Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004
af 10. marts 2004
om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum
("rammeforordningen")
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),
efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 10. marts 2004, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Gennemførelsen af den fælles transportpolitik kræver et effektivt lufttrafiksystem, der gør det muligt at afvikle lufttrafikken sikkert og regelmæssigt, således at den frie bevægelighed for varer, personer og tjenesteydelser lettes.
(2) På sit ekstraordinære møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at fremsætte forslag om luftrumsstyring, lufttrafikstyring og lufttrafikregulering på grundlag af arbejdet i Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum, nedsat af Kommissionen. Denne gruppe, der bestod af navnlig civile og militære luftfartsmyndigheder i medlemsstaterne, aflagde rapport i november 2000.
(3) Hvis lufttrafiksystemet skal fungere tilfredsstillende, kræves der et ensartet, højt sikkerhedsniveau i luftfartstjenesterne, der muliggør en optimal udnyttelse af det europæiske luftrum og et ensartet, højt sikkerhedsniveau for lufttrafikken, i overensstemmelse med det forhold, at luftfartstjenester er en opgave af almen interesse, hvilket også omfatter public service-forpligtelser. Lufttrafiksystemet skal derfor anvendes i overensstemmelse med de højeste standarder for ansvarsbevidsthed og kompetence.
(4) Initiativet vedrørende det fælles europæiske luftrum bør gennemføres i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af Fællesskabets og dets medlemsstaters medlemskab af Eurocontrol og med de principper, der er fastlagt i Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart.
(5) Beslutninger vedrørende indholdet, omfanget og gennemførelsen af militære operationer og militær træningsflyvning henhører ikke under Fællesskabets beføjelser.
(6) Medlemsstaterne har vedtaget en generel erklæring om militære spørgsmål i forbindelse med det fælles europæiske luftrum(5). I henhold til denne erklæring bør medlemsstaterne navnlig udvide det civile/militære samarbejde og, hvis og i den udstrækning alle berørte medlemsstater anser det for nødvendigt, lette samarbejdet mellem deres væbnede styrker i alle sager i forbindelse med lufttrafikstyring.
(7) Luftrummet udgør en begrænset ressource, og en optimal og effektiv udnyttelse er kun mulig, hvis alle brugeres behov tages i betragtning, og hvis de, hvor det er relevant, er repræsenteret under hele udviklings- og beslutningsprocessen og gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum, herunder i Udvalget for det Fælles Luftrum.
(8) Af disse grunde og med henblik på at udvide det fælles europæiske luftrum til at omfatte et større antal europæiske lande bør Fællesskabet - under hensyntagen til udviklingen inden for Eurocontrol - opstille en række fælles mål og en handlingsplan, som kan mobilisere Fællesskabets, medlemsstaternes og de forskellige økonomiske interessenters indsats for at skabe et mere integreret operativt luftrum, nemlig det fælles europæiske luftrum.
(9) Hvor medlemsstaterne handler for at sikre opfyldelsen af fællesskabskrav, bør de myndigheder, der verificerer overensstemmelsen, være tilstrækkeligt uafhængige af luftfartstjenesteudøverne.
(10) Luftfartstjenester, navnlig lufttrafiktjenester, der kan sammenlignes med offentlige myndigheder, kræver en funktionel eller strukturel adskillelse og antager meget forskellige retlige former i de forskellige medlemsstater.
(11) Hvor der kræves uafhængig revision af luftfartstjenesteudøvere, bør de inspektioner, der foretages af de officielle revisionsmyndigheder i de medlemsstater, hvor disse tjenester udøves af administrationen, eller af et offentligt organ, som er underlagt ovennævnte myndigheders tilsyn, anerkendes som en uafhængig revision, uanset om de revisionsberetninger, der udarbejdes, offentliggøres eller ej.
(12) Det fælles europæiske luftrum bør udvides til at omfatte europæiske tredjelande, enten inden for rammerne af Fællesskabets deltagelse i Eurocontrols arbejde - når Fællesskabet har tiltrådt Eurocontrol - eller gennem aftaler, som Fællesskabet indgår med disse lande.
(13) Fællesskabets tiltrædelse af Eurocontrol er et vigtigt led i oprettelsen af et fælleseuropæisk luftrum.
(14) I forbindelse med oprettelsen af det fælles europæiske luftrum bør Fællesskabet i passende omfang indgå i så nært et samarbejde som muligt med Eurocontrol for at sikre synergi i regeludstedelsen og samstemmende strategier og undgå overlapning mellem de to parter.
(15) I henhold til konklusionerne fra Gruppen på Højt Plan er Eurocontrol det organ, der har den relevante ekspertise til at støtte Fællesskabet i dets rolle som regeludsteder. Der bør derfor for sager, der hører ind under Eurocontrols ansvarsområde, udarbejdes gennemførelsesbestemmelser på grundlag af mandater til Eurocontrol og på betingelser, der skal indgå i rammerne for samarbejdet mellem Kommissionen og Eurocontrol.
(16) Udarbejdelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at oprette det fælles europæiske luftrum, forudsætter en bred høring af økonomiske og sociale interessenter.
(17) Arbejdsmarkedets parter bør på passende måde informeres og høres om alle foranstaltninger, der har vigtige sociale virkninger. Sektordialogudvalget, der er nedsat i henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF af 20. maj 1998 om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan(6), bør ligeledes høres.
(18) Interessenter som f.eks. luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavne, fabrikanter og faglige sammenslutninger bør have mulighed for at rådgive Kommissionen om de tekniske aspekter af gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum.
(19) Det bør under behørig hensyntagen til opretholdelsen af et højt sikkerhedsniveau regelmæssigt evalueres, hvordan luftfartstjenestesystemet som helhed fungerer på europæisk plan, for at sikre, at de vedtagne foranstaltninger er effektive, og for at kunne foreslå yderligere foranstaltninger.
(20) De sanktioner, der gælder for overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning uden at begrænse sikkerheden.
(21) Virkningerne af de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, bør evalueres på grundlag af de rapporter, som Kommissionen regelmæssigt skal forelægge.
(22) Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelse til at fastsætte bestemmelser om organisationen af deres væbnede styrker. Denne beføjelse kan foranledige medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger, der sikrer, at deres væbnede styrker har tilstrækkeligt luftrum til at opretholde et passende uddannelses- og træningsberedskab. Der bør derfor fastsættes en beskyttelsesklausul, der gør det muligt at udøve denne beføjelse.
(23) Aftaler om udvidet samarbejde i forbindelse med anvendelsen af Gibraltar lufthavn blev indgået i London den 2. december 1987 af Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i en fælles erklæring fra de to landes udenrigsministre, og disse aftaler er endnu ikke trådt i kraft.
(24) Målet for denne forordning, nemlig oprettelsen af et fælles europæisk luftrum, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens grænseoverskridende omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan, idet der dog i gennemførelsesbestemmelser skal tages hensyn til specifikke lokale forhold; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(25) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).
(26) I henhold til artikel 8, stk. 2, i standardforretningsordenen for udvalg(8), jf. artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, kan formanden for et udvalg indbyde tredjemand til at deltage i udvalgets møder. Formanden for Udvalget for det Fælles Luftrum bør, når dette er relevant, indbyde repræsentanter for Eurocontrol til at deltage i møder som observatører eller eksperter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Formålet med initiativet vedrørende oprettelse af et fælles europæisk luftrum er at forbedre de nuværende sikkerhedsstandarder og effektiviteten generelt for den almene lufttrafik i Europa, at optimere kapaciteten og dermed tilgodese alle luftrumsbrugeres behov og at begrænse forsinkelser mest muligt. I den sammenhæng tager denne forordning sigte på at fastsætte et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum senest den 31. december 2004.
2. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, berører ikke medlemsstaternes højhedsret over deres luftrum og medlemsstaternes krav for så vidt angår den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og forsvarsspørgsmål som omhandlet i artikel 13. Denne forordning og ovennævnte foranstaltninger omfatter ikke militære operationer og militær træningsflyvning.
3. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, berører ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart.
4. Anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, på Gibraltars lufthavn, foregriber ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges retlige holdning til de bestående uoverensstemmelser med hensyn til suveræniteten over det område, lufthavnen er beliggende på.
5. Anvendelsen af denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, på Gibraltar lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den fælles erklæring af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, er iværksat. Kongeriget Spaniens og Det Forenede Kongeriges regeringer underretter Rådet om datoen for denne iværksættelse.
Artikel 2
Definitioner
Med henblik på anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, gælder følgende definitioner:
1) "flyvekontroltjeneste": en tjeneste, som har til opgave:
a) at forebygge sammenstød:
- mellem luftfartøjer og
- mellem luftfartøjer og hindringer på manøvreområdet, og
b) at fremme og opretholde en velordnet regulering af lufttrafikken
2) "tårnkontroltjeneste": flyvekontroltjeneste for flyvepladstrafik
3) "luftfartsinformationstjeneste": en tjeneste, der er oprettet inden for det fastlagte dækningsområde, og som har ansvaret for at tilvejebringe luftfartsoplysninger og -data, som er nødvendige for luftfartens sikkerhed, regelmæssighed og effektivitet
4) "luftfartstjenester": lufttrafiktjenester, kommunikations-, navigations- og overvågningstjenester, vejrtjenester til luftfartsformål og luftfartsinformationstjenester
5) "luftfartstjenesteudøvere": enhver offentlig eller privat enhed, der udøver luftfartstjenester for den almene lufttrafik
6) "luftrumsblok": et luftrum af nærmere angivne dimensioner i tid og rum, inden for hvilket der udøves luftfartstjenester
7) "luftrumsstyring": en planlægningsfunktion, der primært tager sigte på at maksimere udnyttelsen af det disponible luftrum gennem dynamisk fordeling af tiden og eventuelt opdeling af luftrummet mellem de forskellige kategorier af luftrumsbrugere ud fra kortfristede behov
8) "luftrumsbrugere": alle luftfartøjer, der anvendes i forbindelse med almen lufttrafik
9) "lufttrafikregulering (air traffic flow management)": en tjeneste, som er etableret med det formål at medvirke til sikker, velordnet og hurtig afvikling af lufttrafikken ved at sikre, at flyvekontrolkapaciteten udnyttes maksimalt, og at trafikmængden er forenelig med den kapacitet, som er angivet af vedkommende lufttrafiktjenesteudøvere
10) "lufttrafikstyring": de samlede luftbårne og jordbaserede funktioner (lufttrafiktjenester, luftrumsstyring og lufttrafikregulering), der kræves for at sikre, at luftfartøjer kan operere sikkert og effektivt i alle faser af en flyvning
11) "lufttrafiktjenester": de forskellige flyveinformationstjenester, alarmeringstjenester, lufttrafikrådgivningstjenester og flyvekontroltjenester (område-, indflyvnings- og tårnkontroltjenester)
12) "områdekontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for kontrollerede flyvninger inden for en luftrumsblok
13) "indflyvningskontroltjeneste": en flyvekontroltjeneste for ankommende og afgående flyvninger
14) "bundt af tjenester": to eller flere luftfartstjenester
15) "certifikat": et dokument, som udstedes af en medlemsstat i en form foreskrevet i national lovgivning, og som bekræfter, at en luftfartstjenesteudøver opfylder de krav, der er forbundet med at udøve en bestemt tjeneste
16) "kommunikationstjenester": faste og mobile luftfartstjenester med henblik på jord til jord-, luft til jord- og luft til luft-kommunikation i forbindelse med flyvekontrol
17) "det europæiske lufttrafikstyringsnet": den samling af systemer opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")(9), som muliggør udøvelse af luftfartstjenester i Fællesskabet, herunder interface ved grænserne med tredjelande
18) "driftskoncept": kriterierne for operativ anvendelse af det europæiske lufttrafikstyringsnet eller dele deraf
19) "komponenter": materielle genstande såsom hardware og immaterielle genstande såsom software, som det europæiske lufttrafikstyringsnets interoperabilitet bygger på
20) "Eurocontrol": Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed, som blev oprettet i henhold til den internationale konvention af 13. december 1960 vedrørende samarbejde om luftfartens sikkerhed(10)
21) "Eurocontrols principper for etablering af omkostningsgrundlaget for overflyvningsafgifter og beregning af enhedsrater": de principper, der er fastsat i dokument 99.60.01/01 af 1. august 1999 fra Eurocontrol
22) "fleksibel udnyttelse af luftrummet": et luftrumsstyringskoncept, der anvendes i ECAC-området (ECAC - Den Europæiske Konference for Civil Luftfart), som anført i den første udgave af 5. februar 1996 af "Airspace Management Handbook for the Application of the Concept of the Flexible Use of Airspace", udgivet af Eurocontrol
23) "flyveinformationsregion": et nærmere afgrænset luftrum, inden for hvilket der udøves flyveinformations- og alarmeringstjeneste
24) "flyveniveau": flade med konstant lufttryk, som bestemmes med trykværdien 1013,2 hektopascal som udgangspunkt, og som er adskilt fra andre sådanne flader med bestemte trykintervaller
25) "funktionel luftrumsblok": en luftrumsblok baseret på driftsmæssige krav, der afspejler behovet for at sikre en mere integreret styring af luftrummet uden hensyn til eksisterende grænser
26) "almen lufttrafik": al flyvning, der foretages med civile luftfartøjer, samt al flyvning, der foretages med statsluftfartøjer (herunder militærets, toldvæsenets og politiets luftfartøjer), hvis denne flyvning foretages i overensstemmelse med ICAO's procedurer
27) "ICAO": Organisationen for International Civil Luftfart, der blev oprettet ved Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart
28) "interoperabilitet": et sæt funktionelle, tekniske og operationelle egenskaber, som kræves af systemerne og komponenterne i det europæiske lufttrafikstyringsnet og af de procedurer, der gælder for drift heraf, for at muliggøre en sikker, homogen og effektiv drift. Interoperabilitet opnås ved at sørge for, at systemerne og komponenterne opfylder de væsentlige krav
29) "vejrtjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med vejrmeldinger, underretninger og observationer samt alle andre former for meteorologiske oplysninger og data, som stater leverer til luftfartsformål
30) "navigationstjenester": faciliteter og tjenester, der forsyner luftfartøjer med oplysninger om position og tid
31) "operationelle data": oplysninger vedrørende alle faser af en flyvning, der er nødvendige for, at luftfartstjenesteudøvere, luftrumsbrugere, lufthavnsoperatører og andre involverede aktører kan træffe operationelle beslutninger
32) "procedure" som anvendt i interoperabilitetsforordningen: en standardmetode for enten den tekniske eller den operationelle anvendelse af systemer i forbindelse med aftalte og validerede driftskoncepter, der kræver ensartet gennemførelse i det europæiske lufttrafikstyringsnet
33) "ibrugtagning": den første operationelle anvendelse efter den oprindelige installation eller efter en opgradering af et system
34) "rutenet": et net af nærmere fastsatte ruter til kanalisering af den almene lufttrafik, hvor dette er nødvendigt for udøvelse af flyvekontroltjeneste
35) "ruteføring": den valgte rute, der skal følges af et luftfartøj under en flyvning
36) "homogen drift": drift af hele det europæiske lufttrafikstyringsnet på en sådan måde, at det for brugeren at se fungerer, som om der kun var tale om ét system
37) "sektor": del af et kontrolområde og/eller flyvinformationsregion/øvre region
38) "overvågningstjenester": de faciliteter og tjenester, der anvendes til bestemmelse af de enkelte luftfartøjers positioner med henblik på sikker adskillelse
39) "system": samlingen af jordbaserede og luftbårne komponenter samt luftrumsbaseret udstyr, der understøtter luftfartstjenesterne i alle faser af en flyvning
40) "opgradering": enhver ændring, der påvirker et systems operationelle egenskaber.
Artikel 3
Fællesskabets indsatsområder
1. Denne forordning fastsætter et harmoniseret regelsæt for oprettelsen af det fælles europæiske luftrum sammen med:
a) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum ("luftrumsforordningen")(11)
b) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")(12), og
c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det fælles europæiske lufttrafikstyringsnet ("interoperabilitetsforordningen")(13)
og sammen med de gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen vedtager på grundlag af denne forordning og ovennævnte forordninger.
2. De i stk. 1 omhandlede forordninger finder anvendelse med forbehold af denne forordning.
Artikel 4
Nationale tilsynsmyndigheder
1. Medlemsstaterne udpeger eller opretter et eller flere organer som deres nationale tilsynsmyndighed til at varetage de opgaver, som påhviler en sådan myndighed i henhold til denne forordning og de foranstaltninger der er omhandlet i artikel 3.
2. De nationale tilsynsmyndigheder skal være uafhængige af luftfartstjenesteudøverne. Denne uafhængighed opnås gennem en passende adskillelse mellem de nationale tilsynsmyndigheder og sådanne tjenesteudøvere, i det mindste på det funktionelle plan. Medlemsstaterne sørger for, at den nationale tilsynsmyndighed udøver sine beføjelser på en uvildig og gennemskuelig måde.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og adresser på de nationale tilsynsmyndigheder samt ændringer heraf og anfører, hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre, at stk. 2 overholdes.
Artikel 5
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Fælles Luftrum, i det følgende benævnt "udvalget", der består af to repræsentanter for hver medlemsstat, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget sikrer, at der tages passende hensyn til alle brugerkategoriers interesser.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en måned.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 6
Rådgivende organ for luftfart
Uden at dette berører udvalgets og Eurocontrols rolle, nedsætter Kommissionen et "rådgivende organ for luftfart", der består af luftfartstjenesteudøvere, sammenslutninger af luftrumsbrugere, lufthavne, fabrikanter og faglige sammenslutninger. Organet har udelukkende til opgave at rådgive Kommissionen om de tekniske aspekter af gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum.
Artikel 7
Forbindelser med europæiske tredjelande
Fællesskabet sigter mod og yder støtte til at udvide det fælles europæiske luftrum til stater, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union. Med dette formål bestræber Fællesskabet sig på, inden for rammerne af aftaler med tilgrænsende tredjelande eller i Eurocontrols regi, at udvide anvendelsesområdet for denne forordning og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, så disse lande også bliver omfattet.
Artikel 8
Gennemførelsesbestemmelser
1. For så vidt angår udarbejdelse af de gennemførelsesbestemmelser efter artikel 3, som henhører under Eurocontrol, udsteder Kommissionen mandater til Eurocontrol og angiver de opgaver, der skal udføres, og tidsplanen herfor. Den bestræber sig i den forbindelse på at få det bedste ud af Eurocontrols ordninger for inddragelse og høring af alle berørte parter, for så vidt som disse ordninger er i overensstemmelse med Kommissionens praksis med hensyn til gennemskuelighed og høringsprocedurer og ikke strider mod dens institutionelle forpligtelser. Kommissionen handler efter proceduren i artikel 5, stk. 2.
2. På grundlag af det i medfør af stk. 1 udførte arbejde træffes der efter proceduren i artikel 5, stk. 3, afgørelse om anvendelse af resultatet i Fællesskabet og om fristen for gennemførelse heraf. Sådanne afgørelser offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Uanset stk. 2 kan Kommissionen, hvis Eurocontrol ikke kan acceptere et mandat udstedt i medfør af stk. 1, eller hvis Kommissionen i samråd med udvalget finder,
a) at det arbejde, der udføres på grundlag af et sådant mandat, ikke forløber tilfredsstillende under hensyn til den fastsatte frist, eller
b) at arbejdets resultat ikke er fyldestgørende
efter proceduren i artikel 5, stk. 3, vedtage alternative foranstaltninger for at nå målet for det pågældende mandat.
4. For så vidt angår udarbejdelse af de gennemførelsesbestemmelser efter artikel 3, der ikke henhører under Eurocontrol, handler Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 3.
Artikel 9
Sanktioner
De sanktioner, som medlemsstaterne fastlægger for luftrumsbrugeres og luftfartstjenesteudøveres overtrædelse af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Artikel 10
Høring af interessenter
Medlemsstaterne, som handler i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, og Kommissionen opretter høringsmekanismer med henblik på passende inddragelse af interessenterne i oprettelsen af det fælles europæiske luftrum.
Sådanne interessenter kan omfatte:
- luftfartstjenesteudøvere
- luftrumsbrugere
- lufthavne
- fabrikanter
- faglige sammenslutninger.
Høringen af interessenterne skal navnlig omfatte udvikling og indførelse af nye koncepter og teknologier i det europæiske lufttrafikstyringsnet.
Artikel 11
Evaluering
1. Kommissionen forestår gennemgang og evaluering af præstationerne i luftfartssektoren, idet der trækkes på Eurocontrols eksisterende ekspertise.
2. Analysen af de oplysninger, der er indsamlet med henblik på stk. 1, tager sigte på:
a) at gøre det muligt at sammenligne og forbedre udøvelsen af luftfartstjenester
b) at bistå luftfartstjenesteudøverne med at levere de krævede tjenester
c) at forbedre høringsprocessen mellem luftrumsbrugere, luftfartstjenesteudøvere og lufthavne
d) at gøre det muligt at kortlægge og fremme bedste praksis, herunder større sikkerhed, effektivitet og kapacitet.
3. Uden at det berører offentlighedens ret til aktindsigt i Kommissionens dokumenter som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter(14), vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 3, foranstaltninger til videreformidling til de berørte parter af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2.
Artikel 12
Tilsyn, kontrol og metoder til vurdering af indsatsen
1. Tilsyn, kontrol og metoderne til vurdering af indsatsen bygger på årsrapporter fra medlemsstaterne om gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3.
2. Kommissionen evaluerer regelmæssigt anvendelsen af denne forordning og af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, og forelægger senest den 20. april 2007 rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet og herefter hvert tredje år. Med henblik herpå kan Kommissionen anmode medlemsstaterne om yderligere oplysninger som supplement til oplysningerne i de rapporter, de indsender i henhold til stk. 1.
3. Kommissionen hører udvalget med henblik på udarbejdelsen af de rapporter, der er omhandlet i stk. 2.
4. Rapporterne skal indeholde en evaluering af resultaterne af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning, herunder relevant information om udviklingen i sektoren, og navnlig de økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiske aspekter, samt om tjenesternes kvalitet, i forhold til de oprindelige mål og de fremtidige behov.
Artikel 13
Beskyttelsesklausul
Denne forordning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger, for så vidt disse er nødvendige for at beskytte vitale sikkerheds- eller forsvarspolitiske interesser. Det drejer sig især om foranstaltninger, der er tvingende nødvendige
- med henblik på overvågning af luftrummet under medlemsstaternes ansvarsområde i overensstemmelse med ICAO's regionale luftfartsaftaler, herunder muligheden for at opdage, identificere og vurdere alle luftfartøjer, der benytter et sådant luftrum, for at sikre flyvesikkerheden og træffe foranstaltninger, der tilgodeser sikkerheds- og forsvarsbehov
- i tilfælde af alvorlige interne uroligheder, der påvirker opretholdelsen af lov og orden
- i tilfælde af krig eller af alvorlige internationale spændinger, der udgør en fare for krig
- for opfyldelsen af en medlemsstats internationale forpligtelser, for så vidt angår opretholdelse af fred og international sikkerhed
- for at gennemføre militære operationer og militær træningsflyvning, herunder nødvendige øvelsesmuligheder.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 10. marts 2004.
Az Európai Parlament és a Tanács 549/2004/EK rendelete
(2004. március 10.)
az egységes európai égbolt létrehozására vonatkozó keret megállapításáról
("keretrendelet")
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 80. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak [4] megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2003. december 11-én jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével,
mivel:
(1) A közös közlekedéspolitika végrehajtása olyan hatékony légi közlekedési rendszert tesz szükségessé, amely lehetővé teszi a légi közlekedési szolgáltatások biztonságos és rendszeres üzemeltetését, ilyen módon elősegítve az áruk, a személyek és a szolgáltatások szabad mozgását.
(2) 2000. március 23-i és 24-i lisszaboni rendkívüli ülésén az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy a Bizottság által létrehozott, egységes európai égbolttal kapcsolatos magas szintű munkacsoport munkája alapján terjesszen elő javaslatokat a légtérgazdálkodással, a légiforgalmi irányítással és a légiforgalmi áramlás-szervezéssel kapcsolatban. E munkacsoport, amely nagyrészt a tagállamok polgári és katonai légiközlekedési hatóságaiból tevődik össze, 2000 novemberében nyújtotta be jelentését.
(3) A légi közlekedési rendszer zavartalan működéséhez a léginavigációs szolgálatok egységes, magas biztonsági szintje szükséges, amely lehetővé teszi az európai légtér optimális kihasználását és a légi forgalom egységes, magas biztonsági szintjét a léginavigációs szolgálatok közérdekű feladataival összhangban, beleértve a közszolgáltatási feladatokat is. Ezért a felelősség és a szakértelem legmagasabb szintjének kell megfelelnie.
(4) Az egységes európai égbolt kezdeményezést a Közösség és tagállamai Eurocontrol-tagságból származó kötelezettségeivel és a nemzetközi polgári repülésről szóló 1944. évi chicagói egyezményben meghatározott elvekkel összhangban kell kidolgozni.
(5) A katonai műveletek és a kiképzés tartalmára, hatókörére, illetve végrehajtására vonatkozó határozatok nem tartoznak a Közösség hatáskörébe.
(6) A tagállamok általános nyilatkozatot [5] fogadtak el az egységes európai égbolttal kapcsolatos katonai kérdésekről. E nyilatkozatnak megfelelően a tagállamoknak különösen bővíteniük kell a polgári-katonai együttműködést, és - amennyiben és amilyen mértékben valamennyi érintett tagállam szükségesnek ítéli meg - elő kell segíteniük a fegyveres erőik közötti együttműködést a légiforgalmi szolgáltatást érintő valamennyi kérdésben.
(7) A légtér olyan behatárolt erőforrást képez, amelynek optimális és hatékony kihasználása csak akkor lehetséges, ha figyelembe veszik valamennyi felhasználó igényeit, és adott esetben az egységes európai égbolt kidolgozása, a döntéshozatali folyamata és a végrehajtás során, ideértve az egységes égbolttal foglalkozó bizottságot is, végig képviselik azokat.
(8) Mindezen okoknál fogva és azzal a céllal, hogy az egységes európai égboltot minél több európai államra terjesszék ki, a Közösségnek, az Eurocontrolon belül zajló fejlesztések figyelembevételével egyidejűleg, közös célkitűzéseket és cselekvési programot kell meghatároznia a Közösség, a tagállamok és az egyes gazdasági szereplők erőfeszítéseinek mozgósítására annak érdekében, hogy egységesebben üzemelő légteret hozzanak létre: az egységes európai égboltot.
(9) Amikor a tagállamok intézkedést hoznak a közösségi követelményeknek való megfelelés biztosítására, a megfelelés ellenőrzését végző hatóságoknak kellően függetlennek kell lenniük a léginavigációs szolgáltatóktól.
(10) Azok a léginavigációs szolgálatok, különösen a légiforgalmi szolgálatok, amelyek hatóságokhoz hasonlíthatóak, funkcionális vagy strukturális elkülönítést igényelnek, és az egyes tagállamokban rendkívül eltérő jogi formák szerint szervezettek.
(11) Ha a léginavigációs szolgáltatókra vonatkozóan független vizsgálatok válnak szükségessé, a tagállamok hivatalos vizsgálati hatóságai által végzett ellenőrzéseket, amennyiben az említett szolgáltatásokat a közigazgatás vagy a fent említett hatóságok felügyelete alá tartozó köztestület látja el, független vizsgálatokként kell elismerni, függetlenül attól, hogy az elkészített vizsgálati jelentéseket közzéteszik-e vagy sem.
(12) Szükség van az egységes európai égbolt harmadik európai országokra való kiterjesztésére, akár a Közösségnek az Eurocontrol munkájában való részvétele keretében a Közösségnek az Eurocontrolhoz történő csatlakozása után, akár a Közösség által az ezen országokkal megkötött megállapodások útján.
(13) A Közösségnek az Eurocontrolhoz való csatlakozása fontos része a páneurópai légtér létrehozásának.
(14) Az egységes európai égbolt létrehozásának folyamatában a Közösségnek adott esetben a legmagasabb szintű együttműködést kell kialakítania az Eurocontrollal annak érdekében, hogy összehangolt szabályozást és stratégiákat biztosítsanak, továbbá elkerüljék a két fél közötti kettős alkalmazásokat.
(15) A magas szintű munkacsoport következtetéseinek megfelelően, az Eurocontrol az a szerv, amely rendelkezik a Közösség szabályozói szerepének támogatásához szükséges szakértelemmel. Ennek megfelelően végrehajtási szabályokat kell kidolgozni az Eurocontrol részére adott megbízások eredményeként a hatáskörébe tartozó ügyekre vonatkozóan, figyelemmel azon feltételekre, amelyeket a Bizottság és az Eurocontrol közötti együttműködés keretébe kell foglalni.
(16) Az egységes európai égbolt létrehozása érdekében szükséges intézkedések megfogalmazásához kiterjedt konzultációkat kell folytatni a gazdasági és szociális szereplőkkel.
(17) A szociális partnereket a jelentős szociális hatásokkal járó valamennyi intézkedésről megfelelően tájékoztatni kell, és konzultálni kell velük azokról. A szociális partnerek közötti európai szintű párbeszéd előmozdítása érdekében ágazati párbeszédbizottságok létrehozásáról szóló, 1998. május 20-i 1998/500/EK bizottsági határozat [6] szerint létrehozott ágazati párbeszédbizottsággal szintén konzultációt kell folytatni.
(18) Az érdekeltek, például a léginavigációs szolgáltatók, a légtérfelhasználók, a repülőterek, a gyártó ipar és a szakszemélyzet érdekképviseleti szervei számára lehetővé kell tenni azt, hogy tanácsokkal lássák el a Bizottságot az egységes európai égbolt megvalósításának műszaki vonatkozásairól.
(19) A léginavigációs szolgálatok teljes rendszerének európai szintű működését rendszeresen értékelni kell, kellő tekintettel a magas biztonsági szint fenntartására, az elfogadott intézkedések hatékonyságának ellenőrzése és további intézkedésekre irányuló javaslatok megtétele érdekében.
(20) Az e rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések megsértése esetére meghatározott szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük, a biztonság csökkentése nélkül.
(21) Az e rendelet alkalmazására meghozott intézkedések hatását a Bizottság által rendszeresen benyújtandó jelentések fényében kell értékelni.
(22) E rendelet nem érinti a tagállamok azon hatáskörét, hogy a fegyveres erőik megszervezésével kapcsolatban rendelkezéseket fogadjanak el. E hatáskör eredményeként a tagállamok olyan intézkedéseket fogadhatnak el, amelyek biztosítják, hogy fegyveres erőik a megfelelő oktatási és kiképzési célokhoz elegendő légtérrel rendelkezzenek. Rendelkezést kell ezért hozni egy olyan védzáradékról, amely lehetővé teszi e hatáskör gyakorlását.
(23) A Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság a két ország külügyminisztereinek együttes nyilatkozatában 1987. december 2-án Londonban megegyezett a gibraltári repülőtér használatára kiterjedő nagyobb fokú együttműködésre vonatkozó rendelkezésekről. E rendelkezések még nem léptek hatályba.
(24) Mivel e rendelet célkitűzése, nevezetesen az egységes európai égbolt létrehozása a tevékenység transznacionális jellege folytán a tagállamok által kellőképpen nem valósítható meg és ezért közösségi szinten jobban teljesíthető - egyidejűleg olyan részletes végrehajtási szabályok lehetővé tételével, amelyek figyelembe veszik az egyedi helyi adottságokat -, a Közösség a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az arányosságnak az említett cikkben meghatározott elvével összhangban, e rendelet nem haladja meg a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.
(25) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [7] összhangban kell elfogadni.
(26) Az 1999/468/EK határozat 7. cikke (1) bekezdésének alkalmazásával elfogadott bizottsági eljárásiszabályzat-minta [8] 8. cikkének (2) bekezdése olyan alapvető szabályt határoz meg, amely szerint valamely bizottság elnöke úgy határozhat, hogy az adott bizottság valamely ülésére harmadik feleket hív meg. Indokolt esetben az egységes égbolttal foglalkozó bizottság elnökének meg kell hívnia az Eurocontrol képviselőit, hogy megfigyelőként vagy szakértőként részt vegyenek az üléseken,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzés és alkalmazási kör
(1) Az egységes európai égbolt kezdeményezés célkitűzése az, hogy megerősítse az általános európai légi forgalom jelenlegi biztonsági előírásait és fokozza annak általános hatékonyságát, optimalizálja az összes légtérfelhasználó elvárásainak eleget tevő kapacitást és a lehető legalacsonyabb szintre csökkentse a késéseket. E célkitűzés elérése érdekében e rendelet célja az, hogy 2004. december 31-ig létrehozza az egységes európai égbolt létrehozásának összehangolt szabályozási keretét.
(2) E rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések alkalmazása nem sérti a tagállamok légterük feletti szuverenitását, és a tagállamoknak a közrenddel, közbiztonsággal és védelmi ügyekkel kapcsolatos, a 13. cikkben említett követelményeit. E rendelet és a fent említett intézkedések hatálya nem terjed ki a katonai műveletekre és kiképzésre.
(3) E rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések alkalmazása nem sérti a tagállamoknak a nemzetközi polgári repülésről szóló 1944. évi chicagói egyezményből eredő jogait és kötelességeit.
(4) E rendeletnek és a 3. cikkben említett intézkedéseknek a gibraltári repülőtérre történő alkalmazását úgy kell értelmezni, hogy az nem sérti a Spanyol Királyság, illetve az Egyesült Királyság jogi álláspontját az azon terület feletti szuverenitással kapcsolatos vita tekintetében, ahol a repülőtér található.
(5) E rendeletnek és a 3. cikkben említett intézkedéseknek a gibraltári repülőtérre való alkalmazását mindaddig felfüggesztik, amíg a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság külügyminiszterei által 1987. december 2-én tett együttes nyilatkozatban szereplő rendelkezések hatályba nem lépnek. Spanyolország és az Egyesült Királyság kormánya tájékoztatni fogja a Tanácsot e hatálybalépés napjáról.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
1. "légiforgalmi irányító (ATC) szolgálat": olyan szolgálat, amelynek feladatai a következők:
a) összeütközések megelőzése:
- légi járművek között, és
- a munkaterületen a légi jármű és akadályok között; és
b) gyors és rendezett légi forgalom biztosítása;
2. "repülőtéri irányító szolgálat": a repülőtéri forgalom részére nyújtott légiforgalmi irányító szolgálat;
3. "légiforgalmi tájékoztató szolgálat": a meghatározott szabályozási területen belül létrehozott, a légi közlekedés biztonságához, rendszerességéhez és hatékonyságához szükséges légiforgalmi tájékoztatások és adatok biztosításáért felelős szolgálat;
4. "léginavigációs szolgálatok": légiforgalmi szolgálatok; távközlési, navigációs és felderítési szolgálatok; a légi navigációhoz szükséges meteorológiai szolgálatok; és légiforgalmi tájékoztató szolgálatok;
5. "léginavigációs szolgáltató": olyan közjogi vagy magánjogi szervezet, amely az általános légi forgalomra vonatkozó léginavigációs szolgálatot lát el;
6. "légtérblokk": olyan, térben és időben meghatározott kiterjedésű légtér, amelyen belül léginavigációs szolgálatot látnak el;
7. "légtérgazdálkodás": tervezési funkció, amelynek elsődleges célja az, hogy a rendelkezésre álló légteret dinamikus időkiosztás útján a lehető legjobban használják ki, és egyes esetekben, a légtérfelhasználók különféle kategóriái közötti, azok rövid távú igényeit alapul vevő légtérkiosztással;
8. "légtérfelhasználók": az általános légi forgalom szabályai szerint üzemeltetett valamennyi légi jármű;
9. "légiforgalmi áramlás-szervezés": olyan funkció, amelyet azzal a célkitűzéssel hoztak létre, hogy hozzájáruljon a légi forgalom biztonságos, rendezett és gyors áramlásához annak biztosításával, hogy a légiforgalmi irányítás kapacitását a lehető legnagyobb mértékig használják ki, és hogy a forgalom mennyisége összeegyeztethető legyen a megfelelő légiforgalmi szolgáltatók által közzétett kapacitásokkal;
10. "légiforgalmi szolgáltatások:" a fedélzeti és földi funkciók (légiforgalmi szolgálatok, légtérgazdálkodás és légiforgalmiáramlás-szervezés) összessége, amelyek valamennyi működési fázisban a légi járművek biztonságos és hatékony mozgásának biztosításához szükségesek;
11. "légiforgalmi szolgálatok": a különféle repüléstájékoztató szolgálatok, riasztószolgálat, légiforgalmi tanácsadó szolgálat és légiforgalmi irányító (ATC) szolgálat (körzeti, bevezető és repülőtéri irányító szolgálatok);
12. "körzeti irányító szolgálat": a légtér valamely blokkjában az ellenőrzött repülést végző légi járművek részére nyújtott ATC-szolgálat;
13. "bevezető irányító szolgálat": az érkező vagy induló, ellenőrzött repülést végző légi járművek részére nyújtott ATC-szolgálat;
14. "egymáshoz kapcsolt szolgálatok": két vagy több léginavigációs szolgálat;
15. "tanúsítvány": egy tagállam által a nemzeti jognak megfelelően bármilyen formában kibocsátott dokumentum, amely megerősíti, hogy egy léginavigációs szolgáltató eleget tesz egy egyedi szolgáltatás nyújtásához szükséges követelményeknek;
16. "távközlési szolgálatok": állandó helyű és mozgó légiforgalmi szolgálatok, amelyek a légiforgalmi irányítás érdekében lehetővé teszik a föld-föld, a levegőből földre irányuló, a földről a levegőbe irányuló és a levegő-levegő összeköttetést;
17. "Európai Légiforgalmi Szolgáltatási Hálózat" (EATMN): az Európai Légiforgalmi Szolgáltatási Hálózat átjárhatóságáról szóló, 2004. március 10-i 552/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ("átjárhatósági rendelet") [9] I. mellékletében felsorolt rendszerek összessége, amelyek lehetővé teszik a Közösségen belül a léginavigációs szolgálatok ellátását, ideértve a harmadik országok határainál lévő együttműködési felületeket is;
18. "működési elv": az EATMN vagy annak egy része operatív igénybevételének feltételei;
19. "rendszerelemek": olyan tárgyi eszközök, például hardver, valamint immateriális javak, például szoftver, amelyektől az EATMN átjárhatósága függ;
20. "Eurocontrol": az Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért, amelyet a légi közlekedés biztonságával kapcsolatos együttműködésre vonatkozó 1960. december 13-i nemzetközi egyezménnyel [10] hoztak létre.
21. "Az útvonalhasználati berendezések díja költségalapjának, illetve az egységdíjak kiszámításának alapelvei": az Eurocontrol által kibocsátott, 1999. augusztus 1-jei 99.60.01/01 dokumentumban meghatározott alapelvek;
22. "rugalmas légtérfelhasználás": az Eurocontrol által kibocsátott "Airspace Management Handbook for the application of the Concept of the Flexible Use of Airspace" 1996. február 5-i első kiadásában meghatározott, az Európai Polgári Repülési Konferencia körzetében alkalmazott légtérgazdálkodási elv;
23. "repüléstájékoztató körzet": meghatározott kiterjedésű légtér, amelyen belül repüléstájékoztató szolgálatot és riasztószolgálatot látnak el;
24. "repülési szint": meghatározott nyomásalaphoz, az 1013,2 hPa légnyomáshoz viszonyított állandó légnyomású felület, melyet a más, ugyanilyen felülettől meghatározott légnyomáskülönbségek választanak el;
25. "funkcionális légtérblokk": egy működési követelményeken alapuló légtérblokk, amelyben egységesebb légtérgazdálkodásra van szükség a meglévő határokra való tekintet nélkül;
26. "általános légi forgalom": a polgári légi járművek valamint az állami légi járművek (beleértve a katonai, vám- és rendőrségi légi járműveket) mozgásának összessége, amelyeket az ICAO eljárásainak megfelelően hajtanak végre;
27. "ICAO": a nemzetközi polgári repülésről szóló 1944. évi chicagói egyezménnyel létrehozott Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet;
28. "működési átjárhatóság": az EATMN rendszereitől és rendszerelemeitől, valamint annak üzemeltetési eljárásaitól megkövetelt funkcionális, műszaki és működési tulajdonságok együttese, a biztonságos, folytonos és hatékony üzemeltetésének biztosítása érdekében. A működési átjárhatóságot úgy érik el, hogy megteremtik a rendszereknek és a rendszerelemeknek az alapvető követelményekkel való összhangját;
29. "meteorológiai szolgálatok": azok a berendezések és szolgálatok, amelyek meteorológiai előrejelzésekkel, rövid jelentésekkel és megfigyelésekkel, valamint az államok által légiforgalmi felhasználásra adott egyéb meteorológiai információkkal és adatokkal látják el a légi járműveket;
30. "navigációs szolgálatok": azok a berendezések és szolgálatok, amelyek helymeghatározási és időre vonatkozó információkkal látják el a légi járműveket;
31. "működési adatok": a repülés valamennyi szakaszára vonatkozó olyan információk, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a léginavigációs szolgáltatók, légtérfelhasználók, repülőterek üzemben tartói és egyéb érintett szereplők operatív döntéseket hozhassanak;
32. "eljárás": a működési átjárhatóságról szóló rendelettel összefüggésben alkalmazva a rendszerek műszaki vagy operatív alkalmazásának szabványmódszere, olyan érvényesített és jóváhagyott működési tervekkel összefüggésben, amelyek a teljes EATMN-en belül egységes megvalósítást igényelnek;
33. "használatbavétel": az első üzembe helyezés a rendszer kezdeti üzembe állítását, illetve a rendszer felújítását követően;
34. "útvonalhálózat": az általános légi forgalom áramlásához és a légiforgalmi irányító szolgálatok ellátásához szükséges meghatározott útvonalrendszer;
35. "tervezett útvonal": az a kiválasztott útvonal, amelyet egy adott légi járműnek követnie kell a működése során;
36. "folytonos működés": az EATMN olyan módon történő üzemeltetése, hogy a felhasználó szemszögéből tekintve úgy működik, mintha egyetlen egész lenne;
37. "szektor": valamely irányítói körzet és/vagy repüléstájékoztató körzet/magaslégtéri repüléstájékoztató körzet egy része.
38. "légtérellenőrző szolgálatok": azok a berendezések és szolgálatok, amelyekkel a biztonságos elkülönítés lehetővé tétele érdekében a légi jármű mindenkori helyzete meghatározható;
39. "rendszer": a fedélzeti és földi rendszerelemek, valamint a világűrben található azon berendezések összessége, amelyek a repülés valamennyi szakaszában segítséget nyújtanak a léginavigációs szolgálatoknak;
40. "felújítás": olyan módosítások, amelyek megváltoztatják a rendszer működési jellemzőit.
3. cikk
A közösségi fellépés területei
(1) E rendelet összehangolt szabályozási keretet hoz létre az egységes európai égbolt létrehozása érdekében, összefüggésben:
a) a légtérnek az egységes európai égbolt keretében történő szervezéséről és használatáról szóló, 2004. március 10-i 551/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel ("légtérrendelet") [11];
b) a léginavigációs szolgálatoknak az egységes európai égbolt keretében történő ellátásáról szóló, 2004. március 10-i 550/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel ("léginavigációs-szolgálati rendelet") [12]; és
c) az Európai Légiforgalmi Szolgáltatási Hálózat átjárhatóságáról szóló, 2004. március 10-i 552/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel ("átjárhatósági rendelet") [13];
valamint az e rendelet és a fent említett rendeletek alapján a Bizottság által elfogadott végrehajtási szabályokkal.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedéseket e rendelet rendelkezéseire is figyelemmel kell alkalmazni.
4. cikk
Nemzeti felügyeleti hatóságok
(1) A tagállamok kijelölnek vagy létrehoznak egy szervet vagy szerveket mint nemzeti felügyeleti hatóságokat, annak érdekében, hogy az lássa el, illetve azok lássák el az e rendelet szerint és a 3. cikkben említett intézkedések szerint az ilyen hatóság számára meghatározott feladatokat.
(2) A nemzeti felügyeleti hatóságok függetlenek a léginavigációs szolgáltatóktól. E függetlenséget a nemzeti felügyeleti hatóságok és az említett szolgáltatók legalább funkcionális szintű megfelelő szétválasztása révén valósítják meg. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a nemzeti felügyeleti hatóságok pártatlanul és átláthatóan gyakorolják hatásköreiket.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal a nemzeti felügyeleti hatóságok nevét és címét, az azokban bekövetkező változásokkal együtt, valamint a (2) bekezdésnek való megfelelés érdekében hozott intézkedéseket.
5. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot munkájában az egységes égbolttal foglalkozó bizottság segíti, továbbiakban: bizottság, amely tagállamonként két-két képviselőből áll, elnöki tisztét pedig a Bizottság képviselője tölti be. A bizottság gondoskodik arról, hogy megfelelően figyelembe vegyék a felhasználók valamennyi kategóriájának érdekeit.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett időtartamot egy hónapban kell megállapítani.
(4) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
6. cikk
Ágazati konzultációs testület
A bizottság és az Eurocontrol szerepének sérelme nélkül a Bizottság "ágazati konzultációs testületet" hoz létre, amelynek a léginavigációs szolgáltatók, a légtérfelhasználók egyesületei, a repülőterek, a gyártó ipar és a szakszemélyzet érdekképviseleti szervei a tagjai. E testület szerepe kizárólag az, hogy tanácsokat adjon a Bizottságnak az egységes európai égbolt megvalósításának műszaki szempontjaival kapcsolatban.
7. cikk
Kapcsolatok az európai harmadik országokkal
A Közösség törekszik rá, és támogatja az egységes európai égbolt olyan országokra történő kiterjesztését, amelyek nem tagjai az Európai Uniónak. E célból akár a szomszédos harmadik országokkal megkötött megállapodások keretében, akár az Eurocontrol keretében arra törekszik, hogy kiterjessze e rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések alkalmazási körét az említett országokra.
8. cikk
Végrehajtási szabályok
(1) Az Eurocontrol hatáskörébe tartozó, a 3. cikk szerinti végrehajtási szabályok kidolgozása érdekében a Bizottság megbízásokat ad az Eurocontrol részére, amelyekben meghatározza a teljesítendő feladatokat és azok ütemezését. Ezzel kapcsolatban arra törekszik, hogy a lehető legnagyobb mértékben alkalmazza az Eurocontrol rendelkezéseit az összes érintett fél bevonására és véleményük kikérésére, amennyiben e rendelkezések összhangban állnak a Bizottságnak az átláthatósággal és a konzultációs eljárásokkal kapcsolatos gyakorlataival, és nem állnak ellentétben intézményes kötelezettségeivel. A Bizottság az 5. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően jár el.
(2) Az (1) bekezdés szerint elvégzett munka alapján, az 5. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozatokat hoznak e munka eredményeinek Közösségen belüli alkalmazásáról és végrehajtásuk határidejéről. E határozatokat kihirdetik az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(3) A (2) bekezdéstől eltérően, ha az Eurocontrol nem tud elfogadni egy, az (1) bekezdés szerint részére adott megbízást, vagy ha a Bizottság a bizottsággal konzultálva úgy ítéli meg, hogy
a) az e megbízás alapján elvégzett munka a megállapított határidőre tekintettel nem kielégítően halad előre, vagy
b) a végrehajtott munka eredményei nem megfelelőek,
a Bizottság az 5. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően alternatív intézkedéseket fogadhat el az érintett megbízás célkitűzéseinek megvalósítása érdekében.
(4) Az Eurocontrol hatáskörén kívül eső, a 3. cikk szerinti végrehajtási szabályok kidolgozásánál a Bizottság az 5. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően jár el.
9. cikk
Szankciók
Azon szankcióknak, amelyeket a tagállamok e rendeletnek és a 3. cikkben említett intézkedéseknek a légtérfelhasználók és a szolgáltatók általi megsértése esetére állapítanak meg, hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
10. cikk
Az érdekeltekkel folytatott konzultáció
A tagállamok nemzeti jogszabályaiknak megfelelően a Bizottsággal együtt konzultációs mechanizmusokat hoznak létre az érdekelteknek az egységes európai égbolt megvalósításába történő megfelelő bevonása érdekében.
Ezen érdekeltek közé tartozhatnak:
- a léginavigációs szolgáltatók,
- a légtérfelhasználók,
- a repülőterek,
- a gyártó ipar, és
- a szakszemélyzet érdekképviseleti szervei.
Az érdekeltekkel folytatott konzultáció elsősorban az EATMN-en belüli új tervek és technológiák kidolgozására és bevezetésére terjed ki.
11. cikk
A működés felülvizsgálata
(1) A Bizottság az Eurocontrol meglévő szakértelmére építve gondoskodik a légi navigáció működésének vizsgálatáról és értékeléséről.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában gyűjtött információk elemzésének célja az, hogy:
a) lehetővé tegye a léginavigációs szolgálatok ellátásának összehasonlítását és javítását;
b) támogassa a léginavigációs szolgáltatókat a szükséges szolgáltatások ellátásában;
c) javítsa a légtérfelhasználók, a léginavigációs szolgáltatók és a repülőterek közötti konzultációs folyamatot;
d) lehetővé tegye a legjobb gyakorlat meghatározását és elősegítését, ideértve a nagyobb fokú biztonságot, hatékonyságot és kapacitást.
(3) Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben [14] megállapított, a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférési jog sérelme nélkül, a Bizottság az 5. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően intézkedéseket fogad el a (2) bekezdésben említett információknak az érdekelt felek részére történő terjesztése érdekében.
12. cikk
Felügyelet, ellenőrzés és a hatásvizsgálat módszerei
(1) A felügyelet, az ellenőrzés és a hatásvizsgálat módszereinek alapját olyan éves jelentések képezik, amelyeket a tagállamok nyújtanak be az e rendeletnek megfelelően hozott intézkedések és a 3. cikkben említett intézkedések végrehajtásáról.
(2) A Bizottság rendszeresen felülvizsgálja e rendelet és a 3. cikkben említett intézkedések alkalmazását, és jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére, első alkalommal 2007. április 20-ig, azt követően pedig minden harmadik évben. E célból a Bizottság a tagállamok által az (1) bekezdésnek megfelelően benyújtott jelentésekben szereplő információkon kívül további információkat is kérhet a tagállamoktól.
(3) A (2) bekezdésben említett jelentések elkészítése céljából a Bizottság kikéri a bizottság véleményét.
(4) A jelentések tartalmazzák az e rendelet szerint hozott intézkedésekkel elért eredmények értékelését, ideértve az ágazatban végbemenő, elsősorban gazdasági, szociális, foglalkoztatási és technológiai vonatkozású fejleményekkel kapcsolatos megfelelő információkat, valamint a szolgáltatás minőségével kapcsolatos információkat, figyelembe véve az eredeti célkitűzéseket és a jövőbeni igényeket.
13. cikk
Védelmi intézkedések
E rendelet nem gátolja a tagállamokat abban, hogy intézkedéseket alkalmazzanak olyan mértékben, amennyire az alapvető légiközlekedés-védelmi, illetve védelmi politikai érdekeik megóvásához szükséges. Ezen intézkedések elsősorban azok, amelyek elengedhetetlenek:
- az ICAO körzeti léginavigációs megállapodásaival összhangban az illetékességi körükbe tartozó légtér felügyeletéhez, ideértve az e légteret használó összes légi jármű felderítésének, azonosításának és értékelésének képességét, azzal a céllal, hogy megpróbálják megóvni a repülések biztonságát, továbbá intézkedjenek a légiközlekedés-védelmi és védelmi szükségletek biztosításáról,
- a közrend fenntartását befolyásoló súlyos belső zavarok esetén,
- háború vagy háborús fenyegetést jelentő súlyos nemzetközi feszültség esetén,
- egy tagállamnak a béke és a nemzetközi biztonság fenntartásával kapcsolatos nemzetközi kötelezettségeinek teljesítéséhez,
- katonai műveletek és kiképzés folytatása érdekében, ideértve a szükséges gyakorlási lehetőségeket is.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2004. március 10-én.