Kommissionens forordning (EF) Nr. 1520/2000
af 13. juli 2000
om fastsættelse af fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutionsordningen og af kriterier for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag I
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 af 6. december 1993 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter(1), særlig artikel 8, stk. 3, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/94(2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 701/2000(3), er der fastsat fælles gennemførelsesregler for ordningen for ydelse af eksportrestitutioner og fastlagt kriterier for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag I. Da forordning (EF) nr. 1222/94 er blevet ændret 15 gange, bør den af klarhedshensyn nyaffattes i forbindelse med, at der indsættes nye bestemmelser.
(2) I forordningerne om de fælles markedsordninger for æg, korn, ris, mælk og mejeriprodukter og sukker er det fastsat, at i det omfang, det er nødvendigt for at muliggøre udførsel til de gældende noteringer eller priser på verdensmarkedet af de pågældende landbrugsprodukter i form af visse forarbejdede varer, der ikke er opført i traktatens bilag I, kan forskellen mellem noteringerne eller priserne for disse produkter på verdensmarkedet og priserne i Unionen udlignes ved, at der ydes eksportrestitutioner.
(3) Rådets forordning (EF) nr. 800/1999(4) fastlægger de generelle regler for ordningen for ydelse af eksportrestitutioner og kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag I. Der bør dog foretages nogle præciseringer med hensyn til ordningens anvendelse for varer uden for bilag I.
(4) I artikel 11 i den aftale om landbrug, der er knyttet som bilag til aftalen om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, er det fastsat, at eksportrestitutionerne for landbrugsprodukter, der indgår i varer uden for traktatens bilag I, ikke kan overstige de restitutioner, der skulle ydes for disse produkter, når de udføres i uforandret stand. Der bør tages hensyn hertil ved fastsættelsen af restitutionssatserne og reglerne om ligestilling.
(5) Kartoffelstivelse er ligestillet med majsstivelse. Der bør dog kunne fastsættes en særlig restitutionssats for kartoffelstivelse, hvis der opstår særlige markedssituationer, hvor prisen herfor ligger væsentligt under prisen for majsstivelse.
(6) De pågældende varer kan være fremstillet enten direkte af basisprodukter eller af forarbejdede basisprodukter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier. Der bør for hvert af disse tilfælde fastsættes nærmere regler for fastlæggelsen af eksportrestitutionsbeløbet.
(7) Mange varer, som fremstilles af en given virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og hvis egenskaber og kvalitet er konstante, udføres regelmæssigt. For at forenkle udførselsformaliteterne bør der for sådanne varer fortrinsvis anvendes en forenklet kontrolprocedure, hvor producenten meddeler myndighederne de oplysninger om produktionsforholdene for disse varer, som myndighederne anser for påkrævet.
(8) Sammensætningen af landbrugsprodukter i de fleste udførte varer varierer i væsentlig grad. Restitutionsbeløbet skal derfor fastsættes i overensstemmelse med de til fremstillingen af de udførte varer faktisk anvendte mængder af de pågældende produkter. For at forenkle administrationen bør restitutionsbeløbene for visse varer af enkel og relativ konstant sammensætning dog fastsættes på grundlag af fastlagte standardmængder af landbrugsprodukter. Når sådanne mængder registreres, bør det foreskrives, at registreringen skal bekræftes en gang om året for at mindske risikoen for, at en ændring af de mængder, der anvendes til fremstillingen af den pågældende vare, ikke bliver meddelt.
(9) Hvis der ikke foreligger bevis for, at den vare, der skal udføres, ikke har været omfattet af produktionsrestitution i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1722/93 af 30. juni 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 og (EØF) nr. 1418/76, for så vidt angår ordningerne med produktionsrestitutioner for korn og ris(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 87/1999(6), eller i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1010/86 af 25. marts 1986 om almindelige regler for produktionsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren, der anvendes i den kemiske industri(7), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2074/98(8), bør det fastsættes, at eksportrestitutionsbeløbet nedsættes med den produktionsrestitution, der er gældende på datoen for antagelsen af udførselsangivelsen. Det er den eneste ordning, som gør det muligt at undgå enhver risiko for svig.
(10) Ved Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(9), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2026/83(10), og Kommissionens forordning (EØF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(11), blev der indført en ordning med forudbetaling af eksportrestitutioner, som der bør tages hensyn til ved justering af eksportrestitutionerne.
(11) Der bør fastsættes foranstaltninger, hvorved der sikres en nøje overholdelse af Fællesskabets forpligtelser. Desuden bør sådanne foranstaltninger ikke være mere begrænsende for de erhvervsdrivende end højst nødvendigt.
(12) De aftaler, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, begrænser det restitutionsbeløb, der kan ydes hvert regnskabsår. Desuden bør udførslen af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, kunne ske på betingelser, der er kendt på forhånd. Det er især vigtigt at kunne opnå sikkerhed for, at der kan ydes eksportrestitutioner, som er forenelige med Fællesskabets forpligtelser i henhold til aftalerne, eller hvis dette ikke er tilfældet, at der kan foreligge forhåndsoplysninger herom på et tilstrækkeligt tidligt tidspunkt. Endvidere gør udstedelsen af licenser det muligt at overvåge restitutionsansøgningerne og at sikre ansøgerne, at de vil kunne få restitutioner op til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, for så vidt de overholder de øvrige betingelser for restitutioner, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne.
(13) Nævnte aftaler tager sigte på samtlige landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. Disse produkter indbefatter visse kornsorter, der udføres i form af alkoholholdige drikkevarer, som er nævnt i artikel 13, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1766/92(12). For disse kornsorter er der fastsat en række gennemførelsesbestemmelser ved forordning (EØF) nr. 2825/93(13), ændret ved forordning (EF) nr. 3098/94(14). Der bør fastsættes fælles regler for ydelsen af restitutioner for samtlige landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I.
(14) Der er en betydelig risiko for, at licensansøgningerne overstiger det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at opdele året i perioder for at sikre, at der kan udstedes licenser såvel til de erhvervsdrivende, der eksporterer i slutningen af regnskabsåret, som til dem, der eksporterer i begyndelsen af regnskabsåret. Der bør også åbnes mulighed for, at der i givet fald kan fastsættes en reduktionskoefficient for det samlede beløb, hvorom der ansøges.
(15) I det omfang Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter(15), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1932/1999(16), finder anvendelse på licenser, bør betingelserne for frigivelse af sikkerheden for licensen præciseres.
(16) Nogle typer udførsler er ikke undergivet begrænsninger med hensyn til restitutioner i forbindelse med Unionens internationale forpligtelser. Forpligtelsen til at forelægge restitutionslicens bør ikke omfatte sådanne udførsler.
(17) Flertallet af eksportører modtager restitutioner til et samlet beløb på under 50000 EUR om året. Disse udførsler repræsenterer tilsammen kun en lille del af de restitutionsbeløb, der ydes for landbrugsprodukter, der udføres i form af varer. Disse udførsler bør kunne fritages for kravet om licens.
(18) Visse eksportører deltager i udbud i importtredjelande. Disse eksportører bør have mulighed for, såfremt de ikke får tilslag, at trække det beløb, de havde kalkuleret med ved tilbudsgivningen, fra det beløb, for hvilket licensen er udstedt, uden at dette medfører sanktioner.
(19) Restitutionslicenserne tjener først og fremmest til at sikre overholdelsen af Unionens forpligtelser over for Verdenshandelsorganisationen, og de gør det samtidig muligt på forhånd at fastsætte de restitutioner, der kan ydes for landbrugsprodukter, som anvendes til fremstilling af varer, der udføres til tredjelande. Formålet med disse licenser afviger i visse henseender fra formålet med de eksportlicenser, der udstedes for de mængder basisprodukter, der udføres i uforandret stand, for hvilke der er indgået forpligtelser over for Verdenshandelsorganisationen, som også indebærer mængdemæssige begrænsninger. Det bør derfor præciseres, hvilke af de generelle bestemmelser for licenser på landbrugsområdet, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1291/2000(17) om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter, der skal gælde for restitutionslicenserne.
(20) Forvaltningen af de restitutionsbeløb, der i et regnskabsår kan ydes for udførsel af visse landbrugsprodukter i form af varer uden for traktatens bilag I, kan føre til, at de restitutionssatser, der fastsættes for udførsel med eller uden forudfastsættelse af restitutionssatsen på grundlag af udviklingen på Fællesskabets marked og verdensmarkedet, bliver forskellige.
(21) Der bør fastsættes et kontrolsystem baseret på princippet om, at eksportøren ved hver udførsel afgiver en erklæring til myndighederne om de mængder produkter, der er anvendt til fremstillingen af de udførte varer. Myndighederne træffer alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at efterprøve rigtigheden af denne erklæring.
(22) Der bør efter aftale med myndighederne i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, gives mulighed for en forenklet erklæring om de anvendte produkter i form af samlede mængder af disse produkter, forudsat at de pågældende erhvervsdrivende holder detaljerede oplysninger om de anvendte produkter til rådighed for myndighederne.
(23) Det er ikke altid muligt for eksportøren, især når han ikke selv er producent, at kende de nøjagtige mængder anvendte landbrugsprodukter, som han kan ansøge om restitution for. Derfor er eksportøren ikke altid i stand til at udfærdige erklæringen om disse mængder. Der bør derfor indføres en ordning med en omregningstabel til beregning af restitutionen, som ansøgeren subsidiært kan anmode om anvendelse af, som er begrænset til nærmere bestemte varer, og som er baseret på en kemisk analyse af varerne. Når denne beregningsmetode anvendes for visse varer, der er anført i bilaget til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1722/93, er den anvendte stivelses oprindelse ukendt. Der kan være ydet produktionsrestitution for sådan stivelse, og derfor kan der ikke ydes eksportrestitution for stivelsen i forbindelse med disse varer.
(24) Det kan forekomme, at de myndigheder, der skal kontrollere udførselsangivelsen, ikke har tilstrækkelig dokumentation til at kunne godkende angivelsen af de anvendte mængder, også selv om de er baseret på en kemisk analyse. Det kan især ske, når de varer, der skal udføres, er fremstillet i en anden medlemsstat end den, hvorfra varerne udføres. Det er derfor vigtigt, at myndighederne i den medlemsstat, hvorfra en vare udføres, om nødvendigt kan få meddelt alle oplysninger om fremstillingsforholdene for den pågældende vare direkte fra de myndigheder i de andre medlemsstater, som har adgang til sådanne oplysninger.
(25) Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler(18) tillader levering af smør og fløde til nedsat pris til virksomheder, der fremstiller visse varer. Der bør tages hensyn hertil for de varer, hvor restitutionen fastsættes på grundlag af en analyse.
(26) Der bør sikres en ensartet anvendelse i hele Unionen af bestemmelserne om ydelse af restitutioner for varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. I den forbindelse bør hver medlemsstat via Kommissionen underrette de øvrige medlemsstater om de kontrolmetoder, den anvender på sit område for de forskellige typer varer, der udføres.
(27) I artikel 31, stk. 10, 11 og 12, i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999(19) af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter er der fastsat en række betingelser, som skal opfyldes, før en restitution kan ydes for visse mejeriprodukter, der er blevet indført med henblik på genudførsel i form af varer uden for traktatens bilag I.
(28) Der bør tages hensyn til de øgede mængder af visse mejeriprodukter, der ifølge aftaler med tredjelande indføres til nedsat toldsats, og muligheden for, at der kan ydes en eksportrestitution, som er større end den nedsatte told.
(29) For at sikre en korrekt anvendelse af de bestemmelser om ydelse af eksportrestitutioner, der er fastsat i forordningerne om de fælles markedsordninger, bør det udelukkes, at der ydes sådanne restitutioner for produkter, der er indført fra tredjelande og anvendt til fremstilling af varer, som udføres efter at være overgået til fri omsætning i Unionen.
(30) For visse forarbejdede landbrugsprodukter bør der fastsættes koefficienter til bestemmelse af restitutionen for de pågældende produkter, og det bør offentliggøres, hvilke restitutionsbeløb der ydes, når der er anvendt 100 kg af disse produkter.
(31) Forvaltningskomitéen for Horisontale Spørgsmål i forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for Bilag I har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for ydelse af restitutioner ved udførsel af de basisprodukter, der er opført i bilag A (i det følgende benævnt "basisprodukter"), af deraf forarbejdede produkter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i medfør af stk. 3, når disse forskellige produkter udføres i form af varer, som ikke er omfattet af traktatens bilag I, og som alt efter varens art er opført i:
- bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75(20)
- bilag B til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92
- bilag B til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95(21),
- bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999(22),
- bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2038/1999(23).
De nævnte varer, der er opført i bilag B og C til nærværende forordning, benævnes i det følgende "varer".
2. I denne forordning forstås ved:
a) "regnskabsperiode": perioden fra 1. oktober i et givet år til 30. september det følgende år
b) "licens" eller "restitutionslicens": en licens, som udfærdiges i overensstemmelse med i artikel 6-14, som er gyldig i hele Unionen, og som udstedes af medlemsstaterne til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i Unionen den pågældende er etableret; restitutionslicensen sikrer betaling af restitutionen, for så vidt betingelserne i artikel 16 er opfyldt; den kan indbefatte forudfastsættelse af restitutionssatserne; licenserne er kun gyldige i den pågældende regnskabsperiode
c) "aftalen": aftalen om landbrug indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi
d) "fødevarehjælp": fødevarehjælp, der opfylder betingelserne i aftalens artikel 10, stk. 4.
3. Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende:
a) kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, fremstillet direkte af kartofler, bortset fra biprodukter, ligestilles med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af majs
b) valle henhørende under KN-kode 0404 10 48 til 0404 10 62, ikke koncentreret, også frossen, ligestilles med vallepulver som anført i bilag A (PG 1)
c) - mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031011, 0403 90 51 og 0404 90 21, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på 0,1 vægtprocent og derunder
og
- mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031011, 0403 90 11 og 0404 90 21, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på 1,5 vægtprocent og derunder
ligestilles med skummetmælkspulver som anført i bilag A (PG 2)
d) - mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031011, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 og 04049023, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på over 0,1, men ikke over 6 vægtprocent.
og
- mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031011, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 04049023 og 0404 90 29 i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 1,5, men under 45 vægtprocent
ligestilles med sødmælkspulver som anført i bilag A (PG 3)
e) - mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031019, 0403 90 59, 0404 90 23 og 0404 90 29, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 6 vægtprocent
- mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031019, 0403 90 19 og 0404 90 29, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på 45 vægtprocent og derover
og
- smør og andre former for mælkefedt, med et indhold af mælkefedt på 62 vægtprocent og derover, undtagen på 82 vægtprocent, henhørende under KN-kode 040510, 0405 20 90, 0405 90 10 og 0405 90 90
ligestilles med smør som anført i bilag A (PG 6)
f) - mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04031011 til 0403 10 19, 0403 90 51 til 0403 90 59 og 0404 90 21 til 0404 90 29, koncentreret, ikke i pulverform, eller som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler
og
- ost
ligestilles med:
i) skummetmælkspulver som anført i bilag A (PG 2), for så vidt angår den fedtfri del af tørstoffet i det ligestillede produkt
og
ii) smør som anført i bilag A (PG 6), for så vidt angår det ligestillede produkts indhold af mælkefedt
g) afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 ligestilles med sleben ris henhørende under KN-kode 10063061 til 1006 30 98
h) råsukker (rør- og roesukker) henhørende under KN-kode 17011190 eller under KN-kode 1701 12 90, med et saccharoseindhold i tør tilstand på 92 vægtprocent og derover, beregnet ved polarisation
- sukker henhørende under KN-kode 1701 91 00 og 1701 99 90
- de i artikel 1, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 2038/1999 omhandlede varer, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter henhørende under forordning (EØF) nr. 1766/92
- de i artikel 1, stk. 1, litra f) og g), i forordning (EF) nr. 2038/1999 omhandlede varer, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter henhørende under forordning (EØF) nr. 1766/92
som opfylder de i forordning (EF) nr. 2038/1999 og forordning (EF) nr. 2135/95(24) fastsatte betingelser for ydelse af restitutioner ved udførsel i uforandret stand, ligestilles med hvidt sukker henhørende under KN-kode 17019910.
4. På anmodning af eksportøren ligestilles de i stk. 3, litra d), omhandlede mælkeprodukter dog efter aftale med myndighederne med:
i) skummetmælkspulver som anført i bilag A (PG 2), for så vidt angår den fedtfri del af tørstoffet i det ligestillede produkt
og
ii) smør som anført i bilag A (PG 6), for så vidt angår indholdet af mælkefedt i det ligestillede produkt.
Artikel 2
Restitutionsbeløbet for den mængde, der fastlægges efter artikel 3, for hvert af de basisprodukter, der udføres i form af en og samme vare, beregnes ved at multiplicere mængden med restitutionssatsen for det pågældende basisprodukt, idet denne sats bestemmes pr. vægtenhed efter artikel 4.
Når en eksportør af blandinger af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 290544 og 3824 60 ikke i den i artikel 16, stk. 1, omhandlede erklæring giver den i samme artikels stk. 4, fjerde led, omhandlede specifikation eller ikke fremlægger tilstrækkelig dokumentation til støtte for sin erklæring, er restitutionssatsen for disse blandinger dog lig med den, der gælder for det af de pågældende basisprodukter, for hvilket restitutionssatsen er den laveste.
Når der i henhold til artikel 4, stk. 3, kan anvendes forskellige restitutionssatser for samme basisprodukt, skal der beregnes et særskilt beløb for hver mængde af basisproduktet, for hvilken der gælder en særlig restitutionssats.
Når en vare er anvendt til fremstilling af en udført vare, skal der ved beregningen af restitutionsbeløbet for hvert af de til fremstillingen af den udførte vare anvendte basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, hvis ligestilling med disse to kategorier følger af artikel 1, stk. 3, anvendes den restitutionssats, der gælder ved udførsel af den anvendte vare i uforandret stand.
Artikel 3
1. Medmindre der henvises til bilag C eller artikel 16, stk. 3, andet afsnit, finder anvendelse, bestemmes den mængde af hvert basisprodukt, der skal lægges til grund ved beregningen af restitutionsbeløbet for de i bilag B anførte varer, således:
a) Ved anvendelse af et basisprodukt i uforandret stand eller af et ligestillet produkt i uforandret stand er mængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstillingen af den udførte vare, idet der gælder følgende omregningskoefficienter:
- 6,06 kg af ledeproduktet i gruppe 1 svarer til 100 kg valle, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra b),
- 9,1 kg af ledeproduktet i gruppe 2 svarer til 100 kg mejeriprodukter, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra c), første led,
- 1,01 kg af ledeproduktet i gruppe 2 svarer til 1 vægtprocent fedtfrit tørstof i 100 kg mejeriprodukter, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra f), første led, eller stk. 4, nr. i),
- 0,8 kg af ledeproduktet i gruppe 2 svarer til 1 vægtprocent fedtfrit tørstof i 100 kg ost, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra f), andet led,
- 3,85 kg af ledeproduktet i gruppe 3 svarer til 1 vægtprocent mælkefedt i 100 kg af et mejeriprodukt, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra d), og som har et indhold af mælkefedt i tørstoffet på 27 vægtprocent og derunder.
På anmodning af eksportøren svarer 3,85 kg af ledeproduktet i gruppe 3 dog til 1 vægtprocent mælkefedt i 100 kg flydende mælk, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra d), første led, og som har et indhold af mælkefedt i den flydende mælk på 3,2 vægtprocent og derunder,
- 100 kg af ledeproduktet i gruppe 3 svarer til 100 kg tørstof i et af de mejeriprodukter, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra d), og som har et indhold af mælkefedt i tørstoffet på over 27 vægtprocent.
På anmodning af eksportøren svarer 12,32 kg af ledeproduktet i gruppe 3 dog til 100 kg flydende mælk, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra d), første led, og som har et indhold af mælkefedt i den flydende mælk på over 3,2 vægtprocent,
- 1,22 kg af ledeproduktet i gruppe 6 svarer til 1 vægtprocent mælkefedt i 100 kg af et mejeriprodukt, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra e),
- 1,22 kg af ledeproduktet i gruppe 6 svarer for fedtindholdets vedkommende til 1 vægtprocent mælkefedt i 100 kg af et mejeriprodukt, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra f), første led, eller stk. 4, nr. ii),
- 0,8 kg af ledeproduktet i gruppe 6 svarer til 1 vægtprocent mælkefedt i 100 kg ost, der er ligestillet med dette ledeprodukt ifølge artikel 1, stk. 3, litra f), andet led,
- 77,5 kg sleben, rundkornet ris svarer til 100 kg afskallet, rundkornet ris, jf. artikel 1, stk. 3, litra g),
- 69 kg sleben, langkornet ris svarer til 100 kg afskallet middel- eller langkornet ris, jf. artikel 1, stk. 3, litra g),
- 92 kg hvidt sukker svarer til 100 kg råsukker, jf. artikel 1, stk. 3, litra h), første led,
- 1 kg hvidt sukker for hver 1 % saccharose svarer til 100 kg sukker, jf. artikel 1, stk. 3, litra h), andet led,
- 1 kg hvidt sukker for hver 1 % saccharose (eventuelt forhøjet med indholdet af andet til saccharose omregnet sukker), bestemt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2135/95, svarer til 100 kg af en af de i artikel 1, stk. 3, litra h), tredje led, omhandlede varer, som opfylder betingelserne i samme artikel 3
- 100 kg hvidt sukker svarer til 100 kg tørstof [bestemt i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2135/95] i isoglucose eller isoglucosesirup som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra h), fjerde led, der opfylder betingelserne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2135/95.
b) Ved anvendelse af et produkt, som er omfattet af artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92 eller forordning (EF) nr. 3072/95, og som:
- er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt eller af et produkt, der er ligestillet hermed
- eller er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt,
- eller er fremstillet ved forarbejdning af et produkt, der er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt
er mængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare, omregnet til en mængde basisprodukter ved hjælp af koefficienterne i bilag E.
For så vidt angår alkohol på basis af korn indeholdt i alkoholholdige drikkevarer, henhørende under KN-kode 2208, er mængden dog lig med 3,4 kg byg pr. % vol alkohol af korn pr. hl alkohol af den udførte alkoholholdige drikkevare.
c) Ved anvendelse:
- af et produkt, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, og som er fremstillet ved forarbejdning af et af de produkter, der er omhandlet under litra a) eller b), eller
- af et produkt, der er fremstillet ved blanding og/eller forarbejdning af flere af de produkter, der er omhandlet i litra a) og/eller b), og/eller af produkter som omhandlet i første led,
er denne mængde, der skal bestemmes ud fra den mængde af det pågældende produkt, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare, for hvert af de pågældende basisprodukter og med forbehold af stk. 3 lig med den mængde, der godkendes af myndighederne i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1. Ved beregningen af denne mængde anvendes i givet fald de omregningskoefficienter, der er omhandlet i litra a), samt de særlige beregningsregler, ækvivalensforhold eller koefficienter, der er omhandlet i litra b).
For så vidt angår alkoholholdige drikkevarer på basis af korn, henhørende under KN-kode 2208, er denne mængde dog lig med 3,4 kg byg pr. % vol alkohol pr. hl alkohol i den udførte alkoholholdige drikkevare.
2. Ved anvendelsen af stk. 1 anses som faktisk anvendt de produkter, der er blevet anvendt i uforandret stand til fremstilling af den udførte vare. Forarbejdes et basisprodukt under en af denne vares fremstillingsfaser selv til et andet mere forædlet basisprodukt, der anvendes i en senere fase, anses kun sidstnævnte basisprodukt som faktisk anvendt.
De mængder produkter, der efter første afsnit faktisk er anvendt, skal fastsættes for hver vare, der udføres.
Dog kan disse mængder i tilfælde af regelmæssig udførsel af varer, der er fremstillet af en virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og som derfor har konstante egenskaber og kvalitet, fastsættes i forståelse med myndighederne, enten ud fra disse varers fremstillingsformel eller ud fra de gennemsnitlige produktmængder, der i en given periode er anvendt til fremstillingen af en bestemt mængde af disse varer. De således fastsatte mængder skal tages i betragtning, så længe produktionsvilkårene for de pågældende varer ikke ændres.
Medmindre myndighederne har givet en officiel tilladelse, skal de fastlagte produktmængder bekræftes mindst en gang om året.
Ved bestemmelsen af de faktisk anvendte mængder skal der tages hensyn til reglerne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3615/92(25).
3. For de varer, der er anført i bilag C, er den mængde af basisprodukter, der skal lægges til grund ved restitutionsbeløbets beregning, lig med den mængde, der i nævnte bilag er fastsat for hver af disse varer.
Dog gælder følgende:
a) I forbindelse med frisk pasta skal de mængder basisprodukter, der er nævnt i bilag C, omregnes til en tilsvarende mængde basisprodukter, der gælder for tørret pasta ved at multiplicere mængderne med pastaens procentvise tørstofindhold og dividere med 88.
b) Hvis de pågældende varer er fremstillet dels af produkter, der er henført under proceduren for aktiv forædling, dels af produkter, der er i overensstemmelse med betingelserne i traktatens artikel 23, fastsættes den mængde af basisproduktet, som skal lægges til grund ved beregningen af den restitution, der skal ydes for sidstnævnte kategori af produkter, i henhold til stk. 1 og 2.
Artikel 4
1. Restitutionssatsen fastsættes hver måned pr. 100 kg af basisprodukterne på de betingelser, der omhandles i artikel 13, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1766/92 og i de tilsvarende artikler i de øvrige i artikel 1, stk. 1, nævnte forordninger.
Restitutionssatsen kan ændres på de betingelser, der er fastsat i artikel 13, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1766/92 og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger, der er nævnt i artikel 1, stk. 1.
Restitutionssatsen for æg fra fjerkræ med skal, friske eller konserverede, samt for æg uden skal og æggeblommer, spiselige, friske, tørrede eller på anden måde konserverede, ikke tilsat sukker, fastsættes dog for et tidsrum, der er lig med det tidsrum, for hvilket restitutionerne fastsættes for de samme produkter, der udføres i uforandret stand.
2. Ved restitutionssatsens fastsættelse tages der især hensyn til:
a) på den ene side de gennemsnitlige omkostninger i forbindelse med forarbejdningsindustriens forsyning med basisprodukter på Unionens marked og på den anden side verdensmarkedspriserne
b) størrelsen af restitutionerne ved udførsel af de under bilag I til traktaten henhørende forarbejdede landbrugsprodukter, hvis produktionsvilkår er sammenlignelige
c) nødvendigheden af at sikre lige konkurrencevilkår mellem de industrier, der anvender EF-produkter, og de industrier, der anvender produkter fra tredjelande under proceduren for aktiv forædling
d) udviklingen dels i udgifterne og dels i priserne i EF og på verdensmarkedet
e) overholdelsen af de begrænsninger, der følger af aftaler indgået på grundlag af traktatens artikel 300.
Restitutionssatsen for kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 11081300 fastsættes særskilt i majsækvivalent efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 ud fra ovennævnte kriterier. De anvendte mængder kartoffelstivelse omregnes til mængder majsækvivalent i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b).
3. Ved restitutionssatsens fastsættelse tages der i givet fald hensyn til produktionsrestitutioner, støtte eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, der finder anvendelse på basisprodukter eller dermed ligestillede produkter i alle medlemsstater i henhold til forordningen om den fælles markedsordning for den pågældende sektor.
4. Med undtagelse af korn ydes der ikke restitutioner for de produkter, som er medgået til fremstillingen af alkohol indeholdt i alkoholholdige drikkevarer, som er opført i bilag B under KN-kode 2208.
5. Ved udførsel af varer henhørende under KN-kode 35051050 kan der for varen kun anvendes en nedsat sats, idet der tages hensyn til den produktionsrestitution, der ifølge forordning (EØF) nr. 1722/93 gælder for det anvendte basisprodukt i den periode, hvor varerne anses for fremstillet. Den således fastlagte sats fastsættes efter fremgangsmåden i stk. 1.
6. a) Eksportrestitutionen for stivelse henhørende under KN-kode 11081100 til 1108 19 90 eller for produkter, som er omhandlet i bilag A til forordning (EØF) nr. 1766/92, og som er fremstillet ved forarbejdning af sådan stivelse, udbetales kun, hvis leverandøren af disse produkter fremlægger en erklæring, hvori det attesteres, at de omhandlede varer er produceret direkte af korn, kartofler eller ris, og at der ikke er anvendt biprodukter fra fremstillingen af andre landbrugsprodukter eller varer.
Den i første afsnit omhandlede erklæring kan, indtil den tilbagekaldes, være gyldig for alle leverancer fra samme producent; den kontrolleres efter artikel 16, stk. 1.
b) Hvis tørstofindholdet i kartoffelstivelse, der er ligestillet med majsstivelse efter artikel 1, stk. 3, litra a), er på 80 % og derover, anvendes den ifølge stk. 1 fastsatte restitutionssats; hvis tørstofindholdet er på under 80 %, er satsen den ifølge stk. 1 fastsatte restitutionssats, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 80.
For anden stivelse med et tørstofindhold på 87 % og derover, er restitutionssatsen den ifølge stk. 1 fastsatte; hvis tørstofindholdet er på under 87 %, er restitutionssatsen den ifølge stk. 1 fastsatte, multipliceret med den faktisk procentdel tørstof og divideret med 87.
Hvis tørstofindholdet i glucose- og maltodextrinsirupper henhørende under KN-kode 17023059, 1702 30 99, 1702 40 90, 1702 90 50 eller 2106 90 55 er på 78 % og derover, er restitutionssatsen den ifølge stk. 1 fastsatte; hvis tørstofindholdet i disse sirupper er på under 78 %, er restitutionssatsen den ifølge stk. 1 fastsatte, multipliceret med den faktisk procentdel tørstof og divideret med 78.
c) Ved anvendelsen af litra b) bestemmes tørstofindholdet i stivelse ved hjælp af den metode, der er anført i bilag II til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1908/84(26); tørstofindholdet i glucose- eller maltodextrinsirupper beregnes efter metode 2 i bilag II til Rådets direktiv 79/796/EØF(27) eller efter enhver anden egnet analysemetode, der er mindst lige så sikker.
d) Ved afgivelsen af erklæringen som omhandlet i artikel 16, stk. 1, skal eksportøren angive tørstofindholdet i den stivelse eller de glucose- eller maltodextrinsirupper, der er anvendt.
7. Hvis situationen i den internationale handel med caseiner henhørende under KN-kode 350110, med caseinater henhørende under KN-kode 35019090 eller med ægalbumin henhørende under KN-kode 35021190 og 3502 19 90 eller visse markeders særlige krav gør det nødvendigt, kan restitutionen for de pågældende varer differentieres efter bestemmelsessted.
8. Restitutionssatsen for varer henhørende under KN-kode 19021100, 1902 19 og 1902 40 10 kan differentieres efter bestemmelsessted.
9. Restitutionssatsen kan variere, alt efter om den er forudfastsat efter artikel 7, stk. 2, eller ej.
Artikel 5
1. Der anvendes den restitutionssats, der gælder på dagen for varernes udførsel.
2. Det er dog muligt at anvende en ordning med forudfastsættelse af restitutionssatsen.
Ved anvendelse af ordningen med forudfastsættelse af restitutionssatsen anvendes den restitutionssats, der er gældende på dagen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse, for en eksportforretning, der gennemføres efter denne dato, men inden udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode, jf. artikel 9, stk. 2.
Den i henhold til bestemmelserne i andet afsnit beregnede restitutionssats tilpasses efter de samme regler som dem, der gælder for forudfastsættelse af restitutioner for de basisprodukter, der udføres i uforandret stand, dog med anvendelse af de omregningskoefficienter, der er fastsat i bilag E, for så vidt angår produkter forarbejdet på basis af korn.
Bestemmelserne i tredje afsnit gælder ikke for ansøgninger om forudfastsættelse indgivet senest den 24. marts 2000.
Artikel 6
1. Fra den 1. marts 2000 er ydelse af restitution for udførsel af landbrugsprodukter, der opfylder betingelserne i artikel 16, samt for korn anbragt under kontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2825/93 betinget af, at der forelægges en restitutionslicens udstedt i overensstemmelse med artikel 7.
Første afsnit gælder ikke for udførsler i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4, for de i artikel 4, stk. 1, tredje led, artikel 36, 40, 44, 45 og 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 nævnte leverancer eller for de i artikel 14 nævnte udførsler.
2. Ydelse af restitution under den i artikel 5, stk. 2, nævnte forudfastsættelsesordning er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens med forudfastsættelse af restitutionssatsen.
3. Restitutionslicensen kan ikke overdrages. Den skal anvendes af indehaveren.
4. Har ansøgeren ikke til hensigt at foretage udførslen fra en anden medlemsstat end den, hvori der ansøges om restitutionslicens, kan licensen opbevares hos myndighederne, eventuelt i form af en datafil.
5. Når denne artikel anvendes på korn anbragt under kontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2825/93, skal udtrykkene "eksport" og "udførsel" forstås som anbringelse under den nævnte kontrol.
Artikel 7
1. I restitutionslicensansøgningen og -licensen angives beløbet i euro.
Restitutionslicensansøgningen og -licensen udfærdiges i overensstemmelse med bilag F, jf. dog artikel 20.
2. Ansøgeren kan ansøge om forudfastsættelse af de restitutionssatser, som gælder på datoen for indgivelsen af ansøgningen. I så fald omfatter forudfastsættelsen alle de restitutionssatser, der er relevante. Der kan indgives en engangsansøgning om forudfastsættelse, som skal opfylde de i bilag F fastsatte betingelser, enten samtidig med restitutionslicensansøgningen eller i perioden fra den dag, hvor restitutionslicensen tildeles, og inden sidste gyldighedsdag.
Forudfastsættelsen gælder ikke for udførsler, der finder sted inden datoen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse.
3. Ved udstedelsen af en restitutionslicens forpligtes indehaveren til at anmode om restitutioner til et beløb svarende til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, for udførsler, der finder sted i restitutionslicensens gyldighedsperiode. For at sikre overholdelsen af denne forpligtelse, skal der stilles en sikkerhed som omhandlet i artikel 11.
4. De i stk. 3 omhandlede forpligtelser er primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Det primære krav anses for at være opfyldt, når den erhvervsdrivende har indgivet den eller de udtrykkelige anmodninger for udførsler, der har fundet sted i restitutionslicensens gyldighedsperiode på betingelserne i bilag F, afsnit VI. Hvis den udtrykkelige anmodning ikke er udførselsangivelsen, skal anmodningen indgives senest tre måneder efter datoen for udførselsangivelsens antagelse, medmindre der foreligger force majeure.
Den erhvervsdrivende fremlægger bevis for det primære kravs overholdelse ved at forelægge myndighederne eksemplar 1 af den behørigt afskrevne restitutionslicens efter bestemmelserne i bilag F, afsnit VI. Dette bevis skal være forelagt inden udgangen af den niende måned efter udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode.
Artikel 8
1. Licensansøgninger kan indgives:
a) inden den 31. august for licenser, der gælder fra den 1. oktober
b) inden den 5. november for licenser, der gælder fra den 1. december
c) inden den 5. januar for licenser, der gælder fra den 1. februar
d) inden den 5. marts for licenser, der gælder fra den 1. april
e) inden den 5. maj for licenser, der gælder fra den 1. juni
f) inden den 5. juli for licenser, der gælder fra den 1. august.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen senest:
- den 5. september om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra a)
- den 12. november om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra b)
- den 12. januar om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra c)
- den 12. januar om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra d)
- den 12. maj om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra e)
- den 12. juli om de licensansøgninger, der er nævnt i stk. 1, litra f).
3. Kommissionen fastsætter det beløb, for hvilket der kan udstedes restitutionslicenser, på basis af følgende elementer:
a) maksimumsbeløbet for restitutionerne, fastsat i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i aftalen
minus
b) i givet fald det beløb, der overstiger det maksimumsbeløb, der kunne ydes i det foregående regnskabsår
minus
c) det beløb, der er afsat til de i artikel 14 nævnte udførsler
minus
d) betalinger foretaget i løbet af regnskabsåret i forbindelse med udførsler, der har fundet sted i perioden inden den 1. marts 2000
minus
e) betalinger foretaget i løbet af det igangværende regnskabsår i forbindelse med udførsler, der har fundet sted i den foregående regnskabsperiode
minus
f) de beløb, for hvilke der er udstedt restitutionslicenser i løbet af det pågældende regnskabsperiode
plus
g) det beløb, der svarer til de tilbageleverede licenser, jf. artikel 12
plus
h) en eventuel uudnyttet del af det under litra c) nævnte beløb
og
i) usikkerhedsfaktorer i forbindelse med disse beløb.
4. Det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser for hver af de i stk. 1 nævnte perioder, er lig med:
- 30 % af det i stk. 3 nævnte beløb for den i stk. 1, litra a), nævnte periode
- 20 % af det i stk. 3 nævnte beløb, fastsat den 12. november for den i stk. 1, litra b), nævnte periode
- 25 % af det i stk. 3 nævnte beløb, fastsat den 12. januar for den i stk. 1, litra c), nævnte periode
- 33 % af det i stk. 3 nævnte beløb, fastsat den 12. marts for den i stk. 1, litra d), nævnte periode
- 50 % af det i stk. 3 nævnte beløb, fastsat den 12. maj for den i stk. 1, litra e), nævnte periode
- 100 % af det i stk. 3 nævnte beløb, fastsat den 12. juli for den i stk. 1, litra f), nævnte periode.
5. Hvis det samlede beløb, hvorom der ansøges for en af de nævnte perioder, overstiger det i stk. 4 nævnte maksimumsbeløb, fastsætter Kommissionen en reduktionskoefficient for alle de ansøgninger, der er indgivet inden den tilsvarende i stk. 1 fastsatte frist, således at den i stk. 4 nævnte beløbsgrænse overholdes.
Kommissionen offentliggør koefficienten i De Europæiske Fællesskabers Tidende inden fem hverdage efter den i stk. 2 nævnte dato.
6. Hvis Kommissionen fastsætter en reduktionskoefficient, kan der tildeles licenser for det i ansøgningen anførte beløb, multipliceret med 1 minus den reduktionskoefficient, der er fastsat i henhold til stk. 5 eller stk. 8.
I så fald kan ansøgeren trække sin ansøgning tilbage inden for en frist på fem hverdage fra offentliggørelsen af koefficienten i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
7. Medlemsstaterne giver inden henholdsvis den 1. oktober, l. december, 1. februar, 1. april, 1. juni og 1. august Kommissionen meddelelse om de beløb, for hvilke ansøgere har trukket licensansøgninger tilbage i henhold til stk. 6.
8. Der kan også indgives licensansøgninger uden for de i stk. 1 nævnte perioder, dvs. fra den 1. oktober i hver regnskabsperiode. Oplysningerne om de ansøgninger, der er indgivet i ugens løb, fremsendes til Kommissionen den følgende tirsdag. Sådanne licenser kan udstedes fra den første mandag efter fremsendelsen af meddelelsen, for så vidt som Kommissionen ikke har vedtaget nogen foranstaltning.
Hvis Kommissionen mener, at der er risiko for, at Den Europæiske Unions internationale forpligtelser misligholdes, kan den anvende en reduktionskoefficient på de restitutionslicensansøgninger, der behandles, hvorved den navnlig tager hensyn til den beregningsmetode, der er nævnt i stk. 3 og 4. Den kan også suspendere udstedelsen af licenser.
Kommissionen offentliggør koefficienten i De Europæiske Fællesskabers Tidende inden for en frist på fire dage efter den i første afsnit nævnte dato for indgivelse af ansøgningerne.
9. Der kan kun ansøges om de i stk. 8 nævnte restitutionslicenser, hvis der ikke er fastsat nogen reduktionskoefficient jf. stk. 5, og hvis de samlede beløb ikke overstiger de i stk. 4 nævnte maksimumsbeløb forhøjet med de beløb, for hvilke der ikke er udstedt licenser, samt de beløb, der svarer til de tilbagetrukne licenser.
10. For udførsler, der skal finde sted inden den 1. oktober, kan der fra den 15. august indgives restitutionslicensansøgninger på de i stk. 8 nævnte betingelser, hvis de beløb, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 3, ikke er opbrugt.
11. Bestemmelserne i stk. 1-5, 7, 9 og 10 gælder fra den 15. juli 2000.
Artikel 9
1. Restitutionslicensen er gyldig fra den dato, der er anført på licensansøgningen, og på de i bilag F nævnte betingelser.
2. Restitutionslicensen er gyldig indtil udløbet af den femte måned efter den måned,, hvori der er ansøgt om licens eller indtil regnskabsperiodens udløb, hvis denne udløber forinden.
Forudfastsatte restitutionssatser gælder dog indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om forudfastsættelse, eller indtil udløbet af licensens gyldighedsperiode, hvis denne udløber forinden.
Kommissionen kan forlænge gyldighedsperioden for de licenser, der er udstedt fra den 1. juni.
For udførsler, der finder sted mellem den 1. marts 2000 og den 30. september 2000, er forudfastsatte restitutionssatser gyldige indtil udløbet af licensens gyldighedsperiode.
Ansøgning om forudfastsættelse sker efter afsnit II i bilag F.
Der kan ikke foretages forudfastsættelse for partialrestitutionslicenser uafhængigt af den licens, de stammer fra.
Artikel 10
Restituonslicensansøgninger og -licenser, der udfærdiges i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4, skal i rubrik 20 indeholde en af følgende angivelser:
"Certificado GATT - Ayuda alimentaria"
"GATT-attest - Fødevarehjælp"
"GATT-Bescheinigung - Nahrungsmittelhilfe"
"Πιστοποιητικό ΓΣΔE - Επισιτιστική βοήθεια"
"GATT certificate - Food aid"
"Certificat GATT - Aide alimentaire"
"Titolo GATT - Aiuto alimentare"
"GATT-certificaat - Voedselhulp"
"Certificado GATT - Ajuda alimentar"
"GATT-todistus - Elintarvikeapu"
"GATT-licens - Livsmedelsbistånd".
Bestemmelserne i artikel 8 gælder ikke for disse licenser.
Som undtagelse fra forordningerne om fastsættelse af de restitutionssatser, der gælder udførsel af basisprodukter i form af varer, er de restitutionssatser med forudfastsættelse, der anvendes på licensansøgninger og licenser udfærdiget med henblik på fødevarehjælp, lig med de satser, der anvendes på andre udførsler, for hvilke restitutionssatserne ikke forudfastsættes. De satser, der lægges til grund, er dem, der gælder på den i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 259/98 fastsatte dato, hvis det drejer sig om udførsel i forbindelse med fødevarehjælp ydet af EF, eller på den i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 174/1999(28) fastsatte dato, hvis det drejer sig om udførsel af mælk eller mejeriprodukter i forbindelse med national fødevarehjælp.
Artikel 11
Restitutionslicensansøgninger, bortset fra ansøgninger om de i artikel 10 nævnte licenser vedrørende fødevarehjælp, er kun gyldige, hvis der på de i artikel 15 i forordning (EF) nr. 1291/2000 fastsatte betingelser er stillet en sikkerhed svarende til 25 % af det beløb, hvorom der ansøges.
Sikkerheden frigives på de i artikel 12 fastsatte betingelser.
Artikel 12
1. Anvendes den i artikel 8, stk. 5 og 8, nævnte reduktionskoefficient, frigives sikkerhedsstillelsen omgående for det beløb, der fremkommer ved at multiplicere den stillede sikkerhed med reduktionskoefficienten.
2. 94 % af sikkerhedsstillelsen frigives, hvis ansøgeren giver afkald på sin licens i henhold til artikel 8, stk. 6.
3. Hele sikkerhedsstillelsen frigives, hvis indehaveren af licensen har anmodet om restitutioner svarende til 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt.
4. Hvis restitutionslicensen ikke er blevet udnyttet i et omfang svarende til 95 % af det beløb, for hvilket den er udstedt, fortabes den del af sikkerhedssstillelsen, der svarer til 25 % af forskellen mellem 95 % af det beløb, for hvilket attesten er udstedt, og det faktisk udnyttede beløb.
5. Hvis indehaveren af en licens tilbageleverer licensen inden den 28. februar, reduceres den del af sikkerhedsstillelsen, der fortabes jf. stk. 4, dog med 50 %. Hvis licensen tilbageleveres efter dette tidspunkt, men inden den 15. august 2000 og inden den 31. maj de øvrige år, reduceres den del af sikkerhedsstillelsen, der fortabes jf. stk. 4, med 25 %.
6. Indehaveren af en restitutionslicens kan, såfremt han godtgør, at han har deltaget i en licitation i et importtredjeland, jf. artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000, og at han ikke har fået tilslag, meddele, at han giver afkald på et beløb svarende til den restitution, han ville have opnået, hvis han havde fået tilslag. I så fald reduceres det beløb, der er anført i licensen, med dette beløb, og den tilsvarende sikkerhedsstillelse frigives.
Artikel 13
1. Medlemsstaterne giver inden udgangen af hver måned Kommissionen meddelelse om de restitutionsbeløb, de i løbet af den foregående måned har ydet for udførsler, der har fundet sted inden den 1. marts 2000.
2. Medlemsstaterne giver inden den 1. januar hvert år, første gang inden den 1. januar 2001, Kommissionen meddelelse om de samlede restitutionsbeløb, de faktisk har ydet indtil den 30. september for udførsler, der har fundet sted i løbet af den foregående regnskabsperiode, samt om de beløb, der ikke tidligere er meddelt, og som de har ydet for udførsler, der har fundet sted i løbet af tidligere regnskabsperioder, idet de angiver, hvilke perioder det drejer sig om.
3. Ved anvendelsen af stk. 2 betragtes forudbetalinger som faktisk ydede restitutioner. Tilbagebetalinger af uberettiget udbetalte restitutioner meddeles særskilt.
4. Inden den 10. i hver måned giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om:
a) de beløb, for hvilke der i den foregående måned er tilbageleveret restitutionslicenser i henhold til artikel 12, stk. 5
b) de beløb, for hvilke der i den foregående måned er tilbageleveret restitutionslicenser eller foretaget licensreduktioner i medfør af artikel 12, stk. 6
c) de beløb, for hvilke licenser er udløbet uden at være blevet udnyttet
d) de restitutionslicenser som omhandlet i artikel 10, der er blevet udstedt i løbet af den foregående måned.
Artikel 14
1. Indtil den 30. september 2000 og i hver regnskabsperiode fra 1. oktober 2000 kan der udbetales restitutioner inden for en samlet reserve på 30000000 EUR pr. regnskabsår til udførsler, for hvilke der ikke er udstedt licens.
Denne artikel gælder dog ikke for udførsler i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4, eller for de i artikel 4, stk. 1, tredje led, artikel 36, 40, 44, 45 og 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 nævnte leverancer.
2. Denne artikel gælder for udførsler foretaget af erhvervsdrivende, som ikke har været i besiddelse af nogen restitutionslicens siden den pågældende regnskabsperiodes begyndelse, og som ikke er i besiddelse af en licens på udførselsdagen. De ansøgninger, som den erhvervsdrivende i løbet af det pågældende regnskabsår indtil indgivelsen af ansøgningen vedrørende den pågældende udførsel har indgivet på betingelserne i bilag F, afsnit VI, punkt 2, skal tilsammen vedrøre et beløb på under 50000 EUR.
Denne artikel gælder udelukkende i den medlemsstat, hvor varerne er fremstillet eller samlet.
3. Medlemsstaterne giver senest den 5. og den 20. i hver måned Kommissionen meddelelse om de restitutionsbeløb, der er ydet i henhold til denne artikel henholdsvis fra den 16. til udgangen af den foregående måned og fra den 1. til den 15. i den igangværende måned.
Hvis summen af de af medlemsstaterne meddelte beløb når op på 20000000 EUR, suspenderer Kommissionen anvendelsen af stk. 1 og 2 for udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicens.
Artikel 15
1. De i denne forordning nævnte restitutionslicenser er omfattet af forordning (EF) nr. 1291/2000 med undtagelse af dens bestemmelser om importlicenser.
Bestemmelserne om rettigheder og pligter i forbindelse med licenser udstedt for bestemte mængder finder tilsvarende anvendelse på rettigheder og pligter i forbindelse med de i denne forordning nævnte restitutionslicenser udstedt for beløb i euro, idet der tages hensyn til bestemmelserne i bilag F.
2. Uanset stk. 1 gælder følgende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1291/2000 ikke for de i nærværende forordning omhandlede restitutionslicenser:
- artikel 9, 12, 14, 21, 24, 32, 33, 35, 42, 46, 47 og 50
- artikel 8, stk. 2,
- artikel 8, stk. 4,
- artikel 18, stk. 1,
- artikel 36, stk. 5.
3. I forbindelse med artikel 40 i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan gyldighedsperioden for de licenser, der er gyldige indtil den 30. september, ikke forlænges. I givet fald annulleres licensen, for så vidt angår de beløb, der ikke er anmodet om som følge af force majeure.
Artikel 16
1. Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 800/1999 finder anvendelse. Desuden skal ansøgeren ved varernes udførsel afgive erklæring om de mængder af basisprodukter, af produkter forarbejdet på grundlag heraf eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i medfør af artikel 1, stk. 3, som efter artikel 3, stk. 2, faktisk er anvendt til fremstillingen af disse varer, og som der vil blive anmodet om restitution for, eller ved en henvisning angive sammensætningen, hvis denne er fastlagt efter artikel 3, stk. 2, tredje afsnit.
Når en vare er anvendt til fremstillingen af en vare, der skal udføres, skal ansøgerens erklæring indeholde dels angivelse af den varemængde, der faktisk er anvendt, dels oplysning om arten og mængden af hvert af de basisprodukter, de produkter forarbejdet på grundlag heraf og de produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i medfør af artikel 1, stk. 3, som den pågældende vare er fremstillet af.
Til støtte for sin erklæring skal ansøgeren forelægge myndighederne alle de dokumenter og oplysninger, som disse anser for formålstjenlige.
Myndighederne anvender de kontrolforanstaltninger, som de anser for hensigtsmæssige, til efterprøvelse af rigtigheden af den forelagte erklæring.
På begæring af myndighederne i den medlemsstat, på hvis område toldformaliteterne ved udførsel gennemføres, meddeler de øvrige medlemsstaters myndigheder dem direkte alle disponible oplysninger for at muliggøre kontrollen med ansøgernes erklæring.
2. Uanset stk. 1 kan der i stedet for erklæringen om de anvendte produkter og/eller varer efter aftale med myndighederne afgives en samlet erklæring om de anvendte mængder produkter eller anføres en henvisning til en erklæring om disse mængder, hvis de allerede er fastlagt efter artikel 3, stk. 2, tredje afsnit, for så vidt fabrikanten holder alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere erklæringen, til rådighed for myndighederne.
3. Udfærdiger ansøgeren ikke den i stk. 1 nævnte erklæring, eller fremlægger han ikke tilfredsstillende oplysninger til støtte for den forelagte erklæring, kan han ikke opnå restitution.
Hvis ansøgeren på tilfredsstillende måde over for myndighederne godtgør, at han ikke er i besiddelse af og ikke er i stand til at fremskaffe de krævede oplysninger om fremstillingsbetingelserne for den vare, som skal udføres, og hvis denne vare er opført i kolonne 1 og 2 i , kan ansøgeren dog efter udtrykkelig anmodning opnå en restitution, ved hvis beregning arten og mængden af de basisprodukter, der skal tages i betragtning, fastsættes ud fra de oplysninger, der konstateres ved en analyse af den vare, som skal udføres, og efter omregningstabellen i bilag D. Myndighederne fastsætter betingelserne for gennemførelsen af denne analyse.
Udgifterne til nævnte analyse afholdes af ansøgeren.
Hvis den udførte vare er en af de i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2571/97 anførte, skal restitutionssatsen for mejeriprodukterne være den, der gælder ved anvendelse af mejeriprodukter til nedsat pris, medmindre eksportøren forelægger bevis for, at varen ikke indeholder mejeriprodukter til nedsat pris.
4. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på de mængder landbrugsprodukter, der er fastlagt i medfør af bilag C, undtagen for så vidt angår:
- de mængder af de i stk. 1, første afsnit, nævnte produkter, som udføres i form af varer, der delvis er fremstillet af produkter henført under proceduren for aktiv forædling efter artikel 3, stk. 3, litra b)
- de mængder af æg eller ægprodukter, som udføres i form af pastaprodukter henhørende under KN-kode 19021100
- tørstofindholdet i frisk pasta som omhandlet i artikel 3, stk. 3, litra a)
- arten af de basisprodukter, der faktisk er anvendt til fremstillingen af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 290544 og 3824 60, samt eventuelt de dele D-glucitol (sorbitol), der er fremstillet af henholdsvis stivelsesholdige stoffer og saccharose
- de mængder casein, som udføres i form af varer henhørende under KN-kode 35019090
- indbrygningsgraden af øl fremstillet af malt henhørende under KN-kode 22029010
- de mængder umaltet byg, som myndighederne har accepteret.
Varebeskrivelsen i udførselsangivelsen og restitutionsansøgningen for de varer, som er omhandlet i bilag C, skal være i overensstemmelse med nomenklaturen i nævnte bilag.
5. Foretages der en analyse af en vare med henblik på anvendelse af denne artikel, anvendes de analysemetoder, som er anført i Kommissionens forordning (EØF) nr. 4056/87(29), eller hvis dette ikke er muligt, de analysemetoder, der benyttes ved tarifering i den fælles toldtarif af en lignende vare, der indføres til Den Europæiske Union.
6. Det dokument, der attesterer den nævnte udførsel, skal indeholde angivelse af både mængderne af de udførte varer og af mængderne af de i stk. 1, første afsnit, omhandlede produkter eller en henvisning til den sammensætning, der er fastsat i henhold til artikel 3, stk. 2, tredje afsnit. Anvendes stk. 2, andet afsnit, erstattes sidstnævnte oplysning dog med en oplysning om mængderne af de basisprodukter, der er anført i kolonne 4 i bilag D, og som svarer til de oplysninger, der fremgår af analysen af den udførte vare.
7. Ved anvendelse af stk. 1 og 2 underretter hver medlemsstat Kommissionen om de kontrolforanstaltninger, der anvendes på dens område for de forskellige typer udførte varer. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
8. For udførsler, der foretages i perioden 1.-15. oktober hvert år, kan betalingen af restitutioner ikke finde sted inden den 16. oktober.
Artikel 17
1. I henhold til artikel 16 skal ansøgeren for varer henhørende under KN-kode 04052010, 0405 20 30, 1806 90 60 til 1806 90 90, 1901 og 2106 90 98, der har et højt indhold af mejeriprodukter henhørende under KN-kode 04021019, 0402 21 19, 0405 00 og 0406, i det følgende benævnt "mejeriprodukter", også afgive erklæring om:
a) at ingen mængde mejeriprodukter er indført fra tredjelande under en særlig ordning med nedsat toldsats
eller
b) hvilke mængder mejeriprodukter der er indført fra tredjelande under en særlig ordning med nedsat toldsats.
2. Ved anvendelse af stk. 1 forstås ved "højt indhold", at der er anvendt mindst 51 kg mejeriprodukter pr. 100 kg varer, der udføres.
3. Indgives der ansøgning for mængder, der skal fastlægges i henhold til artikel 3, stk. 2, tredje afsnit, kan myndighederne acceptere en attest fra ansøgeren om, at de anvendte mængder mejeriprodukter på indførselstidspunktet ikke har været omfattet af særlige ordninger med nedsat toldsats.
4. En erklæring efter stk. 1 eller en attest efter stk. 3 kan accepteres af myndighederne, hvis det godtgøres, at den pris, der er betalt for det mejeriprodukt, der er indarbejdet i de udførte varer, er lig med eller stort set svarer til prisen for et tilsvarende produkt på EF-markedet. Ved sammenligningen af priserne tages der hensyn til, hvornår mejeriproduktet blev købt.
5. Er der ved fremstillingen anvendt mængder, som har været omfattet af en særlig ordning med nedsat toldsats, beregnes restitutionen efter artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999.
Artikel 18
Den i artikel 1, stk. 1, omhandlede restitution ydes ikke for varer, der er overgået til fri omsætning i henhold til traktatens artikel 24, og som genudføres.
Restitution ydes heller ikke for nævnte varer, når de udføres efter yderligere forarbejdning eller er indarbejdet i andre varer.
Artikel 19
Kommissionen vedtager de tilpasninger af nærværende forordning, som bliver nødvendige som følge af ændringer i den kombinerede nomenklatur, og de tilpasninger af bilag B, som viser sig nødvendige for at opretholde overensstemmelsen med de respektive bilag til de forordninger, der er nævnt i artikel 1, stk. 1.
Artikel 20
Indtil den 31. december 2000 kan den blanket, der er knyttet til bilag F i forordning (EF) nr. 1222/94 sammen med bestemmelserne herom i bilag F til samme forordning, fortsat benyttes i stedet for bilag F i nærværende forordning, forudsat at dette er aftalt med myndighederne.
Artikel 21
Forordning (EF) nr. 1222/94 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning anses som henvisninger til nærværende forordning og skal læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag G.
Artikel 22
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2000.
A Bizottság 1520/2000/EK rendelete
(2000. július 13.)
a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer alkalmazásának közös részletes szabályairól, valamint az e visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontokról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról szóló, 1993. december 6-i 3448/93/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1) A legutóbb a 701/2000/EK rendelettel [2] módosított, 1994. május 30-i 1222/94/EK bizottsági rendelet [3] megállapította a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre nyújtott export-visszatérítés biztosítására vonatkozó rendszer alkalmazásának közös részletes szabályait, valamint az e visszatérítések összegének meghatározására szolgáló kritériumokat. Mivel ez a rendelet már tizenötször módosult, az 1222/94/EK rendeletet most az újabb változtatások alkalmával az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2) A tojás, a gabonafélék, a rizs, a tej és tejtermékek, valamint a cukor közös piacszervezéseire vonatkozó rendeletek előírásai szerint az ahhoz szükséges mértékig, hogy a szóban forgó mezőgazdasági termékek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő bizonyos feldolgozott áruk formájában az ilyen termékekre a világpiacon érvényes árfolyamok vagy árak alapján kerülhessenek exportra, az ilyen árfolyamok, illetve árak, valamint az Európai Unióban érvényes árak közötti különbség export-visszatérítéssel fedezhető.
(3) A 800/1999/EK bizottsági rendelet [4] meghatározza a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált bizonyos mezőgazdasági termékek export-visszatérítéseinek biztosítására vonatkozó általános szabályokat, valamint az e visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontokat. Pontosítani kell azonban e rendelkezések alkalmazásának módját az I. mellékletben nem szereplő árucikkekre vonatkozóan.
(4) A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó megállapodáshoz csatolt Mezőgazdasági Megállapodás 11. cikke meghatározza, hogy a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekbe bedolgozott mezőgazdasági termékek exportjára biztosított visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezen termékek változatlan állapotban történő exportja esetén fizetnének. A visszatérítés mértékének megállapításánál, valamint a megfeleltetési szabályok meghatározásánál ezt figyelembe kell venni.
(5) A burgonyakeményítő megfelel a kukoricakeményítőnek. Azokban a piaci helyzetekben azonban, amikor a burgonyakeményítő ára jelentősen alacsonyabb a kukoricakeményítőénél, lehetővé kell tenni egy specifikusan a burgonyakeményítőre vonatkozó visszatérítési mérték meghatározását.
(6) A szóban forgó árucikkek származhatnak közvetlenül az alaptermékekből, az alaptermékek feldolgozásából nyert termékekből, illetve az e kategóriák valamelyikének megfeleltetett termékekből. Minden ilyen esetben az export-visszatérítés összegének meghatározására szabályokat kell megállapítani.
(7) Számos olyan árucikk képezi rendszeres kiviteli forgalom tárgyát, amelyet egy adott vállalkozás pontosan meghatározott technikai feltételek alapján, állandó tulajdonságokkal és minőséggel állít elő. Az export-ügyintézés megkönnyítésére az ilyen árucikkekre vonatkozóan egy egyszerűsített eljárást kell bevezetni, amelynek során a gyártó közli a hatáskörrel rendelkező hatósággal az árucikkek gyártási feltételeire vonatkozó azon információkat, amelyeket ez utóbbi hatóság szükségesnek tart.
(8) A legtöbb exportált árucikk mezőgazdaságitermék-tartalma változik. Ezért a visszatérítés összegét az exportált árucikkek előállítása során ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei alapján kell meghatározni. Bizonyos egyszerű és viszonylag állandó összetételű árucikkekre azonban az ügyintézés megkönnyítése érdekében a visszatérítés összegét a mezőgazdasági termékek rögzített mennyiségei alapján kell meghatározni. Amennyiben ezeket a mennyiségeket a hatáskörrel rendelkező hatóságoknál nyilvántartják, úgy rendelkezni kell az ilyen nyilvántartás évenkénti felülvizsgálatáról, annak érdekében, hogy csökkentsék azt a kockázatot, amely a szóban forgó árucikkek előállításához használt termékek mennyiségében bekövetkezett változás bejelentésének elmulasztásából fakad.
(9) Arra vonatkozó bizonyíték hiányában, hogy a legutóbb a 87/1999/EK rendelettel [5] módosított, az 1766/92/EGK, illetőleg az 1418/76/EGK tanácsi rendeletnek a gabona- illetőleg rizságazatban alkalmazott termelési visszatérítésekre való alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1993. június 30-i 1722/93/EGK bizottsági rendelet [6] alapján, illetve a legutóbb a 2074/98/EK bizottsági rendelettel [7] módosított, a vegyiparban használt egyes cukortermékekre nyújtott termelési visszatérítésre vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló, 1986. március 25-i 1010/86/EGK tanácsi rendelet [8] alapján nem nyújtottak termelési visszatérítést, az export-visszatérítést csökkenteni kell a kiviteli nyilatkozat elfogadásának napján érvényes termelési visszatérítés összegével. Ez az egyetlen rendszer, amely kizárja a csalás lehetőségét.
(10) A legutóbb a 2026/83/EGK rendelettel [9] módosított, a mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítés előzetes kifizetéséről szóló 1980. március 4-i 565/80/EGK tanácsi rendelet [10], valamint a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet [11] létrehozott egy rendszert az export-visszatérítések előzetes kifizetésére, amelyet az export-visszatérítések kiigazításánál figyelembe kell venni.
(11) A Közösség kötelezettségeinek való szigorú megfelelés biztosítására intézkedéseket kell hozni. Továbbá ezeknek az intézkedéseknek nem szabad szükségtelen korlátozásokkal terhelniük a piaci szereplőket.
(12) A Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodások korlátozzák a valamely költségvetési év során nyújtható visszatérítések összegét. Lehetővé kell tenni a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek előre ismert feltételek szerinti kivitelét. Különösen lehetővé kell tenni biztosítás megszerzését arra nézve, hogy ezen exportok a Közösség egyezményeskötelezettségeivel összeegyeztethető visszatérítésre jogosultak, illetve amennyiben ez már nem áll fenn, akkor erről megfelelő időben előre tájékoztatást kell adni. Továbbá, az igazolások kiállítása lehetővé teszi a visszatérítési kérelmek figyelemmel kísérését, valamint biztosítja, hogy a igazolás jogosultjai számára a visszatérítések a igazoláson feltüntetett összegig kifizethetők, amennyiben a igazolás jogosultja megfelel a közösségi szabályokban a visszatérítésekre vonatkozó egyéb feltételeknek.
(13) Ezek a megállapodások a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált összes mezőgazdasági termékre vonatkoznak. Ezek a termékek magukban foglalnak bizonyos, az 1766/92/EGK rendelet [12] 13. cikkének (5) bekezdésében említett szeszes italok formájában exportált gabonaféléket is. A 3098/94/EK rendelettel [13] módosított, 2825/93/EGK rendelet [14] bizonyos részletes szabályokat határoz meg ezekre a gabonafélékre. A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált valamennyi mezőgazdasági termékre vonatkozó visszatérítés biztosítására közös szabályoknak kell vonatkozniuk.
(14) Nagyon valószínű, hogy nagyobb összegekre fognak igazoláskérelmek beérkezni, mint amekkorák nyújthatók. Ezért az évet időszakokra kell felosztani, így azoknak a piaci szereplőknek is rendelkezésre lehet bocsátani az igazolást, akik a költségvetési év elején, illetve végén exportálnak. Szükség esetén az összes igényelt összegre egy csökkentési együtthatót kell alkalmazni.
(15) A legutóbb az 1999. szeptember 9-i 1932/1999/EK rendelettel [15] módosított, a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet [16] hatálya alá tartozó igazolásokhoz kapcsolódó biztosíték felszabadításának feltételeit meg kell határozni.
(16) Bizonyos exporttípusok nem tartoznak a visszatérítések kifizetésének az Európai Unió által kötött nemzetközi megállapodásokból fakadó korlátjai alá. Az ilyen exportoknak mentesülniük kell a visszatérítési igazolás bemutatására vonatkozó minden kötelezettség alól.
(17) A legtöbb exportőr évente 50000 eurónál kevesebb visszatérítést kap. Összességében ezek az exportok csak egy kis részét teszik ki az árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre nyújtott visszatérítések teljes összegének. Lehetővé kell tenni, hogy az ilyen exportok mentesüljenek a igazolás bemutatásának kötelezettsége alól.
(18) Egyes exportőrök az importáló harmadik országok által meghirdetett ajánlati felhívásra jelentkeznek. Amennyiben az ajánlatukat nem fogadják el, ezeknek az exportőröknek lehetővé kell tenni, hogy az ajánlatukra félretett összeget szankció nélkül levonhassák a igazolásukban szereplő összegből.
(19) A visszatérítési igazolások az Európai Uniónak a Kereskedelmi Világszervezettel szemben vállalt kötelezettségei teljesítésére szolgálnak; lehetővé teszik továbbá, hogy előre meghatározzák a harmadik országokba exportált árucikkek előállítása során felhasznált mezőgazdasági termékekre nyújtható visszatérítést. Ez a cél néhány tekintetben eltér a változatlan állapotban exportált alaptermékekre kiállított kiviteli engedélyek céljaitól, amelyek a Kereskedelmi Világszervezettel szembeni, mennyiségi korlátozásokkal járó kötelezettségek alá tartoznak. Ezért pontosan meg kell határozni, hogy a mezőgazdasági engedélyekre és igazolásokra vonatkozó - a mezőgazdasági termékek import- és exportengedélyei, valamint előzetes rögzítési igazolási rendszere alkalmazásának közös részletes szabályainak meghatározásáról szóló, 1291/2000/EK rendelet [17] által megállapított - általános rendelkezések közül melyek alkalmazandók a visszatérítési igazolásokra.
(20) A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre egy költségvetési év során nyújtható visszatérítési összegek kezelése során előfordulhat, hogy különböző mértékeket kell meghatározni azokra az exportokra, amelyekre a visszatérítés mértéke a közösségi és a világpiac fejleményei alapján előzetesen rögzítésre került, illetve amelyekre nem.
(21) Ki kell dolgozni a rendelkezések ellenőrzését, mégpedig annak az elvnek az alapján, hogy az exportőr az árucikkek minden egyes kivitelénél közli a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal az exportált árucikkek előállításához felhasznált termékek mennyiségét. A hatáskörrel rendelkező hatóságok felelősek az ilyen nyilatkozatok pontosságának ellenőrzéséhez általuk szükségesnek ítélt intézkedések meghozataláért.
(22) A piaci szereplők számára engedélyezni kell, hogy egy egyszerűsített nyilatkozatot készítsenek annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságaival egyeztetve, amelyben az árucikkeket előállítják, a felhasznált termékekről e termékek összesített mennyiségei formájában, feltételezve, hogy részletes nyilvántartást vezetnek a felhasznált termékekről, és azt az említett hatóságok rendelkezésére bocsátják.
(23) Az exportőrnek, különösen, ha nem ő a gyártó, nincs mindig lehetősége arra, hogy ismerje azoknak a mezőgazdasági termékeknek a pontos mennyiségét, amelyekre visszatérítést igényelhet. Ezért az exportőr nem mindig képes nyilatkozni ezekről a mennyiségekről. Ezért egy alternatív módszert kell biztosítani a visszatérítés kiszámítására, amelynek alkalmazását az érintett személy kérheti, bizonyos árucikkekre korlátozva, ezeknek az árucikkeknek a kémiai analízise alapján, és az erre a célra összeállított átváltási táblázat segítségével. Amennyiben ezt a számítási módszert alkalmazzák az 1722/93/EGK bizottsági rendelet mellékletében felsorolt egyes árucikkekre, a felhasznált keményítő eredete ismeretlen. Erre a keményítőre vonatkozóan már termelési visszatérítést nyújthattak; ezek az árucikkek ennélfogva nem képezhetik keményítőre nyújtott export-visszatérítés tárgyát.
(24) Előfordulhat, hogy az exportőr nyilatkozatának ellenőrzéséért felelős hatóságoknak nem áll rendelkezésükre elegendő bizonyíték, amely lehetővé tenné számukra a felhasznált mennyiségek elfogadását, még akkor sem, ha az kémiai analízisen alapul. Ilyen helyzetek előfordulása különösen akkor valószínű, ha az exportálandó árucikkeket nem az exportáló államban, hanem valamely másik tagállamban gyártották. Ezért lehetővé kell tenni, hogy az exportáló tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága szükség esetén közvetlenül a másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától szerezhesse be valamennyi olyan információt, amelyet ez utóbbi hatóság az árucikkek gyártásának feltételeire vonatkozóan be tud szerezni.
(25) A vaj csökkentett áron történő értékesítéséről, valamint a cukrászati termékek, jégkrém és egyéb élelmiszerek előállítása során felhasznált tejszínre, vajra és vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás nyújtásáról szóló, 1997. december 15-i 2571/97/EK bizottsági rendelet [18] engedélyezi, hogy vajat és tejszínt bocsássanak csökkentett áron bizonyos árucikkeket gyártó iparágak rendelkezésére. Ezt figyelembe kell venni a visszatérítések kémiai analízis alapján történő kiszámításánál.
(26) A Szerződés I. mellékletének hatálya alá nem tartozó árucikkekre vonatkozó visszatérítésekről szóló rendelkezések egységes alkalmazását az egész Európai Unióban biztosítani kell. E célból a Bizottságon keresztül minden egyes tagállamnak értesítenie kell a többi tagállamot a különböző fajtájú exportált árucikkekre saját területén alkalmazott ellenőrzési intézkedésekről.
(27) A tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendelet [19] 31. cikkének (10), (11) és (12) bekezdése meghatározza azokat a feltételeket, amelyeket teljesíteni kell, mielőtt a Szerződés I. mellékletének hatálya alá nem tartozó árucikkek formájában behozott, majd újrakivitelre került bizonyos tejtermékekre visszatérítést biztosítanak.
(28) Figyelembe kell venni bizonyos tagsággal nem rendelkező országokkal kötött megállapodások alapján csökkentett vámtétellel importált egyes tejtermékek mennyiségének megemelkedését, valamint az ilyen csökkentett vámtételnél magasabb export-visszatérítés nyújtásának lehetőségét.
(29) A piacok közös szervezéséről szóló rendeletek export-visszatérítés nyújtására vonatkozó rendelkezései megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében olyan árucikkek gyártása során felhasznált, tagsággal nem rendelkező országokból származó termékekre, amelyeket az Európai Unióban történő szabad forgalomba bocsátást követően exportálnak, export-visszatérítés nem jár.
(30) Az egyes feldolgozott mezőgazdasági termékekre járó visszatérítés meghatározása során alkalmazandó együtthatókat rögzíteni kell, és a felhasznált termékek 100 kg-jára vonatkozó visszatérítést közzé kell tenni.
(31) A Szerződés I. mellékletében nem szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság az elnöke által meghatározott határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ez a rendelet közös részletes szabályokat határoz meg az A. mellékletben felsorolt alaptermékekre (a továbbiakban: "alaptermékek"), az azok feldolgozásából származó termékekre, illetve a (3) bekezdésnek megfelelően a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékekre vonatkozó export-visszatérítésre vonatkozó rendszer alkalmazására, amennyiben ezeket a különböző termékeket a Szerződés I. mellékletének hatálya alá nem tartozó, de a következők valamelyikében felsorolt árucikkek formájában exportálják:
- a 2771/75/EGK tanácsi rendelet [20] I. melléklete,
- az 1766/92/EGK tanácsi rendelet B. melléklete,
- a 3072/95/EK tanácsi rendelet [21] B. melléklete,
- az 1255/1999/EK tanácsi rendelet [22] II. melléklete,
- a 2038/1999/EK tanácsi rendelet [23] I. melléklete.
Ezen árucikkek, amelyek e rendelet B. és C. mellékletében vannak felsorolva, a továbbiakban mint "árucikkek" kerülnek említésre.
(2) E rendelet alkalmazásában:
a) "költségvetési időszak": tárgyév október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig tartó időszak;
b) "igazolás" vagy "visszatérítési igazolás": a 6-14. cikknek megfelelően kiállított, az egész Európai Unióban érvényes és a tagállamok által - az Európai Unión belüli letelepedési helyre tekintet nélkül - bármely kérelmező számára kiadott igazolás. A visszatérítési igazolás biztosítja a visszatérítés kifizetését, feltéve, hogy a 16. cikkben meghatározott feltételek teljesülnek. Tartalmazhatja a visszatérítés mértékének előzetes rögzítését is. A igazolások csak egy költségvetési időszakra érvényesek;
c) "megállapodás": a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött Mezőgazdasági Megállapodás;
d) "élelmiszersegély": a Megállapodás 10. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelő élelmiszersegély-intézkedések.
(3) E rendelet alkalmazásában:
a) a közvetlenül burgonyából előállított, az 11081300 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő a melléktermékek kivételével a kukorica feldolgozásából nyert terméknek felel meg;
b) a 04041048-04041062 KN-kód alá tartozó sűrítetlen tejsavó, fagyasztva is, az A. mellékletben (1.TCS.) említett porított tejsavónak felel meg;
c) - a 04031011, 04039051 és a 04049021 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 0,1 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek, fagyasztva is,
valamint
- a 04031011, 04039011 és a 04049021 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 1,5 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek
az A. mellékletben (2.TCS.) említett sovány tejpornak felelnek meg;
d) - a 04031011, 04031013, 04039051, 04039053, 04049021 és a 04049023 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, 0,1 tömegszázaléknál magasabb, de legfeljebb 6 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek, fagyasztva is,
valamint
- a 04031011, 04031013, 04031019, 04039013, 04039019, 04049023 és a 04049029 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, 1,5 tömegszázaléknál magasabb, de 45 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek
az A. mellékletben (3.TCS.) említett teljes tejpornak felelnek meg;
e) - a 04031019, 04039059, 04049023 és 04049029 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, 6 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
- a 04031019, 04039019 és a 04049029 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli, legalább 45 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
valamint
- a 040510, 04052090, 04059010, 04059090 KN-kód alá tartozó, 82 tömegszázaléktól eltérő, de legalább 62 tömegszázalék tejzsírtartalmú vaj és más tejzsírok,
az A. mellékletben (6.TCS.) említett vajnak felelnek meg;
f) - a 04031011 és 04031019 közötti, a 04039051 és 04039059 közötti, a 04049021 és 04049029 közötti KN-kódok alá tartozó sűrített, a por, granulátum vagy más szilárd alakúaktól eltérő, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélküli tej, tejszín és tejtermékek,
valamint
- a sajt
i. a megfeleltetett termék szárazanyag-tartalmának zsírmentes részére vonatkozóan az A. mellékletben (2.TCS.) említett sovány tejpornak;
valamint
ii. a megfeleltetett termék tejzsír részére vonatkozóan az A. mellékletben említett vajnak
felel meg;
g) az 100620 KN-kód alá tartozó előmunkált rizs az 10063061 és az 10063098 közötti KN-kódok alá tartozó teljesen hántolt rizsnek felel meg;
h) az 17011190 KN-kód és az 17011290 KN-kód esetében a nyers répa- és nádcukor, amely száraz állapotra számítva polarimetriás módszerrel meghatározva legalább 92 tömegszázalék szacharózt tartalmaz,
- az 17019100 vagy az 17019990 KN-kód alá tartozó cukor,
- a 2038/1999/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett termékek, az 1766/92/EGK rendelet hatálya alá tartozó termékek részbeni felhasználásával nyert keverékek kivételével,
- a 2038/1999/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének f) és g) pontjában említett termékek, az 1766/92/EGK rendelet hatálya alá tartozó termékek részbeni felhasználásával nyert keverékek kivételével,
amelyek teljesítik a visszatérítésre való jogosultságra a 2038/1999/EK rendeletben és a 2135/95/EK [24] rendeletben előírt feltételeket, feldolgozatlan állapotban történő export esetén az 17019910 KN-kód alá tartozó fehér cukornak felelnek meg.
(4) Mindamellett, ha a fél úgy kívánja, a hatáskörrel rendelkező hatósággal megállapodva a (3) bekezdés d) pontjában említett tejtermékek a következőknek felelnek meg:
i. a megfeleltetett termék szárazanyag-tartalmának zsírmentes részére vonatkozóan az A. mellékletben (2.TCS.) említett sovány tejpor;
valamint
ii. a megfeleltetett termék tejzsír részére vonatkozóan az A. mellékletben (6. TCS.) említett vaj.
2. cikk
Az ugyanolyan fajtájú árucikkek formájában exportált egyes alaptermékeknek a 3. cikknek megfelelően meghatározott mennyiségére biztosított visszatérítés összege úgy számítható ki, hogy ezt a mennyiséget megszorozzuk az alaptermékre vonatkozóan a 4. cikknek megfelelően, tömegegységre kiszámított visszatérítési mértékkel.
Mindamellett a 290544 és a 382460 KN-kód alá tartozó D-glucit (szorbit) keverékek esetében, amennyiben az érintett fél a 16. cikk (1) bekezdésében előírt nyilatkozatában nem adja meg a 16. cikk (4) bekezdésének negyedik albekezdésében meghatározott adatokat, illetve amennyiben nyilatkozata alátámasztására nem nyújt be megfelelő dokumentumokat, a keverékekre vonatkozó visszatérítés mértéke az arra az alaptermékre vonatkozó mértékkel egyenlő, amelyre a legalacsonyabb visszatérítési mérték alkalmazandó.
Amennyiben a 4. cikk (3) bekezdésének megfelelően egy adott alaptermékre különböző visszatérítési mértékek állapíthatók meg, az alaptermék minden olyan mennyiségére, amelyre eltérő visszatérítési mérték vonatkozik, külön összeg kerül kiszámításra.
Amennyiben az exportált árucikkek gyártása során árucikkeket használnak fel, az exportált árucikkek gyártása során felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve e kategóriák valamelyikének az 1. cikk (3) bekezdése szerint megfeleltetett termékek mindegyikére vonatkozó összeg kiszámításához a figyelembe veendő visszatérítési mérték az a mérték, ami az említett árucikkek feldolgozatlan exportjára érvényes.
3. cikk
(1) A B. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozóan, a visszatérítés összegének kiszámítása során figyelembe veendő egyes alaptermék-mennyiségek a következők szerint kerülnek meghatározásra, kivéve, ha a C. mellékletre hivatkoztak, illetve, ha a 16. cikk (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazandó:
a) egy feldolgozatlan alaptermék vagy megfeleltetett termék felhasználása esetén a mennyiség az exportált árucikkek előállítása során ténylegesen felhasznált mennyiség, a következő átváltási arányok figyelembevételével:
- az 1. csoport mintatermékének 6,06 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdésének b) pontja szerint megfeleltetett 100 kg tejsavónak felel meg,
- a 2. csoport mintatermékének 9,1 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése szerint megfeleltetett 100 kg tejterméknek felel meg,
- a 2. csoport mintatermékének 1,01 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése f) pontjának első francia bekezdése, illetve az 1. cikk (4) bekezdésének i) pontja szerint megfeleltetett 100 kg tejtermék zsírmentes részének felel meg, a szóban forgó tejtermékben lévő zsírmentes szárazanyag 1 tömegszázalékaként,
- a 2. csoport mintatermékének 0,8 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése f) pontjának második francia bekezdése szerint megfeleltetett 100 kg sajt zsírmentes részének felel meg a sajtban lévő zsírmentes szárazanyag 1 tömegszázalékaként,
- a 3. csoport mintatermékének 3,85 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdésének d) pontja szerint megfeleltetett egyik tejtermék 100 kg-jának felel meg a szárazanyag-tartalomra vetített legfeljebb 27 tömegszázalékos tejzsírtartalommal, a szóban forgó tejtermékben lévő tejzsír 1 tömegszázalékaként.
Mindamellett az érintett fél kérésére a 3. csoport mintatermékének 3,85 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése d) pontjának első francia bekezdése szerint megfeleltetett folyékony tej 100 kg-jának felel meg, a folyékony tej legfeljebb 3,2 tömegszázalékos tejzsírtartalmával, a szóban forgó tejtermékben lévő tejzsír 1 tömegszázalékaként,
- a 3. csoport mintatermékének 100 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdésének d) pontja szerint megfeleltetett egyik tejtermékben lévő 100 kg szárazanyagnak felel meg, a szárazanyag-tartalomra vetített 27 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalommal.
Mindamellett az érintett fél kérésére a 3. csoport mintatermékének 12,32 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése d) pontjának első francia bekezdése szerint megfeleltetett folyékony tej 100 kg-jának felel meg, a folyékony tej 3,2 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalmával,
- a 6. csoport mintatermékének 1,22 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdésének e) pontja szerint megfeleltetett egyik tejtermék 100 kg-jának felel meg, a szóban forgó tejtermékben lévő tejzsír 1 tömegszázalékaként,
- a 6. csoport mintatermékének 1,22 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése f) pontjának első francia bekezdése vagy az 1. cikk (4) bekezdésének ii. pontja szerint megfeleltetett egyik tejtermék 100 kg-ja zsírrészének felel meg, a szóban forgó tejtermékben lévő tejzsír 1 tömegszázalékaként,
- a 6. csoport mintatermékének 0,8 kg-ja az annak a mintaterméknek az 1. cikk (3) bekezdése f) pontjának második francia bekezdése szerint megfeleltetett sajt 100 kg-ja zsírrészének felel meg, a sajtban lévő tejzsír 1 tömegszázalékaként,
- 77,5 kg kerek szemű, teljesen hántolt rizs 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdésének g) pontjában említett, előmunkált kerek szemű rizsnek felel meg,
- 69 kg teljesen hántolt, hosszú szemű rizs 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdésének g) pontjában említett, előmunkált közepes vagy hosszú szemű rizsnek felel meg,
- 92 kg fehér cukor 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdése h) pontjának első francia bekezdésében említett nyerscukornak felel meg,
- 1 kg fehér cukor 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdés (h) pontjának második francia bekezdésében említett cukornak felel meg a szacharóztartalom 1 százalékaként,
- 1 kg fehér cukor 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdése h) pontjának harmadik francia bekezdésében említett, a 2135/95/EK rendelet 3. cikkében meghatározott feltételeket kielégítő egyik terméknek felel meg a szacharóztartalom 1 százalékaként, (ahol lehetséges, hozzáadva az egyéb cukrok szacharóz-egyenértékben kiszámított tartalmát),
- 100 kg fehér cukor 100 kg, az 1. cikk (3) bekezdése h) pontjának negyedik francia bekezdésében említett, a 2135/95/EK rendelet 5. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelő izoszőlőcukorban vagy izoszőlőcukor-szirupban lévő (a 2135/95/EK rendelet 5. cikkének megfelelően meghatározott) szárazanyagnak felel meg;
b) az 1766/92/EGK rendelet vagy a 3072/95/EK rendelet 1. cikkének hatálya alá tartozó termék felhasználása esetén:
- akár az alaptermék, illetve az annak az alapterméknek megfeleltetett termék feldolgozásából származik,
- akár az alaptermék feldolgozásából származó terméknek megfeleltetett,
- akár az alaptermék feldolgozásából származó terméknek megfeleltetett termék feldolgozásából származik,
ez a mennyiség az, amelyet az exportált árucikkek előállítása során ténylegesen felhasználnak, az E. mellékletben meghatározott együtthatók segítségével kiigazítva, hogy megfeleljen az alaptermék mennyiségének.
Mindamellett a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabonaszesznél ez a mennyiség az exportált szeszes ital hektolitereiként a gabonából nyert alkohol térfogatszázalékaként 3,4 kg árpa;
c) a következő,
- az a) vagy b) pontban említett termék feldolgozásából nyert, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő termék, illetve
- az a) és/vagy a b) pontban említett, és/vagy az első francia bekezdésben említett több termék keverékéből, és/vagy feldolgozásából nyert termék
felhasználása esetén az exportált árucikkek előállítása során ténylegesen felhasznált termékmennyiség alapján meghatározandó mennyiség, minden egyes szóban forgó alapterméknél, a (3) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel, a hatáskörrel rendelkező hatóságok által a 16. cikk (1) bekezdésének megfelelően meghatározott mennyiséggel egyenlő. Ennek a mennyiségnek a kiszámítására az a) pontban említett átszámítási arányok, illetve adott esetben a b) pontban említett különleges számítási szabályok, egyenértékűségi arányok és együtthatók alkalmazandók.
Mindamellett a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabona alapú szeszes italoknál ez a mennyiség az exportált szeszes ital hektolitereiként a gabonából nyert alkohol térfogatszázalékaként 3,4 kg árpa.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az exportált árucikkek előállítása során feldolgozatlanul felhasznált termékek ténylegesen felhasználtnak tekintendők. Amennyiben az ilyen árucikkek előállításának egyik szakaszában magát az alapterméket dolgozzák fel egy később felhasználásra kerülő másik, bonyolultabb alaptermékké, csak az utóbbi alaptermék tekinthető ténylegesen felhasználtnak.
Az első albekezdés értelmében ténylegesen felhasznált termékek mennyiségeit az exportált árucikkek minden egyes fajtájára vonatkozóan meg kell határozni.
Mindamellett egy adott vállalkozás által pontosan meghatározott technikai feltételek alapján előállított, valamint állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező árucikkek rendszeres exportja esetében, a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal megállapodva a mennyiségeket meg lehet határozni akár a szóban forgó árucikkek gyártási szabályainak, akár az árucikkek egy adott mennyiségének a gyártása során egy meghatározott időszak alatt felhasznált termék átlagos mennyiségének segítségével. Az így meghatározott termékmennyiségek addig jelentik a számítás alapját, amíg nem változnak meg a szóban forgó árucikkek gyártásának feltételei.
Azt az esetet kivéve, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság ad alakszerű engedélyt, a termékek így meghatározott mennyiségeit évente legalább egyszer meg kell erősíteni.
A ténylegesen felhasznált mennyiségek meghatározása során a 3615/92/EGK [25] bizottsági rendelet rendelkezéseit figyelembe kell venni.
(3) A C. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozóan a visszatérítés kiszámításánál figyelembe veendő alaptermékek mennyisége az abban a mellékletben az egyes árucikkeknél feltüntetett mennyiség.
Mindamellett:
a) a friss tészta esetében az alaptermékek C. mellékletben megadott mennyiségeit csökkenteni kell a száraztésztának egy egyenértékű mennyiségére, megszorozva e mennyiségeket a tészta száraz kivonatának százalékával, majd 88-al elosztva őket;
b) amennyiben a szóban forgó árucikkeket részben az aktív feldolgozási rendszer által biztosított termékekből és részben a Szerződés 23. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelő termékekből állították elő, a termékek utóbbi csoportjára vonatkozóan nyújtandó visszatérítés kiszámításához figyelembe veendő alaptermékek mennyisége az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően kerül kiszámításra.
4. cikk
(1) A visszatérítés mértékét minden hónapban 100 kilogramm alaptermékre nézve, az 1766/92/EGK rendelet 13. cikke (3) bekezdésének és az 1. cikk (1) bekezdésében említett többi rendelet vonatkozó cikkeinek megfelelően állapítják meg.
A visszatérítés mértéke az 1766/92/EGK rendelet 13. cikke (3) bekezdésének és az 1. cikk (1) bekezdésében említett többi rendelet vonatkozó cikkeinek megfelelően módosítható.
Mindamellett a friss vagy tartósított héjas baromfitojásra, valamint az emberi fogyasztásra alkalmas, friss, szárított vagy másképp tartósított, nem édesített, héj nélküli tojásra és tojássárgájára vonatkozó visszatérítés mértéke arra az időszakra kerül rögzítésre, amelyet ezen termékek feldolgozatlan formában történő exportjára vonatkozó visszatérítések rögzítésénél alkalmaznak.
(2) A visszatérítés mértéke különösen a következők figyelembevételével kerül meghatározásra:
a) a feldolgozó iparágaknál az abból adódóan felmerülő átlagos költség, hogy az alaptermékeket az Európai Unió piacán szerzik be, valamint a világpiacon uralkodó árak;
b) azoknak a Szerződés I. mellékletében szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékeknek az exportjára vonatkozó visszatérítés mértéke, amelyeket hasonló feltételek mellett állítanak elő;
c) annak szükségessége, hogy azonos versenyfeltételeket teremtsenek a közösségi termékeket felhasználó, valamint az aktív feldolgozási rendszer alapján harmadik országból származó termékeket felhasználó iparágak között;
d) egyrészt a ráfordítás, másrészt az árak közösségi és világpiaci alakulásának tendenciája;
e) a Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból eredő korlátozásoknak való megfelelés.
Az 11081300 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő esetében a visszatérítés mértéke a 1766/92/EGK rendelet 23. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően a fent jelzett szempontok alkalmazásával külön kerül meghatározásra, kukorica-egyenértékben. A felhasznált burgonyakeményítő mennyiségei a 3. cikk (1) bekezdése b) pontjának megfelelően egyenértékű kukoricamennyiségekre kerülnek átváltásra.
(3) A visszatérítés mértékének rögzítésekor adott esetben figyelembe veendők a szóban forgó termék közös piacszervezéséről szóló rendeletnek megfelelően az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre vonatkozó, minden tagállamban érvényes termelési visszatérítések, támogatások vagy azonos hatású intézkedések.
(4) A gabonaféléket kivéve nem jár visszatérítés a B. mellékletben említett, a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő alkohol előállítása során felhasznált termékekre.
(5) A 35051050 KN-kód alá tartozó árucikkek exportja után csak egy csökkentett mértékű visszatérítés jár, tekintettel az 1722/93/EGK rendelet alapján az árucikkek feltételezett gyártási időszaka során felhasznált alaptermékre érvényes termelési visszatérítésre. Az így meghatározott mértékek az (1) bekezdésben szabályozott eljárásnak megfelelően kerülnek rögzítésre.
(6) a) Az 11081100-11081990 KN-kódok alá tartozó keményítőkre, illetve az ilyen keményítők feldolgozásából származó, az 1766/92/EGK rendelet A. mellékletében felsorolt termékekre vonatkozó visszatérítés csak az e termékek szállítója által adott nyilatkozat alapján jár, amelyben a szállító igazolja, hogy azokat közvetlenül gabonafélékből, burgonyából vagy rizsből állították elő, kizárva a más mezőgazdasági termékek vagy árucikkek előállítása során keletkezett melléktermékek bármiféle felhasználását.
Az első albekezdésben említett nyilatkozat visszavonásig alkalmazható az ugyanattól a termelőtől származó összes szállítmányra; azt a 16. cikk (1) bekezdésének megfelelően kell ellenőrizni.
b) Amennyiben az 1. cikk (3) bekezdésének a) pontja alapján a kukoricakeményítőnek megfeleltetett burgonyakeményítő kivonható szárazanyag-tartalma legalább 80 %, az export-visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték; amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 80 %, a visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/80 részével.
Az összes többi keményítőre, amelyeknek a kivonható szárazanyag-tartalma legalább 87 %, az export-visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték; amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 87 %, a visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/87 részével.
Amennyiben az 17023059, 17023099, 17024090, 17029050 vagy a 21069055 KN-kód alá tartozó szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalma legalább 78 %, az export-visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték; amennyiben az ilyen szirupok kivonható szárazanyag-tartalma kevesebb mint 78 %, a visszatérítés mértéke az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/78 részével.
c) A b) pont alkalmazásában a keményítők kivonható szárazanyag-tartalma az 1908/84/EGK [26] bizottsági rendelet II. mellékletében leírt módszer segítségével kerül meghatározásra; a szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalma a 79/796/EGK [27] tanácsi irányelv II. mellékletében leírt 2. módszer, illetve bármely más alkalmas, legalább ugyanolyan biztosítékokat nyújtó analitikai módszer segítségével kerül meghatározásra.
d) A 16. cikk (1) bekezdésében említett nyilatkozat készítésekor a kérelmezőnek nyilatkoznia kell a felhasznált keményítők, illetve szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalmáról.
(7) Amennyiben a 350110 KN-kód alá tartozó kazein, a 35019090 KN-kód alá tartozó kazeinátok, illetve a 35021190 és a 35021990 KN-kód alá tartozó ovalbumin világkereskedelmi helyzete vagy bizonyos piacok különleges követelményei úgy kívánják, az ezekre az árucikkekre vonatkozó visszatérítés a rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható.
(8) Az 19021100, az 190219 és az 19024010 KN-kód alá tartozó árucikkekre vonatkozó visszatérítés a rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható.
(9) A visszatérítés attól függően is változhat, hogy a 7. cikk (2) bekezdésének megfelelően előzetesen rögzítették-e.
5. cikk
(1) A visszatérítés mértéke az árucikkek exportjának napján érvényes mérték.
(2) Mindamellett egy olyan rendszer is alkalmazandó, amely a visszatérítés mértékét előzetesen rögzíti.
Amennyiben a visszatérítés előzetes rögzítésének rendszerét alkalmazzák, az előzetes rögzítési kérelem napján érvényes mérték vonatkozik a későbbi napon exportált árucikkekre a visszatérítési igazolás 9. cikk (2) bekezdésének megfelelő érvényességi időszaka alatt.
Az előző albekezdésnek megfelelően meghatározott visszatérítési mérték kiigazításra kerül a feldolgozatlanul exportált alaptermékek visszatérítésének előzetes rögzítésére érvényes megegyező szabályok szerint, alkalmazva azonban az E. mellékletben a feldolgozott gabonatermékekre meghatározott átváltási együtthatókat.
Az előző albekezdés nem vonatkozik a 2000. március 24-ig bezárólag benyújtott előzetes rögzítési kérelmekre.
6. cikk
(1) 2000. március 1-jétől a 16. cikkben meghatározott feltételeket kielégítő mezőgazdasági termékek, illetve a 2825/93/EGK rendelet 4. cikkének megfelelően, szeszes italok előállítása céljából felügyelet alá helyezett gabonafélék exportjára vonatkozó visszatérítés nyújtása a 7. cikknek megfelelően kiállított visszatérítési igazolás bemutatásától függ.
Az előző albekezdés nem vonatkozik azokra az exportokra, amelyek a Megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében nemzetközi élelmiszersegély-intézkedések részét képezik, valamint a 800/1999/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében vagy a 36., 40., 44., 45. cikkében és a 46. cikke (1) bekezdésében említett szállítmányokra, illetve a 14. cikkben említett exportokra.
(2) Az 5. cikk (2) bekezdésében előírt előzetes rögzítési rendszer szerinti visszatérítés a visszatérítés mértékét előzetesen rögzítő visszatérítési igazolás bemutatásától függ.
(3) A visszatérítési igazolás nem ruházható át. Azt a jogosult használja.
(4) Amennyiben a kérelmezőnek nem áll szándékában más tagállamból exportálni, mint ahol a visszatérítési igazolást kéri, a hatáskörrel rendelkező szerv elektronikus fájl formájában is tárolhatja azt.
(5) E cikknek a 2825/93/EGK rendelet 4. cikkében említett, a szeszes italok előállítása céljából felügyelet alá helyezett gabonafélékre történő alkalmazása céljából az "export" kifejezésre történő minden utalás úgy értelmezendő, mint a gabonafélék ilyen felügyelet alá helyezésére való utalás.
7. cikk
(1) A visszatérítési igazolást euróban megadott összegre kell kérelmezni és kiállítani.
A visszatérítési igazolásra vonatkozó kérelem és maga a visszatérítési igazolás is az F. melléklet mintáján alapul, illetve a 20. cikk rendelkezései vonatkoznak rá.
(2) Az érintett fél kérheti a kérelem benyújtásának napján érvényben lévő visszatérítési mértékek előzetes rögzítését. Ebben az esetben az előzetes rögzítés az összes alkalmazandó visszatérítési mértéket érinti. Az F. melléklet feltételei alapján önálló előzetes rögzítési kérelem nyújtható be a visszatérítési igazolás kérelmének időpontjában, vagy a visszatérítési igazolás kiadásának napjától, de a visszatérítési igazolás érvényességének utolsó napját megelőzően.
Az előzetes rögzítés nem vonatkozik a kérelem időpontja előtt lezajlott exportokra.
(3) A visszatérítési igazolás kiállítása kötelezi a jogosultat, hogy a visszatérítési igazolás érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozóan azzal az összeggel azonos mértékű visszatérítését igényeljen, mint amelyre az igazolást kiállították. A 11. cikkben említett biztosítékot kell letétbe helyezni az e kötelezettségnek való megfelelés biztosítására.
(4) A (3) bekezdésben említett kötelezettségek elsődleges követelmények a 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének alkalmazásában.
Az elsődleges követelmény akkor tekintendő teljesítettnek, ha az exportőr az F. melléklet VI. szakaszában meghatározott feltételeknek megfelelően benyújtotta a visszatérítési igazolás érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozó konkrét kérelmet (kérelmeket). Amennyiben a konkrét kérelem nem a kiviteli nyilatkozat, úgy azt, a vis maior esetét kivéve, a kiviteli nyilatkozat elfogadásának napját követő három hónapon belül be kell nyújtani.
Az elsődleges követelmény teljesítése úgy kerül bizonyításra, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságnak bemutatják az F. melléklet VI. szakaszának rendelkezéseivel összhangban, szabályosan kitöltött visszatérítési igazolás 1. példányát. Ezt a bizonyítékot a visszatérítési igazolás érvényességi idejének végét követő kilencedik hónap végéig be kell mutatni.
8. cikk
(1) A visszatérítési igazolásokra vonatkozó kérelmeket a következő időpontokig lehet benyújtani:
a) az október 1-jétől érvényes igazolásokra augusztus 31. előtt;
b) a december 1-jétől érvényes igazolásokra november 5. előtt;
c) a február 1-jétől érvényes igazolásokra január 5. előtt;
d) az április 1-jétől érvényes igazolásokra március 5. előtt;
e) a június 1-jétől érvényes igazolásokra május 5. előtt;
f) az augusztus 1-jétől érvényes igazolásokra július 5. előtt.
(2) A tagállamok legkésőbb a következő időpontokig értesítik a Bizottságot:
- szeptember 5. az (1) bekezdés a) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén,
- november 12. az (1) bekezdés b) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén,
- január 12. az (1) bekezdés c) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén,
- március 12. az (1) bekezdés d) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén,
- május 12. az (1) bekezdés e) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén,
- július 12. az (1) bekezdés f) pontjában említett igazolásokra vonatkozó kérelmek esetén.
(3) A Bizottság a következők alapján határozza meg azt az összeget, amelyre visszatérítési igazolások állíthatók ki:
a) a visszatérítéseknek a Megállapodás 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghatározott maximális összege,
levonva
b) adott esetben az előző költségvetési év során nyújtható visszatérítés maximális összegét meghaladó összeget,
levonva
c) a 14. cikkben említett exportok fedezésére fenntartott összeget,
levonva
d) a költségvetési év során a 2000. március 1. előtti exportokra történt kifizetéseket,
levonva
e) a jelenlegi költségvetési év során az előző költségvetési időszak alatti exportokra történt kifizetéseket,
levonva
f) azon összegeket, amelyekre a szóban forgó költségvetési időszakban érvényes visszatérítési igazolások kerültek kiállításra,
hozzáadva
g) azon összeget, amelyre a 12. cikk szerint a kiállított igazolásokat visszaküldték,
hozzáadva
h) a fenti c) pontban említett fenntartott összeg bármely alacsonyabb szintű felhasználását,
és
i) ezen összegek közül néhányra vonatkozó bármely bizonytalansági tényezőt.
(4) A teljes összeg, amelyre az (1) bekezdésben említett egyes időszakokra igazolások állíthatók ki a következők szerint alakul:
- az (1) bekezdés a) pontjában említett időszakra a (3) bekezdésben említett összeg 30 %-a,
- az (1) bekezdés b) pontjában említett időszakra november 12-én meghatározva, a (3) bekezdésben említett összeg 20 %-a,
- az (1) bekezdés c) pontjában említett időszakra január 12-én meghatározva, a (3) bekezdésben említett összeg 25 %-a,
- az (1) bekezdés d) pontjában említett időszakra március 12-én meghatározva, a (3) bekezdésben említett összeg 33 %-a,
- az (1) bekezdés e) pontjában említett időszakra május 12-én meghatározva, a (3) bekezdésben említett összeg 50 %-a,
- az (1) bekezdés f) pontjában említett időszakra július 12-én meghatározva, a (3) bekezdésben említett összeg 100 %-a.
(5) Amennyiben az egyes érintett időszakokra beérkezett kérelmek teljes összege meghaladja a (4) bekezdésben említett maximumot, a Bizottság egy, az (1) bekezdésben említett megfelelő időpont előtt benyújtott összes kérelemre alkalmazandó csökkentési együtthatót határoz meg, úgy, hogy a (4) bekezdésben említett maximumnak való megfelelés biztosított legyen.
A Bizottság a (2) bekezdésben említett időpontot követő öt munkanapon belül közzéteszi az együtthatót az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
(6) Amennyiben a Bizottság csökkentési együtthatót határoz meg, az igazolásokat az igényelt összeg 1-gyel való szorzata, csökkentve az (5) vagy (8) bekezdésben előírtak szerinti csökkentési együttható mennyiségére lehet kiállítani.
Ebben az esetben a kérelmezők az együttható Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való közzétételét követő öt munkanapon belül visszavonhatják kérelmeiket.
(7) A tagállamok október 1-jéig, december 1-jéig, február 1-jéig, április 1-jéig, június 1-jéig és augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot a 6. cikknek megfelelően visszavont visszatérítési igazolás iránti kérelmek mennyiségeiről.
(8) Minden egyes költségvetési időszak október 1-jétől kezdődően az (1) bekezdésben említett időszakokon kívül, visszatérítési igazolásokra vonatkozó kérelmek nyújthatók be. Az egyes hetek során benyújtott kérelmekről a következő kedden értesítik a Bizottságot. A vonatkozó igazolásokat az értesítést követő hétfőtől kezdődően lehet kiállítani, hacsak a Bizottság ezzel ellentétes intézkedéseket nem hoz.
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy fennáll annak a veszélye, hogy az Európai Unió nem teljesíti nemzetközi kötelezettségeit, a már benyújtott visszatérítési igazolás iránti kérelmekre csökkentési együtthatót alkalmazhat, különösen a (3) és (4) bekezdésekben említett számítási módszer figyelembevételével. A igazolások kiállítását fel is függesztheti.
A Bizottság a kérelmekről szóló, az első albekezdés szerinti értesítést követő négy munkanapon belül közzéteszi az együtthatót az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
(9) Az előző bekezdésben említett visszatérítési igazolások iránti kérelmek csak akkor nyújthatók be, ha az (5) bekezdés alapján nem határoztak meg csökkentési együtthatót, és csak a (4) bekezdésben említett összegek erejéig, hozzáadva azokat az összegeket, amelyekre ténylegesen nem állítottak ki igazolásokat, és azokat, amelyekre igazolásokat visszaküldtek.
(10) A (8) bekezdésben meghatározott feltételek szerint augusztus 15-től visszatérítési igazolás iránti kérelmek nyújthatók be az október 1. előtt exportálandó árucikkekre, amennyiben a (3) bekezdésnek megfelelően meghatározott összegek továbbra is rendelkezésre állnak.
(11) Az (1)-(5), (7), (9) és (10) bekezdés rendelkezései 2000. július 15-től alkalmazandók.
9. cikk
(1) A visszatérítési igazolás az igazoláskérelmen feltüntetett időponttól érvényes, az F. mellékletben meghatározott feltételek szerint.
(2) A visszatérítési igazolás az arra az igazolásra vonatkozó kérelem hónapját követő ötödik hónap végéig, vagy amennyiben az korábban bekövetkezik, akkor a költségvetési időszak végéig érvényes.
Mindamellett, ha a visszatérítés mértékét előzetesen rögzítették, ezek a mértékek az előzetes rögzítési kérelem benyújtásának hónapját követő ötödik hónap végéig, vagy amennyiben az korábban bekövetkezik, akkor a igazolás érvényességi idejének végéig érvényesek maradnak.
A június 1. után kiadott igazolások esetében a Bizottság meghosszabbíthatja azok érvényességi idejét.
Amennyiben a 2000. március 1. és 2000. szeptember 30. között exportált árucikkekre vonatkozó visszatérítési mértékeket előzetesen rögzítették, azok a mértékek alkalmazandók a igazolás érvényességi idejének végéig.
Az előzetes rögzítésre vonatkozó kérelmeket az F. melléklet II. szakaszának megfelelően kell elkészíteni.
A visszatérítési igazolások kivonatai nem képezhetik az attól az igazolástól független előzetes rögzítés tárgyát, mint amelyből származnak.
10. cikk
A visszatérítési igazolás iránti kérelmek, valamint a Megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése szerinti nemzetközi élelmiszersegély-műveletekre kiállított visszatérítési igazolások 20. rovata a következő jelölések egyikét tartalmazza:
"Certificado GATT - Ayuda alimentaria"
"GATT-attest - Fødevarehjælp"
"GATT-Bescheinigung - Nahrungsmittelhilfe"
"Πιστοποιητικό ΓΣΔΕ - Επισιτιστική βοήυεια"
"GATT certificate - Food aid"
"Certificat GATT - Aide alimentaire"
"Titolo GATT - Aiuto alimentare"
"GATT-certificaat - Voedselhulp"
"Certificado GATT - Ajuda alimentar"
"GATT-todistus - Elintarvikeapu"
"GATT-licens - Livsmedelsbistånd".
A 8. cikk nem vonatkozik az ilyen igazolásokra.
Az alaptermékek árucikkek formájában történő exportjaira alkalmazandó visszatérítési mértékeket rögzítő rendeletektől eltérve, az igazolások iránti kérelmekre és az élelmiszersegély-műveletekre kiállított igazolásokra alkalmazott előzetesen rögzített visszatérítési mértékek a más exportokra alkalmazandó, a visszatérítés mértékének előzetes rögzítése nélküli mértékek. A figyelembe veendő mértékek a közösségi élelmiszersegély-exportok esetében a 259/98/EK rendelet 2. cikke alapján meghatározott napon, a nemzeti élelmiszersegélyként exportált tej és tejtermékek esetében a 174/1999/EK [28] rendelet 13. cikkének (2) bekezdése által meghatározott napon érvényes mértékek.
11. cikk
A 10. cikkben említett élelmiszersegély-műveletektől eltérő visszatérítési kérelmek csak akkor érvényesek, ha az igényelt összeg 25 %-ának megfelelő biztosítékot letétbe helyeztek az 1291/2000/EK rendelet 15. cikkében meghatározott feltételek szerint.
A biztosíték a 12. cikkben meghatározott feltételek alapján szabadítható fel.
12. cikk
(1) Ha a 8. cikk (5) és (8) bekezdése alapján a Bizottság csökkentési együtthatót határoz meg, a biztosíték egy része azonnal felszabadul, ez a rész megegyezik a letétbe helyezett összeg és a csökkentési együttható szorzatával.
(2) Amennyiben a kérelmező a 8. cikk (6) bekezdésében előírtak szerint visszavonja kérelmét, a biztosíték 94 %-a felszabadul.
(3) A biztosíték teljesen felszabadul, amint az igazolás jogosultja annak az összegnek a 95 %-át kitevő visszatérítéseket igényelt, amelyre az igazolást kiállították.
(4) Amennyiben a visszatérítési igazolás jogosultja nem képes annak az összegnek legalább 95 %-át kitevő visszatérítéseket igényelni, amelyre az igazolást kiállították, a biztosíték egy részét visszatartják, ez a rész az igazolásban szereplő összeg 95 %-a és a ténylegesen igényelt visszatérítések összege közötti különbség 25 %-ával egyenlő.
(5) Mindamellett, amennyiben az igazolás jogosultja azt február 28. előtt visszaküldi, a (4) bekezdésnek megfelelően meghatározott visszatartott összeg 50 %-kal csökken. Amennyiben a jogosult az igazolást ezt az időpontot követően, de 2000. augusztus 15. előtt és más években május 31. előtt küldi vissza, a (4) bekezdésnek megfelelően meghatározott visszatartott összeg 25 %-kal csökken.
(6) A visszatérítési igazolás jogosultja, aki bizonyítja, hogy az 1291/2000/EK rendelet 49. cikkében említett, nem tagállam importáló országban meghirdetett ajánlati felhívásra ajánlatot nyújtott be, és hogy az ajánlata sikertelen volt, kérheti annak a visszatérítésnek megfelelő összeg figyelmen kívül hagyását, amelyet sikeres ajánlat esetén kapott volna. Ebben az esetben az igazolás ezzel az összeggel csökken, és a vonatkozó biztosíték felszabadul.
13. cikk
(1) A tagállamok minden hónap vége előtt értesítik a Bizottságot az előző hónap során a 2000. március 1. előtt exportált árucikkekre nyújtott visszatérítések összegéről.
(2) A tagállamok első alkalommal 2001. január 1. előtt, majd minden év január 1. előtt értesítik a Bizottságot azoknak a visszatérítéseknek a teljes összegéről, amelyeket a megelőző év szeptember 30-ig ténylegesen nyújtottak az előzően nem közölt, előző költségvetési időszakokban exportált árucikkekre, pontosan meghatározva az érintett időszakokat.
(3) Az előző bekezdés alkalmazásában a ténylegesen nyújtott visszatérítések tartalmazzák az előlegfizetéseket. A jogosulatlanul kifizetett visszatérítések visszafizetései külön közlendők.
(4) A tagállamok minden hónap 10. napja előtt értesítik a Bizottságot:
a) azokról az összegekről, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során a 12. cikk (5) bekezdésének megfelelően visszatérítési igazolásokat küldtek vissza;
b) azokról az összegekről, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során a 12. cikk (6) bekezdésének megfelelően visszatérítési igazolásokat küldtek vissza, illetve csökkentettek le;
c) azokról az összegekről, amelyekre vonatkozóan felhasználatlan visszatérítési igazolások jártak le;
d) a 10. cikkben említettek szerint az előző hónap során kiállított visszatérítési igazolásokról.
14. cikk
(1) 2000. szeptember 30-ig és 2000. október 1-jétől kezdve minden költségvetési időszakban az igazolással nem fedezett exportok visszatérítés kifizetésére jogosultak, minden egyes költségvetési évben egy 30 millió eurós tartalék keretén belül.
E cikk azonban nem vonatkozik azokra az exportokra, amelyek a Megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében nemzetközi élelmiszersegély-művelet részét képezik, sem a 800/1999/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében és a 36., 40., 44., 45. cikkében, valamint a 46. cikke (1) bekezdésében említett szállítmányokra.
(2) E cikk olyan exportőr kiviteleire vonatkozik, akinek a szóban forgó költségvetési időszak kezdetétől fogva nem volt a birtokában visszatérítési igazolás, és aki az export napján sem rendelkezik igazolással. Csak akkor alkalmazható, ha a szóban forgó költségvetési év során az exportőr által az F. melléklet VI. szakasz 2. bekezdésének megfelelően korábban benyújtott kérelmek összesen 50000 eurónál kisebb összegre vonatkoznak.
Csak abban a tagállamban alkalmazható, ahol az árucikkeket gyártják, illetve összeállítják.
(3) A tagállamok legkésőbb minden hónap ötödik napjáig értesítik a Bizottságot e cikknek megfelelően az előző hónap tizenhatodik napja és a hónap vége között nyújtott visszatérítések összegéről, és legkésőbb minden hónap huszadik napjáig az e cikknek megfelelően a tárgyhónap első és tizenötödik napja között nyújtott visszatérítések összegeiről.
Amennyiben a tagállamok által közölt összegek együttesen elérik a 20000000 eurót, a Bizottság felfüggeszti az (1) és (2) bekezdés alkalmazását a visszatérítési igazolással nem fedezett exportokra.
15. cikk
(1) Az 1291/2000/EK rendelet alkalmazandó az e rendeletben említett visszatérítési igazolásokra, a behozatali engedélyekre vonatkozó rendelkezések kivételével.
Az F. melléklet rendelkezéseinek figyelembevételével, a meghatározott mennyiségekre kiállított visszatérítési igazolásokból eredő jogokra és kötelezettségekre vonatkozó rendelkezések értelemszerűen alkalmazandók az e rendeletben említett, euróban meghatározott összegekre kiállított visszatérítési igazolásokból eredő jogokra és kötelezettségekre.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, az 1291/2000/EK rendelet következő rendelkezései nem alkalmazhatók az e rendeletben említett visszatérítési igazolásokra:
- 9., 12., 14., 21., 24., 32., 33., 35., 42., 46., 47., 50. cikk,
- 8. cikk (2) bekezdése,
- 8. cikk (4) bekezdése,
- 18. cikk (1) bekezdése,
- 36. cikk (5) bekezdése.
(3) Az 1291/2000/EK rendelet 40. cikkének alkalmazásában a szeptember 30-ig érvényes igazolások nem hosszabbíthatók meg. Ebben az esetben az igazolást érvényteleníteni kell minden vis maiormiatt nem igényelt összegre.
16. cikk
(1) A 800/1999/EK rendelet alkalmazandó. Ezenfelül árucikkek exportja esetén az érintett félnek nyilatkoznia kell az árucikkek gyártása során a 3. cikk (2) bekezdésének értelmében ténylegesen felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek és az 1. cikk (3) bekezdésének értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek azon mennyiségéről, amelyekre a visszatérítést igényelni fogja, illetve amennyiben ezt a 3. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban határozták meg, más módon kell utalnia erre az összetételre.
Amennyiben az exportálandó árucikkek előállítása során árucikkeket használtak fel, az érintett fél nyilatkozatának tartalmaznia kell a ténylegesen felhasznált árucikkek mennyiségét, valamint azon alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve az 1. cikk (3) bekezdésének értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek mindegyikének a jellegét és mennyiségét, amelyekből a szóban forgó árucikkek származnak.
Nyilatkozata alátámasztására az érintett fél eljuttatja a hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz az összes olyan bizonylatot és információt, amelyet az utóbbi az ügyre tartozónak ítél.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok bármely megfelelő eszközzel ellenőrizhetik a benyújtott nyilatkozat pontosságát.
Annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságának a kérésére, amelynek területén a kiviteli vámalakiságokat elvégzik, a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai közvetlenül eljuttatják az általuk beszerezhető összes információt, amely lehetővé teszi az érintett fél nyilatkozatának ellenőrzését.
(2) Az előző bekezdéstől eltérve és a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal egyeztetve a felhasznált termékekről és/vagy árucikkekről szóló nyilatkozatot felválthatja a felhasznált termékek mennyiségeinek összesített nyilatkozata, vagy e mennyiségek nyilatkozatára való utalás, amennyiben a 3. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése alapján e mennyiségek már meghatározásra kerültek, azzal a feltétellel, hogy a gyártó a hatóságok rendelkezésére bocsát minden olyan információt, amely a nyilatkozat ellenőrzéséhez szükséges.
(3) Amennyiben az exportőr nem állítja össze az (1) bekezdésben említett nyilatkozatot, illetve nem biztosítja a megfelelő információkat nyilatkozatának alátámasztására, akkor nem jogosult a visszatérítésre.
Ha azonban az érintett fél megfelelő bizonyítékot szolgáltat a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára arról, hogy az exportálandó árucikkek gyártási feltételeire vonatkozóan a megkövetelt információ nem áll rendelkezésére, illetve nem képes azt szolgáltatni, és amennyiben az árucikkek a D. melléklet 1. és 2. oszlopaiban vannak felsorolva, a fél kifejezett kérésére megkaphatja a visszatérítést, az alaptermékek ilyen visszatérítés kiszámításánál figyelembe veendő jellegét és mennyiségét az exportálandó árucikkek analíziséből, valamint a D. melléklet átváltási táblázatának megfelelően meghatározva. A hatáskörrel rendelkező hatóság dönt az analízis végrehajtásának feltételeiről.
Az ilyen analízis költségeit az exportőr viseli.
Amennyiben az exportált árucikkek a 2571/97/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említettek, a tejtermékek visszatérítésének mértéke a csökkentett árú tejtermékek felhasználásánál alkalmazandó mérték, hacsak az exportőr nem bizonyítja, hogy az árucikkek nem tartalmaznak csökkentett árú tejterméket.
(4) Az (1) és (2) bekezdés nem vonatkozik a mezőgazdasági termékek C. melléklet alapján meghatározott mennyiségére, a következők kivételével:
- a 3. cikk (3) bekezdésének b) pontjában meghatározott feltételek szerint részben aktív feldolgozási rendszer alá tartozó termékekből származó árucikkek formájában exportált, az (1) bekezdés első albekezdése szerinti termékek mennyisége,
- az 19021100 KN-kód alá tartozó tészta formájában exportált tojás, illetve tojástermékek mennyisége,
- a 3. cikk (3) bekezdésének a) pontjában említett friss tészta szárazanyag-tartalma,
- a 290544 és a 382460 KN-kód alá tartozó D-glucit (szorbit) gyártása során ténylegesen felhasznált alaptermékek jellege, valamint adott esetben a keményítőtartalmú termékekből és szacharózból nyert D-glucit (szorbit) részarányai,
- a 35019090 KN-kód alá tartozó árucikkek formájában exportált kazein mennyisége,
- a 22029010 KN-kód alá tartozó, malátából készült sör Balling-foka,
- a hatáskörrel rendelkező hatóságok által elfogadott malátázatlan árpa mennyisége.
A C. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozó kiviteli nyilatkozaton és visszatérítési kérelmen az árucikkek meghatározásánál figyelembe kell venni az adott mellékletben található nómenklatúrát.
(5) Amikor az árucikkeket e cikknek megfelelően elemzik, az analitikai módszerek megegyeznek a 4056/87/EGK [29] bizottsági rendeletben leírt módszerekkel, illetve azok hiányában az Európai Unióba importált hasonló árucikkeknek a közös vámtarifába való besorolásánál alkalmazott módszerekkel.
(6) A kivitelt igazoló okirat tartalmazza az exportált árucikkek mennyiségét és az (1) bekezdés első albekezdésében említett termékek mennyiségét, illetve a 3. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően meghatározott összetételre való utalást. Mindamellett, ha a (2) bekezdés második albekezdése alkalmazandó, az utóbbi mennyiségek helyébe az alaptermékeknek a D. melléklet 4. oszlopában feltüntetett, az exportált árucikkek analízis- eredményeinek megfelelő mennyiségei lépnek.
(7) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazása céljából valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot a területén a különböző típusú exportált árucikkekre vonatkozóan végrehajtott ellen- őrzésekről. A Bizottság erről tájékoztatja a többi tagállamot.
(8) Az egyes évek október 1. és október 15. között végrehajtott exportokat illetően a visszatérítések október 16. előtt nem fizethetők ki.
17. cikk
(1) A 16. cikk alapján a 04052010, 04052030, az 18069060 és 18069090 közötti, az 1901 vagy a 21069098 KN-kód alá tartozó, a 04021019, 04022119, 040500 vagy 0406 KN-kód alá tartozó tejtermékeket magas százalékban tartalmazó árucikkekre (a továbbiakban: "tejtermékek") vonatkozóan az érintett félnek nyilatkoznia kell vagy:
a) arról, hogy a tejtermékek egyikét sem importálták tagsággal nem rendelkező országból, csökkentett vámot biztosító különleges rendszer alapján;
vagy
b) a tagsággal nem rendelkező országból, csökkentett vámot biztosító különleges rendszer alapján importált tejtermékek mennyiségéről.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a "magas százalékban tartalmazó" azt jelenti, hogy az exportált árucikkekben 100 kilogrammonként legalább 51 kilogramm tejterméket használtak fel.
(3) Amennyiben a mennyiségeknek a 3. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti meghatározását kérik, a hatáskörrel rendelkező hatóságok elfogadhatják az érintett fél hiteles igazolását arról, hogy a felhasználásra kerülő tejtermék nem csökkentett vámot biztosító különleges rendszer hatálya alatt kerül behozatalra.
(4) Az (1) bekezdésnek megfelelően tett nyilatkozatot, illetve a (3) bekezdés alapján nyújtott hiteles igazolást akkor fogadhatja el a hatáskörrel rendelkező hatóság, amikor meggyőződött arról, hogy az exportált árucikkekbe bedolgozott tejtermékért fizetett ár a közösségi piacon a helyettesítő termékre érvényes ár szintjén van, illetve ahhoz közel áll. Az árak összehasonlítása során figyelembe kell venni a tejtermék vásárlásának időpontját.
(5) Amennyiben csökkentett vámot biztosító különleges rendszerben részesedő tejterméket használtak fel, a visszatérítés az 1255/1999/EK tanácsi rendelet 17. cikkének megfelelően kerül kiszámításra.
18. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésében említett visszatérítés nem jár a Szerződés 24. cikkének megfelelően szabad forgalomba bocsátott és újrakivitelre került árucikkekre.
Hasonló módon nem jár visszatérítés az ilyen árucikkre, amikor azt feldolgozás után exportálják, illetve más árucikkbe dolgozzák be.
19. cikk
A Bizottság a Kombinált Nómenklatúra módosításainak megfelelően kiigazítja ezt a rendeletet, valamint az 1. cikk (1) bekezdésében említett rendeletek vonatkozó mellékleteivel való összhang fenntartása érdekében kiigazítja a B. mellékletet.
20. cikk
Az érdekelt felek a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal megállapodva 2000. december 31-ig használhatják az 1222/94/EK rendelet F. mellékletéhez csatolt formanyomtatványt e rendelet F. melléklete helyett, az említett rendelet F. mellékletének rendelkezései alapján.
21. cikk
Az 1222/94/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozások erre a rendeletre vonatkoznak, és a G. melléklet megfelelési táblázatának megfelelően értelmezendők.
22. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. július 13-án.