a) eller b) omhandlede bevis ikke kan fremlægges, alle andre underbyggende dokumenter.
Artikel 15
Administrativt samarbejde med visse tredjelande
Så snart hvert tredjeland, der er anført i bilag IV til nærværende forordning, har fremsendt de oplysninger, der er nødvendige for iværksættelsen af en procedure for administrativt samarbejde, jf. artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93, offentliggøres der en meddelelse om fremsendelsen af disse oplysninger i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
Artikel 16
Sanktioner for importører
1. Konstateres det, at ansøgninger eller erklæringer, der vedrører »A«-licenser, og som en importør har indgivet til de ansvarlige myndigheder i en medlemsstat, er falske, vildledende eller unøjagtige, medmindre dette helt klart skyldes en ægte fejl, udelukker medlemsstatens ansvarlige myndigheder afhængigt af uregelmæssighedens alvor importøren fra ordningen for ansøgninger om »A«-licens i op til fire kvartaler efter konstateringen, uden at dette berører anvendelsen af relevante nationale love. I sådanne tilfælde fortabes hele den i artikel 5, stk. 3, nævnte sikkerhedsstillelse.
2. Medlemsstaterne kan vedtage supplerende nationale bestemmelser om indgivelse af ansøgninger om »A«-licens til deres ansvarlige myndigheder og kan indføre sanktioner, der skal pålægges importører, der er momsregistreret på deres nationale territorium, i forhold til uregelmæssighedens alvor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om indførelsen af sådanne nationale bestemmelser.
Artikel 17
Oplysninger fra Kommissionen
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne de oplysninger, den har modtaget efter artikel 10, stk. 4, for at lette påvisningen eller forebyggelsen af falske ansøgninger fra de erhvervsdrivende.
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne alle de oplysninger, den har modtaget efter artikel 12.
Kommissionen meddeler regelmæssigt medlemsstaterne på rette tidspunkt og måde, hvilke kontingentmængder der er udnyttet, og hvilke oplysninger den har modtaget efter artikel 16, stk. 2.
Kommissionen meddeler medlemsstaterne alle andre relevante oplysninger, især dem, der kan hjælpe til at forebygge bedrageri.
Artikel 18
Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at etablere et indbyrdes administrativt samarbejde, med henblik på at sikre, at denne forordning anvendes korrekt.
Artikel 19
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 ophæves fra den 1. april 2006.
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 anvendes dog fortsat for importlicenser, der er udstedt i henhold til nævnte forordninger for den importperiode, der udløber den 31. maj 2006.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Bestemmelserne om »A«-licenser for den importperiode, der begynder den 1. juni 2006, anvendes fra den 1. april 2006.
Bestemmelserne om »B«-licenser anvendes fra den 1. januar 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2005.
A BIZOTTSÁG 1870/2005/EK RENDELETE
(2005. november 16.)
a vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről és harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozási szerződésére,
tekintettel a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozási okmányára és különösen annak 41. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2200/96/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 31. cikke (2) és 34. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1994. évi GATT XXVIII. cikkének megfelelően folytatott tárgyalásokat követően a Közösség módosította a fokhagyma behozatala tekintetében irányadó feltételeket. A 2001. június 1-je óta a 0703 20 00 KN-kód alá tartozó fokhagyma behozatalára vonatkozó rendes vám 9,6 %-os értékvámból és nettó tonnánként 1 200 euróban meghatározott összegből áll. Azonban egy, az Európai Közösség és az Argentin Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXVIII. cikkének megfelelően a fokhagyma tekintetében a GATT-hoz csatolt CXL. engedményes listában megállapított engedmények módosításáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodással a meghatározott vámtól mentes 38 370 tonnát kitevő kontingenst nyitottak meg, amelyet a 2001/404/EK tanácsi határozat (2) jóváhagyott (a továbbiakban: „GATT kontingens”). A megállapodás kiköti, hogy a kontingenst három részre kell osztani: 19 147 tonnát tesz ki az Argentínából származó behozatal (tételszám 09.4104 és 09.4099), 13 200 tonnát a Kínából származó behozatal (tételszámok 09.4105 és 09.4100) és 6 023 tonnát az egyéb országokból származó behozatal (tételszám 09.4106 és 09.4102).
(2)
Fokhagymát a GATT kontingensen vagy a rendes vámon kívül kedvezményes feltételek mellett is be lehet hozni a Közösség és bizonyos harmadik országok között kötött megállapodások alapján.
(3)
A fokhagyma az Európai Unió gyümölcs- és zöldségágazatának fontos terméke, az EU-ban évente mintegy 250 000 tonnát termelnek belőle. A harmadik országokból történő éves behozatal is jelentős, 60 000 és 80 000 tonna közötti mennyiséggel. A két fő beszállító harmadik ország Kína (30 000-40 000 tonna évente) és Argentína (mintegy 15 000 tonna évente).
(4)
A kontingensek kezelése tekintetében irányadó feltételeket a vámkontingensek kezelési módjának megállapításáról és a harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről szóló, 2002. április 2-i 565/2002/EK bizottsági rendelet (3) határozza meg. Az e rendelet alkalmazása során szerzett tapasztalatok alapján a rendszer egyszerűbbé és átláthatóbbá tétele érdekében szükségesnek tűnik egyes jelenlegi feltételek módosítása.
(5)
A GATT kontingensen kívüli, nem kedvezményes behozatalra vonatkozó meghatározott vám megléte miatt a GATT kontingens kezeléséhez a behozatali engedélyek rendszerének bevezetése szükséges. E rendszer bevezetése lehetővé kell tegye a teljes fokhagyma-behozatal részletekbe menő nyomon követését. E rendszer részletes szabályainak ki kell egészíteniük azokat a szabályokat, és talán el is kell térniük azoktól a szabályoktól, amelyeket a behozatali és kiviteli engedélyek rendszerének alkalmazására és a mezőgazdasági termékekre vonatkozó bizonyítványok előzetes rögzítésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2000. június 9-i 1291/2000/EK bizottsági rendelet (4) állapított meg.
(6)
Annak érdekében, hogy minden behozatalt a lehető legszorosabban nyomon kövessenek, főleg a nemrég, csalással kapcsolatos incidenseket követően, kétfajta behozatali engedélyt kell bevezetni a teljes fokhagyma-behozatallal kapcsolatban. A tapasztalat azt mutatja, hogy a csalást általában úgy követik el, hogy a kínai fokhagymát olyan országokban rakodják át, amelyek kedvezményes kereskedelmi megegyezéseket kötöttek az Európai Közösséggel. A fokhagymát hamis dokumentumokkal hozzák be az EU-ba.
(7)
Az egyik rendszerről a másikra történő áttérésnek a lehető legzökkenőmentesebbnek kell lennie. Ennek érdekében az 565/2002/EK rendelet egyes részletes szabályait át kell venni az új rendeletbe és a hagyományos importütemezést fenn kell tartani.
(8)
A fokhagyma-behozatalt nyomon kell követni a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 308d. cikkének megfelelően.
(9)
A közösségi piacon továbbra is biztosítani kell a fokhagyma-készletek stabil árakon való forgalmazását, elkerülve a piacnak a komoly áringadozások és a közösségi gyártókra gyakorolt kedvezőtlen hatások által okozta szükségtelen torzulásait. E célból az importőrök közti fokozottabb versenyt támogatni kell, valamint az importőröket sújtó adminisztratív terheket csökkenteni kell.
(10)
A jelenlegi importőrök érdekében, akik az érintett termékekből általában jelentős mennyiségeket hoznak be, illetve a piacra lépő új importőrök érdekében is, akik számára ugyanúgy lehetőséget kell biztosítani a fokhagyma vámkontingenseire vonatkozó behozatali engedélyek kérelmezésére, különbséget kell tenni a hagyományos és az új importőrök között. Világosan meg kell határozni az említett importőrök e két kategóriáját, valamint bizonyos kritériumokat kell előírni a kérelmezők státusza és a kiadott behozatali engedélyek felhasználása vonatkozásában.
(11)
Az említett importőrkategóriáknak kiosztandó mennyiségeket a ténylegesen behozott mennyiségek, nem pedig a kibocsátott behozatali engedélyek alapján kell meghatározni.
(12)
Annak érdekében, hogy a Cseh Köztársaságból, Észtországból, Ciprusról, Lettországból, Litvániából, Magyarországról, Máltáról, Lengyelországból, Szlovéniából és Szlovákiából (a továbbiakban: „új tagállamok”) származó importőrök e rendelet nyújtotta előnyökből részesülhessenek, rendelkezéseket kell megállapítani a 2005/2006-os és 2006/2007-es évekre a célból, hogy megkülönböztessék egyrészt a 2004. április 30-i összetételű Közösségben működő hagyományos és új importőröket, másrészt pedig az új tagállamokban működő hagyományos és új importőröket.
(13)
Ahhoz, hogy az eltérő kereskedelmi szokásokat a különböző új tagállamokban számításba vegyék, az új tagállamok illetékes hatóságainak engedélyezni kell azt, hogy hagyományos importőreik referenciamennyiségeinek megállapításánál két módszer közül választhassanak.
(14)
Az importőrök minden egyes csoportja által benyújtott, fokhagymának a harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó engedélykérelmeket bizonyos korlátozásokhoz kell kötni. Ezek a korlátozások nemcsak az importőrök közötti verseny biztosítása miatt szükségesek, hanem amiatt is, hogy a gyümölcs- és zöldségágazatban valós kereskedelmi tevékenységet kifejtő valamennyi importőrnek lehetőséget biztosítsanak jogszerű kereskedelmi helyzetének a többi importőrrel szembeni védelmére, illetve hogy a piacot egyetlen importőr se tudja ellenőrzése alá vonni.
(15)
Annak érdekében, hogy biztosítsák a tényleges importőrök közti versenyt, valamint azért, hogy a behozatali engedélyek elosztása terén jelentkező spekulációt vagy a rendszerrel szembeni bármilyen visszaélést megakadályozzák, ami az új és a régi importőrök jogos kereskedelmi pozícióival ellentétes lenne, szigorúbb ellenőrzést kell meghonosítani a behozatali engedélyek helyes használatára vonatkozóan. E célból a behozatali engedélyek átruházását meg kell tiltani.
(16)
Az importőrök adminisztratív terheinek csökkentése, illetve a csalás lehetőségének csökkentése végett a behozatali engedélykérelmeket csak abban a tagállamban kell bemutatni, ahol az importőrt nyilvántartják.
(17)
Olyan intézkedésekre is szükség van, amelyek a lehető legkisebb szintre csökkentik a behozatali engedélyekkel kapcsolatos spekulatív lépéseket, amelyek a vámkontingensek részleges kihasználásához vezethetnek. Az érintett termék jellegéből és értékéből kifolyólag a fokhagyma minden egyes tonnájára, amelyre behozatali engedélykérelmet nyújtottak be, az 1291/2000/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint tonnánként biztosítékot kell letétbe helyezni. A biztosíték összegének elég magasnak kell lennie a spekulatív kérelmek kiszűréséhez, de nem annyira magasnak, hogy elriassza azokat, akik fokhagymával kapcsolatban valós kereskedelmi tevékenységet folytatnak. A biztosíték mértékének meghatározására a legmegfelelőbb objektív kritérium a jelenleg 0703 20 00 KN-kód alá tartozó fokhagyma Közösségbe irányuló importjaira alkalmazandó kiegészítő vám átlagának az 5 %-áig terjedő megállapítása.
(18)
A GATT kontingens helyes kezelésének biztosítása érdekében meg kell határozni a Bizottság által abban az esetben meghozandó intézkedéseket, ha egy meghatározott származás vagy negyedév tekintetében az engedélykérelmek meghaladják a 2001/404/EK határozat által rögzített mennyiségeket, illetve a korábban kiadott engedélyekből fel nem használt mennyiségeket. Amennyiben ezek az intézkedések elosztási együttható alkalmazását feltételezik a behozatali engedélyek kibocsátásakor, lehetővé kell tenni azon behozatali engedélykérelmek visszavonását, amelyek a biztosíték azonnali feloldását tartalmazzák.
(19)
A kontingensek megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamoknak rendszeresen tájékoztatniuk kell a Bizottságot a tagállamok illetékes hatóságai által kibocsátott behozatali engedélyekben szereplő, és az importőrök által fel nem használt mennyiségekről. A kiállított behozatali engedélyekben szereplő mennyiségeknél figyelembe kell venni az importőrök által visszavont behozatali engedélykérelmeket is.
(20)
A fokhagyma vámkontingenseinek kezelése céljából az illetékes hatóságokhoz behozatali engedélykérelmet benyújtó importőröknek kérelmükhöz egy nyilatkozatot is csatolniuk kell, amelyben kijelentik, hogy vállalják az e rendeletben foglalt korlátozások betartását. A rendszerrel szembeni bármilyen visszaélés megakadályozása érdekében visszatartó erejű szankciókat kell elrendelni, illetve a tagállamoknak bizonyos szabadságot kell adni arra vonatkozóan, hogy milyen kiegészítő büntetéseket szabnak ki az e rendeletben meghatározottakon kívül azokra az importőrökre, akik hamis, félrevezető vagy pontatlan kérelmeket vagy nyilatkozatokat nyújtanak be az illetékes hatóságoknak.
(21)
Az ellenőrzés javítása és a pontatlan dokumentáció okozta kereskedelmi eltérülések kockázatának megelőzése érdekében meg kell tartani az egyes harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok jelenlegi rendszerét és azt a követelményt, hogy ezt a fokhagymát a származási hely szerinti országból közvetlenül a Közösségbe szállítsák, valamint a kiegészítő információ alapján az országokra vonatkozó listát ki kell bővíteni. Az ilyen jellegű származási bizonyítványokat az illetékes nemzeti hatóságok adják ki a 2454/93/EGK rendelet 56-62. cikkének megfelelően.
(22)
A tagállamok és a Bizottság közti összes, e rendelettel összhangban szükséges információcserét meg kell határozni, különösen a vámkontingensek kezelésére, csalás elleni intézkedések meghozatalára és a piac nyomon követésére.
(23)
Az 565/2002/EK rendeletet, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében az 565/2002/EK rendelet alkalmazására vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 3-i 228/2004/EK bizottsági rendeletet (6) és a 2004/2005. behozatali év első negyedévét illetően a fokhagyma behozatalára vonatkozó engedélykérelmek benyújtási határideje tekintetében az 565/2002/EK rendelettől való eltérésről szóló, 2004. február 10-i 229/2004/EK bizottsági rendeletet (7) hatályon kívül kell helyezni. E rendelet a 2006/2007-es behozatali időszak első negyedévére igényelt behozatali engedélyekre alkalmazandó először. Ennek ellenére, abból adódóan, hogy e rendelet behozatali tevékenységet szabályozó rendelkezései jelenleg a „B” engedélyekre nem határoznak meg egyetlen külön engedélyezési szabályt sem, illetve a hatékonyabb ellenőrzés biztosítása érdekében, a „B” engedélyekre vonatkozó rendelkezéseket mielőbb alkalmazni kell.
(24)
Továbbra is a behozatali engedélyek kibocsátásakor hatályban lévő rendelkezések alkalmazandók az e rendelet hatálybalépése után, az 565/2002/EK rendelettel összhangban kibocsátott engedélyek szerint történő fokhagyma-behozatalra, összhangban bármely, a fokhagymára vonatkozó autonóm közösségi vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről szóló rendelkezéssel.
(25)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Gyümölcs- és Zöldségpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Vámkontingens megnyitása és alkalmazandó vámok
(1) A 2001/404/EK határozattal összhangban a rendeletben rögzített feltételek értelmében a 0703 20 00 KN-kód alá sorolt fokhagyma (a továbbiakban: „a fokhagyma”) Közösségbe történő behozatalára vonatkozó vámkontingens-rendszer kerül megnyitásra. E rendelet I. mellékletében határozzák meg minden egyes vámkontingens mennyiségét, alkalmazási időszakát és tételszámát.
(2) Az (1) bekezdésben említett, autonóm kontingensek keretében behozott termékekre alkalmazandó értékvám 9,6 %.
2. cikk
Meghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
1.
„behozatali időszak” az egyik év június 1-jétől a következő év május 31-ig tartó időszak;
2.
„az új tagállamok” Ciprust, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Lengyelországot, Lettországot, Litvániát, Magyarországot, Máltát, Szlovákiát és Szlovéniát jelentik;
3.
„más országok” harmadik országokat jelent, Argentínát és Kínát kivéve;
4.
„illetékes hatóságok” a tagállam által e rendelet végrehajtására kijelölt testületet vagy testületeket jelentik;
5.
„referenciamennyiség” a 3. cikk értelmében egy hagyományos importőr által behozott fokhagyma-mennyiséget jelenti az alábbiak szerint:
a)
a hagyományos importőröknél, akik 1998 és 2000 között hoztak be fokhagymát a 2004. április 30-i állapotnak megfelelő Közösségbe, az 1998-as, 1999-es és 2000-es naptári évben behozott fokhagyma maximális, egy év alatt behozott mennyisége;
b)
a hagyományos importőrök esetében, akik 2001 és 2003 között hoztak be fokhagymát az új tagállamokba, az alábbiak szerint maximálisan behozott fokhagyma mennyisége:
i.
vagy a 2001-es, 2002-es és 2003-as naptári év;
ii.
vagy a 2001/2002-es, 2002/2003-as vagy 2003/2004-es behozatali időszak;
c)
az a) és b) pont hatálya alá nem tartozó hagyományos importőrök számára a behozott fokhagyma maximális mennyiségét veszik figyelembe, amelyet az 565/2002/EK és e rendelet értelmében kapott behozatali engedéllyel az első három behozatali időszak alatt hoztak be.
A referenciamennyiség kiszámításakor nem kerül figyelembevételre az új tagállamokból vagy a 2004. április 30-i állapotnak megfelelő Közösségből származó fokhagyma.
Az új tagállamok a hagyományos importőrökre vonatkozó, a b) pontban említett két módszer közül az egyiket kell válasszák és alkalmazzák, objektív kritériumokkal összhangban, és oly módon, hogy a szereplők ezáltal egyenlő elbánásban részesüljenek.
3. cikk
Importőrök besorolása
(1) „Hagyományos importőröknek” tekintendők azok az importőrök, a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár természetes, akár jogi személyek, egyének vagy üzemeltetői csoportok, akik bizonyítani tudják, hogy:
a)
az 565/2002/EK rendelet vagy az előző három behozatali időszakban e rendelet alapján kaptak behozatali engedélyt;
b)
a megelőző három naptári évből legalább kettőben fokhagymát hoztak be a Közösségbe;
c)
a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a kérelmet megelőző év folyamán legalább 50 tonnát hoztak be a Közösségbe.
(2) „Új importőrnek” tekintendő az (1) bekezdésben nem említett importőr, akár természetes, akár jogi személy, akár egyén vagy üzemeltetői csoport, amely a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a megelőző két naptári év mindegyikében legalább 50 tonnát hozott be a Közösségbe. Ezen feltétel betartását a tagállam által vezetett kereskedelmi nyilvántartás feljegyzései vagy bármilyen más, a tagállam által elfogadott igazolás, illetve behozatali igazolás bizonyítja.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a 2006. június 1-jétől2007. május 31-ig terjedő behozatali időszak tekintetében és kizárólag az új tagállamokban:
a)
„hagyományos importőröknek” tekintendők azok az importőrök, a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár természetes, akár jogi személyek, egyének vagy üzemeltetői csoport, akik bizonyítani tudják, hogy:
i.
az előző behozatali időszakok közül legalább kettőben fokhagymát hoztak be, amely nem az új tagállamokból vagy a 2004. április 30-i összetételű Közösségből származik;
ii.
a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a kérelmét megelőző év folyamán legalább 50 tonnát hoztak be a Közösségbe.
iii.
az i. és ii. pontban említett behozatalra az új tagállamokban került sor, ahol az említett importőr székhelye található;
b)
„új importőröknek” tekintendők azok az importőrök, - kivéve az a) pont értelmében vett hagyományos importőröket - akik a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár kereskedők, természetes vagy jogi személyek, akár egyének vagy üzemeltetői csoportok, akik bizonyítani tudják, hogy:
i.
az új tagállamokon és a 2004. április 30-i összetételű Közösségen kívüli helyről származó, legalább 50 tonna zöldség- és gyümölcsterméket hoztak be a 2200/96/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének megfelelően az előző két naptári év mindegyikében;
ii.
az i. pontban említett behozatalra az új tagállamokban került sor, ahol az említett importőr székhelye található.
4. cikk
Az importengedélyek bemutatása
(1) A behozott fokhagyma közösségi szabad forgalomba bocsátásának feltétele egy, az e rendelettel összhangban kiadott behozatali engedély bemutatása.
(2) A fokhagymát csak az 1. cikk (1) bekezdésében említett kontingenseknek megfelelően lehet szabad forgalomba bocsátani ott, ahol a vonatkozó behozatali engedély 24. rovata a II. mellékletben szereplő bejegyzések egyikét tünteti fel.
Ezekre a behozatali engedélyekre a továbbiakban „A” engedélyekként kell hivatkozni. Egyéb behozatali engedélyekre a továbbiakban „B” engedélyekként kell hivatkozni.
5. cikk
A behozatali engedélykérelmekkel és engedélyekkel kapcsolatos általános rendelkezések
(1) Az 1291/2000/EK rendelet az „A” és „B” engedélyekre is alkalmazandó, hacsak e rendelet másként nem rendelkezik.
(2) Az „A” engedélyek csak arra a negyedévre érvényesek, amelyekre azokat kiadták. Ezért a 24. rovat a III. mellékletben felsorolt bejegyzések egyikét tartalmazza.
A „B” engedélyek a kibocsátástól számított három hónapig érvényesek.
(3) Az 1291/2000/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében említett biztosíték összege nettó tonnánként 50 euró.
(4) A származási országot a 8. rovatba vezetik be minden „A” és „B” engedélykérelemben vagy engedélyben, illetve az „igen” szót iksszel jelölik. Az engedély csak a megjelölt országból származó áru behozatalára érvényes.
(5) Az 1291/2000/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az „A” és „B” engedélyekből fakadó jogok nem ruházhatók át.
6. cikk
Az összmennyiség elosztása hagyományos és új importőrök között
(1) Az Argentínának, Kínának és más országoknak megállapított összmennyiség az I. melléklet értelmében a következőképpen kerül elosztásra:
a)
70 % a hagyományos importőrök számára;
b)
30 % az új importőrök számára.
(2) Az Argentínából, Kínából és más országokból származó behozatal esetében, amennyiben egyetlen negyedév folyamán sem kerül a megállapított mennyiség teljes mértékben felhasználásra az importőrök egyik csoportja által, a fennmaradó mennyiséget a másik csoportnak ítélik oda.
(3) A (2) bekezdésben és az I. mellékletben jelzett három származási hely mindegyikére és az egyes negyedévekre nézve „A” engedélyeket csak az alábbiak összegével egyenlő legnagyobb mennyiségre adnak ki:
a)
az I. mellékletben jelzett mennyiség tekintettel az adott negyedévre és származásra;
b)
azok a mennyiségek, amelyekre a megelőző negyedévben nem nyújtottak be kérelmet az adott származás tekintetében;
c)
a Bizottsággal közölt fel nem használt mennyiségek, amelyek az adott származás tekintetében korábban kiadott „A” engedélyekben találhatók.
A behozatali időszak alatt nem kérelmezett vagy fel nem használt mennyiségek azonban nem vihetők át a következő behozatali időszakra.
7. cikk
Az „A” engedélykérelmek esetében alkalmazandó korlátozások
(1) Egy hagyományos importőr által benyújtott, az „A” engedélykérelmekben szereplő teljes mennyiség egyetlen behozatali időszakban sem haladhatja meg az importőr referenciamennyiségét. Az e szabálynak meg nem felelő engedélykérelmeket a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják.
(2) Egy új importőr által benyújtott, az „A” engedélykérelmekben szereplő teljes mennyiség egyetlen negyedévben sem haladhatja meg az I. mellékletben az említett negyedévre és származásra vonatkozó mennyiség 10 %-át. Az e szabálynak meg nem felelő engedélykérelmeket a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják.
8. cikk
A behozatali engedélykérelmek benyújtása
(1) Egy kérelmező csak egyetlen tagállam illetékes hatóságaihoz nyújthat be „A” és „B” engedélyekre vonatkozó engedélykérelmet, nevezetesen azon tagállamban, amelyben a kérelmező az ÁFA-nyilvántartásban szerepel.
(2) Csak a 3. cikk szerint meghatározott importőrök nyújthatnak be „A” engedélykérelmeket.
Az „A” engedélykérelmek alátámasztására az importőrök mindazokat az információkat rendelkezésre bocsátják, amelyek az adott tagállamok illetékes hatóságai számára lehetővé teszik - saját megelégedettségükre - a 3. cikkben megjelölt feltételeknek való megfelelés ellenőrzését.
Amennyiben a megelőző behozatali időszak alatt e rendelet vagy az 565/2002/EK rendelet alapján új importőrök kaptak engedélyt, bizonyítékot kell szolgáltatniuk arra nézve, hogy a számukra biztosított mennyiségnek legalább a 90 %-át ténylegesen szabad forgalomba bocsátották.
Ha a harmadik albekezdésben említett bizonyítékot nem mutatják be, vagy a bemutatott bizonyíték azt támasztja alá, hogy az albekezdésben említett behozatali időszak bármely negyedévében egy importőrnek kiosztott mennyiség 90 %-ánál kevesebb került szabad forgalomba bocsátásra, akkor nem adható ki behozatali engedély az illető importőrnek, kivéve a vis maior eseteket.
(3) Az importőröknek az „A” engedélykérelmeiket az adott negyedévet megelőző április, július, október és január hónap első öt munkanapján kell benyújtaniuk.
(4) Az „A” engedélykérelmekhez az importőrök egy nyilatkozatot csatolnak arról, hogy a 7. cikkben szereplő rendelkezéseket tudomásul vették, és azzal összhangban járnak el.
Az ilyen jellegű nyilatkozatokat az importőr aláírja és hitelesnek minősíti.
(5) Az engedélykérelem 20. rovatában az esetnek megfelelően fel kell tüntetni a „hagyományos importőr” vagy az „új importőr” megjelölést.
(6) Nem nyújtható be „A” engedélykérelem egy meghatározott negyedévre és származásra nézve, ha az adott negyedévre és származásra nézve az I. mellékletben nem jeleznek mennyiséget.
(7) „A” engedélykérelemre nem lehet „B” engedélyt kibocsátani.
9. cikk
Az „A” engedélykérelmekkel kapcsolatos értesítések
A 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap 15. napján a tagállamok értesítik a Bizottságot a vonatkozó negyedévre benyújtott „A” engedélyek által lefedett mennyiségről.
Az értesítéseket származás szerint kell tagolni. Az értesítésekben külön kell feltüntetni a hagyományos, illetve külön az új importőrök által kért fokhagyma mennyiségét.
A fent említett értesítéseket, beleértve a „Tárgytalan” értesítéseket is, elektronikus úton kell megküldeni - a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
10. cikk
Importengedélyek kiadása
(1) Az „A” engedélyeket az illetékes hatóságok bocsátják ki a 9. cikkben meghatározott értesítést követő hetedik munkanapon.
(2) Ha bármely negyedévben a kérelmezett mennyiség meghaladja az 1. cikk (1) bekezdésében említett kontingenst, a Bizottság rendelet útján elosztási tényezőt határoz meg az érintett „A” engedélykérelmekre vonatkozóan, és amennyiben szükséges, felfüggeszti az „A” engedélyek kiadását az elkövetkezendő kérelmek vonatkozásában.
Amennyiben az első albekezdést alkalmazzák, az illetékes hatóságok az első albekezdésben említett rendelet hatálybalépését követő harmadik munkanapon adják ki az „A” engedélyeket.
(3) Nem adható ki engedély azzal a céllal, hogy a IV. mellékletben felsorolt országokból származó termékeket hozzanak be, ha azok nem továbbítják a Bizottsághoz a közigazgatási együttműködési eljárás megkezdéséhez szükséges és a 2454/93/EGK rendelet 63., 64. és 65. cikkének megfelelő adatokat. Az adatokat e rendelet 15. cikke alapján, a közzététel napján tekintik továbbítottnak.
(4) A 9. cikk első albekezdésében említett napon a tagállamok megküldik a Bizottságnak azon hagyományos és új importőrök listáját, akik a vonatkozó negyedévben „A” engedélyeket igényelnek. A nemzeti jogszabályokkal összhangban létrehozott üzemeltetői csoportok esetében fel kell sorolni a csoport tagjait.
Az első albekezdésben említett bejelentéseket elektronikus úton teszik meg a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
(5) Mennyiségi korlátozás nem vonatkozik a „B” engedélyekre, ezeket rögtön kibocsátják.
11. cikk
Az „A” engedélykérelmek visszavonása
Amennyiben a 10. cikk (2) bekezdésének megfelelően az a mennyiség, amelyre vonatkozóan „A” engedélyt bocsátottak ki, kevesebb, mint amelyre vonatkozóan az „A” engedélykérelmet benyújtották, az érintett importőr a 10. cikk (2) bekezdésének megfelelően elfogadott rendelet hatályba lépését követő három munkanapon belül kérheti az illetékes hatóságoknál az engedélykérelem visszavonását. Ilyen visszavonás esetében a teljes biztosítékot azonnal feloldják.
12. cikk
A tagállamok közleményei a Bizottság számára
(1) A tagállamok az alábbiakról értesítik a Bizottságot:
a)
a „B” engedélykérelmek tárgyát képező mennyiségek;
b)
a fel nem használt vagy részben felhasznált „A” engedélyek tárgyát képező mennyiségek, amelyek megfelelnek az engedélyek hátoldalán feltüntetett mennyiségek és az azon mennyiségek közötti különbözetnek, amelyekre nézve az engedélyeket az utolsó teljesített negyedévre kiadták;
c)
a 11. cikk alapján visszavont „A” engedélykérelmek által lefedett mennyiségek.
(2) Az (1) bekezdésben említett információról az alábbiak szerint küldenek értesítést:
a)
az (1) bekezdés a) pontját tekintve minden hét második munkanapján az előző héten kézhez kapott kérelmekre vonatkozóan;
b)
az (1) bekezdés b) pontja vonatkozásában a 9. cikk (1) bekezdésében említett napon;
c)
az (1) bekezdés c) pontja vonatkozásában a 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap utolsó napja.
Ha nem nyújtottak be „B” engedélykérelmet, vagy ha nincsenek fel nem használt vagy visszavont mennyiségek az (1) bekezdés b) és c) pontjai értelmében, az érintett tagállam erről az e bekezdésben jelzett napokon értesíti a Bizottságot.
(3) Az (1) bekezdésben említett bejelentéseket elektronikus úton teszik meg a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
A közléseket az engedélykérelem napja, a származási hely szerinti harmadik ország, az engedélytípus („A” vagy „B”) és az „A” engedélyek esetén a 3. cikk értelmében meghatározott importőri kategória szerint bontják le.
13. cikk
Származási bizonyítványok
A IV. mellékletben felsorolt harmadik országokból származó fokhagyma csak akkor bocsátható szabad forgalomba a Közösségen belül, ha az alábbi feltételeknek eleget tesz:
a)
az adott ország illetékes nemzeti hatósága által kiadott származási bizonyítvány bemutatása a 2454/93/EGK rendelet 56-65. cikkének megfelelően;
b)
a terméket az adott országból közvetlenül a Közösségbe szállították a 14. cikkel összhangban.
14. cikk
Közvetlen szállítás
(1) A következőket tekintik a IV. mellékletben felsorolt harmadik országokból közvetlenül a Közösségbe szállítottnak:
a)
más harmadik ország területén való áthaladás nélkül szállított termékek;
b)
a származási hely szerinti országon kívül egy vagy több harmadik országon keresztül szállított termékek, ezekben az országokban való átrakással vagy ideiglenes raktározással vagy ezek nélkül, feltéve, hogy az áthaladást földrajzi okok indokolják vagy kizárólag a szállítási követelmények miatt történik, és feltéve, hogy a termékek:
i.
a tranzit vagy raktározás helye szerinti ország vagy országok vámhatóságának felügyelete alatt maradtak;
ii.
nem bocsátották piacra vagy fogyasztásra az adott helyen;
iii.
ott nem mentek át más műveleteken a ki- és berakodáson vagy a jó állapot megőrzésére irányuló műveleteken kívül.
(2) A közösségi hatóságok számára bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az (1) bekezdés b) pontjában említett feltételeknek eleget tettek az alábbiakkal együtt:
a)
a származási hely szerinti országban kiadott, a tranzitországon vagy -országokon keresztüli áthaladásra vonatkozó egységes fuvarokmány, vagy
b)
a tranzitország vagy -országok vámhatósága által kiadott, az alábbiakat tartalmazó bizonyítvány:
i.
az áruk pontos leírása;
ii.
a kirakodás és átrakodás időpontjai, a használt szállítójárművek jellemzőinek azonosításával;
iii.
nyilatkozat arról, hogy az árut milyen körülmények között tárolták;
c)
vagy, abban az esetben, ha az a) és b) pontban említett bizonyítékot nem tudják bemutatni, bármely más ezt alátámasztó dokumentumok.
15. cikk
Közigazgatási együttműködés bizonyos harmadik országokkal
Amint e rendelet IV. mellékletében felsorolt mindegyik harmadik ország továbbította a 2454/93/EGK rendelet 63., 64. és 65. cikke alapján a közigazgatási együttműködési eljárás kialakításához szükséges adatokat, az adatok továbbításáról közleményt tesznek közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának„C” sorozatában.
16. cikk
Az importőrökkel szemben alkalmazandó szankciók
(1) Amennyiben megállapítják, hogy az importőr által a tagállam illetékes hatóságainak bemutatott, az „A” engedélyekre vonatkozó kérelmek vagy nyilatkozatok hamis, félrevezető vagy hibás információt tartalmaznak, kivéve ha világosan látszik, hogy tévedésről van szó, az érintett tagállamok illetékes hatóságai kizárják az érintett importőrt az „A” engedélykérelmi rendszerből az e megállapítást követő négy negyedéves időszakra, ennek súlyosságától függően, tekintet nélkül bármely vonatkozó nemzeti jogszabály alkalmazására. Ilyen esetekben az 5. cikk (3) bekezdésében említett biztosíték teljes egészében elvész.
(2) A tagállamok elfogadhatnak kiegészítő nemzeti rendelkezéseket az „A” engedélykérelmeknek az illetékes hatóságaikhoz történő benyújtására és a szabálytalanság súlyával megegyező mértékű szankció kiszabására vonatkozóan azon importőrökre, akik a felségterületükön a nemzeti ÁFA-nyilvántartásban szerepelnek. A tagállamoknak a Bizottságot azonnal értesíteniük kell ilyen jellegű nemzeti rendelkezések bevezetéséről.
17. cikk
A Bizottság által nyújtott információ
A Bizottság megküldi a tagállamoknak a 10. cikk (4) bekezdése alapján hozzá eljuttatott információt a 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap 15-ét követő hetedik munkanapon azért, hogy az üzemeltetők általi hamis igények felderítését és megelőzését megkönnyítse.
A 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap végét követő hetedik munkanapon a Bizottság továbbítja a tagállamoknak az összes, a 12. cikk értelmében kapott információt.
A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat, a megfelelő időben és módon, a kontingensek felhasználásának mértékéről, valamint a 16. cikk (2) bekezdése szerint kapott információról.
A Bizottság minden egyéb vonatkozó információt is eljuttat a tagállamokhoz, elsősorban azokat, amelyek a csalás megelőzésére szolgálnak.
18. cikk
A tagállamok közötti közigazgatási együttműködés
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket azért, hogy biztosítsák a kölcsönös közigazgatási együttműködést e rendelet megfelelő alkalmazása érdekében.
19. cikk
Hatályon kívül helyezés
2006. április 1-jétől az 565/2002/EK, a 228/2004/EK és a 229/2004/EK rendeletek hatályukat vesztik.
Az 565/2002/EK, a 228/2004/EK és a 229/2004/EK rendeletek azonban továbbra is alkalmazandóak azokra a behozatali engedélyekre, az említett rendeletekkel összhangban, amelyek a 2006. május 31-én véget érő behozatali időszakra vonatkoznak.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő hetedik napon lép hatályba.
A 2006. június 1-jével kezdődő behozatali időszak „A” engedélyeire vonatkozó rendelkezések 2006. április 1-jétől alkalmazandók.
A „B” engedélyekre vonatkozó rendelkezések 2006. január 1-jétől alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2005. november 16-án.