Rådets direktiv 2003/85/EG
af 29. september 2003
om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, om ophævelse af direktiv 85/511/EØF og beslutningerne 89/531/EØF og 91/665/EØF og om ændring af direktiv 92/46/EØF
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
efter høring af Regionsudvalget(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) En af EF's opgaver på veterinærområdet er at forbedre husdyrbestandens sundhedstilstand og dermed gøre husdyrbrug mere rentabelt og lette samhandelen med dyr og animalske produkter. Fællesskabet er dog også et værdifællesskab, og dets politik for bekæmpelse af dyresygdomme må ikke kun være baseret på handelsinteresser, men skal også tage behørigt hensyn til etiske principper.
(2) Mund- og klovesyge er en meget smitsom virussygdom hos klovbærende dyr. Selv om mund- og klovesyge ikke har nogen betydning for folkesundheden, står den øverst på liste A, som er opstillet af Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) på grund af sin usædvanligt store økonomiske betydning.
(3) Mund- og klovesyge er en anmeldepligtig sygdom, og den ramte medlemsstat skal anmelde udbrud til Kommissionen og de øvrige medlemsstater i henhold til Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet(5).
(4) EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge er fastsat i Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge(6).
(5) Med vedtagelsen af Rådets direktiv 90/423/EØF af 26. juni 1990 om ændring af direktiv 85/511/EØF, direktiv 64/432/EØF om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin og direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande(7) blev der nedlagt forbud mod profylaktisk vaccination mod mund- og klovesyge i hele EF pr. 1. januar 1992.
(6) Forebyggende foranstaltninger er nødvendige for at undgå, at der overføres mund- og klovesyge til EF's område og EF's husdyrbesætninger fra nabolande, eller ved at der føres levende dyr og animalske produkter ind i EF. Der er intet, der tyder på, at nogen af udbruddene af mund- og klovesyge, der er indberettet, siden der blev indført forbud mod profylaktisk vaccination, kan tilskrives import, der er foregået i overensstemmelse med EF-retsforskrifterne efter veterinærkontrol ved grænsekontrolstederne i henhold til Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande(8), og Rådets direktiv 90/675/EØF af 10. december 1990 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet(9).
(7) Der bør dog lægges stor vægt på en nøje anvendelse af EU-bestemmelserne om import af animalske produkter for at mindske risici, alene på grund af det øgede internationale handels- og personsamkvem. Medlemsstaterne bør sikre en fuldstændig gennemførelse af disse bestemmelser og stille et tilstrækkelig stort personale og tilstrækkelige midler til rådighed, så der kan gennemføres en nøje kontrol ved de ydre grænser.
(8) Desuden fandt Europa-Parlamentets Midlertidige Udvalg om Mund- og Klovesyge, at grænsekontrol i praksis ikke forhindrer betydelige mængder kød og kødprodukter i illegalt at blive ført ind i Fællesskabet.
(9) Som følge af det indre marked og husdyrbesætningernes generelt høje sundhedsstatus er samhandelen med dyr og animalske produkter steget betydeligt, og visse regioner i EF har områder med en stor husdyrbelægningsgrad.
(10) Mund- og klovesygeepidemien i nogle af medlemsstaterne i 2001 viste, at et udbrud som følge af intensive flytninger af og handel med dyr, der er modtagelige for mund- og klovesyge, hurtigt kan antage epizootiske proportioner og forvolde så omfattende forstyrrelser, at rentabiliteten falder kraftigt både ved opdræt af dyr af modtagelige arter og i andre dele af erhvervslivet i landdistrikterne, og der kræves også store økonomiske ressourcer til at kompensere landbrugerne og bekæmpe sygdommen.
(11) Under mund- og klovesygekrisen i 2001 skærpede Kommissionen EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge i direktiv 85/511/EØF ved at vedtage beskyttelsesforanstaltninger i henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked(10) og Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked(11).
(12) I 2001 vedtog Kommissionen også beslutninger om betingelserne for at anvende nødvaccination i henhold til direktiv 85/511/EØF. Betingelserne blev fastsat under hensyntagen til anbefalingerne i rapporten fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om strategien for nødvaccination mod mund- og klovesyge fra 1999.
(13) I dette direktiv bør der tages hensyn til den rapport fra 1998, der er udarbejdet af ekspertgrupper fra medlemsstaterne, om en gennemgang af EF-retsforskrifterne for mund- og klovesyge, hvori der redegøres for medlemsstaternes erfaringer under epidemien af klassisk svinepest i 1997, og til konklusionerne fra den internationale konference om forebyggelse og bekæmpelse af mund- og klovesyge, som blev afholdt i Bruxelles i december 2001.
(14) Europa-Parlamentets beslutning af 17. december 2002 om mund- og klovesygeepidemien i Den Europæiske Union i 2001(12), der bygger på de konklusioner, som dets Midlertidige Udvalg om Mund- og Klovesyge er nået frem til, bør tages i betragtning i dette direktiv.
(15) Anbefalingerne i rapporten fra den 30. samling, som FAO's Europæiske Kommission for Bekæmpelse af Mund- og Klovesyge har afholdt, om Minimum Standards for laboratories working with foot-and-mouth disease virus in vitro og in vivo, 1993, bør tages i betragtning.
(16) I dette direktiv bør der også tages hensyn til de ændringer, der er foretaget i OIE's dyresundhedskodeks og Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines (OIE manual).
(17) For at sikre tidlig påvisning af ethvert udbrud af mund- og klovesyge er det nødvendigt at fastsætte retlige bestemmelser for at forpligte personer, der har kontakt med dyr af modtagelige arter, til at indberette enhver mistanke til de kompetente myndigheder. Der bør indføres en ordning med regelmæssig inspektion i medlemsstaterne for at sikre, at husdyravlerne reelt har kendskab til og følger de generelle regler for sundhedskontrol og biosikkerhed.
(18) Der bør træffes forholdsregler, så snart der foreligger mistanke om mund- og klovesyge, således at der kan iværksættes øjeblikkelige og effektive bekæmpelsesforanstaltninger, når sygdommen bekræftes. De kompetente myndigheder bør tilpasse disse foranstaltninger efter den epidemiologiske situation i den pågældende medlemsstat. Foranstaltningerne bør dog også skærpes ved hjælp af særlige beskyttelsesforanstaltninger, der fastsættes i henhold til EF-retsforskrifterne.
(19) Der bør foretages en hurtig og præcis diagnosticering af sygdommen og identifikation af den relevante virus under tilsyn af et netværk af nationale laboratorier i medlemsstaterne. Om nødvendigt bør samarbejdet mellem de nationale laboratorier koordineres af et EF-referencelaboratorium, der udpeges af Kommissionen efter proceduren i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der blev nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed(13).
(20) Hvad angår differentialdiagnosticering af mund- og klovesyge, så bør der tages hensyn til Kommissionens beslutning 2000/428/EF af 4. juli 2000 om diagnosticeringsprocedurer, prøvetagningsmetoder og kriterier for evaluering af resultaterne af laboratorieprøver til bekræftelse og differentialdiagnosticering af smitsom blæreudslæt hos svin(14).
(21) EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge bør først og fremmest baseres på sanering af den inficerede besætning. Inficerede og kontaminerede dyr af modtagelige arter bør aflives omgående i henhold til Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet(15). Forarbejdning af kroppe af døde eller aflivede dyr skal så vidt muligt foregå i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum(16).
(22) Ved udbrud af mund- og klovesyge bør der også tages hensyn til folkesundhed og miljøbeskyttelse, især ved at der etableres et nært samarbejde mellem veterinær-, sundheds- og miljømyndighederne. Disse hensyn bør omfatte beskyttelse af menneskers sundhed mod skadevirkninger fra miljøet, der måtte opstå som følge af brænding eller nedgravning af kroppe af dyr, der er blevet aflivet i forbindelse med sygdomsbekæmpelse. Ifølge Rådets Direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening(17) kræves der en integreret miljøgodkendelse for anlæg til destruktion eller udnyttelse af døde dyr og animalsk affald med en bestemt kapacitet. Unødvendige risici som følge af, at døde dyr brændes på store bål eller begraves i massegrave, bør undgås.
(23) Så snart der opstår et udbrud, må det forhindres, at sygdommen breder sig, ved omhyggelig overvågning af flytninger af dyr og enhver anvendelse af produkter, der kan være kontamineret, og eventuelt ved nødvaccination, navnlig i områder med stor husdyrbelægningsgrad.
(24) Bekæmpelsen af de mund- og klovesygeepidemier, som visse medlemsstater blev hjemsøgt af i 2001, viste, at bestemmelserne på internationalt plan og EU-plan og den deraf resulterende praksis ikke i tilstrækkelig grad tog hensyn til muligheden af at anvende nødvaccination og efterfølgende test med henblik på at spore inficerede dyr i en vaccineret population. De handelspolitiske synspunkter blev tillagt så stor betydning, at beskyttelsesvaccination endog blev undladt der, hvor der var givet tilladelse.
(25) Der findes forskellige strategier til bekæmpelse af mund- og klovesyge. I tilfælde af et udbrud tages der ved valg af bekæmpelsesstrategi ligeledes hensyn til, hvilken strategi der medfører de mindst mulige økonomiske skader inden for ikke-landbrugsmæssige erhvervssektorer.
(26) Anvendelse af nødvaccinationer uden efterfølgende aflivning af de vaccinerede dyr gør det muligt at nedbringe antallet af dyr, der aflives i forbindelse med sygdomsbekæmpelse, væsentligt. Behørig testning bør derefter dokumentere, at der ikke længere er smittefare.
(27) Rengøring og desinfektion bør være en integrerende del af EF's politik til bekæmpelse af mund- og klovesyge. Desinfektionsmidler skal anvendes i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter(18).
(28) Sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter, der er inficeret med mund- og klovesygevirus kan være med til at sprede sygdommen og bør derfor underkastes restriktioner ud over de dyresundhedsmæssige betingelser, der er fastsat for samhandelen mellem medlemsstaterne i følgende direktiver:
- Rådets direktiv 88/407/EØF af 14. juni 1988 om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf(19)
- Rådets direktiv 89/556/EØF af 25. september 1989 om fastsættelse af veterinærpolitimæssige betingelser i forbindelse med handel inden for Fællesskabet med embryoner af tamkvæg samt med indførsel heraf fra tredjelande(20)
- Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF(21).
(29) I tilfælde af et udbrud kan det være påkrævet, at der anvendes bekæmpelsesforanstaltninger ikke blot over for inficerede dyr af modtagelige arter, men også over for kontaminerede dyr af arter, som ikke er modtagelige for sygdommen, der kan være mekaniske vektorer for virus. Under mund- og klovesygeepidemien i 2001 blev der også anvendt restriktioner med hensyn til flytning af dyr af hestefamilien fra bedrifter, der holdt dyr af modtagelige arter, eller fra nabobedrifter til dem, og der krævedes udstedelse af et særligt certifikat ud over det, der kræves i henhold til Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande(22), for at føre kontrol med handelen med dyr af hestefamilien fra medlemsstater med mund- og klovesyge.
(30) På det dyresundhedsmæssige område er der fastsat betingelser for afsætning af og handel inden for EF med animalske produkter til konsum og import heraf i følgende direktiver:
- Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet(23)
- Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og markedsføring af kødprodukter og visse produkter af animalsk oprindelse(24)
- Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. januar 1980 om veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet(25)
- Rådets direktiv 91/495/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige- og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af kaninkød og kød af opdrættet vildt(26)
- Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød(27)
- Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum(28).
(31) Disse direktiver er nu under udskiftning. For at gøre det lettere at foretage henvisninger, er den behandling af kød og kødprodukter af dyr af modtagelige arter, der kræves for at sikre, at eventuelle mund- og klovesygevira destrueres, beskrevet i dette direktivs bilag VII til IX, som er baseret på de nævnte direktiver og er i overensstemmelse med OIE's anbefalinger.
(32) Dyresundhedsbestemmelserne for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum findes i Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002(29).
(33) Ifølge Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter(30) er det påbudt at behandle mælk fra dyr i overvågningszoner, som er oprettet i henhold til EF-foranstaltningerne til bekæmpelse af mund- og klovesyge. Direktivets bestemmelser er ikke tilstrækkelige, fordi der ikke kræves behandling af mælk fra beskyttelseszoner og fra vaccinerede dyr. Endvidere er direktivets krav om behandling af mælk til konsum mere vidtgående end bestemmelserne i OIE's kodeks om destruktion af mund- og klovesygevirus i mælk og medfører logistiske problemer med hensyn til bortskaffelse af store mængder mælk, der afvises af mejerierne. Der bør indsættes nærmere bestemmelser om indsamling og transport af mælk fra dyr af modtagelige arter i områder, der er omfattet af foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, i direktivet. Behandlingen af mælk og mejeriprodukter, der er beskrevet i direktivets bilag IX, er i overensstemmelse med OIE's anbefalinger med hensyn til destruktion af eventuelle mund- og klovesygevira i mælk og mejeriprodukter. Direktiv 92/46/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed.
(34) Når det gælder animalske produkter, bør der tages hensyn til Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF(31). Nogle af bestemmelserne i direktiv 92/118/EØF er taget med i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002.
(35) Anvendes regionaliseringsprincipperne, skulle der kunne gennemføres strenge bekæmpelsesforanstaltninger, herunder nødvaccination, i en afgrænset del af EF, uden at EF's almene interesser skades derved. Mælke- og kødprodukter fra vaccinerede dyr kan markedsføres i overensstemmelse med den relevante fællesskabslovgivning og især dette direktiv.
(36) Direktiv 64/432/EØF indeholder en definition af zoner. Ved Kommissionens beslutning 2000/807/EF af 11. december 2000 om fastsættelse af kodeformen og koderne for anmeldelse af dyresygdomme i henhold til Rådets direktiv 82/894/EØF(32) fastsættes administrative områder i medlemsstaterne i forbindelse med sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger og anmeldelse af sygdomme.
(37) Til at afværge nødsituationer har EF i henhold til Rådets beslutning 91/666/EØF af 11. december 1991 om oprettelse af EF-beredskabslagre af mund- og klovesygevacciner(33) oprettet beholdninger af inaktiverede antigener, som opbevares på bestemte steder, samt en EF-antigen- og vaccinebank. Der bør indføres åbne og effektive procedurer for at sikre umiddelbar adgang til antigenet. Desuden har nogle medlemsstater oprettet nationale antigen- og vaccinebanker.
(38) Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler(34) kræves der med få undtagelser markedsføringstilladelse for alle veterinærlægemidler, der markedsføres i EF. Desuden fastsætter direktivet kriterier for tildeling af markedsføringstilladelse til veterinærlægemidler, herunder immunologiske veterinærlægemidler. Ifølge direktivet kan medlemsstaterne på visse betingelser tillade, at der på deres marked frigives et produkt uden markedsføringstilladelse, hvis der udbryder en alvorlig epidemi. Mund- og klovesyge kan udvikle sig til en alvorlig epidemi. Da der hele tiden kræves skiftende antigener til effektivt at beskytte dyr af modtagelige arter i nødsituationer, falder mund- og klovesygevacciner ind under undtagelsesbestemmelsen i ovennævnte direktiv.
(39) EF-referencelaboratoriet bør rådgive Kommissionen og medlemsstaterne med hensyn til behovet for vacciner og antigener, navnlig når der påvises virusstammer, som de vacciner, der fremstilles på basis af antigenerne fra EF's antigen- og vaccinebank, ikke giver tilstrækkelig beskyttelse mod.
(40) I forbindelse med risikoen for bevidst spredning af mund- og klovesygevirus bør der som en sikkerhedsforanstaltning anvendes særlige procedurer for anskaffelse af antigener til EF-antigen- og vaccinebanken og offentliggørelse af oplysninger om sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger.
(41) Da den modtagelige husdyrpopulation i medlemsstaterne overhovedet ikke er immun, er permanent årvågenhed og beredskab påkrævet. At der er behov for detaljerede beredskabsplaner blev endnu engang bekræftet under mund- og klovesygeepidemien i 2001. Medlemsstaterne har nu alle beredskabsplaner, der er godkendt i henhold til Kommissionens beslutning 93/455/EØF af 23. juli 1993 om godkendelse af beredskabsplaner for bekæmpelse af mund- og klovesyge(35). Beredskabsplanerne bør tages op til revision med regelmæssige mellemrum, bl.a. på baggrund af resultaterne af tidstro beredskabsøvelser i medlemsstaterne og erfaringerne fra epidemien i 2001 og for at medtage foranstaltninger til beskyttelse af miljøet. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at tilrettelægge og gennemføre disse øvelser i nært samarbejde og på tværs af grænserne. Kommissionen bør tilskyndes til i samarbejde med medlemsstaterne at indføre en ordning med teknisk bistand til medlemsstater, der er ramt af en epizooti.
(42) For at beskytte EF's husdyrbestand bør der baseret på en risikovurdering kunne ydes bistand til nabotredjelande, hvor der forekommer eller er risiko for mund- og klovesyge, navnlig med hensyn til hurtig levering af antigen eller vacciner. Disse bestemmelser gælder, medmindre andet er aftalt mellem det pågældende tredjeland og EF om adgang til EF's antigen- og vaccinebank.
(43) Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet(36) gælder, hvis der udbryder mund- og klovesyge, og indeholder bestemmelser om, at der udbetales EF-støtte til referencelaboratorier og antigen- og vaccinebanker. Inden medlemsstaterne får udbetalt EF-godtgørelse for udgifterne til finansiering af bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af mund- og klovesygeudbrud, bør det kontrolleres, om direktivets minimumskrav er opfyldt.
(44) For at sikre et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om bekæmpelsen af mund- og klovesyge og under hensyntagen til sygdommens karakter bør Kommissionen have beføjelser til at ændre og tilpasse visse tekniske aspekter af bekæmpelsesforanstaltningerne. Om nødvendigt bør Kommissionen basere sådanne ændringer eller tilpasninger på resultaterne af en veterinærkontrol på stedet i henhold til Kommissionens beslutning 98/139/EF af 4. februar 1998 om visse regler for veterinærkontrol på stedet foretaget af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne(37).
(45) Medlemsstaterne fastsætter regler for de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af dette direktiv, og sørger for, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
(46) I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør der for at nå det grundlæggende mål, som er at bevare status som mund- og klovesygefri og infektionsfri for alle medlemsstaterne, og i tilfælde af udbrud hurtigt at genvinde den, fastlægges regler for, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at øge beredskabet i tilfælde af sygdom og bekæmpe eventuelle udbrud så hurtigt som muligt, eventuelt ved nødvaccination, og begrænse de skadelige virkninger for produktionen af og handelen med husdyr og animalske produkter. Dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål, jf. traktatens artikel 5, stk. 3.
(47) Gennemførelsesforanstaltningerne til dette direktiv bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(38) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastsætter:
a) minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, der skal anvendes ved udbrud af mund- og klovesyge uanset virustype
b) forebyggende foranstaltninger, der skal give de kompetente myndigheder og landbrugsbefolkningen mere viden om og gøre dem bedre forberedt på mund- og klovesyge.
2. Det står medlemsstaterne frit for at træffe strengere foranstaltninger på det område, der er omfattet af direktivet.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) dyr af modtagelige arter: tamdyr eller vilde dyr af Ruminantia-, Suina- og Tylopoda-familien af Artiodactyla-ordenen
for i forbindelse med særlige foranstaltninger, navnlig ved anvendelse af artikel 1, stk. 2, artikel 15 og 85, stk. 2, kan andre dyr, som f.eks. dyr af ordenen Rodentia eller Proboscidae, betragtes som modtagelige for mund- og klovesyge i henhold til de videnskabelige beviser
b) bedrift: en landbrugsvirksomhed eller anden virksomhed, herunder cirkus, på en medlemsstats område, hvor der permanent eller midlertidigt avles eller holdes dyr af modtagelige arter.
Med henblik på anvendelsen af artikel 10, stk. 1, omfatter denne definition dog ikke virksomhedens boligarealer, medmindre dyr af modtagelige arter, herunder de i artikel 85, stk. 2, omhandlede, holdes permanent eller midlertidigt herpå, slagterier, transportmidler, grænsekontrolsteder eller indhegnede arealer, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og hvor de kan jages, hvis de indhegnede arealer er af en sådan størrelse, at foranstaltningerne i artikel 10 ikke kan anvendes.
c) besætning: et dyr eller en gruppe af dyr, der holdes på en bedrift som en epidemiologisk enhed; findes der mere end én besætning på en bedrift, skal de hver udgøre en separat produktionsenhed med samme sundhedsstatus
d) ejer: fysisk eller juridisk person, der har ejendomsret til et dyr af en modtagelig art, eller som har til opgave at holde et sådant dyr, mod eller uden vederlag
e) kompetent myndighed: en medlemsstats myndigheder, der er ansvarlige for at udføre veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller myndigheder, som den har delegeret denne beføjelse til
f) embedsdyrlæge: dyrlæge udpeget af medlemsstatens kompetente myndighed
g) tilladelse: en skriftlig tilladelse fra de kompetente myndigheder, hvoraf der skal foreligge de nødvendige kopier til efterfølgende kontrol i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats lovgivning
h) inkubationsperiode: perioden mellem infektionstidspunktet og det tidspunkt, hvor der viser sig kliniske tegn på mund- og klovesyge, hvilket i dette direktiv vil sige 14 dage for kvæg og svin og 21 dage for får og geder og andre dyr af modtagelige arter
i) dyr, der mistænkes for at være inficeret: dyr af en modtagelig art, der udviser kliniske symptomer eller post mortem-læsioner eller reaktioner på laboratorieprøver af en sådan art, at der er begrundet mistanke om mund- og klovesyge
j) dyr, der mistænkes for at være kontamineret: dyr af en modtagelig art, der ifølge de foreliggende epidemiologiske oplysninger direkte eller indirekte kan have været udsat for mund- og klovesygevirus
k) tilfælde af mund- og klovesyge eller dyr inficeret med mund- og klovesyge: dyr af en modtagelig art eller slagtekrop af et sådant dyr, hos hvilket der officielt er bekræftet mund- og klovesyge under hensyntagen til definitionerne i bilag I
- enten på grundlag af officielt bekræftede kliniske symptomer eller post mortem-læsioner, som stemmer overens med mund- og klovesyge, eller
- efter en laboratorie-undersøgelse udført i henhold til bilag XIII
l) mund- og klovesygeudbrud: en bedrift, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og som opfylder et eller flere af kriterierne i bilag I
m) primærudbrud: udbrud efter artikel 2, litra d), i direktiv 82/894/EØF
n) aflivning: aflivning af dyr efter artikel 2, nr. 6, i direktiv 93/119/EØF
o) nødslagtning: slagtning i nødsituationer efter artikel 2, nr. 7, i direktiv 93/119/EØF af dyr, som på grundlag af epidemiologiske data eller klinisk diagnose eller resultaterne af laboratorieprøver ikke betragtes som inficeret eller kontamineret med mund- og klovesygevirus, herunder slagtning af hensyn til dyrenes velfærd
p) forarbejdning: en af de behandlinger af højrisikomateriale, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002, og enhver gennemførelseslovgivning hertil, og som anvendes på en sådan måde, at der undgås risiko for spredning af mund- og klovesygevirus
q) regionalisering: afgrænsning af en spærret zone, hvor der anvendes restriktioner med hensyn til flytning af eller handel med bestemte dyr eller animalske produkter i henhold til artikel 45 for at forebygge, at der spredes mund- og klovesyge til den fri zone, hvor der ikke anvendes restriktioner i henhold til dette direktiv
r) region: et område som defineret i artikel 2, stk. 2, litra p), i direktiv 64/432/EØF
s) underregion: et område som defineret i bilaget til beslutning 2000//807/EF
t) EF-antigen- og vaccinebank: ejendom, der i henhold til dette direktiv er udpeget til opbevaring af EF-beredskabslagre af både koncentreret, inaktiveret mund- og klovesygevirusantigen til fremstilling af mund- og klovesygevacciner og immunologiske veterinærlægemidler (vacciner) fremstillet af sådanne antigener og godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler(39)
u) nødvaccination: vaccination i henhold til artikel 50, stk. 1
v) beskyttende vaccination: nødvaccination på bedrifter i et nærmere afgrænset område for at beskytte dyr af modtagelige arter i området mod mund- og klovesygevirus, som spredes via luften eller via smittespredende genstande, og hvor dyrene skal leve videre efter vaccinationen
w) smittespredningshæmmende vaccination: nødvaccination, der udelukkende anvendes i forbindelse med sanering på en bedrift eller i et område, hvor der er et akut behov for at mindske mængden af cirkulerende mund- og klovesygevirus og risikoen for spredning af virus fra bedriften eller området, og hvor dyrene skal slås ned efter vaccinationen
x) vildt dyr: dyr af modtagelige arter, der lever uden for bedrifter som defineret i artikel 2, litra b), eller på et af de steder, der er nævnt i artikel 15 og 16
y) primærtilfælde af mund- og klovesyge hos vilde dyr: ethvert tilfælde af mund- og klovesyge, som påvises hos et vildt dyr i et område, hvor der ikke er truffet foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 85, stk. 3 og 4.
KAPITEL II
BEKÆMPELSE AF MUND- OG KLOVESYGEUDBRUD
AFSNIT 1
ANMELDELSE
Artikel 3
Anmeldelse af mund- og klovesyge
1. Medlemsstaterne sørger for:
a) at de kompetente myndigheder klassificerer mund- og klovesyge som en anmeldepligtig sygdom
b) at ejeren eller den, der passer dyrene, ledsager dem under transport eller ser efter dem, forpligtes til straks at underrette den kompetente myndighed eller embedsdyrlægen om forekomst eller enhver mistanke om forekomst af mund- og klovesyge og holde dyr, der er inficeret med mund- og klovesyge, eller som er mistænkt for at være inficeret, væk fra steder, hvor andre dyr af modtagelige arter risikerer at blive inficeret eller kontamineret med mund- og klovesygevirus
c) at alment praktiserende dyrlæger, embedsdyrlæger, overordnet personale på veterinærlaboratorier eller andre offentlige eller private laboratorier og personer, der erhvervsmæssigt beskæftiger sig med dyr af modtagelige arter eller produkter fremstillet af sådanne dyr, forpligtes til straks at underrette den kompetente myndighed om ethvert kendskab til forekomst eller mistanke om forekomst af mund- og klovesyge, som de har fået, inden der træffes officielle foranstaltninger som led i dette direktiv.
2. Uanset gældende EF-lovgivning om anmeldelse af udbrud af dyresygdomme, skal den medlemsstat, på hvis område der bekræftes et udbrug af mund- og klovesyge eller et primærtilfælde af mund- og klovesyge hos vilde dyr, anmelde sygdommen og give oplysninger og sende skriftlige rapporter til Kommissionen og de øvrige medlemsstater i henhold til bilag II.
AFSNIT 2
FORANSTALTNINGER VED MISTANKE OM ET MUND- OG KLOVESYGEUDBRUD
Artikel 4
Foranstaltninger ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud
1. Medlemsstaterne sørger for, at de foranstaltninger, der er fastsat i stk. 2 og 3, gennemføres, hvis der på en bedrift findes et eller flere dyr, som er mistænkt for at være inficeret eller kontamineret.
2. De kompetente myndigheder iværksætter straks officielle undersøgelser, som gennemføres under deres tilsyn, for at bekræfte eller afkræfte forekomsten af mund- og klovesyge, og udtager eller lader udtage de nødvendige prøver til de laboratorieundersøgelser, der kræves for at bekræfte et udbrud i overensstemmelse med definitionen af udbrud i bilag I.
3. Den kompetente myndighed sætter den i stk. 1 nævnte bedrift under officielt tilsyn, så snart mistanken om infektion er anmeldt, og sørger navnlig for:
a) at der gennemføres en optælling af alle dyr på bedriften, og at det for hver kategori dyr af modtagelige arter registreres, hvor mange dyr der allerede er døde, og hvor mange dyr der mistænkes for at være inficeret eller kontamineret
b) at den i litra a) nævnte tælling holdes ajour for at tage hensyn til de dyr af modtagelige arter, som fødes eller dør i den periode, hvor der foreligger mistanke, at oplysningerne fremlægges af ejeren på de kompetente myndigheders forlangende, og at disse myndigheder kontrollerer dem ved hvert besøg
c) at alle lagre af mælk, mejeriprodukter, kød, kødprodukter, slagtekroppe, huder og skind, uld, sæd, embryoner, æg, slam, gødning og foder og strøelse på bedriften registreres, og at disse registre holdes ajour
d) at der ikke føres dyr af modtagelige arter til eller fra bedriften, medmindre der er tale om bedrifter, der består af forskellige epidemiologiske produktionsenheder som nævnt i artikel 18, og at alle dyr af modtagelige arter på bedriften holdes isoleret i deres stalde eller et andet sted, hvor de kan isoleres
e) at der anvendes passende desinfektionsmidler ved indgange til og udgange fra stalde eller steder, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og ved bedriftens ind- og udgange
f) at der udføres en epidemiologisk undersøgelse i henhold til artikel 13
g) at der for at lette de epidemiologiske undersøgelser udtages de nødvendige prøver til laboratorieprøver i henhold til punkt 2.1.1.1 i bilag III.
Artikel 5
Flytning til og fra en bedrift ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud
1. Medlemsstaterne sørger for, at der ud over de foranstaltninger, som er fastsat i artikel 4, nedlægges forbud mod flytning til og fra en bedrift ved mistanke om et mund- og klovesygeudbrud. Forbuddet skal især gælde:
a) flytning fra bedriften af kød eller slagtekroppe, kødprodukter, mælk eller mejeriprodukter, sæd, æg eller embryoner af dyr af modtagelige arter eller af foder, redskaber, genstande eller andet, såsom uld, huder og skind, svinebørster eller animalsk affald, slam, gødning eller andet, der kan overføre mund- og klovesygevirus
b) flytning af dyr af arter, som ikke er modtagelige for mund- og klovesyge
c) personers færdsel til og fra bedriften
d) kørsel til og fra bedriften.
2. Som undtagelse fra forbuddet i stk. 1, litra a), kan den kompetente myndighed, hvis der er problemer med at oplagre mælken på bedriften, enten påbyde, at mælken destrueres på bedriften, eller give tilladelse til, at mælken under dyrlægetilsyn og kun i transportmidler, der er således udstyret, at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus, transporteres fra bedriften til det nærmeste sted, hvor den kan bortskaffes eller behandles, så mund- og klovesygevirussen tilintetgøres.
3. Som undtagelse fra forbuddet i stk. 1, litra b), c) og d), kan de kompetente myndigheder give tilladelse til flytning og færdsel til og fra bedriften, hvis alle betingelser, der anses for nødvendige for at undgå spredning af mund- og klovesygevirus, er opfyldt.
Artikel 6
Udvidelse af foranstaltningerne til andre bedrifter
1. Den kompetente myndighed udvider de i artikel 4 og 5 fastsatte foranstaltninger, så de også kommer til at gælde for andre bedrifter, hvis der som følge af deres beliggenhed, den måde, de er opført på, og deres udformning eller kontakt med dyr fra den bedrift, der er nævnt i artikel 4, er grund til at nære mistanke om kontamination.
2. Den kompetente myndighed anvender som et minimum foranstaltningerne i artikel 4 og 5, stk. 1, på de steder og transportmidler, som er omhandlet i artikel 16, hvis tilstedeværelsen af dyr af modtagelige arter giver anledning til mistanke om infektion eller kontamination med mund- og klovesygevirus.
Artikel 7
Midlertidig kontrolzone
1. Den kompetente myndighed kan oprette en midlertidig kontrolzone, hvis den epidemiologiske situation kræver det, navnlig når der er tale om stor koncentration af dyr af modtagelige arter, intensiv flytning af dyr eller færdsel af personer, som er i kontakt med dyr af modtagelige arter, forsinkede anmeldelser af mistanke eller utilstrækkelige oplysninger om mund- og klovesygevirussens mulige oprindelse og de måder, hvorpå det kan være indført.
2. Som et minimum gælder foranstaltningerne i artikel 4, stk. 2, og stk. 3, litra a), b) og d), samt artikel 5, stk. 1, for bedrifter i den midlertidige kontrolzone, hvor der holdes dyr af modtagelige arter.
3. Foranstaltningerne i den midlertidige kontrolzone kan suppleres med et midlertidigt forbud mod flytning af dyr i et større område af en medlemsstat eller på hele dens område. Forbuddet mod flytning af dyr af arter, der ikke er modtagelige for mund- og klovesyge, kan dog ikke overskride 72 timer, medmindre særlige omstændigheder berettiger hertil.
Artikel 8
Forebyggende udryddelsesprogram
1. Den kompetente myndighed kan, hvis epidemiologiske oplysninger eller andre beviser gør det påkrævet, iværksætte et forebyggende udryddelsesprogram, herunder forebyggende aflivning af dyr af modtagelige arter, der kan være kontamineret, og, hvis det skønnes nødvendigt, af dyr fra epidemiologisk tilknyttede produktionsenheder eller nabobedrifter.
2. I dette tilfælde skal der mindst tages prøver og gennemføres kliniske undersøgelser af dyr af modtagelige arter i overensstemmelse med punkt 2.1.1.1 i bilag III.
3. Inden foranstaltningerne i denne artikel iværksættes, giver den kompetente myndighed Kommissionen meddelelse herom.
Artikel 9
Opretholdelse af foranstaltninger
Medlemsstaterne ophæver først de i artikel 4 til 7 fastsatte foranstaltninger, når mistanken om mund- og klovesyge er officielt afkræftet.
AFSNIT 3
FORANSTALTNINGER VED BEKRÆFTELSE AF ET MUND- OG KLOVESYGEUDBRUD
Artikel 10
Foranstaltninger ved bekræftelse af et mund- og klovesygeudbrud
1. Så snart der er blevet bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, sørger medlemsstaterne for, at der ud over foranstaltningerne i artikel 4 til 6 straks iværksættes følgende foranstaltninger på bedriften:
a) Alle dyr af modtagelige arter aflives på stedet.
Under særlige omstændigheder kan dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn aflives på det nærmeste dertil egnede sted på en sådan måde, at der undgås risiko for spredning af mund- og klovesygevirus under transport og aflivning. De pågældende medlemsstater giver Kommissionen meddelelse om de særlige omstændigheder og de foranstaltninger, der er truffet.
b) Embedsdyrlægen sørger for, at der før eller under aflivningen af dyr af modtagelige arter er taget et tilstrækkeligt antal af alle de prøver, der kræves til den epidemiologiske undersøgelse, som er nævnt i artikel 13, i henhold til punkt 2.1.1.1 i bilag III.
Den kompetente myndighed kan beslutte, at artikel 4, stk. 2, ikke skal gælde, hvis der viser sig at være en sekundær kilde, som er epidemiologisk forbundet med en primær kilde, i forbindelse med hvilken der allerede er taget prøver i henhold til samme artikel, når blot der er taget tilstrækkeligt mange af de prøver, der kræves til den epidemiologiske undersøgelse, som er nævnt i artikel 13.
c) Kroppene af dyr af modtagelige arter, der er døde på bedriften, og kroppene af dyr, der er aflivet i henhold til litra a), skal under officielt tilsyn straks forarbejdes på en sådan måde, at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus. Hvis særlige omstændigheder kræver, at kroppene skal graves ned eller brændes enten på stedet eller et andet sted, skal det ske i henhold til de anvisninger, der er udarbejdet på forhånd som led i de beredskabsplaner, der er nævnt i artikel 72.
d) Alle produkter og alt materiale nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), skal isoleres indtil kontamination kan udelukkes eller behandles i overensstemmelse med embedsdyrlægens anvisninger på en sådan måde, at eventuelt forekommende mund- og klovesygevirus tilintetgøres, eller forarbejdes.
2. Efter at alle dyr af modtagelige arter er aflivet og forarbejdet, og foranstaltningerne i stk. 1, litra d), er gennemført, sørger medlemsstaterne for,
a) at de bygninger, hvor dyr af modtagelige arter var opstaldet, deres omgivelser og de køretøjer, der er blevet anvendt til transport af dem, og alle andre bygninger og udstyr, der kan være kontamineret, rengøres og desinficeres i henhold til artikel 11
b) hvis der er begrundet mistanke om, at bedriftens boligareal eller kontorareal er kontamineret med mund- og klovesygevirus, at disse arealer også desinficeres på passende måde
c) at genindsættelse af dyr finder sted i henhold til bilag V.
Artikel 11
Rengøring og desinfektion
1. Medlemsstaterne sørger for, at der forelægges behørig dokumentation for den rengøring og desinfektion, der er en integrerende del af de foranstaltninger, som er fastsat i dette direktiv, og at arbejdet udføres under officielt tilsyn efter embedsdyrlægens anvisninger, og at der bruges desinfektionsmidler og koncentrationer heraf, som den kompetente myndighed officielt har tilladt og registreret markedsføring af som biocidprodukter til veterinærhygiejne i henhold til direktiv 98/8/EF, således at mund- og klovesygevirussen tilintetgøres.
2. Medlemsstaterne sørger for, at rengøringen og desinfektionen, der omfatter passende skadedyrsbekæmpelse, udføres på en sådan måde, at de eventuelle skadelige virkninger for miljøet mindskes mest muligt.
3. Medlemsstaterne bestræber sig på at sørge for, at de anvendte desinfektionsmidler ud over at desinficere effektivt også er så lidt skadelige for miljøet og folkesundheden som muligt i overensstemmelse med den bedst kendte teknologi.
4. Medlemsstaterne sørger for, at rengøringen og desinfektionen udføres i henhold til bilag IV.
Artikel 12
Sporing og behandling af produkter og materiale, der stammer fra eller har været i kontakt med dyr impliceret i et mund- og klovesygeudbrud
Medlemsstaterne sørger for, at produkter og materiale som nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), fra dyr af modtagelige arter, der er indsamlet fra en bedrift, hvor der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, og sæd, æg og embryoner, der er opsamlet fra dyr af modtagelige arter på bedriften i den periode, der ligger mellem det tidspunkt, hvor sygdommen antages at være blevet overført til bedriften, og det tidspunkt, hvor der iværksættes officielle foranstaltninger, spores og forarbejdes, eller, når det drejer sig om sæd, æg og embryoner, behandles under officielt tilsyn på en sådan måde, at mund- og klovesygevirussen tilintetgøres og der undgås risiko for, at den spredes yderligere.
Artikel 13
Epidemiologisk undersøgelse
1. Medlemsstaterne sørger for, at specialuddannede dyrlæger udfører epidemiologiske undersøgelser i forbindelse med mund- og klovesygeudbrud på grundlag af spørgeskemaer, der er opstillet som led i de i artikel 72 nævnte beredskabsplaner, for at sikre ensartede, hurtige og målrettede undersøgelser. Disse undersøgelser skal mindst omfatte:
a) den periode, hvor der kan være forekommet mund- og klovesyge på bedriften, inden der forelå mistanke eller blev foretaget anmeldelse
b) efterforskning af, hvorfra mund- og klovesygevirussen på bedriften kan stamme, og på hvilke andre bedrifter der befinder sig dyr, som mistænkes for at være blevet inficeret eller kontamineret fra samme kilde
c) efterforskning af, i hvilket omfang dyr af andre modtagelige arter end kvæg og svin kan være blevet inficeret eller kontamineret
d) indkredsning af dyr, personer, køretøjer og materiale som nævnt i artikel 4, stk. 3, litra c), der kan have ført mund- og klovesygevirus til eller fra de pågældende bedrifter.
2. Medlemsstaterne informerer og holder løbende Kommissionen og de øvrige medlemsstater ajour om mund- og klovesygevirussens epidemiologi og spredning.
Artikel 14
Yderligere foranstaltninger ved bekræftelse af mund- og klovesygeudbrud
1. Den kompetente myndighed kan påbyde, at der ud over dyr af modtagelige arter også skal aflives andre dyr tilhørende arter, som ikke er modtagelige for mund- og klovesyge, på bedriften, hvor der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, og at de skal forarbejdes på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirussen.
Første afsnit gælder dog ikke for dyr af arter, der ikke er modtagelige for mund- og klovesyge, og som kan isoleres, rengøres effektivt og desinficeres, og forudsat at de er individuelt identificeret - for dyr af hestefamiliens vedkommende i henhold til EF-lovgivningen - så der kan føres kontrol med flytning af dem.
2. Den kompetente myndighed kan anvende foranstaltningerne i artikel 10, stk. 1, litra a), over for epidemiologisk tilknyttede produktionsenheder eller nabobedrifter, hvis der som følge af de epidemiologiske oplysninger eller andre beviser er grund til at nære mistanke om, at disse bedrifter er kontamineret. Hvis disse bestemmelser påtænkes anvendt, gives der så vidt muligt meddelelse til Kommissionen forinden. I dette tilfælde gennemføres mindst foranstaltningerne vedrørende prøvetagning og klinisk undersøgelse af dyr i overensstemmelse med punkt 2.1.1.1 i bilag III.
3. Den kompetente myndighed træffer, så snart det første mund- og klovesygeudbrud er bekræftet, alle de dispositioner, de finder nødvendige, til at foretage nødvaccination i et område, som er mindst lige så stort som den overvågningszone, som oprettes i henhold til artikel 21.
4. Den kompetente myndighed kan træffe de i artikel 7 og 8 omhandlede foranstaltninger.
AFSNIT 4
FORANSTALTNINGER I SÆRLIGE TILFÆLDE
Artikel 15
Foranstaltninger, der skal anvendes ved mund- og klovesygeudbrud på eller i nærheden af andre specifikke bedrifter, hvorpå der midlertidigt eller permanent holdes dyr af modtagelige arter
1. Hvis der er fare for, at et mund- og klovesygeudbrud kan inficere dyr af modtagelige arter i et laboratorium, en zoologisk have, en dyrepark eller et indhegnet område eller i organer, institutter eller centre, der er godkendt i henhold til artikel 13, stk. 2, i direktiv 92/65/EØF, og hvor der holdes dyr til videnskabelige formål eller med henblik på bevarelse af arter eller husdyrgenetiske ressourcer, kan den pågældende medlemsstat sørge for, at der træffes alle de fornødne biosikkerhedsmæssige foranstaltninger til at beskytte dyrene mod infektion. Foranstaltningerne kan indbefatte, at adgangen til offentlige institutioner begrænses, eller at der fastsættes særlige betingelser for adgang.
2. Bekræftes der et mund- og klovesygeudbrud på et af de steder, der er nævnt i stk. 1, kan den pågældende medlemsstat beslutte at fravige artikel 10, stk. 1, litra a), hvis EF's grundlæggende interesser, især de øvrige medlemsstaters dyresundhedsstatus, ikke bringes i fare, og der er truffet alle de foranstaltninger, som er nødvendige for at forebygge enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus.
3. Kommissionen underrettes straks om den i stk. 2 omhandlede beslutning. Er der tale om husdyrgenetiske ressourcer, skal denne underretning indeholde en henvisning til listen over bedrifter, der er opstillet i overensstemmelse med artikel 77, stk. 2, litra f), hvorved den kompetente myndighed på forhånd har udpeget bedrifterne som avlssteder for dyr af modtagelige arter, der er afgørende for en arts overlevelse.
Artikel 16
Foranstaltninger, der skal anvendes på slagterier, grænsekontrolsteder og over for transportmidler
1. Bekræftes der et tilfælde af mund- og klovesyge på et slagteri, et grænsekontrolsted, der er oprettet i henhold til direktiv 91/496/EØF, eller i et transportmiddel, sørger den kompetente myndighed for, at der træffes følgende foranstaltninger i forbindelse med de pågældende bygninger eller transportmidlet:
a) alle dyr af modtagelige arter i sådanne lokaler eller transportmidler aflives straks
b) kroppe af de i litra a) omhandlede dyr forarbejdes under officielt tilsyn på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus
c) andet animalsk affald, herunder slagteaffald, fra dyr, der er inficeret eller mistænkes for at være inficeret og kontamineret, forarbejdes under officielt tilsyn på en sådan måde, at der undgås enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus
d) møg, gødning og gylle desinficeres og fjernes kun til behandling i overensstemmelse med punkt 5, afsnit II, del A i kapitel III i bilag VIII til forordning (EF) nr. 1774/2002
e) bygninger og udstyr, herunder køretøjer eller transportmidler, rengøres og desinficeres under embedsdyrlægens tilsyn i overensstemmelse med artikel 11 og den kompetente myndigheds anvisninger
f) der udføres en epidemiologisk undersøgelse i henhold til artikel 13.
2. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i artikel 19 anvendes på kontaktbedrifter.
3. Medlemsstaterne sørger for, at der først føres dyr ind i lokaler eller transportmidler som nævnt i stk. 1, med henblik på slagtning, kontrol eller transport, når der er gået mindst 24 timer, efter at den rengøring og desinfektion, som er nævnt i stk. 1, litra e), er afsluttet.
4. Hvis den epidemiologiske situation kræver det, og navnlig hvis der er mistanke om kontaminering af dyr af modtagelige arter på bedrifter, der ligger i nærheden af de lokaler eller transportmidler, der er nævnt i stk. 1, sørger medlemsstaterne uanset artikel 2, litra b), andet punktum, for, at der i de i stk. 1 omhandlede lokaler eller transportmidler erklæres at være tale om et udbrud, og foranstaltningerne i artikel 10 og 21 finder anvendelse.
Artikel 17
Fornyet behandling af foranstaltninger
Kommissionen tager ved først givne lejlighed situationen i forbindelse med de særlige tilfælde, der er nævnt i artikel 15, op til fornyet behandling i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Efter proceduren i artikel 89, stk. 3, vedtages der de fornødne foranstaltninger til at forebygge spredning af mund- og klovesygevirus, især i forbindelse med regionalisering i henhold til artikel 45 og nødvaccination i henhold til artikel 52.
AFSNIT 5
BEDRIFTER, DER BESTÅR AF FORSKELLIGE EPIDEMIOLOGISKE ENHEDER, OG KONTAKTBEDRIFTER
Artikel 18
Bedrifter, der består af forskellige epidemiologiske produktionsenheder
1. Den kompetente myndighed kan, når det gælder bedrifter, der består af to eller flere separate produktionsenheder, i undtagelsestilfælde efter at have taget risikoen i betragtning, dispensere fra artikel 10, stk. 1, litra a), for så vidt angår produktionsenheder på bedriften, der ikke er berørt af mund og klovesyge.
2. Dispensationen i stk. 1 indrømmes kun, når embedsdyrlægen på tidspunktet for den officielle undersøgelse i henhold til artikel 4, stk. 2, har bekræftet, at følgende betingelser for forebyggelse af spredning af mund- og klovesygevirus mellem de produktionsenheder, der er nævnt i stk. 1, har været opfyldt i et tidsrum på mindst to inkubationsperioder forud for den dato, hvor mund- og klovesygeudbruddet blev konstateret på bedriften:
a) som følge af enhedernes struktur, herunder administration, og størrelse kan opstaldning og pasning af forskellige besætninger af dyr af modtagelige arter holdes fuldstændigt adskilt, ligesom der heller ikke er kontakt via luften
b) arbejdet i de forskellige produktionsenheder, navnlig forvaltning af stalde og græsningsarealer, fodring og fjernelse af gødning, foregår helt separat og udføres af forskellige personer
c) maskiner, arbejdsdyr af arter, der ikke er modtagelige for mund- og klovesyge, udstyr, installationer, instrumenter og desinfektionsfaciliteter til brug i de enkelte produktionsenheder holdes fuldstændigt adskilt.
3. Med hensyn til mælk kan der opnås dispensation fra artikel 10, stk. 1, litra d), for en mælkeproducerende bedrift på betingelse af:
a) at bedriften opfylder betingelserne i stk. 2 og
b) at der malkes separat i hver enkelt enhed og
c) at mælken afhængigt af den påtænkte anvendelse underkastes mindst end af de behandlinger, som er beskrevet i bilag IX, del A eller B.
4. Ved dispensation i henhold til stk. 1 skal medlemsstaterne på forhånd fastsætte nærmere regler for anvendelsen heraf. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, at der er givet dispensation, og giver nærmere oplysninger om de trufne foranstaltninger.
Artikel 19
Kontaktbedrifter
1. Bedrifter anerkendes som kontaktbedrifter, hvis embedsdyrlægen fastslår eller på grundlag af bekræftede data mener, at der kan være blevet overført mund- og klovesygevirus via personer, dyr, animalske produkter, køretøjer eller på anden måde enten fra andre bedrifter til en bedrift som nævnt i artikel 4, stk. 1, eller artikel 10, stk. 1, eller fra en bedrift som nævnt i artikel 4, stk. 1, eller artikel 10, stk. 1, til andre bedrifter.
2. Kontaktbedrifter er underlagt de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, og artikel 5, og disse foranstaltninger opretholdes, indtil mistanken om forekomst af mund- og klovesyge på kontaktbedrifterne er officielt afkræftet i henhold til definitionen i bilag I og undersøgelseskravene i punkt 2.1.1.1 i bilag III.
3. Den kompetente myndighed forbyder, at alle dyr fjernes fra kontaktbedrifter i en periode svarende til den inkubationsperiode, der er fastsat for de pågældende arter i artikel 2, litra h). Den kompetente myndighed kan dog uanset artikel 4, stk. 3, litra d), tillade, at der transporteres dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn direkte til det nærmest beliggende slagteri med henblik på nødslagtning.
Inden der gives dispensation skal embedsdyrlægen mindst udføre de kliniske undersøgelser, der er fastsat i bilag III, punkt 1.
4. Hvis den kompetente myndighed skønner, at den epidemiologiske situation tillader det, kan den bestemme, at kun en epidemiologisk produktionsenhed på bedriften og de der holdte dyr skal anerkendes som kontaktbedrift, forudsat at den epidemiologiske produktionsenhed opfylder kravene i artikel 18.
5. Hvis det ikke kan udelukkes, at der er en epidemiologisk forbindelse mellem et mund- og klovesygeudbrud og andre steder eller transportmidler som omhandlet i henholdsvis artikel 15 og 16, sørger medlemsstaterne for, at foranstaltningerne i artikel 4, stk. 2 og stk. 3, samt artikel 5 anvendes på de nævnte steder og transportmidler. Den kompetente myndighed kan beslutte at anvende foranstaltningerne i artikel 8.
Artikel 20
Koordinering af foranstaltninger
Kommissionen kan tage situationen i forbindelse med de bedrifter, der er er nævnt i artikel 18 og 19, op til fornyet behandling i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed for efter proceduren i artikel 89, stk. 3, at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at koordinere de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat i henhold til artikel 18 og 19.
AFSNIT 6
BESKYTTELSES- OG OVERVÅGNINGSZONER
Artikel 21
Oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner
1. Medlemsstaterne sørger for, at der som et minimum straks træffes de foranstaltninger, der er fastsat i nedenstående stk. 2, 3 og 4, når der er bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, jf. dog de i artikel 7 omhandlede foranstaltninger.
2. Den kompetente myndighed opretter en beskyttelseszone med en radius på mindst 3 km og en overvågningszone med en radius på mindst 10 km omkring det mund- og klovesygeudbrud, der er nævnt i stk. 1. Ved afgrænsningen af zonerne tages der hensyn til administrative grænser, naturlige grænser, tilsynsfaciliteter og teknologiske fremskridt, der gør det muligt at forudsige, hvordan mund- og klovesygevirussen sandsynligvis vil spredes via luften eller på anden måde. Afgrænsningen tages om nødvendigt op til revision på baggrund heraf.
3. Den kompetente myndighed sørger for, at beskyttelses- og overvågningszonerne afmærkes med tilstrækkelig store skilte ved veje, der fører ind i zonerne.
4. Med henblik på fuldstændig koordinering af alle de foranstaltninger, der kræves for hurtigst muligt at udrydde mund- og klovesyge, oprettes der nationale og lokale sygdomsbekæmpelsescentre i henhold til artikel 74 og 76. Disse centre bistås af en ekspertgruppe som fastsat i artikel 78 ved udførelsen af den epidemiologiske undersøgelse i henhold til artikel 13.
5. Medlemsstaterne sporer straks dyr, der er sendt ud af zonen inden for en periode på mindst 21 dage inden den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på bedriften i zonerne, og underretter de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og Kommissionen om resultaterne af deres sporing af dyrene.
6. Medlemsstaterne samarbejder om at spore fersk kød, kødprodukter, rå mælk og produkter fremstillet af rå mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen, som er fremstillet fra den dato, hvor mund- og klovesygevirussen skønnes at være indslæbt, til den dato, hvor foranstaltningerne i stk. 2 træder i kraft. Det ferske kød, kødprodukterne, den rå mælk og produkterne fremstillet af rå mælk skal behandles i henhold til henholdsvis artikel 25, 26 og 27 eller tilbageholdes, indtil en eventuel kontaminering med mund- og klovesygevirus er officielt udelukket.
Artikel 22
Foranstaltninger, der skal anvendes over for bedrifter i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at mindst følgende foranstaltninger straks anvendes i beskyttelseszonen:
a) alle bedrifter med dyr af modtagelige arter registreres, og der foretages hurtigst muligt en optælling, som holdes ajour, af alle dyr på disse bedrifter
b) der foretages regelmæssigt veterinærkontrol af alle bedrifter med dyr af modtagelige arter, og denne foretages på en sådan måde, at der undgås spredning af eventuelt forekommende mund- og klovesygevirus på bedrifterne, og skal navnlig omfatte relevant dokumentation, herunder de registre, der er nævnt i litra a), og foranstaltninger, der anvendes til forebyggelse af, at der indføres eller slipper mund- og klovesygevirus ud, og som kan omfatte klinisk undersøgelse, som beskrevet i punkt 1 i bilag III, af eller prøvetagning fra dyr af modtagelige arter, jf. punkt 2.1.1.1 i bilag III
c) dyr af modtagelige arter må ikke fjernes fra den bedrift, hvor de holdes.
2. Uanset stk. 1, litra c), kan dyr af modtagelige arter under officielt tilsyn transporteres direkte til nødslagtning på et slagteri, der ligger i samme beskyttelseszone, eller, hvis denne zone ikke har et slagteri, til et af den kompetente myndighed udpeget slagteri uden for zonen i transportmidler, der rengøres og desinficeres under officielt tilsyn efter hver transport.
Den i første punktum omhandlede flytning tillades først, når den kompetente myndighed på grundlag af en klinisk undersøgelse i henhold til bilag III, punkt 1, foretaget af en embedsdyrlæge af alle dyr af modtagelige arter på bedriften og efter vurdering af de epidemiologiske omstændigheder, har fået vished for, at der ikke er grund til at antage, at der forekommer inficerede eller kontaminerede dyr på bedriften. Kødet fra disse dyr er omfattet af foranstaltningerne i artikel 25.
Artikel 23
Flytninger og transport af dyr og produkter heraf i beskyttelseszonen
Medlemsstaterne sørger for, at følgende aktiviteter forbydes i beskyttelseszonen:
a) flytning mellem bedrifterne og transport af dyr af modtagelige arter
b) markeder, dyrskuer, udstillinger og andre samlinger af dyr samt afhentning og spredning af modtagelige arter
c) erhvervsmæssig naturlig bedækning af dyr af modtagelige arter
d) inseminering af og opsamling af æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter.
Artikel 24
Yderligere foranstaltninger og undtagelser
1. Den kompetente myndighed kan udvide forbuddene i artikel 23 til at omfatte:
a) flytning eller transport af dyr af ikke-modtagelige arter mellem bedrifter beliggende i zonen eller fra eller til beskyttelseszonen
b) transitforsendelse af dyr af alle arter gennem beskyttelseszonen
c) begivenheder, hvor folk med mulig kontakt med dyr af modtagelige arter samles, hvis der er risiko for spredning af mund- og klovesygevirus
d) inseminering af eller indsamling af æg og embryoner fra dyr af arter, der ikke er modtagelige for mund- og klovesyge
e) flytning af transportmidler, der er konstrueret til dyretransport
f) slagtning på bedriften af dyr af modtagelige arter til privat forbrug.
g) transport af produkter, jf. artikel 33, til landbrugsbedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter.
2. De kompetente myndigheder kan tillade:
a) transitforsendelse af dyr af alle arter gennem beskyttelseszonen udelukkende ad hovedveje eller hovedjernbanelinjer
b) transport af dyr af modtagelige arter, som embedsdyrlægen har attesteret kommer fra bedrifter uden for beskyttelseszonerne, og som ad bestemte ruter transporteres direkte til udpegede slagterier til omgående slagtning, forudsat at transportmidlet efter leveringen rengøres og desinficeres på slagteriet under officielt tilsyn, og at dekontamineringen registreres i transportmidlets kørselsbog
c) inseminering af dyr på en bedrift, der udføres af personer på bedriften under anvendelse af sæd opsamlet fra dyr på bedriften, sæd oplagret på bedriften eller sæd leveret fra en sædopsamlingsstation til udkanten af bedriftens område
d) flytning og transport af dyr af hestefamilien under hensyntagen til betingelserne i bilag VI.
e) transport på visse betingelser af produkter, jf. artikel 33, til landbrugsbedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter.
Artikel 25
Foranstaltninger i forbindelse med fersk kød, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.
2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter, der er produceret på virksomheder beliggende i beskyttelseszonen, forbydes.
3. Medlemsstaterne sørger for, at fersk kød, hakket kød og tilberedt kød som nævnt i stk. 1 mærkes i henhold til direktiv 2002/99/EF og derefter transporteres i plomberede beholdere til en af de kompetente myndigheder udpeget virksomhed til forarbejdning til kødprodukter behandlet i henhold til punkt 1 i del A i bilag VII i dette direktiv.
4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, som er produceret mindst 21 dage inden den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i beskyttelseszonen, og som siden produktionsdatoen er blevet oplagret og transporteret adskilt fra det kød, der er produceret efter denne dato. Dette kød skal tydeligt kunne skelnes fra kød, der ikke må sendes ud af beskyttelseszonen, ved hjælp af et tydeligt mærke, som er udformet i overensstemmelse med EF-lovgivningen.
5. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der er produceret på virksomheder i beskyttelseszonen, på følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
b) der må på virksomheden kun forarbejdes fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød som beskrevet i stk. 4 eller fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet uden for beskyttelseszonen eller fra dyr, der er transporteret til virksomheden og slagtet dér i henhold til bestemmelserne i artikel 24, stk. 2, litra b)
c) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød eller tilberedt kød, et sundhedsmærke i overensstemmelse med bilag I til direktiv 94/65/EF
d) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal i hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og oplagres adskilt fra fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der ikke må sendes ud af beskyttelseszonen ifølge dette direktiv.
6. Den kompetente myndighed skal certificere, at betingelserne i stk. 5 er overholdt for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der er bestemt til handel inden for EF. Den kompetente myndighed fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, den har godkendt med henblik på denne certificering.
7. Undtagelser fra forbuddet i stk. 1 kan tillades på særlige betingelser, der fastlægges efter proceduren i artikel 89, stk. 3, navnlig for så vidt angår sundhedsmærkning af kød, der er fremstillet af dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszoner, der har været opretholdt i mere end 30 dage.
Artikel 26
Foranstaltninger i forbindelse med kødprodukter, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af kødprodukter, der er fremstillet af kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen, forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for kødprodukter, der enten er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til punkt 1 i del A af bilag VII, eller er fremstillet af kød, der er omhandlet i artikel 25, stk. 4.
Artikel 27
Foranstaltninger i forbindelse med mælk og mejeriprodukter, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk forbydes.
2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, der er produceret på en virksomhed beliggende i beskyttelseszonen, forbydes.
3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen, som er produceret mindst 21 dage inden den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i beskyttelseszonen, og som siden produktionsdatoen er blevet oplagret og transporteret adskilt fra mælk og mejeriprodukter, der er produceret efter denne dato.
4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk, der er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til del A eller B i bilag IX, afhængigt af mælkens eller mejeriprodukternes anvendelse. Behandlingen skal foregå i henhold til stk. 6 på virksomheder som nævnt i stk. 5, eller, hvis der ikke er nogen virksomhed i beskyttelseszonen, på virksomheder beliggende uden for beskyttelseszonen på de betingelser, som er fastsat i stk. 8.
5. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for mælk og mejeriprodukter, der er behandlet på virksomheder i beskyttelseszonen, på de betingelser, som er fastsat i stk. 5.
6. Virksomheder som nævnt i stk. 4 og 5 skal opfylde følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under fortsat, streng officiel kontrol
b) al mælk, der anvendes på virksomhederne, skal enten være i overensstemmelse med stk. 3 og 4, eller den rå mælk skal komme fra dyr uden for beskyttelseszonen
c) mælken skal i hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og opbevares adskilt fra rå mælk og rå mejeriprodukter, der ikke skal sendes ud af beskyttelseszonen
d) transporten af rå mælk fra bedrifter uden for beskyttelseszonen til virksomhederne skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som ikke siden har haft kontakt med bedrifter, der i beskyttelseszonen holder dyr af modtagelige arter.
7. Den kompetente myndighed skal certificere, at betingelserne i stk. 6 er overholdt for mælk, der er bestemt til handel inden for EF. Den kompetente myndighed fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, den har godkendt med henblik på denne certificering.
8. Transporten af rå mælk fra bedrifter beliggende i beskyttelseszonen til virksomheder beliggende uden for beskyttelseszonen og forarbejdningen af denne mælk skal opfylde følgende betingelser:
a) de kompetente myndigheder skal tillade forarbejdning i virksomheder beliggende uden for beskyttelseszonen af rå mælk fra dyr af modtagelige arter, der er holdt i beskyttelseszonen
b) tilladelsen skal indeholde instrukser om og beskrivelse af transportruten til den udpegede virksomhed
c) transporten skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret inden transporten, som er konstrueret og vedligeholdt på en sådan måde, at mælken ikke siver ud under transporten, og som er udstyret således, at aerosolspredning undgås under påfyldning og tømning af mælken
d) inden køretøjet forlader en bedrift, hvorfra der er hentet mælk fra dyr af modtagelige arter, skal rørforbindelser, dæk, hjulkasser, køretøjets nedre dele og eventuelt spild af mælk rengøres og desinficeres, og må ikke efter den sidste desinficering og før den forlader beskyttelseszonen have været i kontakt med bedrifter i beskyttelseszonen, der holder dyr af modtagelige arter
e) transportmidlerne hører udelukkende til et bestemt geografisk eller administrativt område, er mærket i overensstemmelse hermed, og må kun flyttes til et andet område efter rengøring og desinficering under officielt tilsyn.
9. Indsamling og transport af prøver af rå mælk fra dyr af modtagelige arter fra bedrifter beliggende i beskyttelseszonen til andre laboratorier end et veterinært diagnoselaboratorium, der er godkendt til diagnosticering af mund- og klovesyge, samt forarbejdning af mælken i sådanne laboratorier er forbudt.
Artikel 28
Foranstaltninger i forbindelse med sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for frosset sæd og frosne æg og embryoner, der er opsamlet og oplagret mindst 21 dage før den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i zonen.
3. Frosset sæd, der er opsamlet i henhold til EF-retsforskrifterne, efter den infektionsdato, som er nævnt i stk. 2, skal oplagres separat og må først frigives, når:
a) alle foranstaltningerne i forbindelse med mund- og klovesygeudbruddet er ophævet i henhold til artikel 36, og
b) alle dyr på sædopsamlingsstationen er blevet klinisk undersøgt og prøver taget i henhold til punkt 2.2 i bilag III er underkastet en serologisk prøve til dokumentation af, at der ikke er infektion på den pågældende station, og
c) donordyret har reageret negativt på en serologisk undersøgelse for antistof mod mund- og klovesygevirus foretaget på en prøve, der er taget højst 28 dage efter opsamlingen af sæden.
Artikel 29
Transport og udbringning af gødning fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at transport og udbringning af gødning fra bedrifter og bygninger eller transportmidler omhandlet i artikel 16 i beskyttelseszonen, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, forbydes i beskyttelseszonen.
2. Som en undtagelse fra forbuddet i stk. 1 kan de kompetente myndigheder tillade, at gødning fra dyr af modtagelige arter bringes fra en bedrift i beskyttelseszonen til et udpeget anlæg til behandling i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1774/2002, bilag VIII, kapitel III, afsnit II i del A, punkt 5, eller til midlertidig opbevaring.
3. Som en undtagelse fra forbuddet i stk. 1 kan de kompetente myndigheder tillade, at gødning fra dyr af modtagelige arter bringes fra bedrifter beliggende i beskyttelseszonen, der ikke er omfattet af foranstaltningerne i artikel 4 eller 10, til udpegede marker med henblik på nedfældning på følgende betingelser:
a) den samlede mængde gødning skal være produceret mindst 21 dage før den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i beskyttelseszonen, og gødningen skal fordeles tæt ved jorden og i tilstrækkelig afstand fra bedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og skal straks nedfældes i jorden, eller
b) i tilfælde af gødning fra kvæg eller svin
i) skal en embedsdyrlæges undersøgelse af alle dyrene på bedriften have påvist, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret med mund- og klovesygevirussen, og
ii) skal den samlede mængde gødning være produceret mindst fire dage før den i punkt i) nævnte undersøgelse, og
iii) skal gødningen nedfældes i jorden på udpegede marker nær ved oprindelsesbedriften og i tilstrækkelig afstand fra andre bedrifter, der holder dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen.
4. Medlemsstaterne sikrer, at enhver tilladelse til at fjerne gødning fra en bedrift, hvorpå der holdes dyr af modtagelige arter, er underlagt strenge foranstaltninger med henblik på at undgå spredning af mund- og klovesygevirussen, idet de navnlig sikrer rengøring og desinficering af de læksikrede transportkøretøjer efter lastning, og før de forlader bedriften.
Artikel 30
Foranstaltninger i forbindelse huder og skind fra dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af huder og skind fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for huder og skind:
a) der er produceret mindst 21 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret, og som har været oplagret adskilt fra huder og skind produceret efter den dato, eller
b) som opfylder kravene i punkt 2, del A, i bilag VII.
Artikel 31
Foranstaltninger i forbindelse med fåreuld, hår af drøvtyggere og svinebørster, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fåreuld, hår af drøvtyggere og svinebørster med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for uforarbejdet uld, ubehandlet hår og ubehandlede børster:
a) der er produceret mindst 21 dage før den dato, hvor den i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrift skønnes at være blevet inficeret, og som har været oplagret adskilt fra uld, hår og børster produceret efter den dato, eller
b) som opfylder kravene i punkt 3, del A i bilag VII.
Artikel 32
Foranstaltninger i forbindelse med andre animalske produkter, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at afsætning af animalske produkter fremstillet af dyr af modtagelige arter, der ikke er nævnt i artikel 25 til 31, forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for produkter som nævnt i stk. 1, der:
a) er produceret mindst 21 dage før den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på den i artikel 10, stk. 1, omhandlede bedrift, og er blevet oplagret og transporteret særskilt fra produkter fremstillet efter denne dato eller
b) er blevet behandlet i overensstemmelse med punkt 4, del A i bilag VII eller
c) for særlige produkter overholder de relevante krav i punkt 5-9. del A i bilag VII eller
d) er sammensatte produkter, der ikke underkastes yderligere behandling, og som indeholder animalske produkter, der enten er blevet behandlet, så eventuelle mund- og klovesygevira er uskadeliggjort, eller hidrører fra dyr, der ikke er omfattet af restriktioner i henhold til dette direktiv eller
e) er emballerede produkter, der skal anvendes som in vitro-diagnostika eller som laboratoriereagenser.
Artikel 33
Foranstaltninger i forbindelse med foder, hø og halm, der er produceret i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af foder, hø og halm med oprindelse i beskyttelseszonen forbydes.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for foder, hø og halm:
a) der er produceret mindst 21 dage før den dato, hvor de i artikel 10, stk. 1, nævnte bedrifter skønnes at være blevet inficeret, og som har været oplagret og er blevet transporteret adskilt fra foder, hø og halm produceret efter den dato, eller
b) som er bestemt til anvendelse i beskyttelseszonen med de kompetente myndigheders tilladelse, eller
c) som er produceret på bedrifter, hvor der ikke holdes dyr af modtagelige arter, eller
d) som er produceret på virksomheder, hvor der ikke holdes dyr af modtagelige arter, og som anvender råvarer fra de i litra c) omhandlede bedrifter eller fra bedrifter uden for beskyttelseszonen.
3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for foder og halm, der er produceret på bedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, og som opfylder kravene i punkt 1, del B, i bilag VII:
Artikel 34
Dispensationer og yderligere certificering
1. Dispensationer fra forbuddene i artikel 24 til 33 indrømmes ved en særlig beslutning, som træffes af den kompetente myndighed, efter at den har fundet det godtgjort, at alle relevante krav har været opfyldt i en tilstrækkeligt lang periode, inden produkterne forlader beskyttelseszonen, og at der ikke er nogen risiko for spredning af mund- og klovesygevirus.
2. For at der kan gives dispensation fra forbuddene i artikel 25 til 33 kræves der, når det drejer sig om handel inden for EF, yderligere certificering fra den kompetente myndighed.
3. Gennemførelsesbestemmelser til foranstaltningerne i stk. 2 kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
Artikel 35
Yderligere foranstaltninger, som medlemsstaterne anvender i beskyttelseszonen
Ud over de foranstaltninger, der skal anvendes i beskyttelseszonen i henhold til dette direktiv, kan medlemsstaterne træffe yderligere nationale foranstaltninger, som de finder nødvendige og rimelige for at holde mund- og klovesygevirus under kontrol, under hensyntagen til de særlige epidemiologiske, handelsmæssige og sociale forhold og den måde, der drives husdyrbrug på i det angrebne område. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sådanne yderligere foranstaltninger.
Artikel 36
Ophævelse af foranstaltninger i beskyttelseszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i beskyttelseszonen opretholdes, indtil følgende krav er opfyldt:
a) der skal være gået mindst 15 dage, siden alle dyr af modtagelige arter er aflivet og bortskaffet sikkert fra den bedrift som er nævnt i artikel 10, stk. 1, og den foreløbige rengøring og desinfektion af bedriften i henhold til artikel 11 er afsluttet
b) der skal være gennemført en undersøgelse med negativt resultat på alle bedrifter med dyr af modtagelige arter i beskyttelseszonen.
2. Når de foranstaltninger, der gælder for beskyttelseszonen, er ophævet, gælder de foranstaltninger, der anvendes i overvågningszonen i henhold til artikel 37 til 42, fortsat i mindst 15 dage, indtil de også ophæves i henhold til artikel 44.
3. Den undersøgelse, der er nævnt i stk. 1, litra b), skal gennemføres for at udelukke infektion, skal mindst opfylde kriterierne i punkt 1 i bilag III og skal omfatte foranstaltningerne i punkt 2.3 i bilag III, baseret på kriterierne i punkt 2.1.1 og 2.1.3 i bilag III.
Artikel 37
Foranstaltninger over for bedrifter i overvågningszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i artikel 22, stk. 1, anvendes i overvågningszonen.
2. Som undtagelse fra forbuddet i artikel 22, stk. 1, litra c), og hvis der ikke er nogen slagtekapacitet i overvågningszonen, eller den er utilstrækkelig, kan de kompetente myndigheder give tilladelse til, at der fjernes dyr af modtagelige arter fra bedrifter beliggende i overvågningszonen, hvis de under officielt tilsyn transporteres direkte til slagtning på et slagteri, der ligger uden for overvågningszonen, på følgende betingelser:
a) der er foretaget en officiel kontrol af de registre, der er nævnt i artikel 22, stk. 1, og den epidemiologiske situation på bedriften ikke giver anledning til mistanke om infektion eller kontaminering med mund- og klovesygevirus, og
b) embedsdyrlægen har foretaget en undersøgelse med negativt resultat af alle dyr af modtagelige arter på bedriften, og
c) der er foretaget en nøje klinisk undersøgelse af et repræsentativt udsnit af dyrene under hensyntagen til de statistiske parametre i punkt 2.2 i bilag III for at kunne konstatere, at der ikke forekommer klinisk inficerede dyr eller foreligger mistanke herom, og
d) slagteriet udpeges af den kompetente myndighed og skal ligge så tæt på overvågningszonen som muligt og
e) kødet fra sådanne dyr skal behandles i henhold til artikel 39.
Artikel 38
Flytning af dyr af modtagelige arter i overvågningszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at dyr af modtagelige arter ikke flyttes fra bedrifter i overvågningszonen.
2. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for flytning af dyr med henblik på:
a) at sætte dem på græs i overvågningszonen tidligst 15 dage, efter at det sidste mund- og klovesygeudbrud er blevet registreret i beskyttelseszonen, uden at de kommer i kontakt med dyr af modtagelige arter fra andre bedrifter
b) under officielt tilsyn at transportere dem direkte til slagtning på et slagteri i samme zone
c) at transportere dem i henhold til artikel 37, stk. 2
d) at transportere dem i henhold til artikel 24, stk. 2, litra a) og b).
3. Den kompetente myndighed giver først tilladelse til flytning af dyr i henhold til stk. 2, litra a) og b), når en embedsdyrlæge efter at have undersøgt alle dyr af modtagelige arter på bedriften, herunder undersøgelse af prøver taget i henhold til punkt 2.2 i bilag III, har konstateret, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret eller kontamineret.
4. Den kompetente myndighed giver først tilladelse til de i stk. 2, litra b), omhandlede flytninger af dyr, når foranstaltningerne i artikel 37, stk. 2, litra a) og b), er gennemført med tilfredsstillende resultater.
5. Medlemsstaterne sporer straks dyr af modtagelige arter, der er sendt ud af overvågningszonen inden for en periode på mindst 21 dage før den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i overvågningszonen, og underretter de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om resultaterne af deres sporing af dyrene.
Artikel 39
Foranstaltninger over for fersk kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og kødprodukter af sådant kød
1. Medlemsstaternes sikrer, at afsætning af fersk kød, hakket kød og tilberedt kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og kødprodukter fremstillet af sådant kød forbydes.
2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af fersk kød, hakket kød, tilberedt kød og kødprodukter fra dyr af modtagelige arter, der er produceret på virksomheder beliggende i overvågningszonen, forbydes.
3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, som er produceret mindst 21 dage inden den dato, der skønnes at være det tidligste infektionstidspunkt på en bedrift i den tilsvarende beskyttelseszone, og som siden produktionsdatoen er blevet oplagret og transporteret adskilt fra det kød, der er produceret efter denne dato. Dette kød skal tydeligt kunne skelnes fra kød, der ikke må sendes ud af overvågningszonen, ved hjælp af et tydeligt mærke, som er udformet efter fællesskabslovgivningen.
4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for fersk kød, hakket kød, tilberedt kød og kødprodukter fremstillet af dyr, der er blevet transporteret til slagteriet på betingelser, der mindst svarer til bestemmelserne i artikel 37, stk. 2, litra a)-e), under forudsætning af, at kødet overholder betingelserne i stk. 5.
5. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for fersk kød, hakket kød, tilberedt kød og kødprodukter, der er produceret på virksomheder i overvågningszonen, på følgende betingelser:
a) virksomheden skal drives under streng dyrlægekontrol
b) der må på virksomheden kun forarbejdes fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød som beskrevet i stk. 4, og som overholder de yderligere betingelser i bilag VIII, del B, eller fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet uden for overvågningszonen eller fra dyr, der er transporteret i henhold til bestemmelserne i artikel 24, stk. 2, litra b)
c) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød og tilberedt kød, et sundhedsmærke i henhold til kapitel VI i bilag I til direktiv 95/65/EF
d) alt fersk kød, hakket kød og tilberedt kød skal i hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og oplagres adskilt fra fersk kød, hakket kød eller tilberedt kød, der ikke må sendes ud af overvågningszonen ifølge dette direktiv.
6. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for kødprodukter fremstillet af fersk kød fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen, som er forsynet med et sundhedsmærke i henhold til direktiv 2002/99/EF og som under officielt tilsyn transporteres til en udpeget virksomhed til behandling i henhold til punkt A.1 i bilag VII.
7. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for kødprodukter fremstillet på virksomheder beliggende i overvågningszonen, der enten opfylder bestemmelserne i stk. 6 eller er fremstillet af kød, der overholder stk. 5.
8. Den kompetente myndighed skal certificere, at betingelserne i stk. 5 og 7 er overholdt for fersk kød, hakket kød og tilberedt kød, der er bestemt til handel inden for EF. Den kompetente myndighed fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, den har godkendt med henblik på denne certificering.
9. Undtagelser fra forbuddet i stk. 1 kan tillades på særlige betingelser, der fastlægges efter proceduren i artikel 89, stk. 3, navnlig for så vidt angår sundhedsmærkning af kød, der er fremstillet af dyr af modtagelige arter med oprindelse i beskyttelseszoner, der har været opretholdt i mere end 30 dage.
Artikel 40
Foranstaltninger over for mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, som er produceret i overvågningszonen
1. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk forbydes.
2. Medlemsstaternes sørger for, at afsætning af mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter, der er produceret i overvågningszonen, forbydes.
3. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk og mejeriprodukter fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen, som er fremstillet mindst 21 dage inden den anslåede dato for den tidligste smitte på en bedrift i den tilsvarende beskyttelseszone, og som siden fremstillingen er blevet lagret og transporteret adskilt fra mælk og mejeriprodukter, der er fremstillet efter den dato.
4. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 1 ikke for mælk fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i overvågningszonen og mejeriprodukter fremstillet af sådan mælk, der er blevet underkastet en af behandlingerne i henhold til del A eller B i bilag IX, afhængigt af mælkens eller mejeriprodukternes anvendelse. Behandlingen skal foregå i henhold til stk. 6 på virksomheder som nævnt i stk. 5, eller, hvis der ikke er nogen virksomhed i overvågningszonen, på virksomheder, som myndighederne har udpeget uden for beskyttelses- og overvågningszonerne.
5. Som en undtagelse gælder forbuddet i stk. 2 ikke for mælk og mejeriprodukter, der er behandlet på virksomheder i overvågningszonen, på de betingelser, som er fastsat i stk. 6.
6. Virksomheder som nævnt i stk. 4 og 5 skal opfylde følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
b) al mælk, der anvendes på virksomhederne, skal enten være i overensstemmelse med stk. 4 eller komme fra dyr uden for overvågnings- og beskyttelseszonen
c) mælken skal under hele produktionsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og opbevares adskilt fra mælk og mejeriprodukter, der ikke skal sendes ud af overvågningszonen
d) transporten af rå mælk fra bedrifter uden for beskyttelses- og overvågningszonen til virksomhederne skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som ikke siden har haft kontakt med bedrifter i beskyttelses- og overvågningszonen, der holder dyr af modtagelige arter.
7. Myndighederne skal certificere, at betingelserne i stk. 6 er overholdt for mælk, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt med henblik på denne certificering.
8. Transporten af rå mælk fra bedrifter beliggende i overvågningszonen til virksomhederne uden for beskyttelses- og overvågningszonen og forarbejdningen af denne mælk skal opfylde følgende betingelser:
a) de kompetente myndigheder skal godkende forarbejdning i virksomheder uden for beskyttelses- og overvågningszonen af rå mælk fra dyr af modtagelige arter, som er holdt i overvågningszonen
b) godkendelsen skal indeholde instruks om og angivelse af transportvejen til den angivne virksomhed
c) transporten skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som er konstrueret og vedligeholdt således, at der ikke sker noget mælkeudslip under transporten, og som er udstyret således, at aerosolspredning af mælken undgås under påfyldning og tømning
d) inden køretøjet forlader en bedrift, hvorfra der er hentet mælk fra dyr af modtagelige arter, skal forbindelsesrør, dæk, hjulkasser, køretøjets nedre dele og eventuelt mælkeudslip rengøres og desinficeres, og efter den sidste desinficering og før overvågningszonen forlades, må køretøjet ikke efterfølgende have haft kontakt med bedrifter i beskyttelses- og overvågningszonen, der holder dyr af modtagelige arter
e) transportmidlet hører udelukkende til et bestemt geografisk eller administrativt område, er mærket i overensstemmelse hermed og må kun flyttes til et andet område efter rengøring og desinficering under officielt tilsyn.
9. Indsamling og transport af prøver af rå mælk fra dyr af modtagelige arter fra bedrifter beliggende i overvågningszonen til andre laboratorier end et veterinært diagnoselaboratorium, der er godkendt til diagnosticering af mund- og klovesyge, samt forarbejdning af mælken i sådanne laboratorier er betinget af en officiel tilladelse og officielle foranstaltninger for at undgå spredning af eventuel mund- og klovesygevirus.
Artikel 41
Transport og udbringning af gødning fra dyr af modtagelige arter i overvågningszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at transport og udbringning af gødning fra bedrifter og andre steder såsom dem, der er omhandlet i artikel 16, i overvågningszonen, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, forbydes i og uden for zonen.
2. Uanset forbuddet i stk. 1 kan myndighederne under særlige omstændigheder tillade transport af gødning, hvor transportmidlet rengøres og desinficeres grundigt før og efter brug, til udbringning i bestemte områder i overvågningszonen og i tilstrækkelig afstand fra bedrifter, hvor der holdes dyr af modtagelige arter, på følgende alternative betingelser:
a) en embedsdyrlæge har efter at have undersøgt alle dyr af modtagelige arter på bedriften konstateret, at der ikke forekommer dyr, som mistænkes for at være inficeret med mund- og klovesygevirus, og gødningen spredes tæt på jordoverfladen for at undgå, at der opstår aerosol, og nedharves straks eller
b) en klinisk undersøgelse foretaget af en embedsdyrlæge af alle dyr af modtagelige arter på bedriften har udvist negativt resultat, og gødningen er nedfældet i jorden eller
c) gødning er underlagt bestemmelserne i artikel 29, stk. 2.
Artikel 42
Foranstaltninger i forbindelse med andre animalske produkter, der er produceret i overvågningszonen
Medlemsstaterne sørger for, at afsætningen af andre animalske produkter end dem, der er nævnt i artikel 39-41, sker i henhold til artikel 28 og 30-32.
Artikel 43
Yderligere foranstaltninger, som medlemsstaterne anvender i overvågningszonen
Ud over de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 37-42, kan medlemsstaterne træffe yderligere nationale foranstaltninger, som de finder nødvendige og rimelige for at holde mund- og klovesygevirus under kontrol, under hensyntagen til de særlige epidemiologiske, handelsmæssige og sociale forhold og den måde, der drives husdyrbrug på i det angrebne område. Findes det nødvendigt at indføre særlige foranstaltninger for at begrænse flytning af dyr af hestefamilien, skal de tage hensyn til dem, der er fastsat i bilag VI.
Artikel 44
Ophævelse af foranstaltninger i overvågningszonen
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i overvågningszonen opretholdes, indtil følgende krav er opfyldt:
a) der skal være gået mindst 30 dage, siden alle dyr af modtagelige arter er aflivet og bortskaffet sikkert fra den bedrift, som er nævnt i artikel 10, stk. 1, og den foreløbige rengøring og desinfektion af bedriften i henhold til artikel 11 er afsluttet
b) kravene i artikel 36 skal være opfyldt i beskyttelseszonen
c) der er gennemført en undersøgelse med negativt resultat.
2. De undersøgelser, der er nævnt i stk. 1, litra c), skal gennemføres for at dokumentere, at der ikke er infektion i overvågningszonen i henhold til kriterierne i punkt 1 i bilag III, og skal omfatte foranstaltningerne i punkt 2.4 i bilag III, baseret på kriterierne i punkt 2.1 i bilag III.
AFSNIT 7
REGIONALISERING, KONTROL MED FLYTNING OG IDENTIFIKATION
Artikel 45
Regionalisering
1. Hvis mund- og klovesygevirussen ser ud til at brede sig til trods for de foranstaltninger, der er truffet i henhold til dette direktiv, og epizootien griber om sig, og under alle omstændigheder når der iværksættes nødvaccination, sørger medlemsstaterne for, at deres område opdeles i en eller flere spærrede og frie zoner, jf. dog direktiv 90/425/EØF, særlig artikel 10.
2. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen nærmere oplysninger om de foranstaltninger, der er iværksat i den spærrede zone, og denne gennemgår foranstaltningerne, ændrer dem eventuelt og godkender dem efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
3. Uden at medlemsstaternes forpligtelse til at regionalisere, jf. stk. 1, tilsidesættes, kan der træffes beslutning om regionalisering og de foranstaltninger, der skal træffes i den spærrede zone, efter proceduren i artikel 89, stk. 3. Beslutningen kan også få virkning for nabomedlemsstater, der ikke er ramt på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne træffes.
4. Inden afgrænsningen af den spærrede zone skal der foretages en grundig epidemiologisk vurdering af situationen, navnlig hvad angår det mulige tidspunkt og det sandsynlige sted for indslæbningen, den mulige spredning og den tid, det sandsynligvis vil tage at udrydde mund- og klovesygevirussen.
5. Den spærrede zone skal så vidt muligt afgrænses på grundlag af administrative grænser eller geografiske grænser. Regionaliseringen skal ske med udgangspunkt i større administrative enheder frem for regioner. Den spærrede zone kan på baggrund af resultaterne af den epidemiologiske undersøgelse i henhold til artikel 13, reduceres til et område, der mindst er på størrelse med en underregion og eventuelt omfatter de omkringliggende underregioner. Breder mund- og klovesygevirussen sig, udvides den spærrede zone ved at medtage yderligere regioner eller underregioner.
Artikel 46
Foranstaltninger, der anvendes i en spærret zone i en medlemsstat
1. Anvendes der regionalisering, sørger medlemsstaterne for, at der mindst træffes følgende foranstaltninger:
a) i den spærrede zone føres der kontrol med transport og flytning af dyr af modtagelige arter, animalske produkter og varer og flytning af transportmidler som potentielle smittebærere
b) fersk kød og rå mælk og så vidt muligt andre oplagrede produkter, der ikke må sendes ud af den spærrede zone, spores og mærkes i henhold til EF-retsforskrifterne
c) der foretages særlig certificering af dyr af modtagelige arter og produkter fremstillet af sådanne dyr, og der anbringes et sundhedsmærke i henhold til EF-retsforskrifterne på produkter til konsum, der gerne må sendes ud af den spærrede zone.
2. Anvendes der regionalisering, sørger medlemsstaterne for, at i det mindste de dyr af modtagelige arter, der er sendt fra den spærrede zone til andre medlemsstater fra den dato, hvor mund- og klovesygevirussen skønnes at være indslæbt, til den dato, hvor regionaliseringen er iværksat, spores, og at dyrene isoleres under officiel dyrlægekontrol, indtil det er officielt fastslået, at de ikke er inficeret eller kontamineret.
3. Medlemsstaterne samarbejder om at spore fersk kød og rå mælk og produkter af rå mælk fra dyr af modtagelige arter, som er produceret i den spærrede zone fra den dato, hvor mund- og klovesygevirussen skønnes at være indslæbt, til den dato, hvor regionaliseringen er iværksat. Det ferske kød skal behandles i henhold til punkt 1 i del A i bilag VII, og den rå mælk og mejeriprodukterne skal behandles i henhold til del A og B i bilag IX afhængigt af anvendelsen eller holdes tilbage, indtil det er officielt fastslået, at de ikke er kontamineret med mund- og klovesygevirus.
4. Der kan i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i Rådets direktiv 2002/99/EF træffes særlige foranstaltninger, navnlig vedrørende sundhedsmærkning af produkter fra dyr af modtagelige arter med oprindelse i den spærrede zone, og som ikke er beregnet til afsætning uden for den spærrede zone.
Artikel 47
Identifikation af dyr af modtagelige arter
1. Uden at EF-retsforskrifterne om identifikation af kvæg, svin, får og geder tilsidesættes, sørger medlemsstaterne i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud på deres område for, at dyr af modtagelige arter kun forlader den bedrift, hvor de holdes, hvis de er identificeret på en sådan måde, at myndighederne hurtigt kan spore flytningerne af dem og deres oprindelsesbedrift eller andre bedrifter, som de kommer fra. I de særlige tilfælde, der er nævnt i artikel 15, stk. 1, og artikel 16, stk. 1, kan myndighederne dog under visse omstændigheder og under hensyntagen til sundhedssituationen give tilladelse til andre former for hurtig sporing af flytningerne af disse dyr og deres oprindelsesbedrift eller andre bedrifter, som de kommer fra. Ordningerne til identifikation af dyr eller sporing af deres oprindelsesbedrifter fastsættes af myndighederne og meddeles Kommissionen.
2. De foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer til yderligere permanent og uudslettelig mærkning af dyr specielt med henblik på bekæmpelse af mund- og klovesyge, især ved vaccination i henhold til artikel 52 og 53, kan ændres efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
Artikel 48
Kontrol med flytninger ved udbrud af mund- og klovesyge
1. Medlemsstaterne sørger i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud på deres område for, at der træffes følgende foranstaltninger til at føre kontrol med flytninger af dyr af modtagelige arter i den spærrede zone, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 45:
a) ejerne skal på begæring give myndighederne relevante oplysninger om de dyr, der indsættes på deres bedrift eller forlader den. Disse oplysninger skal vedrørende alle dyr af modtagelige arter mindst omfatte de oplysninger, der skal afgives i henhold til artikel 14 i direktiv 64/432/EØF
b) personer, der beskæftiger sig med transport eller afsætning af dyr af modtagelige arter, skal på begæring give myndighederne relevante oplysninger om flytninger af dyr, som de har transporteret eller afsat. Disse oplysninger skal mindst omfatte de oplysninger, der skal afgives i henhold til artikel 12, stk. 2, og artikel 13, stk. 1, litra b), i direktiv 64/432/EØF.
2. Medlemsstaterne kan udvide nogle af eller alle de i stk. 1 fastsatte foranstaltninger til en del af eller hele den frie zone.
AFSNIT 8
VACCINATION
Artikel 49
Anvendelse, fremstilling, salg og kontrol af mund- og klovesygevacciner
Medlemsstaterne sørger for:
a) at det forbydes at anvende mund- og klovesygevacciner og give hyperimmune sera mod mund- og klovesyge på deres område undtagen som fastsat i dette direktiv
b) at produktion, opbevaring, levering, distribution og salg af mund- og klovesygevacciner på deres område foregår under officiel kontrol
c) at afsætningen af mund- og klovesygevacciner sker under myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med EF-retsforskrifterne
d) at anvendelsen af mund- og klovesygevacciner til andre formål end at fremkalde aktiv immunitet hos dyr af modtagelige arter, især laboratorieundersøgelser, videnskabelig forskning og undersøgelse af vacciner, sker med myndighedernes tilladelse i henhold til behørige biosikkerhedsmæssige forskrifter.
Artikel 50
Beslutning om indførelse af nødvaccination
1. Det kan besluttes at indføre nødvaccination, hvis mindst en af følgende betingelser er til stede:
a) der er bekræftet mund- og klovesygeudbrud, der truer med at brede sig i den medlemsstat, hvor udbruddene er bekræftet
b) andre medlemsstater er i fare på grund af de geografiske forhold eller de fremherskende vejrforhold i forbindelse med de anmeldte mund- og klovesygeudbrud i en medlemsstat
c) andre medlemsstater er i fare på grund af epidemiologisk relevante kontakter mellem bedrifter på deres område og bedrifter, der holder dyr af modtagelige arter i en medlemsstat, hvor der er mund- og klovesygeudbrud
d) medlemsstaterne er i fare på grund af de geografiske forhold eller de fremherskende vejrforhold i et nabotredjeland, hvor der er mund- og klovesygeudbrud.
2. Når det besluttes at indføre nødvaccination, skal der tages hensyn til de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 15, og kriterierne i bilag X.
3. Beslutningen om at indføre nødvaccination vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
4. Beslutningen, jf. stk. 3, om at indføre nødvaccination på eget område træffes efter anmodning fra
a) en medlemsstat som omhandlet i stk. 1, litra a), eller
b) en medlemsstat som omhandlet i stk. 1, litra b), c), eller d).
5. Uanset stk. 3 kan beslutningen om at indføre nødvaccination træffes af den berørte medlemsstat og gennemføres i henhold til dette direktiv, efter at Kommissionen har fået en skriftlig meddelelse, der skal indeholde de oplysninger, som er fastsat i artikel 51.
6. Hvis en medlemsstat indfører nødvaccination i henhold til stk. 5, skal beslutningen straks tages op til behandling i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og der skal vedtages EF-foranstaltninger efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
7. Uanset stk. 4 kan en beslutning om at indføre nødvaccination i en i stk. 1, litra a), omhandlet medlemsstat træffes i samråd med den berørte medlemsstat i overensstemmelse med proceduren i artikel 89, stk. 3, på Kommissionens eget initiativ, hvis betingelsen i stk. 1, litra a), og i stk. 1, litra b), er til stede.
Artikel 51
Betingelser for nødvaccination
1. I beslutningen om at indføre nødvaccination i henhold til artikel 50, stk. 3 og 4, fastsættes vaccinationsbetingelserne, der mindst skal omfatte følgende:
a) afgrænsning i henhold til artikel 45 af det geografiske område, hvor der skal foretages nødvaccination
b) de dyrearter, der skal vaccineres, og dyrenes alder
c) vaccinationskampagnens varighed
d) et særligt forbud mod flytning af vaccinerede og ikke-vaccinerede dyr af modtagelige arter og produkter deraf
e) særlig yderligere og permanent identifikation og særlig registrering af de vaccinerede dyr i henhold til artikel 47, stk. 2
f) andre forhold i forbindelse med nødsituationen.
2. Nødvaccinationsbetingelserne i stk. 1 skal sikre, at vaccinationen foretages i henhold til artikel 52, uanset om de vaccinerede dyr siden hen slagtes eller får lov at leve.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der iværksættes et oplysningsprogram for at informere offentligheden om sikkerheden ved kød og mælk og mejeriprodukter fra vaccinerede dyr til konsum.
Artikel 52
Beskyttende vaccination
1. Medlemsstater, der anvender beskyttende vaccination, sørger for følgende:
a) vaccinationszonen regionaliseres i henhold til artikel 45, om nødvendigt i snævert samarbejde med nabomedlemsstater
b) vaccinationen foretages hurtigt i overensstemmelse med reglerne for hygiejne og biosikkerhed for så vidt muligt at undgå, at mund- og klovesygevirussen breder sig
c) alle foranstaltninger, der anvendes i vaccinationszonen, gennemføres, uden at foranstaltningerne i afsnit 7 tilsidesættes
d) hvis vaccinationszonen omfatter dele af eller hele beskyttelses- eller overvågningszonen:
i) skal de foranstaltninger, der gælder for beskyttelses- eller overvågningszonen i henhold til dette direktiv, opretholdes i den del af vaccinationszonen, indtil de ophæves i henhold til artikel 36 eller artikel 44
ii) skal de foranstaltninger, der gælder for vaccinationszonen i henhold til artikel 54-58, fortsat anvendes, efter at foranstaltningerne i beskyttelses- eller overvågningszonen er ophævet.
2. Medlemsstater, der anvender beskyttende vaccination, sørger for, at vaccinationszonen omgives af et mindst 10 km bredt overvågningsområde (overvågningszone som defineret af OIE) målt fra vaccinationszonens udkant,
a) hvor det er forbudt at vaccinere
b) hvor der føres intensivt tilsyn
c) hvor myndighederne fører kontrol med flytning af dyr af modtagelige arter
d) der opretholdes, indtil området har generhvervet sin status som mund- og klovesygefrit og infektionsfrit i henhold til artikel 61.
Artikel 53
Smittespredningshæmmende vaccination
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, hvis de i overensstemmelse med artikel 50 og under hensyn til alle relevante omstændigheder beslutter at indføre smittespredningshæmmende vaccination, og giver oplysninger om de bekæmpelsesforanstaltninger, der skal træffes, og som mindst skal omfatte de i artikel 21 fastsatte foranstaltninger.
2. Medlemsstaterne sørger for, at den smittespredningshæmmende vaccination gennemføres på følgende måde:
a) kun i beskyttelseszonen
b) kun på tydeligt identificerede bedrifter, der er omfattet af de foranstaltninger, som er fastsat i artikel 10, stk. 1, og særlig litra a).
Af logistiske årsager kan aflivningen af alle dyr på sådanne bedrifter som undtagelse fra artikel 10, stk. 1, litra a), udsættes i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde bestemmelserne i direktiv 93/119/EF og i artikel 10, stk. 1, litra c), i nærværende direktiv.
Artikel 54
Foranstaltninger, der gælder i vaccinationszonen i perioden fra nødvaccinationens start indtil mindst 30 dage efter vaccinationens afslutning (fase 1)
1. Medlemsstaterne sørger for, at de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 2-6, anvendes i vaccinationszonen i perioden fra nødvaccinationens start indtil mindst 30 dage efter vaccinationens afslutning.
2. Det er forbudt at flytte levende dyr af modtagelige arter mellem bedrifter inden for og ud af vaccinationszonen.
Som undtagelse fra forbuddet i første afsnit kan myndighederne efter klinisk undersøgelse af de pågældende levende dyr og af oprindelsesbesætningerne eller de besætninger, de er afsendt fra, tillade, at dyrene transporteres direkte til omgående slagtning på et af myndighederne udpeget slagteri, som ligger i vaccinationszonen eller i undtagelsestilfælde tæt på denne zone.
3. Fersk kød fra vaccinerede dyr, der er slagtet i den periode, der er nævnt i stk. 1, skal:
a) være forsynet med det mærke, der omhandles i direktiv 2002/99/EF
b) oplagres og transporteres adskilt fra kød, som ikke er forsynet med det mærke, der er nævnt i litra a), og derefter transporteres i plomberede beholdere til en af myndighederne udpeget virksomhed for at blive behandlet i henhold til punkt 1 i del A i bilag VII.
4. Mælk og mejeriprodukter fra vaccinerede dyr kan afsættes i eller uden for vaccinationszonen, hvis produkterne mindst er blevet underkastet en af de behandlinger, der er nævnt i del A eller B i bilag IX, afhængigt af om de skal anvendes til konsum eller andre formål. Behandlingen skal foretages på de betingelser, der er fastsat i stk. 5, i en virksomhed, som ligger i vaccinationszonen, eller hvis der ikke er nogen virksomheder i denne zone, i virksomheder beliggende uden for vaccinationszonen, som den rå mælk transporteres til på de betingelser, der er fastsat i stk. 7.
5. Virksomheder som nævnt i stk. 4 skal opfylde følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under fortsat, streng officiel kontrol
b) al mælk, der anvendes på virksomhederne, skal enten være i overensstemmelse med stk. 4, eller den rå mælk skal komme fra dyr uden for vaccinationszonen
c) mælken skal i hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og opbevares adskilt fra rå mælk og rå mejeriprodukter, der ikke skal sendes ud af vaccinationszonen
d) transporten af rå mælk fra bedrifter uden for vaccinationszonen til virksomhederne skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret før transporten, og som ikke siden har haft kontakt med bedrifter, der i beskyttelseszonen holder dyr af modtagelige arter.
6. Den kompetente myndighed skal certificere, at betingelserne i stk. 5 er overholdt for mælk, der er bestemt til handel inden for EF. Den kompetente myndighed fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, den har godkendt med henblik på denne certificering.
7. Transporten af rå mælk fra bedrifter beliggende i vaccinationszonen til virksomheder beliggende uden for vaccinationszonen og forarbejdningen af denne mælk skal opfylde følgende betingelser:
a) de kompetente myndigheder skal tillade forarbejdning i virksomheder beliggende uden for vaccinationszonen af rå mælk fra dyr af modtagelige arter, der holdes i vaccinationszonen
b) tilladelsen skal indeholde instrukser om og beskrivelse af transportruten til den udpegede virksomhed
c) transporten skal foregå i køretøjer, der er rengjort og desinficeret inden transporten, som er konstrueret og vedligeholdt på en sådan måde, at mælken ikke siver ud under transporten, og som er udstyret således, at aerosolspredning undgås under påfyldning og tømning af mælken
d) inden køretøjet forlader en bedrift, hvorfra der er hentet mælk fra dyr af modtagelige arter, skal rørforbindelser, dæk, hjulkasser, køretøjets nedre dele og eventuelt spild af mælk rengøres og desinficeres, og køretøjet må ikke efter den sidste desinficering, og inden det forlader vaccinationszonen, have været i kontakt med bedrifter i beskyttelseszonen, der holder dyr af modtagelige arter
e) transportmidlerne må kun betjene et nærmere bestemt geografisk eller administrativt område, er mærket i overensstemmelse hermed, og må kun flyttes til et andet område efter rengøring og desinficering under officielt tilsyn.
8. Indsamling og transport af prøver af rå mælk fra dyr af modtagelige arter fra bedrifter beliggende i vaccinationszonen til andre laboratorier end et veterinært diagnoselaboratorium, der er godkendt til diagnosticering af mund- og klovesyge, samt forarbejdning af mælken i sådanne laboratorier er forbudt.
9. Opsamling af sæd til inseminering fra donordyr af modtagelige arter, der holdes på sædopsamlingsstationer i vaccinationszonen, suspenderes.
Som undtagelse fra forbuddet i første afsnit kan myndighederne tillade opsamling af sæd til produktion af frossen sæd på sædopsamlingsstationer i vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) der sørges for, at den sæd, der opsamles i den periode, som er nævnt i stk. 1, oplagres separat i mindst 30 dage og
b) inden sæden afsendes:
1) er donordyret enten ikke blevet vaccineret og betingelserne i artikel 28, stk. 3, litra b) og c), finder anvendelse eller
2) donordyret er blevet vaccineret efter at have reageret negativt på en prøve for antistoffer mod mund- og klovesygevirus inden vaccinationen, og
i) der er opnået et negativt resultat ved en prøve til påvisning af enten virus eller virusgenom eller en godkendt prøve til påvisning af antistoffer mod nonstrukturelle proteiner, der, efter udløbet af den karantæneperiode, som er indført for sæden, er gennemført på prøver taget fra alle dyr af modtagelige arter, der holdes på sædopsamlingsstationen på det pågældende tidspunkt, og
ii) sæden opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 3, i kapitel II i direktiv 88/407/EØF.
10. Opsamling af æg og embryoner fra donordyr forbydes.
11. Afsætning af andre animalske produkter end dem, der er nævnt i stk. 9 og 10, sker i henhold til artikel 30, 31, 32 og 41.
Artikel 55
Foranstaltninger der gælder i vaccinationszonen i perioden fra nødvaccinationens start, indtil undersøgelsen og klassificeringen af bedrifterne er afsluttet (fase 2)
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i stk. 2-5 anvendes i vaccinationszonen i en periode, der starter tidligst 30 dage efter, at nødvaccinationen er afsluttet, og varer, indtil foranstaltningerne i artikel 56 og 57 er afsluttet.
2. Det er forbudt at flytte dyr af modtagelige arter mellem bedrifter inden for og ud af vaccinationszonen.
3. Som undtagelse fra forbuddet i stk. 2 kan myndighederne tillade, at der transporteres dyr af modtagelige arter fra bedrifter som nævnt i artikel 57, stk. 5, direkte til et slagteri til omgående slagtning i eller uden for vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) under transporten og på slagteriet må dyrene ikke komme i kontakt med andre dyr af modtagelige arter
b) dyrene skal være ledsaget af et officielt dokument, hvori det attesteres, at alle dyr af modtagelige arter på oprindelsesbedriften eller afsendelsesbedriften er blevet undersøgt i henhold til artikel 56, stk. 2
c) transportmidlerne skal rengøres og desinficeres inden pålæsning og efter, at dyrene er leveret, og dato og tidspunkt for rengøringen og desinfektionen skal registreres i transportmidlets kørselsbog
d) dyrene skal være blevet undersøgt før slagtning på slagteriet inden for de sidste 24 timer før slagtning, navnlig for mund og klovesyge, uden at have vist sygdomstegn.
4. Fersk kød, undtagen slagteaffald, som er fremstillet af vaccinerede, store og små drøvtyggere i den i stk. 1 nævnte periode, kan afsættes i og uden for vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
b) der må kun forarbejdes fersk kød, undtagen slagteaffald, som er blevet behandlet i henhold til bilag VIII, del A, punkt 1, 3 og 4, eller fersk kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet uden for vaccinationszonen, på virksomhederne
c) alt fersk kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød eller tilberedt kød, et sundhedsmærke i henhold til kapitel VI i bilag I til direktiv 94/65/EF
d) det ferske kød skal under hele produktionsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og oplagres adskilt fra kød af en anden dyresundhedsstatus i henhold til dette direktiv.
5. Myndighederne skal certificere, at betingelserne i stk. 4 er overholdt for fersk kød, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt med henblik på denne certificering.
6. Fersk kød fra vaccinerede svin, som er slagtet i løbet af den periode, der er nævnt i stk. 1, skal være forsynet med det sundhedsmærke, der er foreskrevet i direktiv 2002/99/EF, og skal oplagres og transporteres adskilt fra kød, som ikke er forsynet med dette mærke, og derefter transporteres i plomberede beholdere til en af myndighederne udpeget virksomhed for at blive behandlet i henhold til punkt 1 i del A i bilag VII.
7. Mælk og mejeriprodukter fra vaccinerede dyr kan afsættes i eller uden for vaccinationszonen, hvis produkterne mindst er blevet underkastet en af de behandlinger, der er nævnt i del A eller B i bilag IX, afhængigt af om de skal anvendes til konsum eller andre formål. Behandlingen skal være blevet foretaget i en virksomhed, som ligger i eller uden for vaccinationszonen i henhold til artikel 54, stk. 4-8.
8. For opsamling af sæd, æg og embryoner fra dyr af modtagelige arter gælder de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 54, stk. 9 og 10, fortsat.
9. For afsætning af andre animalske produkter end dem, der er nævnt i stk. 4, 6, 7 og 8 gælder de betingelser, der er fastsat i artikel 30, 31, 32 og 41.
Artikel 56
Klinisk og serologisk undersøgelse i vaccinationszonen (fase 2-A)
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i stk. 2 og 3 anvendes i vaccinationszonen i en periode, der starter tidligst 30 dage efter, at nødvaccinationen er afsluttet, og varer, indtil den kliniske og serologiske undersøgelse er afsluttet.
2. Der foretages en undersøgelse til identifikation af besætninger af dyr af modtagelige arter, som har været i kontakt med mund- og klovesygevirus uden at vise åbenbare kliniske tegn på mund- og klovesyge. Undersøgelsen skal indbefatte klinisk undersøgelse af alle dyr af modtagelige arter i alle besætninger i vaccinationszonen og laboratorieundersøgelser i henhold til stk. 3.
3. Laboratorieundersøgelser skal gennemføres ved hjælp prøver, der er i overensstemmelse med de i bilag XIII fastsatte kriterier for diagnostiske prøver, og som er godkendt efter proceduren i artikel 89, stk. 2, og opfylder en af følgende betingelser:
a) undersøgelser for infektion med mund- og klovesygevirus enten ved hjælp af en analyse for antistoffer mod nonstrukturelle mund- og klovesygevirusproteiner eller en anden godkendt metode skal opfylde kriterierne for prøvetagning på bedrifter i punkt 2.2 i bilag III. Hvis myndighederne derudover anvender kontroldyr, skal der tages hensyn til betingelserne for genindsætning af dyr på inficerede bedrifter i bilag V
b) der skal gennemføres undersøgelser for antistoffer mod nonstrukturelle mund- og klovesygevirusproteiner på prøver taget fra alle vaccinerede dyr af modtagelige arter og deres ikke-vaccinerede afkom i alle besætninger i vaccinationszonen.
Artikel 57
Klassificering af besætninger i vaccinationszonen (fase 2-B)
1. Medlemsstaterne sørger for, at bedrifter, der holder dyr af modtagelige arter:
a) klassificeres på grundlag af udfaldet af den undersøgelse, der er nævnt i artikel 56, stk. 2, og efter kriterierne i bilag I
b) overholder foranstaltningerne i stk. 2-4.
2. For bedrifter med mindst et dyr, som er mistænkt for at være inficeret, hvor der bekræftes mund- og klovesygevirus efter kriterierne i bilag I, gælder foranstaltningerne i artikel 10 og 21.
3. For bedrifter med mindst et modtageligt dyr, der mistænkes for at være inficeret ved tidligere kontakt med mund- og klovesygevirus, men hvor yderligere undersøgelser, som omfatter samtlige dyr af modtagelige arter på bedriften, bekræfter, at der ikke er mund- og klovesygevirus i omløb, gælder mindst følgende foranstaltninger:
a) dyr af modtagelige arter på bedriften skal:
1) enten aflives og deres kroppe forarbejdes eller
2) klassificeres og
i) dyr, der har reageret positivt på mindst en af de godkendte undersøgelser, som er nævnt i artikel 56, stk. 3, aflives, og deres kroppe forarbejdes, og
ii) de resterende dyr af modtagelige arter på bedriften skal slagtes under forhold, som er godkendt af myndighederne
b) bedrifterne skal rengøres og desinficeres i henhold til artikel 11
c) genindsætning af dyr skal ske i henhold til bilag V.
4. Medlemsstaterne sørger for, at følgende foranstaltninger anvendes på produkter fra dyr af modtagelige arter, der er fremstillet i den periode, som er nævnt i artikel 56, stk. 1:
a) artikel 55, stk. 4 for så vidt angår kød fra drøvtyggere og 6 for så vidt angår kød fra svin, gælder for fersk kød fra dyr, som nævnt i stk. 3, nr. 2, nr. ii)
b) mælk og mejeriprodukter fra dyr, som nævnt i stk. 3, nr. 2, nr. ii), skal underkastes mindst en af de behandlinger, der er nævnt i del A og B i bilag IX, afhængigt af den påtænkte anvendelse og i overensstemmelse med artikel 54, stk. 4-8.
5. For bedrifter med dyr af modtagelige arter, hvor det i henhold til artikel 56, stk. 3, er blevet officielt afkræftet, at der forekommer tidligere eller aktuel infektion med mund- og klovesygevirus, gælder foranstaltningerne i artikel 58.
Artikel 58
Foranstaltninger, der gælder i vaccinationszonen, efter at undersøgelsen og klassificeringen af bedrifter er afsluttet, og indtil status som mund- og klovesygefri og infektionsfri generhverves (fase 3)
1. Medlemsstaterne sørger for, at foranstaltningerne i stk. 2-6 anvendes i vaccinationszonen, efter af foranstaltningerne i artikel 57 er afsluttet, og indtil status som mund- og klovesygefri og infektionsfri er generhvervet i henhold til artikel 59.
2. Medlemsstaterne sørger for, at flytning dyr af modtagelige arter mellem bedrifter i vaccinationszonen kræver myndighedernes tilladelse.
3. Det er forbudt at flytte dyr af modtagelige arter ud af vaccinationszonen. Som en undtagelse fra dette forbud kan det i henhold til i henhold til artikel 55, stk. 3, tillades, at dyr af modtagelige arter transporteres direkte til et slagteri til omgående slagtning.
4. Som en undtagelse fra forbuddet i stk. 2 kan de kompetente myndigheder tillade transport af ikke-vaccinerede dyr af modtagelige arter i overensstemmelse med følgende bestemmelser:
a) inden for 24 timer efter pålæsning skal alle dyr af modtagelige arter på bedriften være blevet klinisk undersøgt og ikke have vist kliniske tegn på mund- og klovesyge, og
b) dyrene har i mindst 30 dage ikke kunnet flyttes fra oprindelsesbedriften, og i denne periode er intet dyr af modtagelige arter blevet tilført bedriften, og
c) oprindelsesbedriften er ikke beliggende i en beskyttelses- eller overvågningszone, og
d) på de dyr, der skal transporteres, er der enten med negativt resultat foretaget individuelle prøver til påvisning af antistoffer mod mund- og klovesygevirus efter udløbet af isolationsperioden, eller der er afsluttet en serologisk undersøgelse på bedriften i overensstemmelse med punkt 2.2 i bilag III uanset de pågældende arter
e) dyrene har ikke været udsat for nogen smittekilde under transporten af dem fra oprindelsesbedriften til bestemmelsesstedet.
5. Vaccinerede moderdyrs ikke-vaccinerede afkom må ikke forlade oprindelsesbedriften, medmindre det transporteres til:
a) en bedrift i vaccinationszonen med samme sundhedsstatus som oprindelsesbedriften
b) et slagteri til omgående slagtning
c) en af myndighederne udpeget bedrift, hvorfra afkommet skal sendes direkte til slagteriet
d) en anden bedrift, efter at det har reageret negativt på en serologisk undersøgelse for antistof mod mund- og klovesygevirus foretaget på en blodprøve, der er taget før afsendelsen fra oprindelsesbedriften.
6. Fersk kød fra uvaccinerede dyr af modtagelige arter kan afsættes i og uden for vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) foranstaltningerne i artikel 57, stk. 3, er enten blevet gennemført i hele vaccinationszonen, eller dyrene er blevet transporteret til slagteriet på de betingelser, der er fastsat i stk. 3 eller stk. 4, litra d), og
b) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
c) der må på virksomheden kun forarbejdes fersk kød fra dyr som omhandlet i litra a) eller fra dyr, der er opdrættet og/eller slagtet uden for vaccinationszonen, eller fersk kød som omhandlet i stk. 8
d) alt fersk kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød eller tilberedt kød, et sundhedsmærke i henhold til kapitel VI i bilag I til direktiv 94/65/EF
e) det ferske kød skal under hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og skal transporteres og oplagres adskilt fra kød af en anden dyresundhedsstatus i henhold til dette direktiv.
7. Fersk kød fra vaccinerede dyr af modtagelige arter eller fra ikke-vaccineret seropositivt afkom fra vaccinerede moderdyr, der er slagtet i den periode, der er omhandlet i artikel 1, skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til direktiv 200299/EF og skal oplagres og transporteres adskilt fra kød, der ikke er forsynet med et sådant sundhedsmærke, og efterfølgende transporteres i plomberede beholdere til en af de kompetente myndigheder udpeget virksomhed til forarbejdning i henhold til punkt 1 i del A i bilag VII.
8. Uanset stk. 7 kan fersk kød og afpudset slagteaffald fra vaccinerede, store og små drøvtyggere eller deres ikke-vaccinerede afkom afsættes i og uden for vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
b) der må på virksomheden kun forarbejdes fersk kød, undtagen slagteaffald, som er blevet behandlet i henhold til punkt 1, 3 og 4 i del A i bilag VIII, eller fersk kød som omhandlet i stk. 6 eller fra dyr, der er opdrættet og/eller slagtet uden for vaccinationszonen
c) alt fersk kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til kapitel XI i bilag I til direktiv 64/433/EØF, eller når det drejer sig om kød fra andre klovbærende dyr, et sundhedsmærke i henhold til kapitel III i bilag I til direktiv 91/495/EØF, eller når det drejer sig om hakket kød eller tilberedt kød, et sundhedsmærke i henhold til kapitel VI i bilag I til direktiv 94/65/EF
d) det ferske kød skal under hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og skal transporteres og oplagres adskilt fra kød af anden dyresundhedsstatus i henhold til dette direktiv.
9. Uanset stk. 7 kan fersk kød fra vaccinerede svin og deres ikke-vaccinerede seropositive afkom, der er produceret i perioden fra undersøgelsens indledning, indtil iværksættelsen af foranstaltningerne i artikel 57 er fuldført i hele vaccinationszonen, og indtil der er gået mindst 3 måneder, siden det sidste mund- og klovesygeudbrud er blevet registreret i den pågældende zone, kun afsættes på det nationale marked i den medlemsstat, hvor kødet kommer fra, i og uden for vaccinationszonen på følgende betingelser:
a) virksomhederne skal drives under streng dyrlægekontrol
b) der må kun forarbejdes fersk kød fra dyr, som kommer fra bedrifter, der opfylder betingelserne i artikel 57, stk. 5, eller fersk kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet uden for vaccinationszonen, på virksomhederne
c) alt fersk kød skal være forsynet med et sundhedsmærke i henhold til artikel 4, stk. 3, i direktiv 2002/99/EF
d) det ferske kød skal under hele fremstillingsprocessen være tydeligt identificeret og transporteres og oplagres adskilt fra kød af anden dyresundhedsstatus i henhold til dette direktiv.
10. En anden medlemsstat end den i stk. 9 nævnte kan anmode om en afgørelse efter proceduren i artikel 89, stk. 3, med henblik på at udvide markedsføringen af det i stk. 9 nævnte kød til at omfatte hele eller en del af dens område på betingelser, der skal fastlægges efter samme procedure.
11. Reglerne for forsendelse fra vaccinationszonen af fersk kød, der stammer fra vaccinerede svin, og som er produceret efter den i stk. 9 nævnte periode, og indtil status som mund- og klovesygefri og infektionsfri er generhvervet i overensstemmelse med artikel 61, vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
12. De kompetente myndigheder skal certificere, at betingelserne i stk. 6, stk. 8, og efter omstændighederne, i stk. 10, er overholdt for fersk kød, der er bestemt til handel inden for EF. Myndighederne fører tilsyn med de lokale veterinærmyndigheders kontrol af, at betingelserne overholdes, og meddeler, når det drejer sig om handel inden for EF, de øvrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de virksomheder, de har godkendt til denne certificering.
13. Uanset stk. 8, kan der træffes afgørelse om et særligt sundhedsmærke, der ikke kan forveksles med det sundhedsmærke, som er omhandlet i stk. 8, litra c) og stk. 9, litra c), i overensstemmelse med proceduren i artikel 89, stk. 3, for så vidt angår fersk kød fra drøvtyggere, som ikke er behandlet i henhold til del A i bilag VIII, samt hakket kød og tilberedt kød fremstillet af dette kød, som er beregnet til afsætning på markedet i et særligt område i den medlemsstat, hvor kødet kommer fra.
14. Mælk og mejeriprodukter fra vaccinerede dyr, kan afsættes i og uden for vaccinationszonen, hvis produkterne er blevet underkastet mindst en af de behandlinger, der er nævnt i del A eller B i bilag IX, afhængigt af om de skal anvendes til konsum eller andre formål. Behandlingen skal være blevet foretaget i en virksomhed, som ligger i vaccinationszonen i henhold til artikel 54, stk. 4-7.
15. Indsamling og transport af prøver af rå mælk fra dyr af modtagelige arter fra bedrifter beliggende i beskyttelseszonen til andre laboratorier end et veterinært diagnoselaboratorium, der er godkendt til diagnosticering af mund- og klovesyge, samt forarbejdning af mælken i sådanne laboratorier kan kun finde sted efter officiel tilladelse og under iagttagelse af passende forholdsregler for at undgå enhver mulighed for spredning af mund- og klovesygevirus.
16. For afsætning af andre animalske produkter end dem, der er nævnt i stk. 6-11 og stk. 13-15, gælder de betingelser, der er fastsat i artikel 30, 31, 32 og 42.
AFSNIT 9
GENERHVERVELSE AF STATUS SOM MUND- OG KLOVESYGEFRI OG INFEKTIONSFRI
Artikel 59
Generhvervelse af status som mund- og klovesygefri og infektionsfri
En medlemsstat eller en region i en medlemsstat kan generhverve status som mund- og klovesygefri og infektionsfri efter proceduren i artikel 89, stk. 3, under hensyntagen til betingelserne i artikel 60 og 61.
Artikel 60
Generhvervelse af status, når mund- og klovesygen er udryddet uden nødvaccination
1. En medlemsstat eller en region i en medlemsstat, der er regionaliseret i henhold til artikel 45, generhverver sin tidligere status som mund- og klovesygefri og infektionsfri, når et eller flere mund- og klovesygeudbrud er bekæmpet og udryddet uden vaccination, på følgende betingelser:
a) alle foranstaltningerne i artikel 36 og 44 er afsluttet, og
b) mindst en af følgende betingelser er til stede:
i) de relevante anbefalinger i mund- og klovesygekapitlet i den senest ændrede version af OIE's dyresundhedskodeks er opfyldt
ii) der er gået mindst tre måneder efter det sidst registrerede mund- og klovesygeudbrud, og det er ved klinisk undersøgelse og laboratorieundersøgelse i henhold til bilag III bekræftet, at der ikke forekommer mund- og klovesygevirusinfektion i den pågældende medlemsstat eller region.
2. Beslutninger om generhvervelse af status som mund- og klovesygefri og infektionsfri vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
Artikel 61
Generhvervelse af status, når mund- og klovesygen er udryddet med vaccination
1. En medlemsstat eller en region i en medlemsstat, der er regionaliseret i henhold til artikel 45, generhverver sin tidligere status som mund- og klovesygefri og infektionsfri, når et eller flere mund- og klovesygeudbrud er bekæmpet og udryddet med vaccination, på følgende betingelser:
a) alle foranstaltningerne i artikel 36, 44, 54, 55, 56 og 57 er afsluttet, og
b) mindst en af følgende betingelser er til stede:
i) de relevante anbefalinger i mund- og klovesygekapitlet i den senest ændrede version af OIE's dyresundhedskodeks er opfyldt
ii) der er gået mindst tre måneder, siden det sidst vaccinerede dyr er slagtet, og der er foretaget en serologisk undersøgelse efter de retningslinjer, der er fastlagt i henhold til artikel 70, stk. 3
iii) der er gået mindst seks måneder efter det sidste mund- og klovesygeudbrud eller afsluttet nødvaccination, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræffer senest, og i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastlagt i henhold til artikel 70, stk. 3, er det ved en serologisk undersøgelse baseret på påvisning af antistoffer mod nonstrukturelle mund- og klovesygevirusproteiner blevet påvist, at de vaccinerede dyr ikke er inficeret.
2. Beslutninger om generhvervelse af status som mund- og klovesygefri og infektionsfri vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
Artikel 62
Ændringer af foranstaltninger til generhvervelse af status som mund- og klovesygefri og infektionsfri
1. Uanset artikel 60 kan det efter proceduren i artikel 89, stk. 3, besluttes at ophæve de restriktioner, der anvendes i henhold til dette direktiv, når kravene i artikel 36 og artikel 44 er opfyldt, og den kliniske og serologiske undersøgelse er afsluttet og har bekræftet, at der ikke forekommer mund- og klovesygevirusinfektion.
2. Uanset artikel 61 kan det efter proceduren i artikel 89, stk. 3, besluttes at ophæve de restriktioner, der anvendes i henhold til dette direktiv, når den kliniske og serologiske undersøgelse, der er fastsat i artikel 56, og foranstaltningerne i artikel 57 er afsluttet og har bekræftet, at der ikke forekommer mund- og klovesygevirusinfektion.
3. Uden at dette berører stk. 1 og 2, kan det efter proceduren i artikel 89, stk. 3, besluttes, at der ikke må flyttes nogen dyr af modtagelige arter fra den medlemsstat eller region, hvor mund- og klovesygeudbruddet er opstået, til en anden medlemsstat, før status som mund- og klovesygefri og infektionsfri er generhvervet i henhold til OIE's dyresundhedskodeks, medmindre dyrene:
a) ikke er blevet vaccineret og sendes direkte til et slagteri til omgående slagtning, eller
b) de har været isoleret i mindst 30 dage umiddelbart før pålæsningen og er blevet serologisk undersøgt for antistoffer mod strukturelle mund- og klovesygevirusproteiner udført med negativt resultat på prøver, der er taget inden for de sidste 10 dage før pålæsningen.
4. Uden at dette berører stk. 2, kan det efter proceduren i artikel 89, stk. 3, besluttes, at radius i det overvågningsområde omkring vaccinationszonen, der er nævnt i artikel 52, stk. 2, indtil status som mund- og klovesygefri og infektionsfri er genervhvervet i henhold til OIE's dyresundhedskodeks, skal reduceres, når foranstaltningerne i artikel 57 er afsluttet med tilfredsstillende resultat.
Artikel 63
Certificering af dyr af modtagelige arter og produkter fra sådanne dyr til handel inden for EF
Medlemsstaterne sørger for, at den yderligere certificering, som i henhold til dette direktiv kræves ved handel inden for EF med dyr af modtagelige arter og produkter fremstillet af sådanne dyr, fortsættes, indtil medlemsstaten eller en del deraf har generhvervet status som mund- og klovesygefri og infektionsfri i henhold til artikel 60 og 61.
Artikel 64
Flytning af vaccinerede dyr af modtagelige arter, når status som mund- og klovesygefri og infektionsfri er generhvervet
1. Det er forbudt at sende dyr af modtagelige arter, der er vaccineret mod mund- og klovesyge, fra en medlemsstat til en anden.
2. Uanset forbuddet i stk. 1, kan det efter proceduren i artikel 89, stk. 2, besluttes at træffe særlige foranstaltninger vedrørende vaccinerede dyr af modtagelige arter, der holdes i zoologiske haver, og som indgår i et program til beskyttelse af vilde dyr og planter, eller som holdes i husdyrressourcebygninger, der af de kompetente myndigheder er registreret som avlscenter for dyr, der er nødvendige for artens overlevelse, med forbehold af de relevante bestemmelser i dyresundhedskodeksen fra OIE.
KAPITEL III
FOREBYGGENDE FORANSTALTNINGER
AFSNIT 10
LABORATORIER OG VIRKSOMHEDER, DER HÅNDTERER MUND- OG KLOVESYGEVIRUS
Artikel 65
Laboratorier og virksomheder, der håndterer levende mund- og klovesygevirus
Medlemsstaterne sørger for:
a) at myndighederne fører streng kontrol med laboratorier og virksomheder, hvor der håndteres levende mund- og klovesygevirus, -genom eller -antigener eller vacciner fremstillet af sådanne antigener med henblik på forskning, diagnosticering eller fremstilling
b) at håndtering af levende mund- og klovesygevirus med henblik på forskning og diagnosticering kun finder sted på de godkendte laboratorier, der er opført i del A i bilag XI
c) at håndtering af levende mund- og klovesygevirus med henblik på fremstilling af inaktiverede antigener til fremstilling af vacciner eller fremstilling af vacciner og dermed forbunden forskning kun finder sted på de godkendte virksomheder og laboratorier, der er opført i del B i bilag XI
d) at de laboratorier og virksomheder, der er nævnt i litra b) og c), drives i henhold til de minimumsstandarder for biosikkerhed, der er fastsat i bilag XII.
Artikel 66
Kontrol af laboratorier og virksomheder, der håndterer levende mund- og klovesygevirus
Veterinæreksperter fra Kommissionen foretager i samarbejde med medlemsstaternes myndigheder kontrol på stedet for at fastslå, om de sikkerhedssystemer, der anvendes i de virksomheder og laboratorier, som er nævnt i del A og B i bilag XI, opfylder standarderne for biosikkerhed i bilag XII.
Artikel 67
Ændring af listen over godkendte laboratorier og virksomheder, der håndterer levende mund- og klovesygevirus
1. Listen over laboratorier og virksomheder i del A og B i bilag XI kan ændres efter proceduren i artikel 89, stk. 3, på grundlag af de kontrolbesøg på stedet, der skal foretages i henhold til artikel 66.
2. Listen over laboratorier og virksomheder i del A og B i bilag XI ajourføres regelmæssigt efter proceduren i artikel 89, stk. 2, på grundlag af skriftlige oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 68
Nationale laboratorier
1. Medlemsstaterne sørger for:
a) at laboratorieprøver for mund- og klovesyge udføres på laboratorier, som myndighederne har godkendt hertil
b) at laboratorieprøver til bekræftelse af tilstedeværelse af mund- og klovesygevirus eller andre vira, der forårsager vesikulære sygdomme, udføres i henhold til artikel 71 af et af laboratorierne i del A i bilag XI
c) at et af laboratorierne i del A i bilag XI udpeges til nationalt referencelaboratorium for den medlemsstat, på hvis område det ligger, og at det er ansvarligt for at samordne diagnosticeringsstandarder og -metoder i den medlemsstat
d) at det nationale referencelaboratorium mindst varetager de funktioner og opgaver, som er fastsat i bilag XV
e) at det nationale referencelaboratorium, der er nævnt i litra c), samarbejder med EF-referencelaboratoriet, der omhandles i artikel 69, og sørger for, at der sendes de relevante prøver til EF-referencelaboratoriet.
2. En medlemsstats nationale referencelaboratorium som nævnt i stk. 1, litra c), kan fungere som nationalt referencelaboratorium for en eller flere andre medlemsstater. Medlemsstater, der ikke selv har noget nationalt referencelaboratorium, kan gøre brug af en eller flere andre medlemsstaters nationale referencelaboratorium.
Dette samarbejde skal fastlægges formelt i en gensidig aftale mellem de pågældende medlemsstaters myndigheder, og denne skal meddeles Kommissionen. Samarbejdet skal anføres i den særlige kolonne i skemaet i del A i bilag XI.
3. Medlemsstaterne sørger for, at de laboratorieundersøgelser, der omhandles i dette direktiv, først og fremmest udføres med henblik på at bekræfte eller udelukke mund- og klovesyge og udelukke andre vesikulære sygdomme.
Når der er blevet bekræftet et mund- og klovesygeudbrud, og virussens serotype er identificeret, skal dets antigener bestemmes i forhold til referencevaccinestammerne, eventuelt med bistand fra EF-referencelaboratoriet.
Der skal sendes prøver fra husdyr med tegn på en vesikulær sygdom, som er negative for mund- og klovesygevirus og, hvis det er relevant, SVD-virus, til EF-referencelaboratoriet til yderligere undersøgelse.
4. Medlemsstaterne sørger for, at det nationale referencelaboratorium på deres område er behørigt udstyret og har tilstrækkeligt, uddannet personale til at udføre de laboratorieundersøgelser, som kræves i henhold til dette direktiv.
Artikel 69
EF-referencelaboratoriet
1. EF-referencelaboratoriet udpeges efter aftale med det pågældende laboratorium efter proceduren i artikel 89, stk. 2, for en periode, der fastlægges efter samme procedure.
2. Når der udpeges et EF-referencelaboratorium, tages der først og fremmest hensyn til laboratoriets tekniske og videnskabelige kompetence og til det videnskabelige og tekniske personales ekspertise og kvalifikationer.
3. Kommissionen tager udpegningen af EF-referencelaboratoriet op til fornyet overvejelse ved udgangen af den fastlagte periode eller inden denne periodes udløb på baggrund af, hvordan det har varetaget de funktioner og opgaver, der påhviler EF-referencelaboratoriet i henhold til bilag XVI.
Artikel 70
Sikkerhedsstandarder, retningslinjer for overvågning og adfærdskodeks for godkendte laboratorier og virksomheder, der håndterer levende mund- og klovesygevirus
1. Der kan vedtages en håndbog om minimumsstandarder for laboratorier, der arbejder med mund- og klovesygevirus in vitro og in vivo, efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
2. Retningslinjer for den nødvendige overvågning med henblik på generhvervelse af status som mund- og klovesygefri og infektionsfri kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
3. Der kan vedtages en fælles adfærdskodeks i forbindelse med de sikkerhedssystemer, der anvendes i de laboratorier og virksomheder, som er nævnt i del A og B i bilag XI, efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
AFSNIT 11
DIAGNOSTICERING AF MUND- OG KLOVESYGE
Artikel 71
Standarder og prøver til diagnosticering af mund- og klovesyge og differentialdiagnosticering af andre vesikulære virussygdomme
1. Medlemsstaterne sørger for, at de nationale laboratorier anvender de diagnostiske prøver og standarder i bilag XIII.
2. Efter proceduren i artikel 89, stk. 2, kan der vedtages en beslutning om passende ordninger for køb, oplagring og levering til nationale laboratorier af tilstrækkelige mængder specifikke reagenser eller diagnostiske prøver i nødsituationer, især med hensyn til de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 56, stk. 3.
3. Efter proceduren i artikel 89, stk. 2, kan der vedtages en håndbog om diagnosticering af mund- og klovesyge og differentialdiagnosticering af andre vesikulære sygdomme end SVD.
AFSNIT 12
BEREDSKABSPLANER OG TIDSTRO BEREDSKABSØVELSER
Artikel 72
Beredskabsplaner
1. Medlemsstaterne opstiller en beredskabsplan med angivelse af, hvilke nationale foranstaltninger der skal iværksættes for at skabe større bevidsthed om mund- og klovesyge og forøget beredskab samt beskytte miljøet i tilfælde af et sygdomsudbrud.
2. Beredskabsplanen skal indeholde bestemmelser om adgang til faciliteter, udstyr, mandskab og andet relevant materiel, der er påkrævet for hurtigt og effektivt at kunne udrydde et mund- og klovesygeudbrud; den skal sikre koordinering med nabomedlemsstater og tilskynde til samarbejde med nabotredjelande.
3. Beredskabsplanen skal indeholde bestemmelser om, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes i værste tilfælde, jf. 12 i bilag XVII, og skal indeholde oplysninger om:
a) hvor megen vaccine der menes at være brug for ved en eventuel nødvaccination
b) regioner med stor husdyrbelægningsgrad under hensyntagen til kriterierne i bilag X.
4. Beredskabsplanen skal sikre, at der træffes alle de forholdsregler, som er nødvendige for at forebygge undgåelige skader på miljøet i tilfælde af et udbrud, samtidig med at det sikres, at sygdommen bekæmpes bedst muligt, og for at mindske eventuelle skader som følge af et udbrud mest muligt, især hvis det er nødvendigt at begrave eller brænde kadaverne af selvdøde eller aflivede dyr på stedet.
5. De kriterier og krav, der gælder for opstilling af beredskabsplanen, er fastsat i bilag XVII. Disse kriterier og krav kan ændres efter proceduren i artikel 89, stk. 2, under hensyntagen til mund- og klovesyges særlige karakter og de fremskridt, der er gjort inden for udviklingen af sygdomsbekæmpende foranstaltninger og miljøbeskyttelsesforanstaltninger.
6. Kommissionen gennemgår beredskabsplanerne for at afgøre, om de kan bruges til at nå det mål, der er fastsat i stk. 1, og foreslår den pågældende medlemsstat eventuelle nødvendige ændringer, navnlig for at sikre, at planerne er forenelige med andre medlemsstaters planer.
7. Beredskabsplanerne godkendes efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
8. Medlemsstaterne sørger for, at Kommissionen straks får besked om væsentlige ændringer i deres godkendte beredskabsplaner.
9. De reviderede beredskabsplaner kan derefter godkendes efter proceduren i artikel 89, stk. 2, for at tage hensyn til situationens udvikling.
10. Under alle omstændigheder ajourfører de enkelte medlemsstater deres beredskabsplan hvert femte år, især på baggrund af tidstro beredskabsøvelser, jf. artikel 73, og forelægger den for Kommissionen til godkendelse efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
Artikel 73
Tidstro beredskabsøvelser
1. Medlemsstaterne sørger for, at der gennemføres tidstro beredskabsøvelser i henhold til deres godkendte beredskabsplan og bilag XVII.
2. Medlemsstaterne sørger for, at der, hvis det er muligt og praktisk gennemførligt, gennemføres tidstro beredskabsøvelser i nært samarbejde med myndighederne i tilstødende medlemsstater eller tredjelande.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste resultater af de tidstro beredskabsøvelser. Disse oplysninger forelægges for Kommissionen som led i de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 8 i direktiv 64/432/EØF.
AFSNIT 13
CENTRE FOR SYGDOMSBEKÆMPELSE OG EKSPERTGRUPPER
Artikel 74
Nationale/centrale centre for sygdomsbekæmpelse - funktioner og opgaver
1. Medlemsstaterne sørger for, at der straks kan oprettes et fuldt funktionsdygtigt nationalt/centralt center for sygdomsbekæmpelse i tilfælde af mund- og klovesygeudbrud.
2. Det nationale/centrale center for sygdomsbekæmpelse skal først og fremmest lede og overvåge arbejdet i de lokale centre for sygdomsbekæmpelse, jf. artikel 76. Nogle af det nationale/centrale centers oprindelige funktioner kan sidenhen overdrages til de lokale centre for sygdomsbekæmpelse, som drives på det administrative niveau, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, litra p), i direktiv 64/432/EØF, eller et højere niveau på betingelse af, at dette ikke griber ind i det nationale sygdomsbekæmpelsescenters opgaver.
3. Det nationale/centrale center for sygdomsbekæmpelse er mindst ansvarligt for:
a) at fastlægge de nødvendige bekæmpelsesforanstaltninger
b) at de lokale centre for sygdomsbekæmpelse hurtigt og effektivt gennemfører disse foranstaltninger
c) at de lokale centre for sygdomsbekæmpelse får personale og midler
d) at informere Kommissionen, myndighederne i andre medlemsstater og andre nationale myndigheder, herunder miljømyndigheder og -organer, samt veterinære instanser og landbrugs- og handelsorganer
e) at tilrettelægge en nødvaccinationskampagne og afgrænse vaccinationszoner
f) at samarbejde med diagnoselaboratorier
g) at samarbejde med miljømyndighederne for at koordinere indsatsen på det veterinære og miljøsikkerhedsmæssige område
h) at samarbejde med medierne
i) at samarbejde med de retshåndhævende myndigheder for at sikre en korrekt gennemførelse af særlige retlige bestemmelser.
Artikel 75
Nationale/centrale centre for sygdomsbekæmpelse - tekniske krav
1. Medlemsstaterne sørger for, at de nationale/centrale centre for sygdomsbekæmpelse har alle de nødvendige midler, herunder personale, faciliteter og udstyr, til at føre en effektiv udryddelseskampagne.
2. De midler, der er nævnt i stk. 1, skal mindst omfatte følgende:
a) et system til identifikation af besætninger og lokalisering af dyr, som helst skal være edb-baseret
b) alle relevante kommunikationsmidler, herunder telefoner, fax og eventuelt faciliteter til kommunikation med medierne
c) et kommunikationssystem til udveksling af oplysninger med de lokale centre for sygdomsbekæmpelse, laboratorierne m.v., som helst skal være edb-baseret
d) kort og andre informationskilder, som kan anvendes i ledelsen af bekæmpelsesforanstaltningerne
e) en fælles daglig journal, hvori alle de begivenheder, der er forbundet med et mund- og klovesygeudbrud, registreres i kronologisk orden, og som kan bruges til at sammenkæde og koordinere forskellige aktiviteter
f) lister over nationale og internationale organisationer og laboratorier, som vil blive berørt af og skal kontaktes i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
g) lister over personale og andre personer, som straks kan mobiliseres til at arbejde i lokale centre for sygdomsbekæmpelse eller i ekspertgrupper, jf. artikel 78, i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
h) lister over miljøbeskyttelsesmyndigheder og -organer, der skal kontaktes i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
i) kort over egnede forarbejdningssteder
j) lister over virksomheder, der er bemyndiget til at behandle og forarbejde dyrekroppe og animalsk affald, og som i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud kan gives dette hverv, med angivelse af deres kapacitet, adresse og andre oplysninger, der er relevante for at kunne kontakte dem
k) lister over foranstaltninger til overvågning og kontrol med afstrømning af desinfektionsmidler og spredning af kropsvæv og -væsker i miljøet som følge af kroppenes nedbrydning, især til overfladevand og grundvand.
Artikel 76
Lokale centre for sygdomsbekæmpelse - oprettelse, funktioner og opgaver
1. Medlemsstaterne sørger for, at der straks kan oprettes fuldt funktionsdygtige lokale centre for sygdomsbekæmpelse i tilfælde af mund- og klovesygeudbrud.
2. Medlemsstaterne sørger for, at der som led i deres beredskabsplaner træffes bestemmelse om placeringen af lokale centre for sygdomsbekæmpelse, deres organisation, personale, lokaler, faciliteter og udstyr, forvaltningssystemer, kommunikationslinjer og informationskanaler.
3. Medlemsstaterne sørger for, at de lokale centre for sygdomsbekæmpelse arbejder i tæt samordning og samarbejde med de nationale/centrale centre for sygdomsbekæmpelse, navnlig med hensyn til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 74, stk. 3, litra b).
4. Medlemsstaterne sørger for, at de lokale centre for sygdomsbekæmpelse er organiseret således, at de straks kan iværksætte de foranstaltninger, som ifølge direktivet skal anvendes i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud.
Artikel 77
Lokale centre for sygdomsbekæmpelse - tekniske krav
1. Medlemsstaterne sørger for, at de lokale centre for sygdomsbekæmpelse har personale, faciliteter og udstyr i fornødent omfang og en klar og effektiv ledelsesstruktur, så de kan sikre hurtig gennemførelse af foranstaltningerne vedrørende den epidemiologiske undersøgelse, miljøbeskyttelse, forarbejdning af kroppe fra inficerede besætninger, officielt tilsyn af zonerne, sporing, velfærd og nødslagtning, rengøring og desinfektion og andre hygiejneforanstaltninger, nødvaccination og alle andre beslutninger.
2. De lokale centre for sygdomsbekæmpelse skal mindst have:
a) en telefonlinje, der er forbeholdt kommunikationen med det nationale center for sygdomsbekæmpelse, og tilgængelige telefonlinjer, hvor landbrugere og andre landboere kan få nøjagtige og ajourførte oplysninger om de trufne foranstaltninger
b) feltpersonale, der er udstyret med de nødvendige redskaber til kommunikation og effektiv forvaltning af alle nødvendige data
c) et registreringssystem, der helst skal være edb-baseret, som er forbundet med det nationale center for sygdomsbekæmpelse og alle nødvendige databaser, laboratorier m.v.
d) en fælles daglig journal, hvori alle de begivenheder, der er forbundet med et mund- og klovesygeudbrud, registreres i kronologisk orden, og som kan bruges til at sammenkæde og koordinere forskellige aktiviteter
e) ajourførte lister over personer, herunder dyrlæger fra den private sektor, og lokale organisationer i hver enkelt region, som skal kontaktes og kan inddrages i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
f) ajourførte lister over bedrifter, som artikel 15 og 18 kan gælde for i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
g) ajourførte lister over eventuelle steder, der kan bruges til at brænde og begrave dyr, som er blevet aflivet i henhold til dette direktiv, og som skal forarbejdes i henhold til EF-retsforskrifter og national lovgivning om beskyttelse af miljøet
h) ajourførte lister over miljømyndigheder i hver enkelt region samt andre miljøorganer, som skal kontaktes og inddrages i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud
i) kort over egnede steder, hvor der kan begraves kroppe uden risiko for at skade miljøet, især overfladevand og grundvand
j) liste over virksomheder, der er bemyndiget til at behandle eller bortskaffe dyrekroppe og animalsk affald
k) liste over foranstaltninger til overvågning og kontrol med afstrømning af desinfektionsmidler og spredning af kropsvæv og -væsker i miljøet som følge af kroppenes nedbrydning, især til overfladevand og grundvand.
Artikel 78
Ekspertgruppe
1. Medlemsstaterne opretter en ekspertgruppe, som til stadighed er operationel, som er sammensat af epidemiologer, veterinæreksperter og virologer på en afbalanceret måde, og som skal opretholde den nødvendige ekspertise til at bistå myndighederne med at sikre beredskabet i tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud.
Som en undtagelse fra første afsnit kan medlemsstater med et begrænset antal dyr af modtagelige arter indgå en formaliseret aftale med andre medlemsstater om gensidig bistand vedrørende ekspertgruppen. Disse ordninger skal nærmere angives i de beredskabsplaner, der omhandles i artikel 72.
2. Hvis der opstår mistanke om et mund- og klovesygeudbrud, skal ekspertgruppen mindst:
a) evaluere det kliniske billede og den epidemiologiske situation
b) rådgive med hensyn til den prøvetagning og de analyser, der er nødvendige for at diagnosticere mund- og klovesyge, og de supplerende foranstaltninger, der skal træffes.
3. I tilfælde af et mund- og klovesygeudbrud skal ekspertgruppen mindst gøre følgende:
a) på grundlag af de forelagte oplysninger og om nødvendigt på stedet foretage en evaluering af det kliniske billede og en analyse af den epidemiologiske undersøgelse for at indsamle de data, der er nødvendige for at bestemme:
i) infektionens oprindelse
ii) datoen for indslæbning af det infektiøse agens
iii) sygdommens mulige spredning.
b) aflægge rapport til chefen for veterinærtjenesten og det nationale center for sygdomsbekæmpelse
c) rådgive med hensyn til screening, prøvetagning, testprocedurer, kontrol og andre foranstaltninger, der skal anvendes, og den strategi, der skal iværksættes, herunder rådgivning om biosikkerhedsmæssige foranstaltninger på de bedrifter eller i de bygninger, der omhandles i artikel 16, og rådgivning i forbindelse med nødvaccination
d) følge den epidemiologiske undersøgelse op og fastlægge retningslinjer for den
e) supplere de epidemiologiske data med geografiske, meteorologiske og andre nødvendige oplysninger
f) analysere de epidemiologiske oplysninger og med regelmæssige mellemrum foretage risikovurderinger.
g) være med til at sikre, at dyrekroppe og animalsk affald forarbejdes med et minimum af negative indvirkninger på miljøet.
AFSNIT 14
ANTIGEN- OG VACCINEBANKER
Artikel 79
Nationale antigen- og vaccinebanker
1. Medlemsstaterne kan som led i beredskabsplanen oprette eller opretholde nationale antigen- og vaccinebanker, der med henblik på nødvaccination har beredskabslagre af antigener eller vacciner, som er godkendt i henhold til direktiv 2001/82/EF.
2. Medlemsstaterne kan benytte sig af virksomheder til pakning og oplagring af vacciner til nødvaccination.
3. Medlemsstaterne sørger for, at antigen og formuleret vaccine i de nationale antigen- og vaccinebanker opfylder de minimumsstandarder, der er fastsat for EF-antigen- og vaccinebanken med hensyn til sikkerhed, sterilitet og indhold af nonstrukturelle proteiner.
4. Medlemsstater, der opretholder en national antigen- og vaccinebank, skal underrette Kommissionen om bankens antigen- og vaccinelagre. Disse oplysninger forelægges for Kommissionen hver tolvte måned som led i de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 8 i direktiv 64/432/EØF. Oplysningerne om mængder og undertyper af antigener eller godkendte vacciner, der er oplagret i den nationale antigen- og vaccinebank, behandles som klassificerede oplysninger og offentliggøres ikke.
Artikel 80
EF-antigen- og vaccinebanken
1. Der oprettes en EF-antigen og vaccinebank efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
2. Kommissionen sørger for, at der opbevares EF-beredskabslagre af koncentrerede, inaktiverede antigener til fremstilling af mund- og klovesygevacciner i EF-antigen- og vaccinebanken. Efter proceduren i artikel 89, stk. 2, træffes der beslutning om, hvor mange doser, og hvor mange forskellige stammer og undertyper af mund- og klovesygevirusantigen og, hvis det er nødvendigt, vacciner, der er godkendt i henhold til direktiv 2001/82/EF, og som skal opbevares i EF-antigen- og vaccinebanken, under hensyntagen til de anslåede behov i henhold til de i artikel 72 nævnte beredskabsplaner og den epidemiologiske situation, eventuelt efter høring af EF-referencelaboratoriet.
3. Oplysningerne om mængder og undertyper af antigener og godkendte vacciner, der er oplagret i EF-antigen- og vaccinebanken, behandles som klassificerede oplysninger og offentliggøres ikke.
4. Betingelserne for oprettelse og opretholdelse af EF-beredskabslagre af antigen og godkendte vacciner, helst i mindst to fremstillingsvirksomheder, fastsættes i en kontrakt, der indgås mellem Kommissionen og fremstillingsvirksomhederne. Kontrakterne skal mindst indeholde følgende:
a) betingelser for levering af mængder og undertyper af koncentreret, inaktiveret antigen
b) betingelser for sikker oplagring af antigen og godkendte vacciner
c) garantier og betingelser for hurtig formulering, fremstilling, aftapning, mærkning og distribution af vacciner.
5. De betingelser og garantier, der er nævnt i stk. 4, litra a)-c), kan ændres efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
Artikel 81
Levering og opbevaring af koncentreret, inaktiveret antigen
Kommissionen sørger for, at den fabrikant, som på kontrakt leverer det koncentrerede, inaktiverede antigen til EF-antigen- og vaccinebanken, garanterer betingelser for levering og opbevaring af koncentreret, inaktiveret mund- og klovesygevirusantigen, som mindst svarer til punkt 1 i bilag XIV.
Artikel 82
Formulering, fremstilling, aftapning, mærkning og distribution af vaccine
1. Kommissionen sørger for, at den fabrikant, som på kontrakt leverer det koncentrerede, inaktiverede antigen til EF-antigen og -vaccinebanken, garanterer betingelserne for formulering, efterbehandling, aftapning, mærkning og levering af vacciner, der er fremstillet af antigen som omhandlet i artikel 81, og som mindst svarer til betingelserne i bilag XIV, punkt 2.
2. I nødsituationer og under hensyntagen til den epidemiologiske situation bemyndiges Kommissionen til at træffe foranstaltninger til omgående fremstilling, aftapning, mærkning, midlertidig oplagring og distribution af de påkrævede mængder vaccine fremstillet af egnet antigen.
Artikel 83
Adgang til EF-antigen- og vaccinebanken
1. Medlemsstaterne har adgang til EF-antigen- og vaccinebanken efter anmodning fra Kommissionen.
Kommissionen træffer inden for de grænser, som EF-beredskabslagrene af antigener og vacciner sætter, omgående foranstaltninger til formulering, fremstilling, aftapning, mærkning og distribution af de påkrævede vaccinemængder og -undertyper i henhold til artikel 51.
2. Medlemsstater, der opretholder en national antigen- og vaccinebank, og medlemsstater, der er tilknyttet en international antigen- og vaccinebank, har samme rettigheder og forpligtelser over for EF-antigen- og vaccinebanken som medlemsstater uden beredskabslagre.
3. Hvis det er i EF's interesse, kan Kommissionen levere eller låne antigener fra EF-beredskabslagrene eller vacciner fremstillet af sådanne antigener til tredjelande.
Uden at dette berører aftaler mellem EF og tredjelande, indrømmes tredjelande adgang til EF-antigen- og vaccinebanken efter proceduren i artikel 89, stk. 2, på betingelse af, at der efter samme procedure vedtages nærmere regler mellem Kommissionen og det pågældende tredjeland om det økonomiske og tekniske samarbejde.
4. Når der er brugt antigen eller formuleret vaccine fra EF-beredskabslagrene, sørger Kommissionen for, at den brugte mængde antigen eller vaccine erstattes hurtigst muligt og i overensstemmelse med den epidemiologiske situation.
Artikel 84
Testning af mund- og klovesygevacciner
1. Det påhviler Kommissionen at tilrettelægge uafhængig testning af styrken og uskadeligheden af vacciner, som er fremstillet af antigen fra EF-antigen- og vaccinebanken, og af vacciner, der er fremstillet af andre antigener, og som skal anvendes som led i EF's bistand til foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge i tredjelande i henhold til artikel 82, stk. 2, og artikel 83, stk. 3.
2. Kommissionen kan indgå aftale med et uafhængigt EF-koordineringsinstitut om at gennemføre den testning, der er nævnt i stk. 1.
Om nødvendigt udpeges EF-koordineringsinstituttet, og der fastsættes nærmere regler for dets funktioner og ansvar og EF-tilskuddet efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
3. Uden at dette berører standarderne for styrke, sikkerhed og fremstillingsprocedurer i de relevante EF-retsforskrifter, skal vacciner, som er fremstillet af antigen fra EF-antigen- og vaccinebanken, mindst opfylde de minimumsstandarder for styrke, sikkerhed og fremstillingsprocedurer, der er fastsat i Den Europæiske Farmakopé og de relevante bestemmelser i OIE's manual.
AFSNIT 15
MUND- OG KLOVESYGE HOS ANDRE ARTER
Artikel 85
Supplerende foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af mund- og klovesyge
1. Med forbehold af forordning (EF) nr. 1774/2002 og eventuel gennemførelseslovgivning sørger medlemsstaterne for, at forbuddet mod fodring med køkkenaffald i overensstemmelse med EF-retsforskrifter og national lovgivning finder anvendelse på alle dyr uanset deres anvendelse og disse dyrs opholdssted. Nærmere bestemmelser om bekæmpelsesforanstaltninger kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
2. Nærmere bestemmelser om bekæmpelse af mund- og klovesyge for så vidt angår de dyr, der er omhandlet i artikel 2, litra a), kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
3. En medlemsstats kompetente myndighed skal, straks efter at have fået oplysning om mistanke om, at vilde dyr er blevet smittet med mund- og klovesyge, træffe alle passende foranstaltninger for at be- eller afkræfte sygdommens forekomst ved undersøgelse af alle vilde dyr af modtagelige arter, som er skudt eller fundet døde, herunder laboratorieundersøgelse. Den underretter ejere af dyr af modtagelige arter og jægere om mistanken.
4. Så snart en medlemsstats kompetente myndighed har fået bekræftet, at der foreligger et primærtilfælde af mund- og klovesyge hos vilde dyr, skal den straks iværksætte foranstaltningerne i bilag XVIII del A med henblik på at begrænse sygdommens spredning og udarbejde en plan for udryddelse af mund- og klovesyge i overensstemmelse med bilag XVIII del B. Den underretter ejere af dyr af modtagelige arter og jægere om det konstaterede tilfælde.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
Artikel 86
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette direktiv, og træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest på den i artikel 93, stk. 1, fastsatte dato Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser, og enhver senere ændring meddeles omgående.
Artikel 87
Procedurer for gennemførelse af særlige artikler og for vedtagelse af yderligere gennemførelsesbestemmelser til direktivet og for ændring af bilagene
1. Gennemførelsesbestemmelser til artikel 75, stk. 2, og artikel 77, stk. 2, kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
2. Yderligere gennemførelsesbestemmelser til direktivet kan vedtages efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
3. Bilagene til dette direktiv kan ændres efter proceduren i artikel 89, stk. 2, og når det gælder bilag XI, efter proceduren i artikel 89, stk. 3.
Artikel 88
Procedure for vedtagelse af epidemiologiske ad hoc-foranstaltninger
Hvis en medlemsstat i forbindelse med iværksættelsen af foranstaltningerne i dette direktiv fastslår, at en foranstaltning ikke er afpasset efter den epidemiologiske situation, eller hvis mund- og klovesygevirussen synes at brede sig til trods for de foranstaltninger, der er truffet i henhold til direktivet, kan der vedtages en ad hoc-beslutning efter proceduren i artikel 89, stk. 3, om at bemyndige den medlemsstat til at iværksætte alternative foranstaltninger med tilsvarende epidemiologisk virkning for en begrænset periode afpasset efter den epidemiologiske situation.
Artikel 89
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 178/2002.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, fastsættes til tre måneder.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, fastsættes til 15 dage.
4. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
KAPITEL V
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 90
Ændring af direktiv 92/46/EØF
I kapitel I, punkt 4, litra b), i bilag A til direktiv 92/46/EØF udgår andet afsnit.
Artikel 91
Ophævelse af retsakter
1. Direktiv 85/511/EØF og beslutning 89/531/EØF af 25. september 1989 om udpegning af et referencelaboratorium til identifikation af mund- og klovesygevirus og om fastlæggelse af dets opgaver(40) og 91/665/EØF af 11. december 1991 om udpegning af et EF-koordineringsinstitut for mund- og klovesygevacciner og om fastlæggelse af dets opgaver(41), der er vedtaget til gennemførelse heraf, ophæves fra den i artikel 93 omhandlede dato. Direktiv 85/511/EØF ophæves, uden at dette indskrænker medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de gennemførelses- og anvendelsesfrister, der er fastsat i del B i bilag XIX.
2. Henvisninger til direktiv 85/511/EF betragtes som henvisninger til nærværende direktiv og bør læses efter sammenligningstabellen i bilag XX.
Artikel 92
Overgangsbestemmelser
1. Der kan vedtages overgangsbestemmelser efter proceduren i artikel 89, stk. 2, for en periode på fem år fra datoen for dette direktivs ikrafttrædelse.
2. Senest seks måneder efter den dato, der er nævnt i artikel 94, forelægger medlemsstaterne Kommissionen ændrede beredskabsplaner for at tage hensyn til bestemmelserne i artikel 72.
Kommissionen sammenholder disse beredskabsplaner med målene i dette direktiv og foreslår de pågældende medlemsstater de ændringer, den finder nødvendig, især for at sikre, at planerne er forenelige med andre medlemsstaters planer.
De ændrede beredskabsplaner godkendes efter proceduren i artikel 89, stk. 2.
Artikel 93
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2004. De underretter straks Kommissionen derom.
De anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 2004.
Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 94
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 95
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2003.
A Tanács 2003/85/EK irányelve
(2003. szeptember 29.)
a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről, valamint a 85/511/EGK irányelv és a 89/531/EGK és a 91/665/EGK határozat hatályon kívül helyezéséről és a 92/46/EGK irányelv módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [4],
mivel:
(1) A Közösség állat-egészségügyi feladatai közé tartozik az állatállomány egészségi állapotának javítása és ezáltal az állattenyésztés jövedelmezőségének növelése, valamint az állatok, illetve állati termékek kereskedelmének elősegítése. Ugyanakkor a Közösség egyben az értékek közössége is, és az állatbetegségek leküzdésére irányuló politikái nem alapulhatnak kizárólag üzleti érdekeken, hanem etikai elvekre is komolyan tekintettel kell lenniük.
(2) A ragadós száj- és körömfájás a párosujjú patások egyik rendkívül fertőző vírusos megbetegedése. Noha a ragadós száj- és körömfájásnak nincs közegészségügyi jelentősége, kivételes gazdasági jelentőségének köszönhetően a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) által a betegségekről összeállított A. jegyzék élén szerepel.
(3) A ragadós száj- és körömfájás bejelentési kötelezettség alá eső betegség, és az érintett tagállamnak az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló, 1982. december 21-i 82/894/EGK tanácsi irányelvvel [5] összhangban be kell jelentenie a járványkitöréseket a Bizottságnak és a többi tagállamnak.
(4) A ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedéseket a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről szóló, 1985. november 18-i 85/511/EGK tanácsi irányelv [6] állapítja meg. Ezt az irányelvet számos alkalommal lényegesen módosították. Most, hogy az említett irányelvhez új módosítások készülnek, az egyértelműség érdekében kívánatos, hogy a kérdéses rendelkezéseket átdolgozzák.
(5) A 85/511/EGK irányelv, a szarvasmarhafélék és sertések Közösségen belüli kereskedelmét befolyásoló állat-egészségügyi problémákról szóló 64/432/EGK irányelv, valamint a szarvasmarhafélék, a sertés, továbbá a friss hús vagy húsipari termékek harmadik országból történő behozatalára vonatkozó egészségügyi és állat-egészségügyi vizsgálatok problémáiról szóló 72/462/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. június 26-i 90/423/EGK tanácsi irányelv [7] elfogadását követően a ragadós száj- és körömfájás elleni profilaktikus vakcinázást 1992. január 1-jétől betiltották a Közösség egész területén.
(6) Megelőző jellegű intézkedések szükségesek annak elkerülésére, hogy ragadós száj- és körömfájás törjön be a Közösségbe és a közösségi állatállományba a szomszédos országokból vagy élő állatoknak és állati eredetű termékeknek a Közösségbe való behozatala révén. Nincs arra utaló jel, hogy a profilaktikus vakcinázás betiltását követően bejelentett ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörések a közösségi jogszabályok szerint történő és az állat-egészségügyi határállomásokon végzett, a harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1991. július 15-i 91/496/EGK tanácsi irányelvvel [8] és a Közösségbe harmadik országokból érkező termékek állat-egészségügyi ellenőrzésének szervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1990. december 10-i 90/675/EGK tanácsi irányelvvel [9] összhangban meghatározott állat-egészségügyi ellenőrzés alá eső behozatalnak tulajdoníthatók.
(7) Mindazonáltal az állati termékek behozatalára vonatkozó, a kockázat csökkentését célzó közösségi szabályok szigorú alkalmazását erőteljesen hangsúlyozni kell, már csupán az áru- és személyforgalom világszerte való növekedése miatt is. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy ezeket a jogszabályokat teljes egészében végrehajtsák, valamint elegendő munkaerőt és forrást kell biztosítaniuk ahhoz, hogy a külső határokon szigorú ellenőrzést lehessen folytatni.
(8) Továbbá az Európai Parlamentnek a ragadós száj- és körömfájással foglalkozó ideiglenes bizottsága megállapította, hogy a gyakorlatban az állat-egészségügyi határellenőrzéseknek nem sikerül megakadályozniuk, hogy a Közösségbe jelentős mennyiségű hús és húsipari termék kerüljön be illegálisan.
(9) Az egységes piac feltételei és az állatállomány általánosan kielégítő egészségügyi állapota mellett az állatok és állati termékek forgalma jelentősen megnövekedett, és a Közösség bizonyos régióiban nagy sűrűségű állatállománnyal rendelkező területek vannak.
(10) A 2001-ben egyes tagállamokban kitört ragadósszáj- és körömfájás-járvány megmutatta, hogy a ragadós száj- és körömfájásra fogékony fajokba tartozó állatok intenzív mozgása és kereskedelme következtében egy kitörés gyorsan járványos méreteket ölthet, akkora zavarokat okozva, amelyek rendkívüli mértékben csökkenthetik a fertőzésre fogékony fajokba tartozó állatok tenyésztésének és a vidéki gazdaság egyéb részeinek jövedelmezőségét, továbbá jelentős pénzügyi forrásokat igényelnek a mezőgazdasági termelők kártalanításához, valamint a védelmi intézkedések alkalmazásához.
(11) A 2001. évi ragadósszáj- és körömfájás-válság során a Bizottság védekező intézkedések elfogadása révén megerősítette a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló, a 85/511/EGK irányelvben megállapított közösségi védelmi intézkedéseket, összhangban az egyes élő állatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelvvel [10], valamint a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló, 1989. december 11-i 89/662/EGK tanácsi irányelvvel [11].
(12) 2001-ben a Bizottság a sürgősségi vakcinázás alkalmazásának feltételeiről is fogadott el határozatokat, a 85/511/EGK irányelvvel összhangban. E feltételeket az állat-egészségügyi és állatjóléti tudományos bizottságnak a ragadós száj- és körömfájás elleni sürgősségi vakcinázás stratégiájáról szóló 1999-es jelentésében foglalt ajánlások figyelembevételével állapították meg.
(13) Ennek az irányelvnek figyelembe kell vennie a tagállamok szakértőcsoportjainak a ragadós száj- és körömfájásra vonatkozó közösségi jogszabályok felülvizsgálatáról szóló 1998-as jelentését, amely tükrözi az 1997-es klasszikus sertéspestisjárvány során a tagállamok által szerzett tapasztalatokat, valamint a ragadós száj- és körömfájás megelőzéséről és az ellene folytatott védekezésről 2001 decemberében Brüsszelben tartott nemzetközi konferencia következtetéseit.
(14) Ennek az irányelvnek figyelembe kell vennie az Európai Unióban 2001-ben fellépett ragadósszáj- és körömfájás-járványról szóló, 2002. december 17-i európai parlamenti állásfoglalást [12], amely az Európai Parlament ragadós száj- és körömfájással foglalkozó ideiglenes bizottságának következtetésein alapul.
(15) Figyelembe kell venni az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet (FAO) ragadós száj- és körömfájás elleni védekezéssel foglakozó európai bizottsága harmincadik ülésszakának a "Minimumszabályok a ragadós száj- és körömfájás élő vírusával in vitro és in vivo foglalkozó laboratóriumoknak" című, 1993-as jelentésében megfogalmazott ajánlásokat.
(16) Ennek az irányelvnek figyelembe kell vennie továbbá az Állat-egészségügyi Kódexben és az OIE-nek a diagnosztikai vizsgálatok és vakcinák szabványairól szóló kézikönyvében (OIE-kézikönyv) tett változtatásokat.
(17) A ragadós száj- és körömfájás bármely esetleges kitörésének korai észlelése érdekében jogszabályi rendelkezésekkel kell kötelezni azokat, akik a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokkal érintkeznek, hogy jelentsenek be a hatáskörrel rendelkező hatóságnak minden gyanús esetet. Rendszeres ellenőrzéseket kell bevezetni a tagállamokban annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelők valóban megismerjék és alkalmazzák az általános járványvédelmi és biológiai biztonsági szabályokat.
(18) A ragadós száj- és körömfájás gyanújának felmerülésekor haladéktalanul fel kell lépni, hogy azonnali és hatékony védelmi intézkedéseket lehessen végrehajtani, amint a betegséget megállapítják. Ezeket az intézkedéseket a hatáskörrel rendelkező hatóságnak az érintett tagállamban fennálló járványügyi helyzethez kell igazítania. Az intézkedéseket azonban a közösségi jogszabályokkal összhangban megállapított különleges védekező intézkedésekkel is meg kell erősíteni.
(19) A betegségről gyors és részletes diagnózist kell adni, és el kell végezni a fertőzést okozó érintett vírus azonosítását, a tagállamok nemzeti laboratóriumaiból álló hálózat vezetése alatt. Szükség esetén egy közösségi referencialaboratóriumnak kell biztosítania a nemzeti laboratóriumok közötti együttműködést, amelyet a Bizottság jelöl ki, az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [13] által létrehozott Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság eljárásával összhangban.
(20) A ragadós száj- és körömfájás laboratóriumi differenciáldiagnózisát illetően figyelembe kell venni a diagnosztikai eljárások, mintavételi módszerek és a sertések hólyagos betegségének megállapítására és differenciáldiagnózisára szolgáló laboratóriumi vizsgálatok eredményeinek értékelésére vonatkozó kritériumok meghatározásáról szóló, 2000. július 4-i 2000/428/EK bizottsági határozatot [14].
(21) A ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedéseknek elsősorban a fertőzött állomány kiirtásán kell alapulniuk. A fogékony fajba tartozó fertőzött és kontaminálódott állatok leölését haladéktalanul el kell végezni az állatok levágásuk vagy leölésük során való védelméről szóló, 1993. december 22-i 93/119/EK tanácsi irányelvnek megfelelően [15]. Amennyiben lehetséges, az elhullott vagy leölt állatok tetemeinek ártalmatlanítását a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel [16] összhangban kell végezni.
(22) Ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés esetén integrálni kell a közegészségügyi és környezetvédelmi szempontokat, különösen a hatáskörrel rendelkező állat-egészségügyi és környezetvédelmi hatóságok közötti szoros együttműködés kialakításával. A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv [17] integrált környezetvédelmi engedélyt ír elő az állati tetemek és állati hulladékok ártalmatlanítására vagy újrahasznosítására szolgáló, meghatározott kezelési kapacitással rendelkező létesítmények részére. Az állati tetemek máglyán való elégetéséből vagy tömeges elföldeléséből származó szükségtelen kockázatokat el kell kerülni.
(23) Kitörés esetén azonnal meg kell akadályozni a fertőzés terjedését az állatok mozgásának és a kontaminálódásra hajlamos termékek használatának gondos figyelemmel kísérésével és - megfelelő esetben, elsősorban nagy sűrűségű állatállománnyal rendelkező területeken - sürgősségi vakcinázás elrendelésével.
(24) Az intézkedések, amelyeket a 2001-ben egyes tagállamokat sújtó ragadósszáj- és körömfájás-járvány elleni védekezés során hoztak, rávilágítottak arra, hogy a nemzetközi és közösségi jogszabályok és az ezekre épülő gyakorlat nem vette kellően figyelembe azokat a lehetőségeket, amelyeket a sürgősségi vakcinázás és a fertőzött állatoknak a vakcinázott állományban való kimutatására szolgáló későbbi vizsgálatok nyújtanak. Túl nagy jelentőséget tulajdonítottak a kereskedelempolitikai szempontoknak, ami azt eredményezte, hogy még akkor sem végezték el a védőoltást, amikor ez engedélyezett volt.
(25) Számos stratégia áll rendelkezésre a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezéshez. Járvány esetén a betegség elleni védekezés stratégiájának kiválasztásakor hasonlóképpen számításba kell venni azt, hogy melyik stratégia okozza a lehető legkisebb gazdasági kárt a gazdaság agrárágazaton kívüli ágazatainak.
(26) A vakcinázott állatok későbbi leölése nélküli sürgősségi vakcinázás révén a járványvédelmi célból leölt állatok száma jelentősen csökkenthető. Később megfelelő vizsgálattal kell alátámasztani a fertőzés hiányát.
(27) A tisztításnak és a fertőtlenítésnek a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi politika szerves részét kell képeznie. A fertőtlenítőszerek felhasználásának meg kell felelnie a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek [18].
(28) A ragadós száj- és körömfájás vírusával fertőzött, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból gyűjtött sperma, petesejtek és embriók hozzájárulhatnak a betegség terjedéséhez, ezért azokra a Közösségen belüli kereskedelemre az alábbi irányelvekben megállapított állat-egészségügyi feltételeken kívül további korlátozásokat kell alkalmazni:
- A Tanács 1988. június 14-i 88/407/EGK irányelve [19] a szarvasmarhafajba tartozó háziállatok mélyhűtött spermájának Közösségen belüli kereskedelmére és behozatalára alkalmazandó állat-egészségügyi követelmények megállapításáról.
- A Tanács 1989. szeptember 25-i 89/556/EGK irányelve [20] a szarvasmarhafajba tartozó háziállatok embrióinak Közösségen belüli kereskedelmét és harmadik országokból történő behozatalát szabályozó állat-egészségügyi feltételekről.
- A Tanács 1992. július 13-i 92/65/EGK irányelve [21] a 90/425/EGK irányelv A. mellékletének I. pontjában felsorolt külön közösségi szabályokban megállapított állat-egészségügyi követelmények hatálya alá nem tartozó állatok, spermák, petesejtek és embriók Közösségen belüli kereskedelmére és a Közösségbe történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi követelmények megállapításáról.
(29) Járványkitörés esetén szükség lehet arra, hogy ne csak a fertőzésre fogékony fajba tartozó fertőzött állatokra alkalmazzák a védelmi intézkedéseket, hanem a betegségre nem fogékony fajba tartozó kontaminálódott állatokra is, amelyek mechanikai átvivői lehetnek a vírusnak. A 2001. évi ragadósszáj- és körömfájás-járvány során olyan gazdaságokból való lófélék mozgására is alkalmaztak korlátozásokat, amelyekben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartottak vagy ilyen gazdaságokkal voltak szomszédosak, és - a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételekről szóló, 1990. június 26-i 90/426/EGK tanácsi irányelv [22] előírásain túl - meghatározott bizonyítványt írtak elő a ragadós száj- és körömfájás által érintett tagállamból származó lófélék kereskedelmének ellenőrzésére.
(30) Az állategészségügy tekintetében az emberi fogyasztásra szánt állati termékek forgalomba hozatalára, kereskedelmére és a Közösségbe történő behozatalára irányadó feltételeket a következő irányelvekben állapították meg:
- A Tanács 1964. június 26-i 64/433/EGK irányelve [23] a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról.
- Tanács 1976. december 21-i 77/99/EGK irányelve [24] a húsipari termékek Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról.
- A Tanács 1980. január 22-i 80/215/EGK irányelve [25] a húsipari termékek Közösségen belüli kereskedelmét érintő állat-egészségügyi problémákról.
- A Tanács 1990. november 27-i 91/495/EGK irányelve [26] a nyúlhús és a tenyésztett vadak húsának előállítását és forgalomba hozatalát érintő közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról.
- A Tanács 1994. december 14-i 94/65/EK irányelve [27] a darált hús és az előkészített húsok előállítására és forgalomba hozatalára vonatkozó követelmények megállapításáról.
- A Tanács 2002. december 16-i 2002/99/EK irányelve [28] az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek előállítására, feldolgozására, forgalmazására és behozatalára irányadó állat-egészségügyi szabályok megállapításáról.
(31) Ezeknek az irányelveknek más jogszabályokkal való felváltása jelenleg folyamatban van. A hivatkozás megkönnyítése érdekében a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó hús és húsipari termékek kezelését - amely az esetlegesen előforduló ragadósszáj- és körömfájás-vírus elpusztítása céljából szükséges - ennek az irányelvnek a VII-IX. melléklete határozza meg, e mellékletek pedig a fenti irányelveken alapulnak és megfelelnek az OIE ajánlásainak.
(32) Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek előállítására, feldolgozására, forgalmazására és behozatalára irányadó állat-egészségügyi szabályokat a 2002. december 16-i 2002/99/EK tanácsi irányelv [29] állapítja meg.
(33) A nyers tej, a hőkezelt tej és a tejalapú termékek előállítására és forgalomba hozatalára vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 1992. június 16-i 92/46/EGK tanácsi irányelv [30] előírja az olyan állatokból származó tej kezelését, amelyeket a ragadós száj- és körömfájás elleni közösségi védelmi intézkedésekkel összhangban létesített megfigyelési körzet határain belül tartanak. Az irányelv követelményei nem kielégítőek, mivel nem írják elő a védőkörzetből és a vakcinázott állatokból származó tej kezelését. Emellett az emberi fogyasztásra szánt tejnek a fenti irányelvben előírt kezelése meghaladja az OIE kódexének a ragadós száj- és körömfájás vírusa tejben való elpusztítására vonatkozó követelményét, és logisztikai nehézségeket is okoz a tejüzemek által visszautasított jelentős mennyiségű tej ártalmatlanításával kapcsolatban. Ennek az irányelvnek részletesebb rendelkezéseket kell tartalmaznia a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó tejnek a ragadós száj- és körömfájás elleni védelmi intézkedések hatálya alá tartozó területeken történő begyűjtésére és szállítására vonatkozóan. A tej és tejtermékek ezen irányelv IX. mellékletében meghatározott kezelése megfelel a tejben és tejtermékekben esetleg előforduló ragadósszáj- és körömfájás-vírus elpusztítására vonatkozó OIE-ajánlásoknak. A 92/46/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(34) Az állati eredetű termékeket illetően figyelembe kell venni a 89/662/EGK irányelv, illetve a kórokozók tekintetében a 90/425/EGK irányelv A. mellékletének I. pontjában felsorolt külön közösségi szabályokban megállapított állat-egészségügyi és közegészségügyi követelmények hatálya alá nem tartozó termékek Közösségen belüli kereskedelmére és a Közösségbe történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi és közegészségügyi követelmények megállapításáról szóló, 1992. december 17-i 92/118/EGK tanácsi irányelvet [31]. A 92/118/EGK irányelv egyes rendelkezéseit az 1774/2002/EK rendeletbe is belefoglalták.
(35) A régiókba sorolás elve alkalmazásának lehetővé kell tennie szigorú védelmi intézkedések végrehajtását - beleértve a sürgősségi vakcinázást is - a Közösség egy meghatározott részében, anélkül, hogy az általános közösségi érdekeket veszélyeztetne. A vakcinázott állatokból származó tejtermékek és húsipari termékek az etárgyra vonatkozó közösségi jogszabályoknak és különösen ennek az irányelvnek megfelelően hozhatók forgalomba.
(36) A 64/432/EGK irányelv előírja a régiók meghatározását. Az állatbetegségeknek a 82/894/EGK tanácsi irányelv szerinti bejelentésére szolgáló kódolt formák és a kódok megállapításáról szóló, 2000. december 11-i 2000/807/EK bizottsági határozat [32] adminisztrációs területi egységeket határoz meg a tagállamokban a járványvédelmi intézkedések és a betegségek bejelentése tekintetében.
(37) A sürgősségi helyzetek elkerülése érdekében a Közösség, a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák közösségi tartalékainak létesítéséről szóló, 1991. december 11-i 91/666/EGK tanácsi határozattal [33] összhangban, kijelölt létesítményekben tárolt, inaktivált ragadós száj- és körömfájás antigéntartalékot, valamint közösségi antigén és vakcinabankot létesített. Áttekinthető és hatékony eljárásokat kell kialakítani, hogy az antigénhez indokolatlan késedelem nélkül hozzá lehessen férni. Ezenkívül egyes tagállamok nemzeti antigén- és vakcinabankokat létesítettek és tartanak fenn.
(38) Az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [34] előírja, hogy néhány kisebb kivételtől eltekintve a Közösségen belül forgalomba kerülő valamennyi állatgyógyászati készítménynek forgalombahozatali engedéllyel kell rendelkeznie. Ezenkívül az irányelv meghatározza azokat a kritériumokat, amelyek alapján megadható a forgalombahozatali engedély az állatgyógyászati készítmények számára, beleértve az immunológiai állatgyógyászati készítményeket is. Az irányelv felhatalmazza a tagállamokat, hogy súlyos járvány esetén bizonyos feltételek mellett forgalombahozatali engedély nélkül is engedélyezzék, hogy egyes termékek a piacukra kerüljenek. A ragadós száj- és körömfájás esetében fennáll a súlyos járvány kialakulásának lehetősége. Tekintettel a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok sürgősségi helyzet esetén való hatékony védelméhez szükséges antigén gyors módosulására, a ragadós száj- és körömfájás elleni vakcinák jogosultak a fenti irányelvben meghatározott eltérésre.
(39) A közösségi referencialaboratórium tanácsot ad a Bizottságnak és a tagállamoknak a vakcinák és antigének szükségességével kapcsolatban, különösen amikor olyan vírustörzseket mutatnak ki, amelyek ellen a közösségi antigén- és vakcinabankban tárolt antigének felhasználásával gyártott vakcinák nem nyújtanak kielégítő védelmet.
(40) A ragadósszáj- és körömfájás-vírus szándékos kibocsátásának kockázata miatti elővigyázatosságból indokolt kifejezetten az adott helyzetre vonatkozó eljárásokat alkalmazni az antigéneknek a közösségi antigén- és vakcinabank számára történő beszerzésére, valamint a járványvédelmi intézkedésekkel kapcsolatos bizonyos információk közzétételére.
(41) Az egyáltalán nem ellenálló, fertőzésre fogékony állatállomány jelenléte a tagállamokban szükségessé teszi a betegséggel kapcsolatos állandó tudatosságot és felkészültséget. A 2001. évi ragadósszáj- és körömfájás-járvány során újból bebizonyosodott, hogy szükség van részletes készenléti tervekre. Jelenleg valamennyi tagállam rendelkezik a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló egyes készenléti tervek jóváhagyásáról szóló, 1993. július 23-i 93/455/EGK bizottsági határozat [35] által jóváhagyott készenléti tervekkel. Ezeket a készenléti terveket rendszeresen felül kell vizsgálni, többek között a tagállamokban végzett valós idejű riasztási gyakorlatok eredményeinek, valamint a 2001. évi járvány tapasztalatainak fényében, továbbá abból a célból, hogy környezetvédelmi intézkedéseket is felvegyenek ezekbe a tervekbe. A tagállamokat bátorítani kell arra, hogy egymással szorosan együttműködve szervezzenek és hajtsanak végre határokon átnyúló gyakorlatokat. A Bizottságot ösztönözni kell arra, hogy a tagállamokkal együttműködve gondoskodjon olyan technikai segítségnyújtás megteremtéséről, amelyet a járvány által érintett tagállamok igénybe vehetnek.
(42) A közösségi állatállomány védelme érdekében, kockázatértékelés alapján rendelkezni kell a ragadós száj- és körömfájással fertőzött vagy e betegség által veszélyeztetett szomszédos harmadik országoknak való segítségnyújtásról, különösen antigének vagy vakcinák sürgősségi szállítását illetően. Az ilyen rendelkezéseket azonban az érintett harmadik ország és a Közösség között a közösségi antigén- és vakcinabankhoz való hozzáférésről szóló megállapodások sérelme nélkül kell alkalmazni.
(43) Az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatot [36] alkalmazni kell a ragadós száj- és körömfájás előfordulása esetén is, valamint e határozat előírja, hogy a referencialaboratóriumoknak, valamint az antigén- és vakcinabankoknak közösségi támogatást kell nyújtani. A tagállamoknak a ragadós száj- és körömfájás kitörései esetén alkalmazott védelmi intézkedésekkel kapcsolatos költségekért fizetendő közösségi kompenzációt alaposan meg kell vizsgálni, hogy megfelel-e legalább az ebben az irányelvben megállapított minimumkövetelményeknek.
(44) A tagállamok és a Bizottság között a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésben való szoros együttműködés biztosítása érdekében, és a betegség természetének figyelembevételével a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy a védelmi intézkedések bizonyos technikai részleteit módosíthassa és kiigazíthassa. Amennyiben szükséges, a Bizottságnak az ilyen módosításokat vagy kiigazításokat a bizottsági szakértők által a tagállamokban végzett állat-egészségügyi helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó bizonyos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. február 4-i 98/139/EK bizottsági határozattal [37] összhangban végzett állat-egészségügyi vizsgálati kiküldetés eredményeire kell alapoznia.
(45) A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az ezen irányelv rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókról és biztosítaniuk kell ezek végrehajtását. E szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
(46) Az arányosság elvének megfelelően, azon alapvető célkitűzés elérése érdekében, hogy meg lehessen őrizni valamennyi tagállam ragadósszáj- és körömfájás-, illetve fertőzésmentes állapotát, illetve járványkitörés esetén gyorsan vissza lehessen állítani azt, szükséges és indokolt, hogy szabályokat állapítsanak meg azon intézkedésekről, amelyek a járványkészültség fokozására és a járványkitörések lehető leggyorsabb - szükség esetén sürgősségi vakcinázással történő - leküzdésére, valamint az állatállomány és az állati eredetű termékek előállítását és kereskedelmét érintő kedvezőtlen hatások korlátozására irányulnak. Ez az irányelv mindössze arra szorítkozik, hogy mi szükséges a szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban kitűzött célok eléréséhez.
(47) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [38] összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ez az irányelv meghatározza
a) a ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés esetén - a vírus típusától függetlenül - alkalmazandó minimális védelmi intézkedéseket;
b) bizonyos megelőző intézkedéseket, amelyek a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak és a mezőgazdasági termelői közösségnek a ragadós száj- és körömfájással kapcsolatos tudatosságát és felkészültségét kívánják növelni.
(2) A tagállamok továbbra is gyakorolhatnak szigorúbb fellépést az irányelv hatálya alá tartozó területen.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
a) "a fertőzésre fogékony fajba tartozó állat": bármely olyan házi vagy vadon élő állat, amely az Artiodactyla (párosujjú patások) rendjének a Ruminantia (kérődzők), Suina (sertésalakúak) és Tylopoda (tevealakúak) alrendjébe tartozik.
Meghatározott intézkedések esetén, nevezetesen az 1. cikk (2) bekezdése, a 15. cikk és a 85. cikk (2) bekezdése alkalmazásakor egyéb állatok, mint például a Rodentia (rágcsálók) vagy a Proboscidae (ormányosok) rendjébe tartozó állatok is fogékonynak tekinthetők a ragadós száj- és körömfájásra, a tudományos bizonyítékokkal összhangban;
b) "gazdaság": bármely, tagállami területen található mezőgazdasági vagy egyéb létesítmény, a cirkuszokat is beleértve, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tenyésztenek vagy tartanak állandó vagy ideiglenes jelleggel.
Azonban a 10. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában ez a meghatározás nem foglalja magában az ilyen létesítményekben lévő emberi lakóterületeket, kivéve ha ott fertőzésre fogékony fajba tartozó - ideértve a 85. cikk (2) bekezdésében említett - állatokat tartanak állandó vagy ideiglenes jelleggel, továbbá a vágóhidakat, szállítóeszközöket, állat-egészségügyi határállomásokat vagy olyan bekerített területeket, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak vagy vadászhatnak, amennyiben a bekerített terület olyan méretű, amely nem teszi lehetővé a 10. cikkben előírt intézkedések alkalmazását;
c) "állomány": valamely gazdaságban tartott állat vagy állatcsoport, amely járványügyi egységet képez; ha egynél több állományt tartanak valamely gazdaságban, valamennyi állomány önálló egységet képez és ugyanolyan egészségügyi státusszal rendelkezik;
d) "tulajdonos": bármely - vagy természetes, vagy jogi - személy vagy személyek, aki(k) fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok tulajdonjoga felett rendelkeznek, vagy meg vannak bízva ilyen állatok tartásával, anyagi juttatás fejében, vagy anélkül;
e) "hatáskörrel rendelkező hatóság": valamely tagállam állat-egészségügyi vagy tenyésztéstechnikai ellenőrzések elvégzésére hatáskörrel rendelkező hatósága vagy bármely olyan hatóság, amelyre átruházta illetékességét;
f) "hatósági állatorvos": a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt állatorvos;
g) "engedély": a hatáskörrel rendelkező hatóság által kiadott írásos engedély, amelynek szükséges másolatait rendelkezésre kell bocsátani a későbbi ellenőrzésekhez az érintett tagállam megfelelő jogszabályaival összhangban;
h) "lappangási idő": a fertőzés és a ragadós száj- és körömfájás klinikai tüneteinek megjelenése közötti időtartam. Ezen irányelv alkalmazásában ez nevezetesen 14 nap szarvasmarhafélék és sertések esetében, és 21 nap juh- és kecskefélék, valamint egyéb, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok esetében;
i) "fertőzésre gyanús állat": a ragadós száj- és körömfájásra fogékony fajba tartozó állat, amelyen olyan klinikai tünetek vagy kórbonctani elváltozások mutatkoznak, vagy laboratóriumi vizsgálatokra olyan reakciókat ad, amelyek miatt felmerül a ragadós száj- és körömfájás alapos gyanúja;
j) "kontaminációra gyanús állat": a fertőzésre fogékony fajba tartozó valamely állat, amely az összegyűjtött járványtani adatok alapján a ragadós száj- és körömfájás vírusának közvetlenül vagy közvetetten ki lehetett téve;
k) "ragadós száj- és körömfájás esete" vagy "ragadós száj- és körömfájással fertőzött állat": a fertőzésre fogékony fajba tartozó bármely állat vagy az ilyen állat teteme, amelyben - figyelembe véve az I. melléklet fogalommeghatározásait - a ragadós száj- és körömfájást hivatalosan megállapították:
- a ragadós száj- és körömfájásra jellemző klinikai tünetek vagy kórbonctani elváltozások alapján, vagy
- a XIII. melléklettel összhangban elvégzett laboratóriumi vizsgálat eredményeként állapítottak meg hivatalosan;
l) "ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése": valamely olyan gazdaság, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, és amely megfelel az I. mellékletben felsorolt egy vagy több kritériumnak;
m) "elsődleges járványkitörés": járványkitörés a 82/894/EGK irányelv 2. cikkének d) pontja értelmében;
n) "leölés": az állatok leölése a 93/119/EGK irányelv 2. cikkének (6) bekezdése értelmében;
o) "kényszervágás": azon állatok sürgősségi helyzetben történő vágása a 93/119/EGK irányelv 2. cikkének (7) bekezdése szerint, amelyeket járványtani adatok, klinikai diagnózis vagy laboratóriumi vizsgálat eredménye alapján nem tekintenek a ragadós száj- és körömfájás vírusával fertőzöttnek vagy kontaminálódottnak, az állatvédelmi okokból történő vágást is ideértve;
p) "ártalmatlanítás": a nagy fertőzési veszélyt jelentő anyagoknak az 1774/2002/EK rendeletben és annak végrehajtási jogszabályaiban meghatározott egyik kezelése, úgy alkalmazva, hogy elkerülhető legyen a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének kockázata;
q) "régiókba sorolás": valamely korlátozás alatt álló övezet határainak kijelölése, amelyben korlátozzák bizonyos állatok és állati termékek mozgását és kereskedelmét a 45. cikkben előírtak szerint, hogy megakadályozzák a ragadós száj- és körömfájás behurcolását a korlátozásmentes területre, ahol nem alkalmaznak korlátozásokat ezzel az irányelvvel összhangban;
r) "régió": a 64/432/EGK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének p) pontja szerint meghatározott terület;
s) "alrégió": a 2000/807/EK határozat mellékletében meghatározott terület;
t) "közösségi antigén- és vakcinabank": ragadós száj- és körömfájás vírusa koncentrált inaktivált - a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák előállítására szolgáló - antigénjének és az ilyen antigénekből előállított és az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel [39] összhangban engedélyezett állatgyógyászati immunkészítmények (vakcinák) közösségi tartalékainak tárolására ezzel az irányelvvel összhangban kijelölt megfelelő létesítmények;
u) "sürgősségi vakcinázás": az 50. cikk (1) bekezdése szerinti vakcinázás;
v) "védővakcinázás": valamely kijelölt területen lévő gazdaságokban végzett sürgősségi vakcinázás, amelynek az a célja, hogy megvédjék a területen lévő, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat a ragadósszáj- és körömfájás-vírus légi úton vagy fertőzéshordozók útján való terjedésétől; ebben az esetben az állatokat életben kívánják hagyni a vakcinázást követően;
w) "szupresszív vakcinázás": sürgősségi vakcinázás, kizárólag a fertőzött állatok kiirtásával összefüggésben, olyan gazdaságban vagy területen, ahol sürgősen szükség van a cirkuláló ragadósszáj- és körömfájás-vírus mennyiségének csökkentésére, valamint azon kockázat mérséklésére, hogy a vírus a gazdaság vagy terület határain kívülre is átterjed; ebben az esetben az állatokat meg kívánják semmisíteni a vakcinázást követően;
x) "vadon élő állat": a 2. cikk b) pontja szerint meghatározott gazdaságokon vagy a 15. és 16. cikkben említett létesítményeken kívül élő, fertőzésre fogékony fajba tartozó állat;
y) "ragadós száj- és körömfájás elsődleges előfordulása vadon élő állatokban": ragadós száj- és körömfájás bármely olyan esete, amelyet vadon élő állatokban észlelnek olyan területen, ahol nincsenek érvényben a 85. cikk (3) vagy (4) bekezdésének megfelelő intézkedések.
II. FEJEZET
A RAGADÓSSZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS-JÁRVÁNY KITÖRÉSE ELLENI VÉDEKEZÉS
1. SZAKASZ
BEJELENTÉS
3. cikk
A ragadós száj- és körömfájás bejelentése
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a) a ragadós száj- és körömfájást a hatáskörrel rendelkező hatóság a bejelentési kötelezettség alá tartozó betegségek közé sorolja;
b) a tulajdonos vagy bármely olyan személy, aki ellátja az állatokat, a szállításuk során kíséri őket vagy gondozza őket, köteles legyen a ragadós száj- és körömfájás előfordulását vagy annak gyanúját haladéktalanul bejelenteni a hatáskörrel rendelkező hatóságnak vagy a hatósági állatorvosnak, valamint a ragadós száj- és körömfájással fertőzött vagy fertőzöttségre gyanús állatokat távol tartani az olyan helyektől, ahol ragadósszáj- és körömfájás-vírussal való fertőződéssel vagy kontaminálódással veszélyeztetnének egyéb, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat;
c) az állatorvosok, hatósági állatorvosok, állat-egészségügyi vagy egyéb, hatósági vagy magánlaboratóriumok vezető tisztségviselői és bármely olyan személy, aki foglalkozása révén kapcsolatba kerül a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokkal vagy ilyen állatokból származó termékekkel, köteles legyen haladéktalanul bejelenteni a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a ragadós száj- és körömfájás előfordulásával vagy gyanújával kapcsolatos bármely információt, amelyről az ezen irányelv keretében történő hatósági beavatkozást megelőzően szereztek tudomást.
(2) Az állatbetegségek kitörésének bejelentéséről szóló jelenlegi közösségi jogszabályok sérelme nélkül, az a tagállam, amelynek területén ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörését vagy ragadós száj- és körömfájás vadon élő állatokban való elsődleges előfordulását állapították meg, bejelenti a betegséget és információt szolgáltat, valamint írásos jelentést küld a Bizottság és a többi tagállam számára a II. mellékletnek megfelelően.
2. SZAKASZ
INTÉZKEDÉSEK RAGADÓSSZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS-JÁRVÁNY KITÖRÉSÉNEK GYANÚJA ESETÉN
4. cikk
Intézkedések ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének gyanúja esetén
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a (2) és (3) bekezdésben előírt intézkedéseket végrehajtják, ha valamely gazdaságban egy vagy több állat ragadósszáj- és körömfájás-fertőzöttségre vagy -kontaminációra gyanús.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság haladéktalanul megindítja a hatáskörébe tartozó hatósági vizsgálatot a ragadós száj- és körömfájás előfordulásának megerősítésére vagy kizárására, különös figyelemmel arra, hogy levétesse a laboratóriumi vizsgálatokhoz szükséges mintákat, amelyek a járványkitörés I. mellékletben szereplő meghatározásának megfelelő járványkitörés megállapításához szükségesek.
(3) A fertőzés gyanújáról szóló bejelentést követően a hatáskörrel rendelkező hatóság azonnal hatósági megfigyelés alá helyezi az (1) bekezdésben említett gazdaságot, és biztosítja különösen az alábbiakat:
a) a gazdaságban lévő valamennyi állatot kategóriánként össze kell írni, és a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokra vonatkozóan kategóriánként fel kell jegyezni a már elhullott, valamint a fertőzöttségre vagy kontaminációra gyanús állatok számát;
b) az a) pontban említett összeírást úgy kell vezetni, hogy - a fertőzés gyanújának fennállása alatt született vagy elhullott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok számításba vételével - a nyilvántartás megfeleljen a valós napi helyzetnek. Ezeket az adatokat a hatáskörrel rendelkező hatóság kérésére a tulajdonosnak be kell mutatnia, és valamennyi látogatás alkalmával ellenőrzi ezeket a hatóság;
c) nyilvántartásba kell venni a gazdaságban lévő tej, tejtermékek, hús, húsipari termékek, vágott állati testek, nyersbőr és irha, gyapjú, sperma, embrió, petesejt, hígtrágya, trágya, valamint állati takarmány és alom készleteit, és ezeket a nyilvántartásokat folyamatosan vezetni kell;
d) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nem vihetők be az érintett gazdaságba, és nem vihetők ki onnan, kivéve az olyan gazdaságok esetében, amelyek a 18. cikkben említett, járványtanilag elkülönült termelőegységekből állnak, és a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét azok eredeti istállójában vagy más, elkülönítésükre alkalmas helyen tartják a gazdaságban;
e) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok istállójának vagy tartási helyének, valamint magának a gazdaságnak a be- és kijáratánál megfelelő fertőtlenítést kell alkalmazni;
f) járványtani nyomozást kell végezni a 13. cikkel összhangban;
g) a járványtani nyomozás elősegítése érdekében le kell venni a laboratóriumi vizsgálathoz szükséges mintákat a III. melléklet 2.1.1.1. pontjával összhangban.
5. cikk
A gazdaságok bemenő és kimenő forgalma ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének gyanúja esetén
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 4. cikkben előírt intézkedéseken túl, ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének gyanúja alatt álló gazdaságba való befelé, illetve onnan kifelé történő mindenféle mozgás tilos. E tilalmat alkalmazni kell különösen az alábbiakra:
a) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állat húsa vagy hasított teste, az ebből származó húsipari termék, az ilyen állat teje vagy ebből készült tejtermék, spermája, petesejtje vagy embriója vagy a gazdaságban lévő állati takarmány, eszközök, tárgyak vagy egyéb anyagok, mint például a gyapjú, nyersbőr és irha, sörte, állati hulladék, hígtrágya, trágya vagy bármi egyéb olyan anyag vagy tárgy a gazdaságból való kivitelére, amely a ragadós száj- és körömfájás vírusának átvitelére alkalmas;
b) a ragadós száj- és körömfájásra nem fogékony fajba tartozó állatok mozgása;
c) a gazdaságba befelé, illetve onnan kifelé irányuló személyforgalom;
d) a gazdaságba befelé, illetve onnan kifelé irányuló járműforgalom.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott tilalomtól eltérve, a hatáskörrel rendelkező hatóság - amennyiben nehézséget okoz a tejnek a gazdaságban való tárolása - elrendelheti, hogy a tejet a gazdaságban semmisítsék meg, vagy engedélyezheti, hogy a tejet állat-egészségügyi felügyelet mellett és a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjesztésének kockázatát kizáró módon felszerelt szállítóeszközzel elszállítsák a gazdaságból a lehető legközelebbi helyre ártalmatlanítás vagy olyan kezelés céljából, amely biztosítja a ragadós száj- és körömfájás vírusának elpusztítását.
(3) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontjában meghatározott tilalomtól eltérve, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a gazdaságba, illetve onnan kifelé irányuló forgalmat, ha az megfelel a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjesztésének elkerüléséhez szükséges valamennyi feltételnek.
6. cikk
Az intézkedések kiterjesztése más gazdaságokra
(1) A 4. és 5. cikkben meghatározott intézkedéseket a hatáskörrel rendelkező hatóság kiterjeszti más gazdaságokra, ha fekvésük, kialakításuk és elrendezésük, vagy a 4. cikkben említett gazdaságból való állatokkal történő érintkezés okot ad a kontamináció gyanújára.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság legalább a 4. cikkben és az 5. cikk (1) bekezdésében előírt intézkedéseket alkalmazza a 16. cikkben említett létesítményekre vagy szállítóeszközökre, ha a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok jelenléte okot ad a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőződés vagy kontamináció gyanújára.
7. cikk
Ideiglenes védelmi övezet
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóság ideiglenes védelmi övezetet létesíthet, ha ezt a járványügyi helyzet megkívánja, különösen abban az esetben, amikor a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatállomány nagyon sűrű, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokkal érintkező állatok és személyek forgalma intenzív, a gyanús esetek bejelentése késik vagy a ragadós száj- és körömfájás vírusának lehetséges eredetére és behurcolási útvonalára vonatkozó információ nem kielégítő.
(2) Legalább a 4. cikk (2) bekezdésében és (3) bekezdés a), b) és d) pontjában, valamint az 5. cikk (1) bekezdésében előírt intézkedéseket alkalmazni kell az ideiglenes védelmi övezetben lévő olyan gazdaságokra, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(3) Az ideiglenes védelmi övezetben alkalmazott intézkedések kiegészíthetők az összes állat mozgásának egy nagyobb területen vagy valamely tagállam teljes területén való tilalmával. A fertőzésre nem fogékony fajba tartozó állatok mozgásának tilalma azonban nem haladhatja meg a 72 órát, hacsak ezt különleges körülmények nem indokolják.
8. cikk
Megelőző jellegű betegségfelszámolási program
(1) Járványügyi információk vagy egyéb bizonyítékok alapján a hatáskörrel rendelkező hatóság megelőző betegségfelszámolási programot hajthat végre, beleértve olyan, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok megelőző jellegű leölését, amelyek valószínűleg kontaminálódtak, valamint szükség esetén olyan állatokét is, amelyeket járványtanilag kapcsolódó termelőegységekben vagy közvetlenül szomszédos gazdaságokban tartanak.
(2) Ebben az esetben a minták levételét és a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok klinikai vizsgálatát legalább a III. melléklet 2.1.1.1. pontjának megfelelően végzik.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóság értesíti a Bizottságot az ebben a cikkben előírt intézkedések végrehajtását megelőzően.
9. cikk
Az intézkedések fenntartása
A tagállamok addig nem vonhatják vissza a 4-7. cikkben előírt intézkedéseket, amíg a ragadós száj- és körömfájás gyanúját hivatalosan ki nem zárták.
3. SZAKASZ
A BETEGSÉG MEGÁLLAPÍTÁSA ESETÉN HOZANDÓ INTÉZKEDÉSEK
10. cikk
Intézkedések ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének megállapítása esetén
(1) Amint a ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörését megállapítják, a tagállamok biztosítják, hogy a 4-6. cikkben foglalt intézkedéseken túl a következő intézkedéseket is haladéktalanul alkalmazzák a gazdaságban:
a) A fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi egyedét a helyszínen leölik.
Kivételes körülmények között a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat hatósági felügyelet mellett a legközelebbi, erre a célra alkalmas helyen is leölhetik, olyan módon, amely kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének kockázatát a szállítás vagy a leölés közben. Az érintett tagállam értesíti a Bizottságot az ilyen különleges körülmények fennállásáról és a hozott intézkedésekről.
b) A hatósági állatorvos gondoskodik arról, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok leölése előtt vagy közben a III. melléklet 2.1.1.1. pontjával összhangban és kellő számban levegyék a 13. cikkben említett járványtani nyomozáshoz szükséges valamennyi mintát.
A hatáskörrel rendelkező hatóság úgy is határozhat, hogy a 4. cikk (2) bekezdését nem kell alkalmazni olyan másodlagos járványgóc kialakulása esetén, amely járványtanilag kapcsolódik az elsődleges járványgóchoz, ahol már levették a mintákat az említett cikkel összhangban, feltéve hogy a célnak megfelelő és kellő számú, a 13. cikkben említett járványtani nyomozáshoz szükséges mintát vettek le.
c) A gazdaságban elhullott, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok tetemét és az a) ponttal összhangban leölt állatok tetemét indokolatlan késedelem nélkül, hatósági felügyelet mellett ártalmatlanítani kell olyan módon, amely kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének mindennemű kockázatát. Amennyiben különleges körülmények miatt a tetemeket a helyszínen vagy más helyen el kell földelni vagy el kell égetni, ezeket a műveleteket a 72. cikkben említett készenléti tervek keretében előre elkészített utasítások alapján hajtják végre.
d) A 4. cikk (3) bekezdése c) pontjában említett valamennyi terméket és anyagot el kell különíteni, amíg azok kontaminációja ki nem zárható, vagy a hatósági állatorvos utasításainak megfelelően kell kezelni, olyan módon, amely biztosítja a ragadós száj- és körömfájás vírusának elpusztítását, vagy pedig ártalmatlanítani kell.
(2) A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok leölését és ártalmatlanítását, valamint az (1) bekezdés d) pontjában előírt intézkedések végrehajtását követően a tagállamok biztosítják, hogy:
a) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok istállózására használt épületeket, azok környezetét, a szállításukra használt járműveket, továbbá az összes egyéb olyan épületet és berendezést, amely a betegség kórokozójával valószínűleg kontaminálódott, a 11. cikk előírásaival összhangban kitakarítják és fertőtlenítik;
b) továbbá, amennyiben felmerül annak alapos gyanúja, hogy az emberi lakóterület vagy a gazdaság irodaterülete is kontaminálódott a ragadós száj- és körömfájás vírusával, e területeket is fertőtlenítik, megfelelő eszközökkel;
c) az állatok újratelepítését az V. melléklettel összhangban végzik el.
11. cikk
Tisztítás és fertőtlenítés
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a tisztítási és fertőtlenítési műveleteket, mint az ebben az irányelvben előírt intézkedések szerves részét, megfelelően dokumentálják és hatósági felügyelet mellett, a hatósági állatorvos utasításainak megfelelően végzik, olyan fertőtlenítőszerek és ezen fertőtlenítőszerek olyan munkakoncentrációi alkalmazásával, amelyeket a hatáskörrel rendelkező hatóság hivatalosan engedélyezett és forgalomba hozataluk céljából a 98/8/EK irányelvvel összhangban állathigiéniai biocid termékként nyilvántartásba vett, annak érdekében, hogy biztosítható legyen a ragadós száj- és körömfájás vírusának elpusztítása.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a tisztítási és fertőtlenítési műveleteket, amelyek a megfelelő rágcsálóirtást is magukban foglalják, olyan módon végezzék, hogy, amennyire csak lehet, csökkentsék azokat a kedvezőtlen környezeti hatásokat, amelyek az ilyen műveletekből adódhatnak.
(3) A tagállamok törekednek annak biztosítására, hogy a felhasznált fertőtlenítőszerek, amellett, hogy hatékonyan képesek fertőtleníteni, a lehető legkevésbé károsítsák a környezetet és az emberi egészséget, a rendelkezésre álló legjobb technológiával összhangban.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a tisztítási és fertőtlenítési műveleteket a IV. melléklettel összhangban végezzék el.
12. cikk
Ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésében érintett állatokból származó vagy azokkal érintkezett termékek és anyagok felkutatása és kezelése
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatoknak a 4. cikk (3) bekezdésének c) pontjában említett termékeit és anyagait, amelyeket olyan gazdaságból gyűjtöttek be, ahol ragadós száj- és körömfájás kitörését megerősítették, a betegségnek a gazdaságba történt feltehető behurcolása, valamint a hatósági intézkedések bevezetése közötti időszakban, valamint a gazdaságban lévő, fertőzésre fogékony állatfaj egyedeiből a fenti időtartam alatt levett spermát, petesejteket és embriókat lehetőség szerint felkutatják és ártalmatlanítják, vagy a spermán, petesejteken és embriókon kívüli egyéb anyagok esetében hatósági felügyelet mellett kezelik olyan módon, amely kizárja a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének mindennemű kockázatát.
13. cikk
Járványtani nyomozás
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitöréseivel kapcsolatos járványtani nyomozást kifejezetten erre kiképzett állatorvosok végezzék a 72. cikkben előírt készenléti tervek keretein belül készített kérdőívek alapján, hogy szabványosított, gyors és célzott vizsgálatot lehessen lefolytatni. Az ilyen nyomozás legalább az alábbiakra terjed ki:
a) azon időtartam megállapítása, amelynek során a ragadós száj- és körömfájás már fennállhatott a gazdaságban, mielőtt jelentették volna a fertőzést, vagy annak gyanúja felmerült volna;
b) a gazdaságban előforduló ragadósszáj- és körömfájás-vírus lehetséges forrásának és egyéb olyan gazdaságoknak a felderítése, ahol olyan, fertőzöttségre vagy kontaminációra gyanús állatok találhatók, amelyek ugyanabból a forrásból betegedhettek meg vagy kontaminálódhattak;
c) annak felderítése, hogy milyen mértékben fertőződhettek meg vagy kontaminálódhattak a fertőzésre fogékony fajba tartozó, szarvasmarhaféléken és sertésen kívüli állatok;
d) a 4. cikk (3) bekezdésének c) pontjában említett olyan állatok, személyek, járművek és anyagok forgalmának a felderítése, amelyek a ragadós száj- és körömfájás vírusát az adott gazdaságba behurcolhatták, illetve onnan esetleg továbbhurcolhatták.
(2) A tagállamok tájékoztatják és rendszeresen naprakész információkkal látják el a Bizottságot és a többi tagállamot a ragadós száj- és körömfájás vírusának járványtanáról és terjedéséről.
14. cikk
További intézkedések ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének megállapítása esetén
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóság elrendelheti, hogy abban a gazdaságban, ahol a ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörését megállapították, a fertőzésre fogékony állatfaj egyedein kívül a ragadós száj- és körömfájásra nem fogékony fajba tartozó állatokat is öljék le és ártalmatlanítsák olyan módon, amely kizárja a szállítás vagy leölés közben a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének mindennemű kockázatát.
Az első albekezdés azonban nem vonatkozik azokra a ragadós száj- és körömfájásra nem fogékony fajba tartozó állatokra, amelyek elkülöníthetők, hatékonyan tisztíthatók és fertőtleníthetők és amennyiben egyedileg - lófélék esetében a közösségi jogszabályokkal összhangban - vannak azonosítva, hogy lehetővé váljon mozgásuk ellenőrzése.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság alkalmazhatja a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt intézkedéseket is olyan járványtani kapcsolatban álló termelőegységek vagy szomszédos gazdaságok esetében, ahol járványtani információk vagy egyéb bizonyítékok okot adnak e gazdaságok esetleges kontaminálódásának gyanújára. E rendelkezések alkalmazásának szándékáról értesíteni kell a Bizottságot, amennyiben lehetséges, azok végrehajtása előtt. Ebben az esetben a mintavételre és az állatok klinikai vizsgálatára vonatkozó intézkedéseket legalább a III. melléklet 2.1.1.1. pontjában megadottak szerint kell végrehajtani.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóság a ragadósszáj- és körömfájás-járvány első kitörésének megerősítését követően azonnal megtesz minden előkészületet, amely a sürgősségi vakcinázás elvégzéséhez szükséges egy legalább akkora méretű területen, mint a 21. cikkel összhangban létesített megfigyelési körzet.
(4) A hatáskörrel rendelkező hatóság alkalmazhatja a 7. és 8. cikkben előírt intézkedéseket.
4. SZAKASZ
KÜLÖNLEGES ESETEKBEN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK
15. cikk
Egyes olyan különleges létesítményekben vagy azok szomszédságában fellépő ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetében alkalmazott intézkedések, ahol ideiglenesen vagy rendszeres jelleggel tartanak a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat
(1) Amennyiben valamely ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés fertőzéssel fenyeget fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat valamely laboratóriumban, állatkertben, vadasparkban és bekerített területen vagy a 92/65/EGK irányelv 13. cikkének (2) bekezdésében jóváhagyott szerveknél, intézményekben vagy központokban, és ahol az állatokat tudományos célokra vagy valamely faj, illetve gazdasági haszonállat genetikai forrásainak megőrzésével kapcsolatos célból tartják, az érintett tagállamok megtesznek minden helyénvaló biológiai biztonsági intézkedést, hogy megvédjék ezeket az állatokat a fertőzéstől. Ezen intézkedések közé tartozhat a közintézmények elérhetőségének korlátozása vagy az elérhetőség különleges feltételekhez való kötése.
(2) Amint valamely ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés megerősítést nyert az (1) bekezdésben említett valamelyik létesítményben, az érintett tagállam úgy is dönthet, hogy eltér a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjában foglaltaktól, amennyiben ez nem veszélyezteti az alapvető közösségi érdekeket és különösen más tagállamok állat-egészségügyi állapotát, és megtettek minden szükséges intézkedést, hogy megelőzzék a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének mindennemű kockázatát.
(3) A tagállamok haladéktalanul bejelentik a Bizottságnak a (2) bekezdésben említett döntést. Gazdasági haszonállatok genetikai forrásai esetében a bejelentés tartalmaz egy hivatkozást a létesítményeknek a 77. cikk (2) bekezdésének f) pontjával összhangban összeállított jegyzékére, amelyben a hatáskörrel rendelkező hatóság a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatoknak a fajta fennmaradásához nélkülözhetetlen tenyészmagjaként határozta meg előzetesen ezeket a létesítményeket.
16. cikk
A vágóhidakon, határállomásokon és szállítóeszközökön alkalmazandó intézkedések
(1) Ha a ragadós száj- és körömfájás előfordulását vágóhídon, a 91/496/EGK irányelvvel összhangban létesített állat-egészségügyi határállomáson vagy szállítóeszközön állapítják meg, a hatáskörrel rendelkező hatóság gondoskodik az alábbi intézkedések végrehajtásáról az érintett létesítményben vagy szállítóeszközön:
a) az ilyen létesítményben vagy szállítóeszközön lévő valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatot haladéktalanul leölik;
b) az a) bekezdésben említett állatok tetemét hivatalos felügyelet mellett ártalmatlanítják oly módon, hogy megelőzzék a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének kockázatát;
c) a fertőzött, fertőzöttségre vagy kontaminációra gyanús állatok egyéb állati hulladékait - a belsőségeket is beleértve - hatósági felügyelet mellett ártalmatlanítják oly módon, hogy megelőzzék a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének kockázatát;
d) az istállótrágyát és a hígtrágyát fertőtlenítik és csak kezelés céljából szállítják el az 1774/2002/EK rendelet VIII. melléklete III. fejezete A. része II. szakaszának 5. pontjával összhangban;
e) az épületek és berendezések - a járműveket és szállítóeszközöket is ideértve - tisztítását és fertőtlenítését a hatósági állatorvos felügyelete mellett végzik a 11. cikkel összhangban és a hatáskörrel rendelkező hatóság által megállapított útmutatás alapján;
f) járványtani nyomozást végeznek a 13. cikkel összhangban.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a kontaktgazdaságokban a 19. cikkben előírt intézkedéseket alkalmazzák.
(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdésben említett létesítményekbe vagy szállítóeszközre legalább 24 óráig ne bocsássanak vágás, ellenőrzés vagy szállítás céljából állatokat azt követően, hogy elvégezték az (1) bekezdés e) pontjában említett tisztítási és fertőtlenítési műveleteket.
(4) Amennyiben a járványhelyzet megköveteli, főként ha felmerül annak gyanúja, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok kontaminálódtak az (1) bekezdésben említett létesítmények vagy szállítóeszközök szomszédságában található gazdaságokban, a tagállamok biztosítják, hogy, a 2. cikk b) pontjának második mondatától eltérve, járványkitörést jelentsenek be az (1) bekezdésben említett létesítményben vagy szállítóeszközön, és a 10. és 21. cikkben előírt intézkedéseket alkalmazzák.
17. cikk
Az intézkedések felülvizsgálata
A Bizottság a lehető legkorábbi alkalommal áttekinti a 15. cikkben említett különleges esetekkel kapcsolatos helyzetet az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban. A ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének megelőzéséhez szükséges intézkedéseket, különösen, amelyek a 45. cikkel összhangban történő régiókba sorolással és az 52. cikkel összhangban végzett sürgősségi vakcinázással kapcsolatosak, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
5. SZAKASZ
JÁRVÁNYTANILAG KÜLÖNBÖZŐ TERMELŐEGYSÉGEKBŐL ÁLLÓ GAZDASÁGOK ÉS KONTAKTGAZDASÁGOK
18. cikk
Járványtanilag különböző termelőegységekből álló gazdaságok
(1) Két vagy több elkülönült termelőegységből álló gazdaság esetén a hatáskörrel rendelkező hatóság - kivételes esetben és a kockázatok mérlegelése után - eltérhet a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjától a ragadós száj- és körömfájás által sújtott gazdaság egészséges termelőegységei tekintetében.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt eltérés csak abban az esetben engedélyezhető, ha a hatósági állatorvos igazolja a 4. cikk (2) bekezdésében említett hivatalos vizsgálat során, hogy a ragadós száj- és körömfájás vírusának az (1) bekezdésben említett termelőegységek közötti terjedését megakadályozó alábbi feltételek legalább a lappangási idő kétszeresének megfelelő időtartamig fennálltak azt az időpontot megelőzően, amikor a ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörést azonosították a gazdaságban:
a) az érintett termelőegységek szerkezete - az adminisztrációt is ideértve - és mérete lehetővé teszi a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok különböző állományainak teljesen elkülönült istállózását és tartását, a külön légteret is ideértve;
b) a különböző termelőegységek működése, és különösen az istállózás és legeltetés szervezése, a takarmányozás, a trágya eltávolítása teljesen elkülönült, és ezeket különböző személyek végzik;
c) a termelőegységekben használt gépeket, a ragadós száj- és körömfájásra nem fogékony fajba tartozó munkaállatokat, berendezéseket, felszereléseket, műszereket és fertőtlenítőeszközöket teljesen elkülönítve tartják.
(3) A tejjel kapcsolatban a 10. cikk (1) bekezdésének d) pontjától való eltérés engedélyezhető tejtermelő gazdaságoknak is, feltéve hogy:
a) a gazdaság megfelel a (2) bekezdésben megadott feltételeknek; és
b) a fejést minden egységben teljesen elkülönítve végzik; és
c) a kívánt felhasználástól függően a tejet alávetik a IX. melléklet A. részében vagy B. részében leírt valamely kezelésnek.
(4) Amennyiben eltérést engedélyeztek az (1) bekezdéssel összhangban, a tagállamok előre megállapítják az ilyen eltérés alkalmazásának részletes szabályait. A tagállamok bejelentik a Bizottságnak az eltérést, és részletesen ismertetik a hozott intézkedéseket.
19. cikk
Kontaktgazdaságok
(1) A gazdaság kontaktgazdaságnak minősül, ha a hatósági állatorvos a vizsgálat során megerősített adatok alapján megállapítja, illetve úgy véli, hogy a ragadósszáj- és körömfájás-vírust személyek, állatok, állati eredetű termékek vagy járművek mozgásának következtében vagy bármely egyéb módon behurcolhatták más gazdaságokból a 4. cikk (1) bekezdésében vagy a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságba, illetve a 4. cikk (1) bekezdésében vagy a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságból továbbhurcolhatták más gazdaságokba.
(2) A kontaktgazdaságokra a 4. cikk (3) bekezdésében és az 5. cikkben előírt intézkedések vonatkoznak, és ezeket mindaddig fenntartják, amíg az I. mellékletben foglalt meghatározással és a III. melléklet 2.1.1.1. pontjában előírt vizsgálati követelményekkel összhangban hivatalosan ki nem zárták a 4. cikkben említett ragadós száj- és körömfájás vírusa előfordulásának gyanúját ezekben a kontaktgazdaságokban.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóság a 2. cikk h) pontjában az érintett fajokra meghatározott lappangási idő tartamával megegyező hosszúságú időszakra megtiltja az állatok elszállítását a gazdaságból. A hatáskörrel rendelkező hatóság azonban - a 4. cikk (3) bekezdésének d) pontjától eltérve - engedélyezheti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok hatósági felügyelet mellett a lehető legközelebbi kijelölt vágóhídra történő közvetlen szállítását, kényszervágás céljából.
Az ilyen eltérés engedélyezése előtt a hatósági állatorvos elvégzi legalább a III. melléklet 1. pontjában előírt klinikai vizsgálatokat.
(4) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság úgy véli, hogy a járványhelyzet megengedi, az (1) bekezdésben előírt, kontaktgazdaságnak való minősítést a gazdaság egy meghatározott járványtani termelőegységére és az ebben tartott állatokra korlátozhatja, feltéve hogy a járványtani termelőegység megfelel a 18. cikkben foglaltaknak.
(5) Amennyiben nem zárható ki járványtani kapcsolat a ragadósszáj- és körömfájás-kitörés és a 15., illetve 16. cikkben említett létesítmények, illetve szállítóeszközök között, a tagállamok biztosítják, hogy a 4. cikk (2) és (3) bekezdésében előírt intézkedések vonatkozzanak az ilyen létesítményekre vagy szállítóeszközökre is. A hatáskörrel rendelkező hatóság határozhat úgy, hogy alkalmazza a 8. cikkben előírt intézkedéseket.
20. cikk
Az intézkedések koordinálása
A Bizottság felülvizsgálhatja a 18. és 19. cikkben említett gazdaságokkal kapcsolatos helyzetet az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban azzal a céllal, hogy a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadja a tagállamok által a 18. és 19. cikk értelmében végrehajtott intézkedések koordinálásához szükséges intézkedéseket.
6. SZAKASZ
VÉDŐ- ÉS MEGFIGYELÉSI KÖRZET
21. cikk
Védő- és megfigyelési körzet létesítése
(1) A tagállamok - a 7. cikkben előírt intézkedések sérelme nélkül - azonnal meghozzák legalább az alábbi (2), (3) és (4) bekezdésben megállapított intézkedéseket azt követően, hogy a ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörést megerősítették.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság legalább 3 km sugarú védőkörzetet és legalább 10 km sugarú megfigyelési körzetet létesít az (1) bekezdésben említett ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés körül. E körzetek földrajzi határainak kijelölése során figyelembe veszik a közigazgatási határokat, a természetes akadályokat, a felügyeleti létesítményeket és a műszaki fejlődést, amely lehetővé teszi a ragadós száj- és körömfájás vírusa légi úton vagy bármely más eszközzel történő lehetséges szóródásának előrejelzését. A határok kijelölését szükség esetén felülvizsgálják ezeknek az elemeknek az ismeretében.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóság gondoskodik arról, hogy a védő- és megfigyelési körzetet a körzetekbe lépő utak mentén elhelyezett, megfelelő méretű tájékoztató táblák jelezzék.
(4) A ragadós száj- és körömfájás lehető legkorábbi felszámolásához szükséges valamennyi intézkedés teljes körű koordinációjának biztosítása érdekében a 74. és 76. cikkben említettek szerinti országos és helyi járványvédelmi központokat létesítenek. A 13. cikkben előírt járványtani nyomozás elvégzése céljából a 78. cikkben előírtak szerinti szakértői csoport segíti ezeket a központokat.
(5) A tagállamok haladéktalanul felkutatják a védőkörzetben lévő gazdaságban fellépett legkorábbi fertőzés becsült időpontját megelőző, legalább 21 napos időszak alatt kiszállított állatokat, és az állatok felkutatásának eredményéről tájékoztatják a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát és a Bizottságot.
(6) A tagállamok együttműködnek a védőkörzetből származó, a ragadós száj- és körömfájás vírusának feltehető behurcolása, valamint a (2) bekezdésben előírt intézkedések hatálybalépése közötti időszakban előállított, a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeiből származó hús, húsipari termékek, nyers tej és nyerstej-termékek felkutatásában. Az ilyen friss húst, húsipari termékeket, nyers tejet és nyerstej-termékeket a 25., 26., illetve 27. cikkel összhangban kezelik vagy visszatartják, amíg a ragadós száj- és körömfájás vírusával való esetleges kontaminációt hivatalosan ki nem zárják.
22. cikk
A védőkörzetben található gazdaságokban alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy legalább az alábbi intézkedéseket haladéktalanul alkalmazzák a védőkörzetben:
a) a lehető leghamarabb nyilvántartásba vesznek valamennyi olyan gazdaságot, amelyben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, és összeírják az ezekben lévő valamennyi állatot, és e nyilvántartásokat naprakészen vezetik;
b) valamennyi gazdaságban, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, időszakosan állatorvosi ellenőrzést végeznek oly módon, amely kizárja az ezekben a gazdaságokban esetlegesen előforduló ragadósszáj- és körömfájás-vírus terjedését; az ellenőrzésnek elsősorban a vonatkozó dokumentumok, nevezetesen az a) albekezdésben említett feljegyzések és a ragadósszáj- és körömfájás-vírus behurcolásának vagy kijutásának megelőzésére alkalmazott intézkedések vizsgálatát kell magában kell foglalnia, valamint kiterjedhet a III. melléklet 1. pontjában leírtak szerinti klinikai vizsgálatra és a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból történő mintavételezésre a III. melléklet 2.1.1.1. pontjával összhangban;
c) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nem vihetők ki abból a gazdaságból, ahol tartják őket.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjától eltérve, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok hatósági felügyelet mellett, kényszervágás céljából közvetlenül az ugyanazon a védőkörzeten belül található vágóhídra vagy - ha a körzetben nincs vágóhíd - a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt, a körzeten kívül eső egyéb vágóhídra szállíthatók olyan szállítóeszközzel, amelyet minden szállítási művelet után hatósági ellenőrzés mellett kitisztítanak és fertőtlenítenek.
A hatáskörrel rendelkező hatóság csak azt követően engedélyezheti az első albekezdésben említett szállítást, ha megnyugtatónak találja a hatósági állatorvos által a III. melléklet 1. pontjával összhangban végzett, a fertőzésre fogékony állatfaj valamennyi, a gazdaságban található egyedére kiterjedő klinikai vizsgálat eredményeit, és miután úgy értékelte a járványtani körülményeket, hogy nem indokolt fertőzött vagy kontaminált állatok jelenlétére gyanakodni a gazdaságban. Az ilyen állatok húsa a 25. cikkben előírt intézkedések hatálya alá tartozik.
23. cikk
Az állatok és a belőlük származó termékek mozgása, illetve szállítása a védőkörzetben
A tagállamok biztosítják, hogy a következő tevékenységek végzése tilos a védőkörzetben:
a) a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek a gazdaságok közötti mozgása és szállítása;
b) állatvásár, állatpiac, állatkiállítás és az állatok egyéb csoportosulása, beleértve a fertőzésre fogékony állatfaj egyedeinek összegyűjtését és szétoszlását;
c) mozgó mesterséges termékenyítő szolgáltatók működése fertőzésre fogékony fajba tartozó tenyészállatok számára;
d) fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok mesterséges termékenyítése és a belőlük történő petesejt- és embriógyűjtés.
24. cikk
További intézkedések és eltérések
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóság a 23. cikkben foglalt tilalmakat kiterjesztheti az alábbiakra:
a) a fertőzésre nem fogékony állatfajok egyedeinek mozgása és szállítása a körzeten belül található gazdaságok között, vagy a védőkörzetből kifelé, illetve oda befelé irányuló mozgása;
b) valamennyi állatfaj egyedeinek szállítása a védőkörzeten keresztül;
c) olyan emberek összejövetelével járó események, akik érintkezhettek fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokkal, amennyiben fennáll a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedésének kockázata;
d) a ragadós száj- és körömfájásra nem fogékony fajba tartozó állatok mesterséges termékenyítése és a belőlük történő petesejt- és embriógyűjtés;
e) állatszállításra kialakított szállítóeszközök mozgatása;
f) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok magánfogyasztásra történő levágása a gazdaságban;
g) a 33. cikkben említett áruk szállítása olyan gazdaságokba, ahol fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti
a) valamennyi állatfaj egyedeinek a védőkörzeten keresztül való szállítását kizárólag a kiemelt főutakon és vasútvonalakon;
b) olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok szállítását, amelyek esetében a hatósági állatorvos igazolta, hogy a védőkörzeten kívüli gazdaságokból érkeztek és kijelölt útvonalon közvetlenül a kijelölt vágóhídra szállítják őket azonnali vágás céljából, feltéve hogy a szállítóeszközt hatósági felügyelet mellett a szállítást követően kitisztították és fertőtlenítették a vágóhídon, továbbá a szállítóeszköznek ezt a fertőtlenítését feljegyezték annak menetlevelébe;
c) állatok mesterséges termékenyítését valamely gazdaságban, amelyet a gazdaság személyzete a gazdaságban lévő állatoktól levett vagy a gazdaságban tárolt vagy közvetlenül a termékenyítő központból a gazdaság külső határára szállított spermával végez;
d) lófélék mozgását és szállítását, figyelembe véve a VI. mellékletben felsorolt feltételeket;
e) a 33. cikkben említett árucikkek szállítását bizonyos feltételek mellett olyan gazdaságokba, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
25. cikk
A védőkörzetben előállított friss hússal kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó friss hús, darált hús és előkészített hús forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetben található létesítményekben előállított, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó friss hús, darált hús és előkészített hús forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett friss húst, darált húst és előkészített húst megjelölik a 2002/99/EK irányelvvel összhangban és azt követően zárt konténerekben a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt létesítménybe szállítják, hogy ott húskészítménnyé alakítsák át az ezen irányelv VII. melléklete A. részének 1. pontjával összhangban végzett kezeléssel.
(4) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan friss húsra, darált húsra és előkészített húsra, amelyet a védőkörzetben lévő gazdaságban fellépett legkorábbi fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyet az előállítása óta a fenti időpont után előállított húsoktól elkülönítve tároltak és szállítottak. Az ilyen húsokat a közösségi jogszabályokkal összhangban meghatározott, egyértelmű jelöléssel azonnal meg kell különböztetni azoktól a húsoktól, amelyek nem alkalmasak a védőkörzeten kívülre történő szállításra.
(5) A fentiektől eltérve, a (2) bekezdésben előírt tilalom az alábbi feltételek megléte mellett nem vonatkozik a védőkörzetben található létesítményből származó friss húsra, darált húsra és előkészített húsra:
a) a létesítmény szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) csak a (4) bekezdés szerinti friss húst, darált húst és előkészített húst, vagy olyan friss húst, darált húst és előkészített húst dolgoznak fel a létesítményben, amelyet a védőkörzeten kívül nevelt és levágott, vagy a létesítménybe szállított és ott levágott állatokból nyertek ki a 24. cikk (2) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezésekkel összhangban;
c) valamennyi ilyen friss húst, darált húst és előkészített húst megjelölnek a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelöléssel vagy - egyéb párosujjú patások húsa esetében - a 91/495/EGK irányelv I. mellékletének III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelöléssel vagy - darált hús és előkészített hús esetében - a 94/65/EK irányelv I. mellékletének VI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelöléssel;
d) a teljes termelési folyamat során valamennyi ilyen friss húst, darált húst és előkészített húst egyértelműen azonosítani kell, valamint elkülönítve kell szállítani és tárolni az olyan friss hústól, darált hústól vagy előkészített hústól, amely ezen irányelvvel összhangban nem szállítható a védőkörzeten kívülre.
(6) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelembe szánt friss hús, darált hús és előkészített hús megfelel az (5) bekezdés feltételeinek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének helyi állat-egészségügyi hatóság által felvállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon létesítmények jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(7) Az (1) bekezdésben előírt tilalom alól a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadott meghatározott feltételek teljesítése esetén engedélyezhető, különösen a 30 napot meghaladó ideig fennálló védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatból előállított hús állat-egészségügyi jelölését illetően.
26. cikk
A védőkörzetben előállított húsipari termékekkel kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó húsipari termékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan húsipari termékekre, amelyeket vagy alávetettek a VII. melléklet A. része 1. pontjában felsorolt valamelyik kezelésnek, vagy a 25. cikk (4) bekezdésében említett húsokból állítottak elő.
27. cikk
A védőkörzetben előállított tejjel és tejtermékekkel kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó tej és az ebből előállított tejtermékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetben lévő létesítményekben előállított, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó tej és tejtermékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(3) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó, a védőkörzetből származó állatokból származó tejre és tejtermékekre, amelyeket a védőkörzetben lévő gazdaságban legkorábban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyeket előállításuk óta a fenti időpontot követően előállított tejtől és tejtermékektől elkülönítve tároltak és szállítottak.
(4) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó, védőkörzetből származó állatokból származó tejre és az ilyen tejből előállított tejtermékekre, amelyeket alávetettek a IX. melléklet A. vagy B. részében felsorolt kezelések egyikének, a tej vagy tejtermék felhasználásától függően. A kezelést a (6) bekezdésben megadott feltételek mellett, az (5) bekezdésben említett létesítményekben vagy - amennyiben nincs ilyen létesítmény a védőkörzetben - a védőkörzeten kívül található létesítményekben a (8) bekezdésben meghatározott feltételek mellett végzik el.
(5) A fentiektől eltérve, a (2) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan tejre és tejtermékekre, amelyeket a védőkörzetben lévő létesítményekben állítottak elő a (6) bekezdésben megadott feltételek mellett.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett létesítményeknek meg kell felelniük a következő feltételeknek:
a) a létesítmény állandó és szigorú hatósági ellenőrzés mellett működik;
b) az üzemben felhasznált összes tej megfelel a (3) és (4) bekezdésnek, vagy a nyers tejet a védőkörzeten kívüli állatokból nyerik ki;
c) a teljes termelési folyamat során a tejet egyértelműen azonosítják és elkülönítve szállítják, illetve tárolják az olyan nyers tejtől és nyerstej-termékektől, amelyeket nem a védőkörzeten kívülre történő szállításra szántak;
d) a nyers tejet a védőkörzeten kívül található gazdaságokból az üzemekbe olyan járművekben szállítják, amelyeket a szállítási műveletet megelőzően kitisztítottak és fertőtlenítettek, és amelyek a szállítást követően nem érintettek a védőkörzetben lévő olyan gazdaságokat, amelyekben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(7) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt tej megfelel a (6) bekezdésben foglalt feltételeknek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének helyi állat-egészségügyi hatóság által felvállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon létesítmények jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(8) A nyers tejnek a védőkörzetben található gazdaságokból a védőkörzeten kívül található létesítményekbe való szállítására és ennek a tejnek a feldolgozására a következő feltételek vonatkoznak:
a) a védőkörzetben tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból kinyert nyers tejnek a védőkörzeten kívül található létesítményekben történő feldolgozását a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezi;
b) az engedély utasításokat tartalmaz a kijelölt létesítménybe vezető szállítási útvonallal kapcsolatban és meghatározza azt;
c) a szállítást olyan járművekkel végzik, amelyeket a szállítási művelet előtt kitakarítottak és fertőtlenítettek, és amelyeket úgy alakítottak ki és tartanak karban, hogy szállítás közben nem szivárog belőlük a tej, és úgy vannak felszerelve, hogy a tej betöltése és lefejtése során elkerülhető az aeroszolszóródás;
d) mielőtt a jármű elhagyja a gazdaságot, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból gyűjtötték be a tejet, megtisztítják és fertőtlenítik az összekötő csöveket, a gumikat, a sárhányókat, a gépkocsi alsó részeit és minden olyan helyet, ahová a tej kifolyt, és az utolsó fertőtlenítés után, valamint a védőkörzet elhagyása előtt a jármű nem érinthet a védőkörzetben lévő olyan gazdaságot, amelyben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak;
e) a szállítóeszköz szigorúan egy meghatározott földrajzi vagy közigazgatási területhez tartozik, eszerint van megjelölve és más területre csak hatósági felügyelet mellett végzett tisztítás és fertőtlenítés után vihető.
(9) A védőkörzetben található gazdaságokban tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyerstej-mintáinak a ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálására engedélyezett állat-egészségügyi diagnosztikai laboratóriumon kívüli egyéb laboratórium számára történő begyűjtése, odaszállítása és a tej ilyen laboratóriumban való feldolgozása tilos.
28. cikk
Fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból gyűjtött spermával, petesejtekkel és embriókkal kapcsolatos intézkedések a védőkörzetben
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó sperma, petesejtek és embriók forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan fagyasztott spermára, petesejtekre és embriókra, amelyeket a körzetben lévő gazdaságban történt, ragadós száj- és körömfájás vírusával való legkorábbi fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban gyűjtöttek be és tároltak.
(3) A (2) bekezdésben említett fertőzés időpontját követően, a közösségi jogszabályokkal összhangban begyűjtött mélyhűtött spermát külön kell gyűjteni, és azt csak azután lehet forgalomba bocsátani, hogy
a) a ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitöréssel kapcsolatos valamennyi intézkedést visszavonták a 36. cikkel összhangban; és
b) a spermagyűjtő központban tartott valamennyi állaton klinikai vizsgálatot végeztek és a III. melléklet 2.2. pontjával összhangban vett mintákat szerológiai vizsgálatnak vetették alá annak alátámasztására, hogy az érintett spermagyűjtő központban nincs fertőzés; és
c) a donor állaton a ragadós száj- és körömfájás vírusa ellen termelődött ellenanyagok kimutatására irányuló szerológiai vizsgálatot végeztek legkorábban 28 nappal a sperma begyűjtését követően, és ez negatív eredményt adott.
29. cikk
Fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok védőkörzetben termelődött trágyájának szállítása és kiszórása
(1) A tagállamok megtiltják a védőkörzetben található azon gazdaságokból és a 16. cikkben említett azon létesítményekből vagy szállítóeszközből kikerülő istállótrágya szállítását és kiszórását a védőkörzeten belül, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(2) Az (1) bekezdésben előírt tilalomtól eltérve a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok trágyájának a védőkörzetben található gazdaságból való kiszállítását egy kijelölt üzembe kezelés céljából az 1774/2002/EK rendelet VIII. melléklete III. fejezete A. része II. szakaszának 5. pontjával összhangban, vagy köztes tárolás céljára.
(3) Az (1) bekezdésben előírt tilalomtól eltérve a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok trágyájának a védőkörzetben található, a 4. vagy 10. cikkben előírt intézkedések hatálya alá nem tartozó gazdaságokból történő kiszállítását, hogy azt az erre kijelölt földekre szórják ki, az alábbi feltételekkel:
a) a teljes trágyamennyiség a védőkörzetben lévő gazdaságban legkorábban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban képződött, és a trágyát a talajhoz közel szórják ki, kellő távolságra az olyan gazdaságoktól, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, és a kiszórt trágyát azonnal beforgatják a talajba; vagy
b) szarvasmarhafélék vagy sertések trágyája esetében:
i. a gazdaságban lévő összes állatra kiterjedő hatósági állatorvosi vizsgálat kizárta a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzöttségre gyanús állatok jelenlétét; és
ii. a teljes trágyamennyiség legalább 4 nappal az i. pontban említett vizsgálat előtt keletkezett; és
iii. a trágyát beforgatják a talajba a származási gazdasághoz közel fekvő, erre kijelölt földeken, de elég messze azoktól a védőkörzetben található gazdaságoktól, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy szigorú intézkedések vonatkozzanak a trágya olyan gazdaságokból való kiszállításának engedélyezésére, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, hogy elkerülhető legyen a ragadós száj- és körömfájás vírusának terjedése, különösen a szivárgásmentes szállítójárművek berakodást követő és a gazdaság elhagyása előtti tisztításának és fertőtlenítésének biztosításával.
30. cikk
Fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyersbőrével és irhájával kapcsolatos intézkedések a védőkörzetben
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyersbőrének és irhájának forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan nyersbőrre és irhára,
a) amelyet a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és elkülönítve tároltak az ezt az időpontot követően előállított nyersbőrtől; vagy
b) amely megfelel a VII. melléklet A. részének 2. pontjában megállapított követelményeknek.
31. cikk
A védőkörzetben előállított juhgyapjúval, kérődzők szőrével és sertéssörtével kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó juhgyapjú, kérődzők szőre és sertéssörte forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan kezeletlen gyapjúra, szőrre, sörtére,
a) amelyet a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyet elkülönítve tároltak az ezt az időpontot követően előállított gyapjútól, szőrtől, sörtétől; vagy
b) amely megfelel a VII. melléklet A. részének 3. pontjában megállapított követelményeknek.
32. cikk
A védőkörzetben előállított egyéb állati termékekkel kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó, a 25-31. cikkben nem említett állati termékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik az (1) bekezdésben említett olyan termékekre:
a) amelyeket a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban történt fertőzés becsült időpontját legalább 21 nappal megelőzően állítottak elő, és amelyeket elkülönítve tároltak és szállítottak az ezt az időpontot követően előállított termékektől; vagy
b) amelyeket kezelésnek vetettek alá a VII. melléklet A. részének 4. pontjával összhangban; vagy
c) amelyek meghatározott termékek esetén megfelelnek a VII. melléklet A. része 5-9. pontja megfelelő követelményeinek; vagy
d) amelyek olyan összetett termékek, amelyeket nem kell további kezelésnek alávetni, mivel olyan állati eredetű termékeket tartalmaznak, amelyeken vagy végeztek már valamely, az esetlegesen előforduló ragadósszáj- és körömfájás-vírus elpusztítását biztosító kezelést, vagy olyan állatokból nyerték ki, amelyekre nem vonatkoznak korlátozások ennek az irányelvnek a rendelkezései alapján; vagy
e) amelyek csomagolt termékek, amelyeket mint in vitro diagnosztikumokat vagy laboratóriumi reagenseket kívánnak felhasználni.
33. cikk
A védőkörzetben előállított takarmánnyal, szálastakarmánnyal, szénával és szalmával kapcsolatos intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetből származó takarmány, szálastakarmány, széna és szalma forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik az olyan takarmányra, szálastakarmányra, szénára és szalmára, amelyet
a) a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyet elkülönítve tároltak és szállítottak az ezt az időpontot követően előállított takarmánytól, szálastakarmánytól, szénától és szalmától; vagy
b) a védőkörzetben kívánnak felhasználni, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyétől függően; vagy
c) olyan létesítményben állítottak elő, ahol nem tartanak fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat; vagy
d) olyan létesítményben állítottak elő, ahol nem tartanak fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat, és a nyersanyagot a c) bekezdésben említett vagy a védőkörzeten kívüli létesítményből szerzik be.
(3) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik az olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartó gazdaságokban termelt takarmányra, szálastakarmányra, szénára és szalmára, amely megfelel a VII. fejezet B. része 1. pontja előírásainak.
34. cikk
Eltérések engedélyezése és kiegészítő tanúsítvány
(1) A 24-33. cikkben előírt tilalmaktól való eltérést a hatáskörrel rendelkező hatóság csak azután engedélyezheti, kifejezetten az adott esetre vonatkozó határozattal, hogy ő maga is meggyőződött arról, hogy valamennyi vonatkozó előírást kellően hosszú ideig teljesítettek, mielőtt a termékek elhagyják a védőkörzetet, és nem áll fenn a ragadósszáj- és körömfájás-vírus terjedésének kockázata.
(2) A 25-33. cikkben foglalt tilalmaktól való eltéréshez szükséges, hogy a Közösségen belüli kereskedelem esetében a hatáskörrel rendelkező hatóság kiegészítő tanúsítványt bocsásson ki.
(3) A (2) bekezdésben előírt intézkedések részletes végrehajtási szabályai a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el.
35. cikk
A tagállamok által a védőkörzetben alkalmazott további intézkedések
A védőkörzetben az ezzel az irányelvvel összhangban alkalmazandó intézkedéseken kívül a tagállamok további olyan nemzeti intézkedéseket hozhatnak, amelyeket szükségesnek és arányosnak ítélnek meg a ragadós száj- és körömfájás vírusának leküzdésére, figyelembe véve az érintett terület sajátos járványtani, állattenyésztési, gazdasági és társadalmi viszonyait. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az ilyen kiegészítő intézkedésekről.
36. cikk
A védőkörzetben alkalmazott intézkedések visszavonása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védőkörzetben alkalmazott intézkedések érvényben maradnak, amíg a következő követelmények nem teljesülnek:
a) legalább 15 nap eltelt a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban lévő valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állat leölése és biztonságos ártalmatlanítása, valamint a gazdaságban a 11. cikkel összhangban végzett előzetes tisztítás és fertőtlenítés befejezése óta;
b) vizsgálatot végeztek a védőkörzeten belül található valamennyi olyan gazdaságban, amelyben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, és a vizsgálat negatív eredményt hozott.
(2) A védőkörzetre meghatározott intézkedések visszavonását követően a megfigyelési körzetben a 37-42. cikkben előírtak szerint alkalmazott intézkedéseket még legalább 15 napig alkalmazzák, amíg vissza nem vonják ezen intézkedéseket a 44. cikkel összhangban.
(3) Az (1) bekezdés b) pontjában említett vizsgálatot a fertőzés hiányának alátámasztása érdekében végzik el, legalább a III. melléklet 1. pontja kritériumainak megfelelően, és az kiterjed a III. melléklet 2.3. pontjában előírt intézkedésekre is a III. melléklet 2.1.1. és a 2.1.3. pontjában megadott kritériumok alapján.
37. cikk
A megfigyelési körzetben alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 22. cikk (1) bekezdésében előírt intézkedéseket alkalmazzák a megfigyelési körzetben.
(2) A 22. cikk (1) bekezdésének c) pontjában foglalt tilalomtól eltérve, és amennyiben nem áll rendelkezésre vágási kapacitás a megfigyelési körzetben, vagy az nem elégséges, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok kiszállítását a megfigyelési körzetben lévő gazdaságokból, hogy azokat közvetlenül és hatósági felügyelet mellett a megfigyelési körzeten kívül eső valamely vágóhídra szállítsák és levágják, a következő feltételekre is figyelemmel:
a) a 22. cikk (1) bekezdésében említett feljegyzéseket hatóságilag ellenőrizték, és a gazdaság járványügyi helyzete nem veti fel a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzés vagy kontamináció gyanúját; és
b) a gazdaságban található valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatot negatív eredménnyel megvizsgált a hatósági állatorvos; és
c) a III. melléklet 2.2. pontjában említett statisztikai paraméterek figyelembevételével alapos klinikai vizsgálatnak vetettek alá meghatározott reprezentatív számú állatot, hogy kizárják a klinikailag megfertőződött állatok jelenlétét vagy annak gyanúját; és
d) a vágóhidat a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki, és az a megfigyelési körzethez a lehető legközelebb található; és
e) az ilyen állatokból előállított húst a 39. cikkben leírt kezelésnek vetik alá.
38. cikk
A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok mozgása a megfigyelési övezetben
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat nem visznek ki a megfigyelési körzeten belüli gazdaságokból.
(2) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben említett tilalom nem vonatkozik az állat valamelyik alábbi céllal történő mozgatására:
a) az állatoknak a megfigyelési körzetben található legelőre való terelésére anélkül, hogy azok érintkeznének egyéb gazdaságok fertőzésre fogékony fajba tartozó állataival, legkorábban 15 nappal azt követően, hogy az utolsó ragadósszáj- és körömfájás-kitörést feljegyezték a védőkörzetben;
b) az állatoknak hatósági felügyelet mellett és közvetlenül az ugyanabban a körzetben található valamely vágóhídra kényszervágás céljából történő szállítására;
c) az állatoknak a 37. cikk (2) bekezdésével összhangban történő szállítására;
d) az állatoknak a 24. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjával összhangban történő szállítására.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóság csak azután engedélyezheti az állatoknak a (2) bekezdés a) pontjában említett mozgatását, hogy a hatósági állatorvos megvizsgálta a gazdaságban található valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatot - a III. melléklet 2.2. pontjával összhangban vett minták vizsgálatát is ideértve - és kizárta a fertőzöttségre vagy kontaminációra gyanús állatok jelenlétét.
(4) A hatáskörrel rendelkező hatóság csak azt követően engedélyezheti az állatoknak a (2) bekezdés b) pontjában előírt mozgatását, hogy a 37. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában előírt intézkedéseket kielégítő eredménnyel végrehajtották.
(5) A tagállamok haladéktalanul felkutatják azokat a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat, amelyeket a megfigyelési körzetben lévő gazdaságban fellépett legkorábbi fertőzés becsült időpontját megelőző legalább 21 napos időtartam során szállítottak ki a megfigyelési körzetből, és az állatok felkutatásának eredményéről tájékoztatják más tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait.
39. cikk
A megfigyelési körzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok friss húsával és ilyen húsból előállított húsipari termékekkel kapcsolatban alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a megfigyelési körzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó friss hús, darált hús és előkészített hús, valamint az ilyen húsokból előállított húsipari termékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a megfigyelési körzetben található létesítményekben előállított, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó friss hús, darált hús, előkészített hús és húsipari termékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(3) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan friss húsra, darált húsra és előkészített húsra, amelyet a megfelelő védőkörzetben lévő gazdaságban fellépett legkorábbi fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyet az előállítása óta a fenti időpont után előállított húsoktól elkülönítve tároltak és szállítottak. Az ilyen húsokat a közösségi jogszabályokkal összhangban meghatározott, egyértelmű jelöléssel azonnal meg kell különböztetni azoktól a húsoktól, amelyek nem alkalmasak a megfigyelési körzeten kívülre történő szállításra.
(4) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalmat nem kell alkalmazni az olyan állatokból előállított friss húsra, darált húsra és előkészített húsra, amelyeket legalább olyan szigorú feltételek mellett szállítottak vágóhídra, mint a 37. cikk (2) bekezdésének a)-e) pontjában előírtak, azzal a feltétellel, hogy a húsra vonatkoznak az (5) bekezdésben előírt intézkedések.
(5) A fentiektől eltérve, a (2) bekezdésben előírt tilalom az alábbi feltételek megléte mellett nem vonatkozik a megfigyelési körzetben található létesítményből származó friss húsra, darált húsra és előkészített húsra:
a) a létesítmény szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) csak a (4) bekezdés szerinti és a VIII. melléklet B. részében előírt kiegészítő feltételek alá eső friss húst, darált húst és előkészített húst vagy olyan friss húst, darált húst és előkészített húst dolgoznak fel a létesítményben, amelyet a megfigyelési körzeten kívül nevelt és levágott vagy a 24. cikk (2) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezésekkel összhangban szállított állatokból nyertek ki;
c) valamennyi ilyen friss húst, darált húst és előkészített húst megjelölnek a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelöléssel vagy - egyéb párosujjú patások húsa esetében - a 91/495/EGK irányelv I. mellékletének III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelöléssel vagy - darált hús és előkészített hús esetében - a 95/65/EK irányelv I. mellékletének VI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelöléssel;
d) a teljes termelési folyamat során valamennyi ilyen friss húst, darált húst és előkészített húst egyértelműen azonosítani kell, valamint elkülönítve kell szállítani és tárolni az olyan friss hústól, darált hústól vagy előkészített hústól, amely ezen irányelvvel összhangban nem szállítható a megfigyelési körzeten kívülre.
(6) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik a megfigyelési körzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból kinyert olyan húsból előállított húsipari termékekre, amelyeket a 2002/99/EK irányelvben előírt állat-egészségügyi jelöléssel láttak el és hatósági felügyelet mellett szállítottak valamely kijelölt üzembe kezelésre a VII. melléklet A. részének 1. pontjával összhangban.
(7) A fentiektől eltérve, a (2) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan húsipari termékekre, amelyeket a megfigyelési körzetben található üzemekben állítottak elő, és amelyek vagy megfelelnek a (6) bekezdésben foglalt rendelkezéseknek, vagy amelyeket az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelő húsokból állítottak elő.
(8) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelembe szánt friss hús, darált hús és előkészített hús megfelel az (5) és a (7) bekezdés feltételeinek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének a helyi állat-egészségügyi hatóság által vállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon üzemek jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(9) Az (1) bekezdésben előírt tilalomtól a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadott meghatározott feltételek teljesítése esetén engedélyezhető eltérés, különösen a 30 napot meghaladó ideig fennálló megfigyelési körzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatból előállított hús állat-egészségügyi jelölését illetően.
40. cikk
A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok megfigyelési körzetben előállított tejével és tejtermékeivel kapcsolatban alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a megfigyelési körzetből származó, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó tej és az ebből előállított tejtermékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a megfigyelési körzetben előállított, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó tej és tejtermékek forgalomba hozatala ne legyen engedélyezett.
(3) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó, a megfigyelési körzetből származó állatokból származó tejre és tejtermékekre, amelyeket a megfelelő védőkörzetben lévő gazdaságban legkorábban történt fertőzés becsült időpontjánál legalább 21 nappal korábban állítottak elő, és amelyeket előállításuk óta a fenti időpontot követően előállított tejtől és tejtermékektől elkülönítve tároltak és szállítottak.
(4) A fentiektől eltérve, az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó, a megfigyelési körzetből származó állatokból származó tejre és az ilyen tejből előállított tejtermékekre, amelyeket alávetettek a IX. melléklet A. vagy B. részében felsorolt kezelések egyikének, a tej vagy tejtermék felhasználásától függően. A kezelést a (6) bekezdésben megadott feltételek mellett az (5) bekezdésben említett üzemben vagy - amennyiben nincs ilyen üzem a megfigyelési körzetben - a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt és a megfigyelési és védőkörzeten kívül található üzemekben végzik el.
(5) A fentiektől eltérve, a (2) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik olyan tejre és tejtermékekre, amelyeket a megfigyelési körzetben lévő üzemekben állítottak elő a (6) bekezdésben megadott feltételek mellett.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett üzemeknek meg kell felelniük a következő feltételeknek:
a) az üzem szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) az üzemben felhasznált összes tej megfelel a (4) bekezdésnek, vagy a megfigyelési és védőkörzeten kívüli állatokból nyerik ki;
c) a teljes termelési folyamat során a tejet egyértelműen azonosítják és elkülönítve szállítják, illetve tárolják az olyan tejtől és tejtermékektől, amelyeket nem a megfigyelési körzeten kívülre történő szállításra szánnak;
d) a nyers tejet a megfigyelési és a védőkörzeten kívül található gazdaságokból az üzemekbe olyan járművekben szállítják, amelyeket a szállítási műveletet megelőzően kitisztítottak és fertőtlenítettek, és amelyek a szállítást követően nem érintettek a megfigyelési és a védőkörzetben lévő olyan gazdaságokat, amelyekben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(7) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt tej megfelel a (6) bekezdésben foglalt feltételeknek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének a helyi állat-egészségügyi hatóság által felvállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon létesítmények jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(8) A nyers tejnek a megfigyelési körzetben található gazdaságokból a védő- és a megfigyelési körzeten kívül található üzemekbe való szállítására és ennek a tejnek a feldolgozására a következő feltételek vonatkoznak:
a) a megfigyelési körzetben tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból termelt nyers tejnek a védő- és megfigyelési körzeten kívül található üzemekben történő feldolgozását a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezi;
b) az engedély utasításokat tartalmaz a kijelölt üzembe vezető szállítási útvonallal kapcsolatban és meghatározza azt;
c) a szállítást olyan járművekkel végzik, amelyeket a szállítási művelet előtt kitakarítottak és fertőtlenítettek, és amelyeket úgy alakítottak ki és tartanak karban, hogy nem szivárog belőlük a tej szállítás közben, és úgy vannak felszerelve, hogy a tej betöltése és lefejtése során elkerülhető az aeroszolszóródás;
d) mielőtt a jármű elhagyja a gazdaságot, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból gyűjtötték be a tejet, megtisztítják és fertőtlenítik az összekötő csöveket, a gumikat, a sárhányókat, a gépkocsi alsó részeit és minden olyan helyet, ahová a tej kifolyt, és az utolsó fertőtlenítés után, valamint a megfigyelési körzet elhagyása előtt a jármű nem érint a védő- és a megfigyelési körzetben lévő olyan gazdaságot, amelyben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak;
e) a szállítóeszköz szigorúan egy meghatározott földrajzi vagy közigazgatási területhez tartozik, eszerint van megjelölve és más területre csak hatósági felügyelet mellett végzett tisztítás és fertőtlenítés után vihető.
(9) A megfigyelési körzetben található gazdaságokban tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyerstej-mintáinak a ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálására engedélyezett állat-egészségügyi diagnosztikai laboratóriumon kívüli egyéb laboratórium számára történő begyűjtéséhez és odaszállításához, valamint a tej ilyen laboratóriumban történő feldolgozásához hatósági engedély szükséges, és a ragadósszáj- és körömfájás-vírus esetleges terjedésének megelőzésére irányuló intézkedések vonatkoznak rá.
41. cikk
Fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok megfigyelési körzetben termelődött trágyájának szállítása és kiszórása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy ne legyen engedélyezett a trágyának a megfigyelési körzetben található azon gazdaságokból és egyéb - mint például a 16. cikkben említett - létesítményekből a körzeten belülre és azon kívülre történő szállítása és kiszórása, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(2) Az (1) bekezdésben előírt tilalomtól való eltérésként a hatáskörrel rendelkező hatóság kivételes körülmények között engedélyezheti a trágya kiszállítását használat előtt és után alaposan letisztított és lefertőtlenített szállítóeszközzel, hogy azt kiszórják a megfigyelési körzetben lévő kijelölt területeken, kellő távolságra az olyan gazdaságoktól, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, amennyiben teljesítik a következő feltételek valamelyikét:
a) a gazdaságban lévő, fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állat hatósági állatorvos által végzett vizsgálata kizárta a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzöttségre gyanús állatok jelenlétét, és a trágyát a talajhoz közel szórják ki, hogy elkerüljék az aeroszolképződést, és azonnal beforgatják a talajba; vagy
b) a gazdaságban lévő, fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állat hatósági állatorvosi vizsgálata negatív eredményt adott, és a trágyát beinjektálják a talajba; vagy
c) a trágyára a 29. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezés vonatkozik.
42. cikk
A megfigyelési körzetben előállított egyéb állati termékekkel kapcsolatos intézkedések
A tagállamok biztosítják, hogy a 39-41. cikkben említetteken kívüli állati eredetű termékek forgalomba hozatalára is betartják a 28. és 30-32. cikkben előírt feltételeket.
43. cikk
A tagállamok által a megfigyelési körzetben alkalmazott további intézkedések
A 37-42. cikkben foglalt intézkedéseken kívül a tagállamok további olyan nemzeti intézkedéseket hozhatnak, amelyeket szükségesnek és arányosnak ítélnek a ragadós száj- és körömfájás vírusának leküzdésére, figyelembe véve az érintett terület sajátos járványtani, állattenyésztési, gazdasági és társadalmi viszonyait. Amennyiben szükségesnek tartják a lófélék mozgásának korlátozására irányuló intézkedéseket, ezeknek az intézkedéseknek figyelembe kell venniük a VI. mellékletben előírtakat.
44. cikk
A megfigyelési körzetben alkalmazott intézkedések visszavonása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a megfigyelési körzetben alkalmazott intézkedések érvényben maradnak, amíg a következő követelmények nem teljesülnek:
a) legalább 30 nap eltelt a 10. cikk (1) bekezdésében említett gazdaságban lévő valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állat leölése és biztonságos ártalmatlanítása, valamint a gazdaságban a 11. cikkel összhangban végzett előzetes tisztítás és fertőtlenítés befejezése óta;
b) a 36. cikkben előírt követelményeket teljesítették a védőkörzetben;
c) vizsgálatot végeztek, és az negatív eredményt adott.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjában említett vizsgálat a III. melléklet 1. pontja kritériumainak megfelelően végzik el, annak alátámasztására, hogy nincs fertőzés a megfigyelési körzetben, és a vizsgálat kiterjed a III. melléklet 2.4. pontjában előírt intézkedésekre is a III. melléklet 2.1. pontjában megadott kritériumok alapján.
7. SZAKASZ
RÉGIÓKBA SOROLÁS, A MOZGÁS ELLENŐRZÉSE ÉS AZONOSÍTÁS
45. cikk
Régiókba sorolás
(1) A 90/425/EK irányelv, és különösen annak 10. cikke sérelme nélkül, amennyiben az ezen irányelvvel összhangban hozott intézkedések ellenére úgy tűnik, hogy a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjed, és a járvány kiterjedtté válik, valamint bármely olyan esetben, amikor sürgősségi vakcinázást hajtanak végre, a tagállamok területüket egy vagy több, korlátozás alatt álló, illetve szabad övezetre osztják.
(2) A tagállamok haladéktalanul részletes értesítést küldenek a Bizottságnak a korlátozás alatt álló övezetben végrehajtott intézkedésekről és a Bizottság felülvizsgálja, szükség esetén módosítja, valamint érvényesíti az intézkedéseket a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
(3) A tagállamoknak az (1) bekezdésben említett régiókba sorolási kötelezettsége sérelme nélkül, a régiókba sorolásról, illetve a korlátozás alatt álló övezetben alkalmazandó intézkedésekről a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően hozható határozat. E határozat hatásai kiterjedhetnek a szomszédos, az intézkedések meghozatalakor nem fertőzött tagállamokra.
(4) A korlátozás alatt álló övezet határainak kijelölését megelőzően alapos járványügyi értékelést kell végezni a helyzetet illetően, különös tekintettel a behurcolás lehetséges időpontjára és feltételezhető helyére, a járvány lehetséges terjedésére és a ragadós száj- és körömfájás felszámolásának várható időtartamára.
(5) A korlátozás alatt álló övezet határait - amennyire csak lehetséges - a közigazgatási határok és földrajzi választóvonalak alapján jelölik ki. A régiókba sorolás a régiók helyett nagyobb közigazgatási egységekből indul ki. A 13. cikkben előírt járványtani vizsgálat eredményeinek ismeretében a korlátozás alatt álló övezet kiterjedése csökkenthető egy alrégió méreténél nem kisebb területre és szükség esetén a szomszédos alrégiókra. Amennyiben a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjedni kezd, a korlátozás alatt álló övezetet további régiók vagy alrégiók bevonásával bővítik.
46. cikk
Valamely tagállam korlátozás alatt álló övezetében alkalmazott intézkedések
(1) Amennyiben régiókba sorolást alkalmaznak, a tagállamok biztosítják legalább a következő intézkedések meghozatalát:
a) a ragadós száj- és körömfájás vírusának potenciális hordozói, azaz a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok, állati termékek és árucikkek szállításának és mozgásának, valamint a szállítóeszközök mozgásának a korlátozás alatt álló övezeten belüli ellenőrzése;
b) olyan friss hús, nyers tej és, amennyire csak lehetséges, egyéb, készleten lévő termékek felkutatása és megjelölése a közösségi jogszabályoknak megfelelően, amelyek nem alkalmasak a korlátozás alatt álló övezeten kívülre történő szállításra;
c) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok és az ilyen állatokból származó termékek egyedi tanúsítása és azon emberi fogyasztásra szánt termékek közösségi jogszabályokkal összhangban történő állat-egészségügyi jelölése, amelyeket a korlátozás alatt álló övezeten kívülre történő szállításra szántak és arra alkalmasak.
(2) Amennyiben régiókba sorolást alkalmaznak, a tagállamok felkutatják legalább azokat a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat, amelyeket a ragadós száj- és körömfájás vírusa feltételezett behurcolásának időpontja és a régiókba sorolás végrehajtása közötti időszakban szállítottak ki a korlátozás alatt álló területről egy másik tagállamba, és az ilyen állatokat hatósági állatorvosi ellenőrzés mellett elkülönítik addig, amíg az esetleges fertőzést vagy kontaminációt hatóságilag ki nem zárják.
(3) A tagállamok együttműködnek azon friss hús, nyers tej és nyerstej-termékek felkutatásában, amelyeket a ragadós száj- és körömfájás vírusa feltételezett behurcolásának időpontja és a régiókba sorolás végrehajtása közötti időszakban a korlátozás alatt álló területen állítottak elő, és fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származnak. Az ilyen nyers húst a VII. melléklet A. része 1. pontjával összhangban, a nyers tejet és nyerstej-termékeket pedig a IX. melléklet A. vagy B. részével összhangban kezelik a felhasználástól függően vagy visszatartják, amíg a ragadós száj- és körömfájás vírusával való esetleges kontaminációt hatóságilag ki nem zárják.
(4) Meghatározott intézkedések - különösen amelyek a korlátozás alatt álló területről származó, a korlátozás alatt álló területen kívül forgalomba hozni nem kívánt, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó termékek állat-egészségügyi jelölésére vonatkoznak - a 2002/99/EK irányelv 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban fogadhatók el.
47. cikk
A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok azonosítása
(1) A háziasított szarvasmarha-, juh- és kecskefélék, valamint a sertés azonosítására vonatkozó közösségi jogszabályok sérelme nélkül, a tagállamok biztosítják, hogy amennyiben a területükön ragadósszáj- és körömfájás-járvány tör ki, a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok csak akkor hagyhatják el a gazdaságot, ahol tartják őket, ha oly módon vannak azonosítva, amely lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóság számára, hogy gyorsan felkutassa mozgásukat és származási gazdaságukat vagy bármely olyan gazdaságot, amelyet elhagytak. A 15. cikk (1) bekezdésében és a 16. cikk (1) bekezdésében említett különleges esetekben azonban a hatáskörrel rendelkező hatóság - bizonyos körülmények között és az egészségügyi helyzetre tekintettel - engedélyezhet egyéb módokat is az állatok mozgásának, származási gazdaságának vagy egyéb olyan gazdaságnak a felkutatására, amelyet elhagytak. Az ilyen állatok azonosításának vagy származási gazdasága felkutatásának szabályait a hatáskörrel rendelkező hatóság határozza meg, és erről értesíti a Bizottságot.
(2) Az állatoknak a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezés konkrét céljából és különösen az 52. és 53. cikkel összhangban végzett vakcinázás esetén alkalmazott kiegészítő, tartós és letörölhetetlen jelölésével kapcsolatban a tagállamok által hozott intézkedések a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően módosíthatók.
48. cikk
A mozgás ellenőrzése ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés esetén
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a területükön fellépő ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés esetén a következő intézkedéseket alkalmazzák a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok mozgásának ellenőrzésére a 45. cikkel összhangban létesített, korlátozás alatt álló övezetben:
a) a tulajdonosok a hatáskörrel rendelkező hatóság számára - annak kérésére - megfelelő információval szolgálnak a gazdaságba behozott és onnan kivitt állatokra vonatkozóan. Ennek az információnak, a fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állatra vonatkozóan, tartalmaznia kell legalább a 64/432/EGK irányelv 14. cikkében előírt adatokat;
b) a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok szállításával és értékesítésével foglalkozó személyek a hatáskörrel rendelkező hatóság számára - annak kérésére - megfelelő információval szolgálnak az olyan állatok mozgására vonatkozóan, amelyeket szállítottak vagy értékesítettek. Ennek az információnak tartalmaznia kell legalább a 64/432/EGK irányelv 12. cikkének (2) bekezdésében és 13. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt adatokat.
(2) A tagállamok kiterjeszthetik az (1) bekezdésben előírt valamennyi intézkedést vagy azok némelyikét a korlátozásmentes övezet egészére vagy annak egy részére.
8. SZAKASZ
VAKCINÁZÁS
49. cikk
A ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák felhasználása, gyártása, értékesítése és ellenőrzése
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a) tilos területükön a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák felhasználása és hiperimmun szérumok alkalmazása a ragadós száj- és körömfájás ellen az ebben az irányelvben előírtak kivételével;
b) a területükön a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák gyártása, tárolása, szállítása, elosztása és értékesítése hatósági ellenőrzés mellett történik;
c) a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák forgalomba hozatala a hatáskörrel rendelkező hatóság felügyelete alatt áll a közösségi jogszabályokkal összhangban;
d) a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok aktív immunizálásán kívüli egyéb célokra való felhasználását - nevezetesen laboratóriumi vizsgálatokra, tudományos kutatásra vagy a vakcinák tesztelésére - a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezi, és az a megfelelő biológiai biztonsági feltételek mellett történik.
50. cikk
Határozat a sürgősségi vakcinázás bevezetéséről
(1) Határozat hozható a sürgősségi vakcinázás bevezetéséről, amennyiben a következő feltételek közül legalább egy teljesül:
a) ragadósszáj- és körömfájás-kitörést állapítottak meg, és az azzal fenyeget, hogy széles körben elterjed a tagállamban, ahol a kitörést megállapították;
b) más tagállamok földrajzi helyzetüknél fogva vagy a fennálló meteorológiai viszonyok következtében veszélyeztetettek az egyik tagállamban észlelt ragadósszáj- és körömfájás-kitörések tekintetében;
c) más tagállamok veszélyeztetettek annak következtében, hogy járványtanilag jelentős kapcsolat van a területükön lévő gazdaságok és olyan tagállam területén lévő, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartó gazdaságok között, ahol ragadósszáj- és körömfájás-kitörést észleltek;
d) egyes tagállamok veszélyeztetettek valamely olyan szomszédos harmadik ország földrajzi helyzete vagy meteorológiai viszonyai következtében, ahol ragadósszáj- és körömfájás-kitöréseket észleltek.
(2) Amikor sürgősségi vakcinázás bevezetéséről határoznak, tekintetbe kell venni a 15. cikkben előírt intézkedéseket és a X. mellékletben felsorolt kritériumokat.
(3) A sürgősségi vakcinázás bevezetéséről szóló határozatot a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(4) A sürgősségi vakcinázásnak a területén történő bevezetéséről szóló, a (3) bekezdésben említett határozatot kérheti:
a) az (1) bekezdés a) pontjában említett tagállam; vagy
b) az (1) bekezdés b), c) vagy d) pontjában említett valamely tagállam.
(5) A (3) bekezdéstől eltérve, az érintett tagállam is határozhat a sürgősségi vakcinázás bevezetéséről és végrehajthatja azt ezzel az irányelvvel összhangban, miután írásban értesítette a Bizottságot, és ezen értesítés az 51. cikkben előírt információkat is tartalmazza.
(6) Amennyiben valamely tagállam sürgősségi vakcinázást vezet be az (5) bekezdéssel összhangban, az erről szóló határozatot azonnal felül kell vizsgálni az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban és közösségi intézkedéseket kell elfogadni a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban.
(7) A (4) bekezdéstől eltérve, a sürgősségi vakcinázásnak valamely tagállamban történő, az (1) bekezdés a) pontjában említett bevezetéséről szóló határozat, a Bizottság saját kezdeményezésére, az érintett tagállammal együttműködésben is elfogadható a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban, ha az (1) bekezdés a) pontjában és az (1) bekezdés b) pontjában szereplő feltétel fennáll.
51. cikk
A sürgősségi vakcinázás feltételei
(1) Az 50. cikk (3) és (4) bekezdésében foglaltakkal összhangban sürgősségi vakcinázás bevezetéséről szóló határozatban meg kell állapítani azokat a feltételeket, amelyek mellett az ilyen vakcinázást elvégzik, és e feltételeknek ki kell térniük legalább a következőkre:
a) azon földrajzi terület kiterjedésének megállapítására a 45. cikkel összhangban, ahol sürgősségi vakcinázást kell végezni;
b) a vakcinázandó állatok fajára és életkorára;
c) a vakcinázási kampány időtartamára;
d) a fertőzésre fogékony fajba tartozó vakcinázott és nem vakcinázott állatok, valamint a belőlük származó termékek mozgásának tilalmára;
e) a vakcinázott állatok különleges kiegészítő és tartós azonosítására és különleges nyilvántartására a 47. cikk (2) bekezdésének értelmében;
f) a sürgősségi helyzettel kapcsolatos egyéb kérdésekre.
(2) A sürgősségi vakcinázás az (1) bekezdésben előírtak szerinti feltételeinek biztosítaniuk kell, hogy a vakcinázást az 52. cikkel összhangban végezzék el, függetlenül attól, hogy a vakcinázott állatokat később levágják vagy életben hagyják.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy felvilágosító programok induljanak a lakosság tájékoztatására a vakcinázott állatokból származó, emberi fogyasztásra szánt hús, tej és tejtermékek biztonságosságáról.
52. cikk
Védővakcinázás
(1) A védővakcinázást alkalmazó tagállamok biztosítják, hogy:
a) a vakcinázási övezetet regionalizálják a 45. cikkel összhangban, amennyiben szükséges, a szomszédos tagállamokkal szoros együttműködésben;
b) a vakcinázást gyorsan, valamint a higiéniai és biológiai biztonsági szabályokkal összhangban hajtják végre, hogy megakadályozzák a ragadósszáj- és körömfájás-vírus terjedését;
c) a vakcinázási övezetben alkalmazott valamennyi intézkedést a 7. szakaszban előírt intézkedések sérelme nélkül hajtják végre;
d) amennyiben a vakcinázási övezet magában foglalja a védő- vagy megfigyelési körzet egészét vagy annak bizonyos részeit:
i. a védő- vagy megfigyelési körzetre ezzel az irányelvvel összhangban alkalmazandó intézkedéseket a vakcinázási övezet fent említett részében fenntartják addig, amíg az ilyen intézkedéseket vissza nem vonják a 36. vagy a 44. cikkel összhangban;
ii. miután a védő- vagy megfigyelési körzetben alkalmazott intézkedéseket visszavonták, a vakcinázási övezetben az 54-58. cikkben előírtak szerint alkalmazandó intézkedéseket továbbra is alkalmazni kell.
(2) A védővakcinázást alkalmazó tagállamok biztosítják, hogy a vakcinázási övezetet egy, a vakcinázási övezet határaitól számítva legalább 10 km széles (az OIE által megfigyelési övezetként meghatározott) megfigyelési terület vegye körül:
a) amelyben tilos a vakcinázás;
b) ahol fokozott megfigyelést folytatnak a betegséggel kapcsolatban;
c) amelyben a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok mozgását a hatáskörrel rendelkező hatóságnak ellenőriznie kell;
d) amelyet addig fenntartanak, amíg a ragadós száj- és körömfájástól mentes és fertőzésmentes státust vissza nem nyerik a 61. cikkel összhangban.
53. cikk
Szupresszív vakcinázás
(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot, amennyiben - az 50. cikkel összhangban és valamennyi fennálló körülményt figyelembe véve - a szupresszív vakcinázás bevezetése mellett határoznak, továbbá részletes tájékoztatást adnak a meghozandó védelmi intézkedésekről, amelyek magukban foglalják legalább a 21. cikkben előírtakat.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy szupresszív vakcinázást
a) csak a védőkörzetben;
b) csak a 10. cikk (1) bekezdése és különösen annak a) pontja hatálya alá tartozó, egyértelműen azonosított gazdaságokban végeznek.
Azonban logisztikai okokból és a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjától eltérve az ilyen gazdaságokban az állatok leölése elhalasztható annyi ideig, amennyi szükséges ahhoz, hogy megfeleljenek a 93/119/EGK irányelvnek és az ezen irányelv 10. cikke (1) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek.
54. cikk
A vakcinázási övezetben a sürgősségi vakcinázás megkezdésétől a vakcinázás befejezését követő legalább 30 nap elteltéig tartó időszak (1. fázis) során alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a (2)-(6) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazzák a vakcinázási övezetben a sürgősségi vakcinázás megkezdésétől a vakcinázás befejezését követő legalább 30 nap elteltéig tartó időszak során.
(2) A fertőzésre fogékony fajba tartozó élő állatok mozgása a gazdaságok között a vakcinázási övezeten belül és onnan kifelé tilos.
Az első albekezdésben előírt tilalomtól eltérve, és az ilyen élő állatok, illetve ezen állatok származási és rendeltetési állományának klinikai vizsgálatát követően a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti, hogy azonnali vágás céljából közvetlenül olyan vágóhídra szállítsák őket, amelyet a hatáskörrel rendelkező hatóság jelölt ki, és a vakcinázási övezeten belül vagy kivételes esetben az övezet közelében található.
(3) Az (1) bekezdésben említett időszak során levágott vakcinázott állatokból nyert friss húst
a) megjelölik a 2002/99/EK irányelvben előírt módon;
b) az a) pontban említett módon meg nem jelölt hústól elkülönítve szállítják és tárolják, és azt követően zárt konténerekben a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt üzembe szállítják kezelés céljából a VII. melléklet A. részének 1. pontjával összhangban.
(4) A vakcinázott állatokból származó tej és tejtermékek forgalomba hozhatók a vakcinázási övezeten belül és kívül is, feltéve hogy - attól függően, hogy a végfelhasználásnál emberi vagy nem emberi fogyasztásra szánják őket - elvégezték rajtuk a IX. melléklet A. és B. részében említett kezelések legalább egyikét. A kezelést az (5) bekezdésben megadott feltételek mellett a vakcinázási övezetben található üzemekben kell végezni, vagy, amennyiben nincs ilyen üzem az övezetben, a vakcinázási övezeten kívül található üzemekben, ahová a nyers tejet a (7) bekezdésben megadott feltételek mellett szállítják.
(5) A (4) bekezdésben említett üzemeknek meg kell felelniük a következő feltételeknek:
a) az üzem állandó és szigorú hatósági ellenőrzés mellett működik;
b) az üzemben felhasznált összes tej megfelel a (4) bekezdésnek, vagy pedig a nyers tejet a vakcinázási övezeten kívüli állatokból nyerték;
c) a teljes termelési folyamat során a tejet egyértelműen azonosítják és elkülönítve szállítják, illetve tárolják az olyan nyers tejtől és nyerstej-termékektől, amelyeket nem a vakcinázási övezeten kívülre történő szállításra szántak;
d) a nyers tejet a vakcinázási övezeten kívül található gazdaságokból az üzemekbe olyan járművekben szállítják, amelyeket a szállítási műveletet megelőzően kitisztítottak és fertőtlenítettek, és amelyek a szállítást követően nem érintettek a korlátozás alatt álló övezetben lévő olyan gazdaságokat, amelyekben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak.
(6) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy Közösségen belüli kereskedelemre szánt tej megfelel a (5) bekezdésben foglalt feltételeknek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének a helyi állat-egészségügyi hatóság által vállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon üzemek jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(7) A nyers tejnek a vakcinázási övezetben található gazdaságokból a vakcinázási övezeten kívül található üzemekbe való szállítására és ennek a tejnek a feldolgozására a következő feltételek vonatkoznak:
a) a vakcinázási övezetben tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból nyert nyers tejnek a vakcinázási övezeten kívül található üzemekben történő feldolgozását a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezi;
b) az engedély utasításokat tartalmaz a kijelölt üzembe vezető szállítási útvonallal kapcsolatban és meghatározza azt;
c) a szállítást olyan járművekkel végzik, amelyeket a szállítási művelet előtt kitakarítottak és fertőtlenítettek, és amelyeket úgy alakítottak ki és tartanak karban, hogy szállítás közben nem szivárog belőlük a tej, és úgy vannak felszerelve, hogy a tej betöltése és lefejtése során elkerülhető az aeroszolszóródás;
d) mielőtt a jármű elhagyja a gazdaságot, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból gyűjtötték be a tejet, megtisztítják és fertőtlenítik az összekötő csöveket, a gumikat, a sárhányókat, a gépkocsi alsó részeit és minden olyan helyet, ahová a tej kifolyt, és az utolsó fertőtlenítés után, valamint a vakcinázási övezet elhagyása előtt a jármű nem érint a vakcinázási övezetben lévő olyan gazdaságot, amelyben fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak;
e) a szállítóeszköz szigorúan egy meghatározott földrajzi vagy közigazgatási területhez tartozik, eszerint van megjelölve és más területre csak hatósági felügyelet mellett végzett tisztítás és fertőtlenítés után vihető.
(8) A vakcinázási övezetben található gazdaságokban tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyerstej-mintáinak a ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálására engedélyezett állat-egészségügyi diagnosztikai laboratóriumon kívüli egyéb laboratórium számára történő begyűjtése, odaszállítása és a tej ilyen laboratóriumban való feldolgozása tilos.
(9) Fel kell függeszteni a sperma mesterséges termékenyítés céljából történő, a vakcinázási övezetben található spermagyűjtő központokban tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó donor állatokból végzett gyűjtését.
Az első albekezdésben előírt tilalomtól eltérve a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a vakcinázási övezetben a sperma gyűjtését spermagyűjtő központokban fagyasztott sperma előállítása céljából, a következő feltételek mellett:
a) biztosított, hogy az (1) bekezdésben említett időszak alatt gyűjtött spermát elkülönítve tárolják legalább 30 napig; és
b) a sperma kiszállítását megelőzően
1. a donor állatokat nem vakcinázták és a 28. cikk (3) bekezdése b) és c) pontjának feltételeit kell alkalmazni; vagy
2. a donor állatokat vakcinázták, azt követően, hogy a ragadós száj- és körömfájás ellen termelődött ellenanyagokat kimutató vizsgálatot végeztek, amely negatív eredményt adott; és
i. negatív eredményt adott egy, a vírus vagy vírusgenom kimutatásán alapuló teszt vagy a nem strukturális proteinek ellen termelődött ellenanyagok kimutatásán alapuló jóváhagyott vizsgálat, amelyeket a spermára meghatározott karanténozási időszak végén végeztek az akkor a spermagyűjtő központban tartózkodó, fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állatból levett mintán; és
ii. a sperma megfelel a 88/407/EGK irányelv II. fejezete 4. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
(10) A petesejtek és embriók gyűjtése donor állatokból tilos.
(11) A (9) és (10) bekezdésben említetteken kívüli állati eredetű termékek forgalomba hozatalára a 30., 31., 32. és 41. cikkben előírt feltételek vonatkoznak.
55. cikk
A vakcinázási övezetben a sürgősségi vakcinázástól a vizsgálat és a gazdaságok besorolásának befejezéséig tartó időszak (2. fázis) során alkalmazandó intézkedések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a (2)-(5) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazzák a vakcinázási övezetben a legkorábban a sürgősségi vakcinázás befejezésének időpontja után 30 nappal kezdődő és az 56. és 57. cikkben előírt intézkedések végrehajtásával végződő időszak során.
(2) A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok mozgása a gazdaságok között a vakcinázási övezeten belül és onnan kifelé tilos.
(3) A (2) bekezdésben előírt tilalomtól eltérve, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat azonnali vágás céljából az 57. cikk (5) bekezdésében említett gazdaságokból közvetlenül a vakcinázási övezeten belül vagy kívül található vágóhídra szállítsák, a következő feltételek mellett:
a) a szállítás során és a vágóhídon ezek az állatok nem érintkeznek más, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokkal;
b) az állatokat hatósági okmány kíséri, amely tanúsítja, hogy a származási vagy küldő gazdaságban lévő valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állaton elvégeztek egy, az 56. cikk (2) bekezdésében előírt vizsgálatot;
c) a szállítóeszközt kitisztítják és fertőtlenítik a berakodást megelőzően és az állatok szállítását követően, továbbá a tisztítás és fertőtlenítés dátumát és pontos időpontját feljegyzik a szállítóeszköz menetlevelébe;
d) az állatokon ante mortem egészségügyi vizsgálatot végeztek a vágóhídon a vágást megelőző 24 óra során, különösen a ragadós száj- és körömfájás tekintetében, és az állatok nem mutatják a betegség tüneteit.
(4) Vakcinázott nagy- és kiskérődzőkből az (1) bekezdésben említett időszak során nyert friss hús - a belsőségeket kivéve - forgalomba hozható a vakcinázási övezeten belül és kívül a következő feltételek mellett:
a) az üzem szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) csak a VII. melléklet A. része 1., 3. és 4. pontjában leírt kezelésnek alávetett friss húst - a belsőségeket kivéve - és a vakcinázási övezeten kívül nevelt és levágott állatokból nyert friss húst dolgozzák fel az üzemben;
c) az összes ilyen friss húson feltüntetik a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelölést, vagy egyéb párosujjú patások húsa esetében a 91/495/EGK irányelv I. mellékletének III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést, vagy darált hús és előkészített hús esetében a 94/65/EK irányelv I. mellékletének VI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést;
d) a teljes termelési folyamat során valamennyi friss húst egyértelműen azonosítanak, és az eltérő egészségügyi státusú friss hústól elkülönítve szállítanak és tárolnak, ezen irányelvvel összhangban.
(5) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt friss hús megfelel a (4) bekezdés feltételeinek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének a helyi állat-egészségügyi hatóság által vállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon üzemek jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket ilyen tanúsítás céljára jóváhagyott.
(6) Az (1) bekezdésben említett időszak során levágott vakcinázott sertésekből nyert friss húst ellátják a 2002/99/EK irányelvben előírt állat-egészségügyi jelöléssel, a jelöletlen húsoktól elkülönítve tárolják és szállítják, és ezt követően zárt konténerekben a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt üzembe szállítják a VII. melléklet A. részének 1. pontjával összhangban végzendő kezelés céljából.
(7) A vakcinázott állatokból származó tej és tejtermékek forgalomba hozhatók a vakcinázási övezeten belül és kívül is, feltéve hogy - attól függően, hogy a végfelhasználásnál emberi vagy nem emberi fogyasztásra szánják őket - elvégezték rajtuk a IX. melléklet A. és B. részében említett kezelések legalább egyikét. A kezelést a vakcinázási övezetben vagy azon kívül található üzemben végezték, az 54. cikk (4)-(8) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban.
(8) Sperma, petesejtek és embriók fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból történő begyűjtését illetően az 54. cikk (9) és (10) bekezdésében előírt intézkedéseket továbbra is alkalmazni kell.
(9) A (4), (6) (7) és (8) bekezdésben említetteken kívüli állati eredetű termékek forgalomba hozatalára a 30., 31., 32. és 41. cikkben előírt feltételek vonatkoznak.
56. cikk
Klinikai és szerológiai vizsgálat a vakcinázási övezetben (2A. fázis)
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a (2) és (3) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazzák a vakcinázási övezetben a legkorábban a sürgősségi vakcinázás befejezését 30 nappal követően kezdődő és a klinikai és szerológiai vizsgálat befejezésével végződő időszak során.
(2) Vizsgálatot végeznek azzal a céllal, hogy azonosítsák a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok azon állományait, amelyek érintkeztek a ragadós száj- és körömfájás vírusával, de a betegség nyilvánvaló klinikai tünetekeit nem mutatják. E vizsgálat magában foglalja a fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állat klinikai vizsgálatát a vakcinázási övezetben lévő valamennyi állományra kiterjedően, valamint laboratóriumi vizsgálatot a (3) bekezdéssel összhangban.
(3) A laboratóriumi vizsgálatot olyan tesztek felhasználásával végzik el, amelyek megfelelnek a diagnosztikai tesztekre vonatkozó, a XIII. mellékletben felsorolt kritériumoknak, a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyják őket, és megfelelnek a következő feltételek egyikének:
a) a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzésnek a ragadósszáj- és körömfájás-vírus nem strukturális proteinjeivel szemben termelődő ellenanyagok kimutatásán alapuló vizsgálatával vagy egyéb jóváhagyott módszerrel történő vizsgálata megfelel a III. melléklet 2.2. pontjában megállapított, a gazdaságokban történő mintavételre vonatkozó feltételeknek. Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság emellett jelzőállatokat is használ, figyelembe kell venni a fertőzött gazdaságok újratelepítésének az V. mellékletben ismertetett feltételeit;
b) a ragadós száj- és körömfájás vírusa nem strukturális proteinjeivel szemben termelődő ellenanyagok kimutatásán alapuló vizsgálatot úgy végzik el, hogy a vakcinázási övezetben lévő valamennyi állományban mintát vesznek a fertőzésre fogékony fajba tartozó összes vakcinázott állatból és azok nem vakcinázott utódaiból.
57. cikk
Az állományok osztályozása a vakcinázási övezetben (2B. fázis)
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a gazdaságok, ahol fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat tartanak, megfelelnek az alábbiaknak:
a) az 56. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálat kimenetele és az I. mellékletben megadott kritériumok alapján osztályozzák őket;
b) megfelelnek a (2)-(4) bekezdésben megállapított intézkedéseknek.
(2) Az olyan gazdaságokra, amelyekben legalább egy fertőzöttségre gyanús állat található, és ahol megerősítették a ragadós száj- és körömfájás vírusának jelenlétét az I. mellékletben megállapított kritériumoknak megfelelően, a 10. és 21. cikkben előírt intézkedéseket kell alkalmazni.
(3) Az olyan gazdaságokra, amelyekben legalább egy olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó állat található, amely a ragadós száj- és körömfájás vírusával való korábbi érintkezés során gyaníthatóan megfertőződött, de a gazdaságban lévő, fertőzésre fogékony fajba tartozó valamennyi állatra kiterjedő későbbi vizsgálat a cirkuláló ragadósszáj- és körömfájás-vírus hiányát állapította meg, legalább a következő intézkedéseket kell alkalmazni:
a) a gazdaságban lévő, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat
1. vagy leölik és tetemeiket ártalmatlanítják; vagy
2. osztályozzák és
i. az 56. cikk (3) bekezdésében említett jóváhagyott vizsgálatok legalább egyikére pozitív állatokat leölik és tetemeiket ártalmatlanítják; és
ii. a gazdaságban lévő megmaradt, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat a hatáskörrel rendelkező hatóság által engedélyezett feltételek mellett levágják;
b) a gazdaságok tisztítása és fertőtlenítése a 11. cikkel összhangban történik;
c) az állatok újratelepítése az V. melléklettel összhangban történik.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokból származó és az 56. cikk (1) bekezdésében említett időtartam során előállított termékekre:
a) a (3) bekezdés 2) pontja ii. alpontjában említett állatokból nyert friss hús kérődzők esetén az 55. cikk (4) bekezdése, sertések esetén a (6) bekezdése hatálya alá tartozik;
b) a (3) bekezdés 2) pontja ii. alpontjában említett állatokból származó tejet és tejtermékeket a felhasználási szándéktól függően és az 54. cikk (4)-(8) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően a IX. melléklet A. és B. részében meghatározott kezelések közül legalább az egyiknek alávetik.
(5) Azokra a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokra, amelyeket olyan gazdaságokban tartanak, ahol hatóságilag kizárták a korábbi vagy jelenlegi ragadósszáj- és körömfájás-fertőzést az 56. cikk (3) bekezdésével összhangban, alkalmazhatók az 58. cikkben előírt intézkedések.
58. cikk
A vizsgálat és a gazdaságok osztályozásának befejezése, valamint a ragadós száj- és körömfájástól és fertőzéstől mentes státus visszanyeréséig a vakcinázási övezetben alkalmazandó intézkedések (3. fázis)
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a (2)-(6) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazzák a vakcinázási övezetben az 57. cikkben meghatározott intézkedések befejezését követően és a ragadós száj- és körömfájástól és fertőzéstől mentes státusnak az 59. cikkel összhangban történő visszanyeréséig.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok a vakcinázási övezetben lévő gazdaságok között csak engedéllyel mozoghassanak.
(3) A fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nem hagyhatják el a vakcinázási övezetet. E tilalomtól eltérve engedélyezhető a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok közvetlenül a vágóhídra való szállítása azonnali vágás céljából az 55. cikk (3) bekezdésében előírt feltételeknek megfelelően.
(4) A (2) bekezdésben meghatározott tilalomtól eltérve, a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezheti a fertőzésre fogékony fajba tartozó, nem vakcinázott állatok szállítását a következő rendelkezésekkel összhangban:
a) a berakodást megelőző 24 órán belül a gazdaságban lévő valamennyi, fertőzésre fogékony fajba tartozó állaton klinikai vizsgálatot végeztek, és azokon nem mutatkoztak a ragadós száj- és körömfájás klinikai tünetei; és
b) az állatok forgalmát legalább 30 napos időszakra szüneteltették a származási gazdaságban, amely során fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat nem vittek be a gazdaságba; és
c) a származási gazdaság nem védő- vagy megfigyelési körzetben található; és
d) a szállítandó állatokon vagy egyenként végeztek a ragadós száj- és körömfájás vírusa ellen termelődött ellenanyagok kimutatásán alapuló vizsgálatot az elkülönítési időszak végén, negatív eredménnyel, vagy a III. melléklet 2.2. pontjával összhangban szerológiai vizsgálatot végeztek a gazdaságban, tekintet nélkül az érintett fajra;
e) az állatok nem voltak kitéve fertőzési forrásnak a származási gazdaságból a rendeltetési helyükre való szállításuk során.
(5) A vakcinázott anyaállatok nem vakcinázott utódai nem hagyhatják el a származási gazdaságot, kivéve ha szállításuk a következő helyek egyikére történik:
a) a vakcinázási övezetben lévő, a származási gazdasággal megegyező egészségügyi státusú gazdaság;
b) vágóhíd, ahol azonnal levágják őket;
c) a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt gazdaság, ahonnan az utód közvetlenül a vágóhídra szállítandó;
d) bármely gazdaság, miután negatív eredményt adott a ragadós száj- és körömfájás vírusa ellen termelődött ellenanyagok kimutatásán alapuló szerológiai vizsgálat, amelyet a származási gazdaságból való kiszállítás előtt levett vérmintán végeztek el.
(6) A fertőzésre fogékony fajba tartozó, nem vakcinázott állatok friss húsa a következő feltételek mellett hozható forgalomba a vakcinázási övezeten belül és kívül:
a) vagy végrehajtották az 57. cikk (3) bekezdésében előírt intézkedéseket az egész vakcinázási övezetben, vagy az állatokat vágóhídra szállítják a (3) bekezdésben vagy a (4) bekezdés d) pontjában előírt feltételek mellett; és
b) az üzem szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
c) csak az a) pontban említett vagy a vakcinázási övezeten kívül nevelt és/vagy levágott állatokból előállított friss húst vagy a (8) bekezdésben említett friss húst dolgoznak fel az üzemben;
d) az összes ilyen friss húson feltüntetik a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelölést, vagy egyéb párosujjú patások húsa esetében a 91/495/EGK irányelv I. mellékletének III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést, vagy darált hús és előkészített hús esetében a 94/65/EK irányelv I. mellékletének VI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést;
e) a teljes termelési folyamat során valamennyi friss húst egyértelműen azonosítanak, és az eltérő egészségügyi státusú friss hústól elkülönítve szállítanak és tárolnak, ezen irányelvvel összhangban.
(7) Az (1) bekezdésben említett időtartam alatt levágott, fertőzésre fogékony fajba tartozó, vakcinázott állatokból vagy a vakcinázott állatok nem vakcinázott szeropozitív utódaiból nyert friss húst ellátják a 2002/99/EK irányelvben előírt állat-egészségügyi jelöléssel, az e jelöléssel el nem látott hústól elkülönítve tárolják és szállítják, és később zárt konténerekben szállítják a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt valamely üzembe, hogy ott a VII. melléklet A. részének I. pontjával összhangban kezeljék.
(8) A (7) bekezdésben foglaltaktól eltérve, a vakcinázott nagy- és kiskérődzőkből vagy azok nem vakcinázott szeropozitív utódaiból előállított friss hús és megtisztított belsőségek forgalomba hozhatók a vakcinázási övezeten belül és kívül a következő feltételek mellett:
a) az üzem szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) csak a VIII. melléklet A. részének 1., 3. és 4. pontjában leírt kezelésnek alávetett friss húst - a belsőségeket kivéve - vagy a (6) bekezdésben említett friss húst vagy vakcinázási övezeten kívül nevelt és/vagy levágott állatokból nyert friss húst dolgoznak fel az üzemben;
c) az összes ilyen friss húson feltüntetik a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelölést, vagy egyéb párosujjú patások húsa esetében a 91/495/EGK irányelv I. mellékletének III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést, vagy darált hús és előkészített hús esetében a 94/65/EK irányelv I. mellékletének VI. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést;
d) a teljes termelési folyamat során valamennyi friss húst egyértelműen azonosítják, és az eltérő egészségügyi státusú friss hústól elkülönítve szállítják és tárolják, ezen irányelvvel összhangban.
(9) A (7) bekezdéstől eltérve, vakcinázott sertésekből vagy azok nem vakcinázott szeropozitív utódaiból a vizsgálat kezdetétől az 57. cikkben előírt intézkedéseknek a teljes vakcinázási övezetben történő végrehajtásáig és az övezetben feljegyzett utolsó ragadósszáj- és körömfájás-kitörést követően legalább 3 hónap elteltéig tartó időszak során előállított friss hús csak a származási tagállam belföldi piacán hozható forgalomba a vakcinázási övezeten belül és kívül a következő feltételek mellett:
a) az üzem szigorú állat-egészségügyi ellenőrzés mellett működik;
b) csak az 57. cikk (5) bekezdésében megállapított feltételeknek megfelelő gazdaságokból származó állatokból nyert friss húst vagy a vakcinázási övezeten kívül nevelt és levágott állatokból nyert friss húst dolgoznak fel az üzemben;
c) az összes ilyen friss húst ellátják a 2002/99/EK irányelv 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban meghatározandó állat-egészségügyi jelöléssel;
d) a teljes termelési folyamat során valamennyi friss húst egyértelműen azonosítják, és az eltérő egészségügyi státusú friss hústól elkülönítve szállítják és tárolják, ezen irányelvvel összhangban.
(10) Olyan tagállam, amely nem azonos a (9) bekezdésben említett tagállammal, kérheti, hogy hozzanak döntést a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a (9) bekezdésben említett hús forgalomba hozatalának a területére vagy területének egy részére való kiterjesztéséről, az ugyanezen eljárás folyamán megállapítandó feltételek szerint.
(11) A vakcinázott sertésekből származó, a (9) bekezdésben említett időpontot követően és a fertőzéstől mentes státusnak a 61. cikkel összhangban történő visszanyeréséig előállított friss húsnak a vakcinázási övezetből történő kiszállítására vonatkozó szabályokról a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell határozni.
(12) A hatáskörrel rendelkező hatóság tanúsítja, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt friss hús megfelel a (6) és a (8) bekezdésben előírt és adott esetben a (10) bekezdés rendelkezései szerinti feltételeknek. A hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli a feltételek teljesítésének a helyi állat-egészségügyi hatóság által vállalt ellenőrzését és - a Közösségen belüli kereskedelem esetében - eljuttatja azon üzemek jegyzékét a többi tagállamnak és a Bizottságnak, amelyeket azok ilyen tanúsítás céljára jóváhagytak.
(13) A (8) bekezdéstől eltérve, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozhatnak egy, a (8) bekezdés c) pontjában és a (9) bekezdés c) pontjában említett egészségügyi jellel össze nem téveszthető különleges egészségügyi jelről a kérődzőknek a VIII. melléklet A. részében foglaltakkal összhangban történő kezelés alá nem eső húsa és az ilyen húsból előállított darált hús és előkészített hús jelölésére, amelyeket a származási tagállam egy meghatározott régiójában kívánnak forgalomba hozni.
(14) A vakcinázott állatokból származó tej és tejtermékek forgalomba hozhatók a vakcinázási övezeten belül és kívül is, feltéve hogy - attól függően, hogy a végfelhasználásnál emberi vagy nem emberi fogyasztásra szánják őket - elvégezték rajtuk a IX. melléklet A. és B. részében említett kezelések legalább egyikét. A kezelést a vakcinázási övezetben található üzemben végezték, az 54. cikk (4)-(7) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban.
(15) A megfigyelési körzetben található gazdaságokban tartott, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok nyerstej-mintáinak a ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálására engedélyezett állat-egészségügyi diagnosztikai laboratóriumon kívüli egyéb laboratórium számára történő begyűjtéséhez és odaszállításához, valamint a tej ilyen laboratóriumban történő feldolgozásához hatósági engedély szükséges, és a ragadósszáj- és körömfájás-vírus esetleges terjedésének megelőzésére irányuló megfelelő intézkedések vonatkoznak rá.
(16) A (6)-(11), a (13)-(15) bekezdésben említetteken kívüli állati eredetű termékek forgalomba hozatalára a 30., 31., 32. és 42. cikkben előírt feltételek vonatkoznak.
9. SZAKASZ
A RAGADÓS SZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁSTÓL MENTES ÉS FERTŐZÉSMENTES STÁTUS VISSZANYERÉSE
59. cikk
A ragadós száj- és körömfájástól mentes és fertőzésmentes státus visszanyerése
Valamely tagállam vagy annak egy régiója ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státusát a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően nyeri vissza, tekintetbe véve a 60. és 61. cikkben említett feltételeket.
60. cikk
A státus visszanyerése a ragadós száj- és körömfájás sürgősségi vakcinázás igénybevétele nélkül történő felszámolását követően
(1) Valamely tagállam vagy a 45. cikkel összhangban regionalizált valamely tagállam régiója, miután védekezést folytatott egy vagy több ragadósszáj- és körömfájás-kitörés ellen és azt vakcinázás igénybevétele nélkül felszámolta, korábbi ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státusát a következő feltételek mellett nyeri vissza:
a) a 36. és 44. cikkben előírt valamennyi intézkedést végrehajtották; és
b) a következő feltételek közül legalább az egyik fennáll:
i. teljesítették legalább az OIE Állat-egészségügyi Kódexének a ragadós száj- és körömfájás fejezetében található, a tárgyra vonatkozó ajánlásokat azok legutóbb módosított formájában;
ii. legalább három hónap eltelt az utolsó feljegyzett ragadósszáj- és körömfájás-kitörést követően és a III. melléklettel összhangban végzett klinikai és laboratóriumi megfigyelés kizárta a ragadósszáj- és körömfájás-vírus jelenlétét az érintett tagállamban vagy régióban.
(2) A ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státus visszanyeréséről szóló határozatokat a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
61. cikk
A státus visszanyerése a ragadós száj- és körömfájás vakcinázás segítségével történő felszámolását követően
(1) Valamely tagállam vagy a 45. cikkel összhangban regionalizált valamely tagállam régiója, miután védekezést folytatott egy vagy több ragadósszáj- és körömfájás-kitörés ellen és azt vakcinázás segítségével felszámolta, korábbi ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státusát a következő feltételek mellett nyeri vissza:
a) a 36., 44., 54., 55., 56. és 57. cikkben előírt valamennyi intézkedést végrehajtották; és
b) a következő feltételek közül legalább az egyik fennáll:
i. teljesítették legalább az OIE Állat-egészségügyi Kódexének a ragadós száj- és körömfájás fejezetében található, a tárgyra vonatkozó ajánlásokat azok legutóbb módosított formájában;
ii. legalább három hónap eltelt az utolsó vakcinázott állat levágását követően, és szerológiai megfigyelést végeztek a 70. cikk (3) bekezdésével összhangban megállapított iránymutatásnak megfelelően;
iii. legalább hat hónap eltelt a legutóbbi ragadósszáj- és körömfájás-kitörést vagy a sürgősségi vakcinázás befejezését követően, attól függően, hogy melyik esemény történt később, és a 70. cikk (3) bekezdésével összhangban megállapított iránymutatásnak megfelelően a ragadós száj- és körömfájás vírusának nem strukturális proteinjei ellen termelődött ellenanyagok kimutatásán alapuló szerológiai vizsgálat igazolta a fertőzés hiányát a vakcinázott állatokban.
(2) A ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státus visszanyeréséről szóló határozatokat a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
62. cikk
Az intézkedések módosítása a ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státus visszanyerése érdekében
(1) A 60. cikktől eltérve, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően olyan határozat is hozható, hogy visszavonják az ezzel az irányelvvel összhangban alkalmazott korlátozásokat a 36. és 44. cikkben előírt követelmények teljesítését és azon klinikai és szerológiai vizsgálat elvégzését követően, amely megerősítette a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzés hiányát.
(2) A 61. cikktől eltérve, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően olyan határozat is hozható, hogy visszavonják az ezzel az irányelvvel összhangban alkalmazott korlátozásokat, miután elvégezték az 56. cikkben előírt klinikai és szerológiai vizsgálatot és végrehajtották az 57. cikkben előírt intézkedéseket, amelyek megerősítették a ragadós száj- és körömfájás vírusával való fertőzés hiányát.
(3) Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően olyan határozat is hozható, hogy addig ne szállítsanak ki fertőzésre fogékony fajba tartozó állatot egy másik tagállamba annak a tagállamnak a területéről vagy régiójából, ahol ragadósszáj- és körömfájás-kitörés fordult elő, amíg vissza nem nyerték a ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státust az OIE Állat-egészségügyi Kódexében foglalt feltételekkel összhangban, kivéve ha az állatokat:
a) nem vakcinázták és közvetlenül a vágóhídra szállítják azonnali vágás céljából; vagy
b) legalább 30 napig elkülönítették közvetlenül a berakodást megelőzően, és a ragadós száj- és körömfájás vírusának strukturális proteinjei ellen termelődött ellenanyagok kimutatásán alapuló szerológiai vizsgálatot végeztek rajtuk, negatív eredménnyel, a berakodást megelőző 10 nap során vett mintákon.
(4) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően olyan határozat is hozható, hogy a ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státusnak az OIE Állat-egészségügyi Kódexében foglalt feltételekkel összhangban történő visszanyeréséig a vakcinázási övezet körüli, az 52. cikk (2) bekezdésében említett megfigyelési körzet sugarát csökkentik, miután az 57. cikkben foglalt intézkedéseket kielégítő eredménnyel végrehajtották.
63. cikk
A Közösségen belüli kereskedelemre szánt, fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok és az ilyen állatokból származó termékek tanúsítványa
A tagállamok a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok vagy az ilyen állatokból előállított termékek Közösségen belüli kereskedelmében az ezzel az irányelvvel összhangban megkövetelt kiegészítő bizonyítványt továbbra is megkövetelik addig, amíg a tagállam vagy a tagállam területének része vissza nem nyeri a ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státust a 60. és 61. cikkel összhangban.
64. cikk
A fertőzésre fogékony fajba tartozó vakcinázott állatok mozgása a ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státus visszanyerését követően
(1) A fertőzésre fogékony fajba tartozó, ragadós száj- és körömfájás ellen vakcinázott állatok egyik tagállamból a másikba való szállítása tilos.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt tilalomtól eltérve a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozat hozható különleges intézkedések elfogadásáról az olyan, fertőzésre fogékony fajba tartozó vakcinázott állatokat illetően, amelyeket állatkertben tartanak, és amelyekre vadvédelmi program terjed ki, vagy amelyeket olyan gazdasági haszonállatok genetikai forrásainak megőrzésére szolgáló telepeken tartanak, amelyet a hatáskörrel rendelkező hatóság a fajta fennmaradásához nélkülözhetetlen állatok tenyészmagjaként tart nyilván, és az OIE Állat-egészségügyi Kódexe megfelelő rendelkezéseinek hatálya alá tartoznak.
III. FEJEZET
MEGELŐZŐ INTÉZKEDÉSEK
10. SZAKASZ
A RAGADÓS SZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS VÍRUSÁVAL FOGLALKOZÓ LABORATÓRIUMOK ÉS LÉTESÍTMÉNYEK
65. cikk
Élő ragadósszáj- és körömfájás-vírussal foglalkozó laboratóriumok és létesítmények
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a) a hatáskörrel rendelkező hatóság szigorúan ellenőrizze azokat a laboratóriumokat és létesítményeket, amelyekben élő ragadós száj- és körömfájás vírusával, genomjával, antigénjeivel vagy az ezekből az antigénekből előállított vakcinákkal foglalkoznak kutatás, diagnózis vagy gyártás céljából;
b) élő ragadósszáj- és körömfájás-vírus kutatás és diagnózis céljából történő kezelését csak a XI. melléklet A. részében felsorolt, jóváhagyott laboratóriumok végezhessék;
c) élő ragadósszáj- és körömfájásvírus-vakcina gyártására használt inaktivált antigének vagy vakcinák előállítása és a kapcsolódó kutatás céljából történő kezelését csak a XI. melléklet B. részében felsorolt, jóváhagyott létesítmények és laboratóriumok végezhessék;
d) a b) és c) pontban említett laboratóriumok és létesítmények legalább a XII. mellékletben meghatározott biológiai biztonsági szabványok szerint működjenek.
66. cikk
Élő ragadósszáj- és körömfájás-vírussal foglalkozó laboratóriumok és létesítmények ellenőrzése
A Bizottság állat-egészségügyi szakértői a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaival együttműködve helyszíni vizsgálatokat végeznek, hogy meggyőződjenek arról, hogy a XI. melléklet A. és B. részében említett létesítményekben és laboratóriumokban alkalmazott biztonsági rendszerek megfelelnek a XII. mellékletben meghatározott biológiai biztonsági szabványoknak.
67. cikk
Élő ragadósszáj- és körömfájás-vírussal foglalkozó, jóváhagyott laboratóriumok és létesítmények jegyzékének módosítása
(1) A XI. melléklet A. és B. részében említett létesítmények és laboratóriumok jegyzéke módosítható a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, a 66. cikkben előírt helyszíni ellenőrzések ismeretében.
(2) A XI. melléklet A. és B. részében említett létesítmények és laboratóriumok jegyzékét rendszeresen frissítik a tagállamok által benyújtott írásos információk alapján, a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
68. cikk
Nemzeti laboratóriumok
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a) a ragadós száj- és körömfájás laboratóriumi vizsgálatát a hatáskörrel rendelkező hatóság által ilyen vizsgálatra engedélyezett laboratóriumokban végezzék;
b) a ragadós száj- és körömfájás vírusa vagy hólyagok képződésével járó egyéb betegség vírusa előfordulásának megállapítására irányuló laboratóriumi vizsgálatot a 71. cikkel összhangban végezze a XI. melléklet A. részében felsorolt laboratóriumok valamelyike;
c) a XI. melléklet A. részében felsorolt laboratóriumok egyikét kijelöljék azon tagállam nemzeti laboratóriumának, amelynek területén található, és ez a laboratórium legyen felelős a tagállamban alkalmazott diagnosztikai szabványok és módszerek koordinálásáért;
d) a nemzeti referencialaboratórium legalább a XV. mellékletben felsorolt feladatokat és kötelezettségeket ellássa;
e) a c) pontban említett nemzeti referencialaboratórium kapcsolatot tartson fenn a 69. cikkben meghatározott közösségi referencialaboratóriummal és főként gondoskodjék a megfelelő mintáknak a közösségi referencialaboratóriumba való küldéséről.
(2) Valamely tagállamnak az (1) bekezdés c) pontjában említett nemzeti referencialaboratóriuma elláthatja a nemzeti laboratórium feladatait egy vagy több más tagállam részére. Azon tagállamok, amelyek területén nincs nemzeti referencialaboratórium, igénybe vehetik egy vagy több más tagállam nemzeti referencialaboratóriumának szolgáltatásait.
Ezt az együttműködést az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai kétoldalú megállapodásban teszik hivatalossá, amelyről értesítik a Bizottságot. Az ilyen együttműködést fel kell tüntetni a XI. melléklet A. részében, a táblázat megfelelő oszlopában.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy az ebben az irányelvben előírt laboratóriumi vizsgálatokat elsősorban a ragadós száj- és körömfájás megállapítása vagy kizárása és a hólyagok képződésével járó egyéb betegségek kizárása céljából végezzék.
Amennyiben egy ragadósszáj- és körömfájás-kitörés megerősítést nyert és azonosították a vírus szerotípusát, el kell végezni a vírusnak a referencia-vakcinatörzsekhez viszonyított antigén-karakterizálását, szükség esetén a közösségi referencialaboratórium segítségével.
A hólyagok képződésével járó betegség tüneteit mutató házi haszonállatokból vett, de a ragadós száj- és körömfájás vírusára és, adott esetben, a sertések hólyagos betegségére negatív mintákat el kell küldeni a közösségi referencialaboratóriumba további vizsgálatra.
(4) A tagállamok a területükön lévő nemzeti referencialaboratóriumot kellően felszerelik és ellátják megfelelő számú képzett munkaerővel az ezen irányelv által megkövetelt laboratóriumi vizsgálatok elvégzéséhez.
69. cikk
Közösségi referencialaboratórium
(1) A közösségi referencialaboratóriumot az érintett laboratóriummal való egyetértésben és a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően jelölik ki, az előbbi eljárás során meghatározandó időszakra.
(2) A közösségi referencialaboratórium kijelölésekor elsősorban a laboratórium technikai és szakmai alkalmasságát, valamint az alkalmazott tudományos és a technikusi munkatársak szakismeretét és felkészültségét veszik figyelembe.
(3) A Bizottság a kijelölt működési időszak végén vagy korábban felülvizsgálja a közösségi referencialaboratórium kinevezését annak fényében, hogy a közösségi referencialaboratórium a XVI. mellékletben leírt feladatainak és kötelezettségeinek hogyan tett eleget.
70. cikk
Élő ragadósszáj- és körömfájás-vírussal foglalkozó jóváhagyott laboratóriumok és létesítmények biztonsági szabványai, járványfelügyeleti iránymutatása és magatartási kódexe
(1) A ragadós száj- és körömfájás élő vírusával in vivo és in vitro foglalkozó laboratóriumok számára megállapított minimumszabályokhoz készített útmutató a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadható el.
(2) A ragadósszáj- és körömfájás-mentes és fertőzésmentes státus visszanyeréséhez szükséges járványfelügyeletre vonatkozó iránymutatások a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadhatók el.
(3) A XI. melléklet A. és B. részében felsorolt létesítményekben és laboratóriumokban alkalmazott biztonsági rendszerek egységes magatartási kódexe a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadható el.
11. SZAKASZ
A RAGADÓS SZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS DIAGNOSZTIZÁLÁSA
71. cikk
A ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálására és hólyagok képződésével járó egyéb betegségek differenciáldiagnózisára szolgáló szabványok és tesztek
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti laboratóriumok a XIII. mellékletben felsorolt diagnosztikai teszteket és szabványokat használják.
(2) A különleges reagensek vagy diagnosztikai tesztek beszerzésére, tárolására és szállítására tett megfelelő intézkedésekre - hogy azok kellő mennyiségben álljanak rendelkezésre a nemzeti laboratóriumok számára válsághelyzet esetén -, különösen az 56. cikk (3) bekezdésében előírt intézkedésekre vonatkozó határozat a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással fogadható el.
(3) A ragadós száj- és körömfájás diagnosztizálásának és a sertések hólyagos betegségén kívüli egyéb, hólyagok képződésével járó betegségek differenciáldiagnózisának útmutatója a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadható el.
12. SZAKASZ
VÁLSÁGTERVEK ÉS VALÓS IDEJŰ RIASZTÁSI GYAKORLATOK
72. cikk
Készenléti tervek
(1) A tagállamok készenléti tervet készítenek, amelyek meghatározzák a ragadós száj- és körömfájással kapcsolatos magas szintű tudatosság és felkészültség fenntartásához, a környezet védelméhez szükséges nemzeti intézkedéseket, amelyet ragadósszáj- és körömfájás-kitörés esetén kell végrehajtani.
(2) A készenléti tervek hozzáférést biztosítanak a ragadósszáj- és körömfájás-kitörés gyors és hatékony felszámolásához szükséges valamennyi felszereléshez, berendezéséhez, személyi állományhoz és egyéb kellő anyagokhoz, valamint koordinációt biztosítanak a szomszédos tagállamokkal és ösztönzik az együttműködést a szomszédos harmadik országokkal.
(3) A készenléti terv a XVII. melléklet 12. pontja szerinti legrosszabb eset forgatókönyvének bekövetkezte esetén végrehajtandó intézkedéseket írja elő, továbbá megadja
a) a sürgősségi vakcinázás esetére szükségesnek tartott vakcinaszükségletet;
b) a nagy sűrűségű állatállománnyal rendelkező területeket tartalmazó régiókat, figyelembe véve a X. mellékletben meghatározott kritériumokat.
(4) A készenléti tervek biztosítják, hogy járványkitörés esetén megtesznek minden szükséges intézkedést az összes elkerülhető környezeti károsodás megelőzésére, miközben a legmagasabb szintű járványvédelmet biztosítják, és minimálisra csökkentik a kitörés okozta károkat, különösen abban az esetben, ha a helyszínen el kell égetni vagy ásni az elhullott vagy leölt állatok tetemét.
(5) A készenléti tervek elkészítésére vonatkozó kritériumok és követelmények a XVII. mellékletben találhatók. E kritériumok és követelmények a ragadós száj- és körömfájás sajátságos természetét, valamint a járványvédelmi és környezetvédelmi intézkedések tökéletesítésében elért haladást figyelembe véve módosíthatók a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.
(6) A Bizottság megvizsgálja a készenléti terveket, hogy meghatározza, hogy azok lehetővé teszik-e az (1) bekezdésben előírt célkitűzés elérését, és az érintett tagállamnak javaslatot tesz a szükséges módosítások tekintetében, különösen azért, hogy ezek a tervek összeegyeztethetők legyenek a többi tagállaméval.
(7) A készenléti terveket a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell jóváhagyni.
(8) A tagállamok biztosítják, hogy a Bizottság haladéktalanul értesítést kap a tagállamok jóváhagyott készenléti terveinek lényeges módosításáról.
(9) A felülvizsgált készenléti tervek később a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban hagyhatók jóvá, hogy figyelembe lehessen venni a helyzet alakulását.
(10) A tagállamok ötévente minden esetben naprakésszé teszik készenléti terveiket, különösen a 73. cikkben említett valós idejű gyakorlatokon szerzett tapasztalatok fényében, és jóváhagyásra benyújtják a Bizottságnak a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.
73. cikk
Valós idejű riasztási gyakorlatok
(1) A tagállamok valós idejű riasztási gyakorlatokat tartanak a jóváhagyott készenléti terveikkel és a XVII. melléklettel összhangban.
(2) A tagállamok - ahol lehetséges és ésszerű - a szomszédos tagállamok vagy harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival szorosan együttműködve tartanak valós idejű riasztási gyakorlatokat.
(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a valós idejű riasztási gyakorlatok főbb eredményeiről. Ezt az információt a 64/432/EGK irányelv 8. cikkében megkövetelt tájékoztatás részeként nyújtják be.
13. SZAKASZ
VÉDELMI KÖZPONTOK ÉS SZAKÉRTŐI CSOPORTOK
74. cikk
Nemzeti/központi járványvédelmi központok - feladatok és kötelezettségek
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetén azonnal fel lehessen állítani egy teljes működőképességgel bíró nemzeti/központi járványvédelmi központot.
(2) A nemzeti/központi járványvédelmi központ mindenekelőtt irányítja és figyelemmel kíséri a 76. cikk szerinti helyi járványvédelmi központok működését. Bizonyos, eredetileg a nemzeti/központi járványvédelmi központ számára előírt feladatokat át lehet később ruházni a 64/432/EGK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének p) pontjában előírt vagy annál magasabb közigazgatási szinten működtetett helyi járványvédelmi központra, feltéve hogy ez a nemzeti járványvédelmi központ feladatait nem veszélyezteti.
(3) A nemzeti/központi járványvédelmi központ felelős legalább
a) a szükséges védelmi intézkedések meghatározásáért;
b) ezen intézkedések azonnali és hatékony végrehajtásáért a helyi járványvédelmi központokon keresztül;
c) a helyi járványvédelmi központok személyzettel és egyéb forrásokkal való ellátásáért;
d) a Bizottság, a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága és az egyéb nemzeti hatóságok tájékoztatásáért, a hatáskörrel rendelkező környezetvédelmi hatóságokat és szervezeteket, valamint az állat-egészségügyi, mezőgazdasági és kereskedelmi szervezeteket és szerveket is ideértve;
e) sürgősségi vakcinázási kampányok megszervezéséért és a vakcinázási övezet határainak kijelöléséért;
f) a diagnosztikai laboratóriumokkal való kapcsolattartásért;
g) a hatáskörrel rendelkező környezetvédelmi hatósággal való kapcsolattartásért, az állat-egészségügyi- és környezetbiztonsági lépések koordinációja érdekében;
h) a médiával való kapcsolattartásért;
i) a jogalkalmazó szervekkel való kapcsolattartásért a konkrét jogi intézkedések megfelelő végrehajtása érdekében.
75. cikk
Nemzeti/központi járványvédelmi központok - technikai követelmények
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti/központi járványvédelmi központok rendelkezzenek a hatékony betegségfelszámolási kampányhoz szükséges valamennyi eszközzel, beleértve a személyzetet, felszerelést és berendezést is.
(2) Az (1) bekezdésben említett eszközök legalább a következőket foglalják magukban:
a) állományazonosító és állat-helymeghatározó rendszer, lehetőség szerint számítógépes formában;
b) valamennyi szükséges távközlési eszköz, beleértve a telefonokat, faxot és - ha lehetséges - a médiával való kommunikáció eszközeit;
c) olyan kommunikációs rendszer, amely lehetővé teszi az információcserét a helyi járványvédelmi központokkal, laboratóriumokkal és egyéb érdekelt szervezetekkel, lehetőség szerint számítógépes formában;
d) térképek és egyéb információforrások, amelyek felhasználhatók a védelmi intézkedések irányításában;
e) közösen, naponta vezetett napló, amelyet abból a célból tartanak fenn, hogy időrendi sorrendben rögzítsék benne valamennyi, a ragadós száj- és körömfájással kapcsolatos eseményt, és amely lehetővé teszi a különböző tevékenységek összekapcsolását és koordinálását;
f) azon nemzeti és nemzetközi szervezetek és laboratóriumok jegyzéke, amelyek érdeklődésére a ragadósszáj- és körömfájás-kitörés számot tarthat, és amelyeket értesítenek ilyen esetben;
g) azon munkatársak és egyéb személyek jegyzéke, akiket azonnal fel lehet szólítani, hogy lépjenek szolgálatba a helyi járványvédelmi központoknál vagy a 78. cikkben említett szakértői csoportokban valamely ragadósszáj- és körömfájás-kitörés esetén;
h) azon hatáskörrel rendelkező környezetvédelmi hatóságok és szervek jegyzéke, amelyeket értesítenek ragadósszáj- és körömfájás-kitörés esetén;
i) a megfelelő ártalmatlanítóhelyeket feltüntető térképek;
j) az állati tetemek és hulladékok kezelésére és ártalmatlanítására engedélyezett kezelő és ártalmatlanító vállalkozások jegyzéke, amelyeket meg lehet bízni ilyen feladatokkal ragadósszáj- és körömfájás-kitörés esetén, feltüntetve főként a kapacitásukat, címüket és egyéb elérhetőségi adataikat;
k) a fertőtlenítőszerek, valamint testszövetek és -folyadékok a tetemek oszlása következtében a közvetlen környezetbe, különösen a felszíni és talajvízbe jutásának monitorozására és ellenőrzésére hozandó intézkedések jegyzéke.
76. cikk
Helyi járványvédelmi központok felállítása, feladatai és kötelezettségei
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetén azonnal fel lehessen állítani teljes működőképességgel bíró helyi járványvédelmi központokat.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy készenléti terveik rendelkezzenek a helyi járványvédelmi központok valószínű helyéről, megszervezéséről, személyzetéről, helyiségeiről, felszereléséről és berendezéséről, irányítási rendszeréről, hírközlési vonalairól, valamint információs csatornáiról.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy a helyi járványvédelmi központok a nemzeti/központi járványvédelmi központtal összhangban és szoros együttműködésben járjanak el, különösen a 74. cikk (3) bekezdésének b) pontjában előírt intézkedéseket illetően.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a helyi járványvédelmi központok rendelkezzenek az ebben az irányelvben előírt, ragadósszáj- és körömfájás-kitörés esetén alkalmazandó intézkedések azonnali végrehajtásához szükséges szervezettel.
77. cikk
Helyi járványvédelmi központok - technikai követelmények
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a helyi járványvédelmi központok rendelkezzenek a szükséges személyzettel, felszereléssel és berendezéssel, valamint világos irányítási struktúrával és hatékony irányítással, biztosítandó a járványtani nyomozással, a környezet védelmével, a tetemek fertőzött állományokban való ártalmatlanításával, a körzetek hatósági megfigyelésével, a felkutatással, állatvédelemmel és kényszervágással, tisztítással és takarítással, valamint egyéb egészségügyi intézkedésekkel, sürgősségi vakcinázással és minden egyéb stratégiai döntéssel kapcsolatos intézkedések azonnali végrehajtását.
(2) A helyi járványvédelmi központok rendelkeznek legalább az alábbiakkal:
a) a nemzeti járványvédelmi központtal való kommunikációra fenntartott telefonvonal, és olyan telefonvonalak, amelyeken keresztül a mezőgazdasági termelők és a vidéki lakosok friss, pontos információkat kaphatnak az intézkedésekről;
b) a kommunikációhoz és valamennyi szükséges adat hatékony kezeléséhez szükséges eszközökkel ellátott, kihelyezett személyzet;
c) lehetőség szerint számítógépes nyilvántartási rendszer, amely kapcsolódik a nemzeti járványvédelmi központhoz és valamennyi szükséges adatbázishoz, laboratóriumhoz és egyéb szervezethez;
d) egy közösen, naponta vezetett napló, amelyet abból a célból tartanak fenn, hogy időrendi sorrendben rögzítsenek benne valamennyi, a ragadós száj- és körömfájással kapcsolatos eseményt, és amely lehetővé teszi a különböző tevékenységek összekapcsolását és koordinálását;
e) azon személyek, beleértve a magánállatorvosokat is, továbbá helyi szervezetek naprakész jegyzéke valamennyi régió tekintetében, akiket, illetve amelyeket ragadósszáj- és körömfájásjárvány-kitörés esetén értesítenek, és a továbbiakban közreműködhetnek;
f) azon gazdaságok naprakész jegyzéke, amelyekre a 15. és a 18. cikk rendelkezései alkalmazhatók ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetén;
g) az ezzel az irányelvvel összhangban leölt, és a közösségi és nemzeti környezetvédelmi jogszabályokkal összhangban ártalmatlanítandó állatok elégetésének vagy elföldelésének lehetséges helyszíneit felsoroló naprakész jegyzékek;
h) valamennyi régióra vonatkozóan a hatáskörrel rendelkező környezetvédelmi hatóságok, valamint egyéb környezetvédelmi szervek naprakész jegyzéke, amelyekkel érintkezésbe kell lépni, és amelyeknek ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetén közre kell működniük;
i) olyan térképek, amelyek feltüntetik azokat a tetemek elföldelésére alkalmas ártalmatlanítóhelyeket, amelyek nem jelentenek veszélyt a környezetre, különösen a felszíni vizekre és a talajvízre;
j) az állati tetemek és hulladékok kezelésére és ártalmatlanítására engedélyezett kezelő- és ártalmatlanítóvállalkozások jegyzéke;
k) a fertőtlenítőszerek, valamint testszövetek és -folyadékok a tetemek oszlása következtében a közvetlen környezetbe, különösen a felszíni és talajvízbe jutásának monitorozására és ellenőrzésére hozandó intézkedések jegyzéke.
78. cikk
Szakértői csoport
(1) A tagállamok létrehoznak egy folyamatosan működő szakértői csoportot, amely azonos számban tartalmaz járványtani szakembereket, állatorvos-kutatókat és virológusokat, és amelynek az a célja, hogy folyamatosan rendelkezésre álló szakmai hátteret nyújtson a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a ragadós száj- és körömfájással szembeni készültség biztosításában.
Az első albekezdéstől eltérve, azok a tagállamok, amelyekben korlátozott számban tartanak fertőzésre fogékony fajba tartozó állatokat, hivatalos megállapodást köthetnek más tagállamokkal kölcsönös segítségnyújtásról a szakértői csoport vonatkozásában. E megállapodásokat a 72. cikkben említett készenléti tervek ismertetik részletesen.
(2) Ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörésének gyanúja esetén a szakértői csoport feladatai közé tartoznak legalább a következők:
a) a klinikai kép és a járványügyi helyzet értékelése;
b) tanácsadás a ragadós száj- és körömfájás diagnózisához szükséges minták vétele és analízise tekintetében, valamint a további megteendő fellépésekkel és intézkedésekkel kapcsolatban.
(3) Ragadósszáj- és körömfájás-járvány kitörése esetén a szakértői csoport feladatai közé tartoznak legalább a következők:
a) a klinikai kép értékelése legalább a referenciaesetben és amennyiben szükséges, a helyszínen, valamint a járványügyi nyomozás eredményeinek elemzése, azon adatok összegyűjtése érdekében, amelyekkel meghatározható
i. a fertőzés eredete;
ii. a kórokozó behurcolásának időpontja;
iii. a betegség lehetséges terjedése;
b) jelentés az állat-egészségügyi szolgálat vezetőjének és a nemzeti járványvédelmi központnak;
c) tanácsadás az alkalmazandó szűrővizsgálatokkal, mintavételi és vizsgálati eljárásokkal, védelmi és egyéb intézkedésekkel és a megvalósítandó stratégiával kapcsolatban, beleértve gazdaságokban és a 16. cikkben említett létesítményekben alkalmazandó biológiai biztonsági intézkedésekkel és a sürgősségi vakcinázással kapcsolatos tanácsadást is;
d) a járványtani vizsgálat nyomon követése és irányítása;
e) a járványtani adatok földrajzi, meteorológiai és egyéb szükséges információkkal való kiegészítése;
f) a járványtani adatok elemzése és rendszeres időközönként kockázatbecslés;
g) segítségnyújtás ahhoz, hogy az állati tetemek és állati hulladékok ártalmatlanítását úgy végezzék, hogy az a lehető legkevesebb káros környezeti hatással járjon.
14. SZAKASZ
ANTIGÉN- ÉS VAKCINABANKOK
79. cikk
Nemzeti antigén- és vakcinabankok
(1) A tagállamok a készenléti terv keretein belül nemzeti antigén- és vakcinabankokat létesíthetnek, illetve tarthatnak fenn a sürgősségi vakcinázásra használt antigénkészletek vagy a 2001/82/EK irányelvvel összhangban engedélyezett vakcinák készleteinek tárolására.
(2) A tagállamok létesítményeket tarthatnak fent vakcinák csomagolására és tárolására sürgősségi vakcinázás esetére.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti antigén- és vakcinabankokban tárolt antigén és az ebből összeállított vakcina megfelel a közösségi antigén- és vakcinabankok számára a biztonság, a sterilitás és a nem strukturális fehérjetartalom tekintetében megállapított minimumszabályoknak.
(4) A nemzeti antigén- és vakcinabankot fenntartó tagállamok tájékoztatják a Bizottságot antigén- és vakcinakészleteikről. Ezt az információt a 64/432/EGK irányelv 8. cikkében előírt tájékoztatás részeként továbbítják 12 havonta a Bizottságnak. A nemzeti antigén- és vakcinabankban tárolt antigén vagy engedélyezett vakcina mennyiségére és altípusára vonatkozó adatokat bizalmas információként kell kezelni, és különösen nem szabad nyilvánosságra hozni.
80. cikk
Közösségi antigén- és vakcinabank
(1) Közösségi antigén- és vakcinabankot kell létrehozni a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
(2) A Bizottság biztosítja, hogy a közösségi antigén- és vakcinabank telephelyén közösségi tartalékokat tartsanak fenn a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák előállítására használt, koncentrált inaktivált antigénekből. Ebből a célból a ragadós száj- és körömfájás vírusa közösségi antigén- és vakcinabankban tárolt antigénje és, amennyiben szükséges, a 2001/82/EK irányelvvel összhangban engedélyezett vakcinák törzs- és altípus-diverzitásáról és az adagok számáról a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell határozni, figyelembe véve a 72. cikkben előírt készenléti tervek és a járványhelyzet ismeretében becsült szükségleteket, adott esetben a közösségi referencialaboratóriummal történő konzultációt követően.
(3) A közösségi antigén- és vakcinabankban tárolt antigén vagy engedélyezett vakcina mennyiségére és altípusára vonatkozó adatokat bizalmas információként kell kezelni, és különösen nem szabad nyilvánosságra hozni.
(4) A közösségi antigén- és engedélyezett vakcinatartalékoknak a lehetőség szerint legalább két gyártóüzem telepén való létesítésére és fenntartására vonatkozó feltételeket a Bizottság és a gyártó létesítmény közötti szerződésben határozzák meg. E szerződés kitér legalább a következőkre:
a) a koncentrált inaktivált antigén mennyiségei és szubtípusai beszerzésének feltételei;
b) az antigén és az engedélyezett vakcinák biztonságos tárolásának feltételei;
c) a vakcinák gyors összeállításának, gyártásának, kiszerelésének, címkézésének és elosztásának biztosítékai és feltételei.
(5) A (4) bekezdés a)-c) pontjában említett feltételek és biztosítékok a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatók.
81. cikk
A koncentrált inaktivált antigének beszállítása és tárolása
A Bizottság biztosítja, hogy a közösségi antigén- és vakcinabankba beszállított koncentrált inaktivált antigén szerződéses gyártója olyan feltételeket garantál a ragadós száj- és körömfájás vírusa koncentrált inaktivált antigénjének beszállítására és tárolására vonatkozóan, amelyek legalább egyenértékűek a XIV. melléklet 1. pontjában megállapítottakkal.
82. cikk
A vakcinák összeállítása, gyártása, kiszerelése, címkézése és elosztása
(1) A Bizottság biztosítja, hogy a közösségi antigén- és vakcinabankba beszállított koncentrált inaktivált antigén szerződéses gyártója olyan feltételeket garantáljon a 81. cikkben említett antigénekből előállított vakcinák összeállítására, elkészítésére, kiszerelésére, címkézésére és szállítására vonatkozóan, amelyek legalább egyenértékűek a XIV. melléklet 2. pontjában megállapítottakkal.
(2) Szükséghelyzet esetén és kellően figyelembe véve a járványhelyzetet, a Bizottság felhatalmazással rendelkezik, hogy gondoskodjon a megfelelő antigénekből előállított vakcinák szükséges mennyiségeinek azonnali gyártásáról, kiszereléséről, címkézéséről, átmeneti tárolásáról és elosztásáról.
83. cikk
Hozzáférés a közösségi antigén- és vakcinabankhoz
(1) A tagállamok számára hozzáférést kell biztosítani a közösségi antigén- és vakcinabankhoz, miután ezt kérték a Bizottságtól.
A Bizottság - a közösségi antigén- és vakcinatartalékok lehetőségeinek határain belül - azonnal intézkedik a szükséges mennyiségű és altípusú vakcinák összeállításáról, kiszereléséről, címkézéséről és elosztásáról, különösen az 51. cikk alkalmazásakor.
(2) A nemzeti antigén- és vakcinabankot fenntartó tagállamoknak vagy egy nemzetközi antigén- és vakcinabankkal kapcsolatban álló tagállamoknak ugyanolyan jogaik és kötelezettségeik vannak a közösségi antigén- és vakcinabankkal szemben, mint más, ilyen tartalékokkal nem rendelkező tagállamoknak.
(3) Amennyiben a Közösség érdeke megkívánja, a Bizottság elláthat harmadik országokat a közösségi tartalékokból származó antigénnel vagy az ilyen antigénből előállított vakcinával, vagy kölcsönözheti nekik ezeket.
A Közösség és a harmadik országok közötti megállapodások sérelme nélkül, a harmadik országoknak a közösségi antigén- és vakcinabankhoz való hozzáférését a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell engedélyezni, figyelemmel az érintett harmadik ország és a Bizottság közötti, a fenti eljárás során elfogadandó pénzügyi és technikai együttműködéssel kapcsolatban kötött részletes megállapodásokra.
(4) A közösségi tartalékból származó antigén vagy az ebből összeállított vakcina felhasználását követően a Bizottság biztosítja, hogy a felhasznált antigént vagy vakcinát a lehető leghamarabb és a járványhelyzetnek megfelelően pótolják.
84. cikk
A ragadósszáj- és körömfájás-vakcinák vizsgálata
(1) A Bizottság felelős azért, hogy biztosítsa a közösségi antigén- és vakcinabankban tárolt antigénből előállított vakcinák és más antigénekből előállított vakcinák hatóerejének és ártalmatlanságának független vizsgálatát, amelyeket a ragadós száj- és körömfájás ellen harmadik országokban hozott védelmi intézkedések közösségi támogatása keretében kívánnak felhasználni a 82. cikk (2) bekezdésében és a 83. cikk (3) bekezdésében foglaltakkal összhangban.
(2) Az (1) bekezdésben említett vizsgálat céljából a Bizottság igénybe veheti valamely független közösségi koordinációs intézmény szolgáltatásait.
Szükség esetén kijelölik ezt a közösségi koordinációs intézményt, és a feladataira, felelősségeire és a közösségi pénzügyi hozzájárulásokra vonatkozóan részletes szabályokat fogadnak el a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
(3) A hatóképességre, a biztonságosságra és a gyártási eljárásokra vonatkozó, közösségi jogszabályokban előírt szabványok sérelme nélkül, a közösségi antigén- és vakcinabankban tárolt antigénből előállított vakcinák legalább az Európai Gyógyszerkönyvben és az OIE Kézikönyv megfelelő rendelkezéseiben megállapított, a hatóképességre, a biztonságosságra és a gyártási eljárásokra vonatkozó minimumszabályoknak megfelelnek.
15. SZAKASZ
RAGADÓS SZÁJ- ÉS KÖRÖMFÁJÁS MÁS FAJOKBAN
85. cikk
Kiegészítő intézkedések a ragadós száj- és körömfájás megelőzésére
(1) Az 1774/2002/EK rendelet és a végrehajtási jogszabályok sérelme nélkül, a konyhai hulladék takarmányozási célú használatának a közösségi és nemzeti jogszabályokkal összhangban való tilalma valamennyi állatra érvényes, függetlenül azok hasznosításától vagy a helytől, ahol az állatok tartózkodnak. A tagállamok által alkalmazandó védelmi intézkedésekre vonatkozó részletes szabályok a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el.
(2) A 2. cikk a) pontjának második mondatában említett állatokban előforduló ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre vonatkozó részletes szabályok a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el.
(3) Amint valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága tudomást szerzett ragadósszáj- és körömfájás-fertőzöttségre gyanús vadon élő állatokról, haladéktalanul meghozza a megfelelő intézkedéseket, hogy megerősítse vagy kizárja a betegség előfordulását valamennyi elejtett vagy elhullva talált, fertőzésre fogékony fajba tartozó vadon élő állat vizsgálata révén, beleértve a laboratóriumi vizsgálatot is. Értesíti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok tulajdonosait és a vadászokat a fertőzés gyanújáról.
(4) Amint valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megállapította a ragadós száj- és körömfájás elsődleges esetét vadon élő állatokban, haladéktalanul alkalmazza a XVIII. melléklet A. részében előírt intézkedéseket, hogy mérsékelje a betegség terjedését, és tervet készít a ragadós száj- és körömfájás felszámolására a XVIII. melléklet B. részével összhangban. Értesíti a fertőzésre fogékony fajba tartozó állatok tulajdonosait és a vadászokat a betegség megállapításáról.
IV. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI INTÉZKEDÉSEK
86. cikk
Szankciók
A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv értelmében elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak minden intézkedést, amely végrehajtásuk biztosításához szükséges. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok legkésőbb a 93. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontig értesítik ezekről a rendelkezésekről a Bizottságot és haladéktalanul értesítik minden későbbi módosításról is, amely ezeket érinti.
87. cikk
Meghatározott cikkek végrehajtására, ezen irányelv végrehajtására vonatkozó további részletes szabályok elfogadására és a mellékletek módosítására vonatkozó eljárások
(1) A 75. cikk (2) bekezdésének és a 77. cikk (2) bekezdésének végrehajtására vonatkozó részletes szabályok a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el.
(2) Az irányelv végrehajtására vonatkozó további részletes szabályok a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el.
(3) Az irányelv mellékletei a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak vagy a XI. melléklet esetében a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően módosíthatók.
88. cikk
Az eseti járványügyi intézkedések elfogadására vonatkozó eljárás
Amennyiben az ezen irányelvben előírt intézkedések végrehajtása során egy tagállam azt állapítja meg, hogy valamely intézkedés nem igazodik a járványügyi helyzethez, vagy az irányelvvel összhangban hozott intézkedések ellenére úgy tűnik, hogy a ragadós száj- és körömfájás vírusa terjed, eseti alapon is lehet határozatot hozni a 89. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően arról, hogy engedélyezzék a szóban forgó tagállam számára, hogy alternatív, az előzővel egyenértékű járványtani hatású intézkedéseket hajtson végre, korlátozott, a járványhelyzetnek megfelelő időtartam alatt.
89. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 178/2002/EK rendelettel létrehozott Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság segíti.
(2) Amennyiben erre a bekezdésre utalás történik, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időtartam három hónap.
(3) Amennyiben erre a bekezdésre utalás történik, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
A fenti határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időtartam 15 nap.
(4) A bizottság saját eljárási szabályzatát maga fogadja el.
V. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
90. cikk
A 92/46/EGK irányelv módosítása
A 92/46/EGK tanácsi irányelv A. melléklete I. fejezete 4. pontjának b) alpontjában a második albekezdést el kell hagyni.
91. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 85/511/EGK irányelv, a tagállamoknak az átültetésre és alkalmazásra vonatkozó, XIX. mellékletben megadott időkorlátokkal kapcsolatban fennálló kötelezettségei sérelme nélkül, és az annak végrehajtására elfogadott, a ragadós száj- és körömfájás vírusa azonosítását végző referencialaboratórium kijelöléséről és e laboratórium feladatainak meghatározásáról szóló, 1989. szeptember 25-i 89/531/EGK határozat [40] és a ragadósszáj- és körömfájás-vakcinákkal kapcsolatos közösségi koordinációs intézet kijelöléséről és feladataik megállapításáról szóló, 1991. december 11-i 91/665/EGK határozat [41] a 93. cikkben említett időponttól hatályát veszti.
(2) A hatályát vesztett 85/511/EGK irányelvre történő hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy azok erre az irányelvre vonatkoznak és a XX. melléklet megfelelési táblázatának megfelelően értendők.
92. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Átmeneti rendelkezések a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően fogadhatók el, az irányelv hatálybalépésének időpontjától számított ötéves időtartamra.
(2) A 94. cikkben említett időpontot követő hat hónapon belül a tagállamok módosított készenléti terveket nyújtanak be a Bizottságnak, figyelembe veendő a 72. cikk rendelkezéseit.
A Bizottság összeveti a készenléti terveket ezen irányelv célkitűzéseivel, és javaslatot tesz az érintett tagállamoknak bármely általa szükségesnek tartott módosításra, különösen annak biztosítása érdekében, hogy a készenléti tervek összeegyeztethetők legyenek a többi tagállam ilyen terveivel.
A fent említett módosított készenléti terveket a 89. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell jóváhagyni.
93. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2004. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket a rendelkezéseket 2004. július 1-jétől alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják azokat az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
94. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
95. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2003. szeptember 29-én.