KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 13. november 2007
om ophævelse af afgørelse 1999/572/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Republikken Korea, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine
(2007/775/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 8 og 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE UNDERSØGELSER OG GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
I august 1999 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1796/1999 (2) en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(2)
På grundlag af en udløbsundersøgelse, jf. artikel 11, stk. 2, i grundforordningen, besluttede Rådet i november 2005 ved forordning (EF) nr. 1858/2005 (3) at opretholde antidumpingforanstaltningerne ved import af den pågældende vare med oprindelse i bl.a. Sydafrika.
(3)
Ved afgørelse 1999/572/EF af 13. august 1999 (4) godtog Kommissionen et pristilsagn fra et sydafrikansk selskab, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (i det følgende benævnt »Haggie« eller »selskabet«).
(4)
Ved afgørelse 1999/572/EF godtog Kommissionen også pristilsagn fra følgende selskaber: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexico og Joint Stock Company Silur, Ukraine. Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Joint Stock Company Silur, Ukraine, tilbage ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1678/2003 (5). Antidumpingforanstaltningerne vedrørende tovværk og kabler af stål med oprindelse i Mexico udløb den 12. august 2004 (6). Kommissionen trak godtagelsen af tilsagnet fra Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd tilbage ved Kommissionens afgørelse 2006/38/EF.
(5)
Import til Fællesskabet af den pågældende vare af sydafrikansk oprindelse blev derfor, forudsat at den var fremstillet af selskabet og af den type, der var omfattet af tilsagnet (i det følgende benævnt »vare omfattet af tilsagnet«), fritaget for den endelige antidumpingtold.
(6)
I den forbindelse bør det bemærkes, at visse typer tovværk og kabler af stål, som på nuværende tidspunkt fremstilles af Haggie, ikke var omfattet af tilsagnet. Der skal således betales antidumpingtold, når denne form for tovværk og kabler af stål overgår til fri omsætning i Fællesskabet.
B. MISLIGHOLDELSE AF TILSAGNET
1. Forpligtelser, der påhviler det selskab, der har afgivet tilsagn
(7)
Selskabet har som følge af sit tilsagn pligt til bl.a. at eksportere den af tilsagnet omfattede vare til Fællesskabet til priser, der ligger over bestemte mindsteimportpriser (MIP), som fastlagt i tilsagnet.
(8)
Selskabet har desuden accepteret, at for at opnå den fritagelse for antidumpingtold, som er forbundet med tilsagnet, er det en betingelse, at der fremlægges en tilsagnsfaktura for EF-toldmyndighederne. Herudover har virksomheden forpligtet sig til ikke at udstede tilsagnsfakturaer ved salg af de typer af den pågældende vare, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor er underlagt antidumpingtold. Selskabet accepterede også, at de tilsagnsfakturaer, som udstedes, skal indeholde de oplysninger, som først blev fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1796/1999 og efterfølgende i bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005.
(9)
Ifølge tilsagnsbetingelserne har selskabet desuden pligt til regelmæssigt at give Kommissionen en række detaljerede oplysninger i form af en kvartalsrapport om dets salg til Fællesskabet af den pågældende vare. Rapporterne skal dække salget af både de varer, der er omfattet af tilsagnet og som sådan er fritaget for antidumpingtold, og de typer tovværk og kabler af stål, som ikke er omfattet af tilsagnet, og som derfor skal pålægges antidumpingtold ved import til Det Europæiske Fællesskab.
(10)
Det er klart, at førnævnte salgsrapporter ved fremlæggelsen bør være fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, og at transaktionerne fuldt ud skal være i overensstemmelse med tilsagnsbetingelserne.
(11)
For at sikre at tilsagnet overholdes, forpligtede selskabet sig desuden til at tillade kontrolbesøg i dets lokaler med henblik på undersøgelse af, om oplysningerne i de omtalte kvartalsrapporter er nøjagtige og sande, og at fremskaffe enhver oplysning, som Kommissionen finder nødvendig.
(12)
Det bør bemærkes, at selskabet allerede modtog en advarselsskrivelse fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003 på grund af misligholdelse af tilsagnet i form af udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet og således var omfattet af antidumpingforanstaltningerne. Det fremgik af advarselsskrivelsen, at i betragtning af de særlige omstændigheder, hvorunder misligholdelsen fandt sted, var det ikke hensigten at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage, men det blev også understreget, at enhver fremtidig misligholdelse af tilsagnet uanset omfanget ville gøre det vanskeligt for Kommissionen at opretholde godtagelsen af tilsagnet fra selskabet.
(13)
I den forbindelse blev selskabet aflagt et kontrolbesøg i lokalerne i Sydafrika fra den 5. til den 6. februar 2007. Kontrolbesøget dækkede perioden fra 1. januar 2004 til 31. december 2006.
2. Resultater af kontrolbesøget hos selskabet
(14)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved to lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer (tilsagnsfaktura nr. 935515 og 935516) for varer, som var pålagt antidumpingforanstaltningen, men som ikke var omfattet af tilsagnet. Disse transaktioner var således ulovligt blevet fritaget for antidumpingtolden ved importen.
(15)
I forbindelse med kontrolbesøget blev det konstateret, at selskabet ved en lejlighed havde forsømt at tilpasse enhedssalgsprisen på baggrund af betalingsbetingelserne. Denne manglende tilpasning for de finansielle omkostninger forbundet med det faktiske betalingstidspunkt medførte en enhedssalgspris, som lå under den mindsteimportpris, der fandt anvendelse.
(16)
Ydermere afslørede kontrolbesøget, at selskabet ved flere lejligheder havde udstedt tilsagnsfakturaer, som ikke var i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, idet følgende ordlyd var anført på fakturaerne: »For sale offshore, not to be sold within the European Union«.
(17)
En undersøgelse af de tilsagnsfakturaer, der var blevet udstedt i den periode, som kontrolbesøget dækkede, viste, at en af transaktionerne ikke var medtaget i den kvartalsrapport om tilsagnssalget, som var blevet forelagt Kommissionen. Ydermere blev det også konstateret, at selskabet indberettede transaktioner vedrørende varer, der ikke var angivet til overgang til fri omsætning i Fællesskabet, som om de var angivet til fri omsætning i Fællesskabet. I forbindelse med kontrolbesøget blev det også konstateret, at en række transaktioner var blevet angivet som transitsalg, mens varerne i virkeligheden var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Derudover blev der konstateret uoverensstemmelser mellem kvartalsrapporterne om tilsagnssalget og fakturaerne for det pågældende salg.
3. Grunde til at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage
(18)
Selskabets udstedelse af tilsagnsfakturaer for varer, som ikke var omfattet af tilsagnet, og det forhold, at disse transaktioner blev fritaget for den antidumpingtold, som kun varer omfattet af tilsagnet er fritaget for, betragtes som misligholdelse af tilsagnet.
(19)
Selskabet levede ikke op til sin forpligtelse til at overholde mindsteimportprisen ved alt salg af den omfattede vare.
(20)
Udstedelse af tilsagnsfakturaer, som ikke er i overensstemmelse med bilaget til forordning (EF) nr. 1858/2005, ved salg af den omfattede vare, kan være forvirrende for toldmyndighederne og forhindrer dem i at foretage en effektiv overvågning af tilsagnet, hvorved det bliver umuligt at gennemføre tilsagnet i praksis.
(21)
De i betragtning 17 omhandlede kendsgerninger har ført til den konklusion, at de kvartalsrapporter om tilsagnssalget, som selskabet har forelagt, ikke var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende, hvorfor rapporterne ikke var tilstrækkeligt pålidelige til at blive anvendt til overvågning af tilsagnet. Opfyldes indberetningskravene ikke, anses det også for misligholdelse af tilsagnet.
4. Skriftlige redegørelser samt høring
a) Manglende forståelse af tilsagnet
(22)
Selskabet anerkendte i sin skriftlige redegørelse, at der forekom fejl ved udstedelsen af tilsagnsfakturaerne og udarbejdelsen af rapporterne om tilsagnssalget, fordi selskabet ikke havde forstået tilsagnets tekniske bestemmelser, havde misforstået teksten og/eller ikke i tilstrækkelig grad havde sat sig ind i teksten. I selskabets skriftlige redegørelse og ved høringen den 26. april 2007 blev det også anført, at ændringer i den øverste ledelse og omstrukturering af organisationen bidrog til manglende forståelse af tilsagnets komplekse krav.
(23)
Selskabet bekræftede også modtagelsen af advarselsskrivelsen fra Kommissionens tjenestegrene den 28. oktober 2003. Selskabet gjorde dog gældende, at det havde forventet, men ikke modtaget en kontrolrapport med en redegørelse for den konkrete fejl. Selskabet gjorde også gældende, at det forhold, at det ikke var blevet gjort opmærksom på de konkrete fejl, også bidrog til, at det ikke ændrede praksis for udarbejdelse af rapporterne om tilsagnssalget eller øgede sit kendskab til tilsagnets bestemmelser.
(24)
Som svar på disse argumenter skal det bemærkes, at selskabet den 18. september 2003 modtog en skrivelse fra Kommissionen med en detaljeret redegørelse for den konstaterede misligholdelse. Advarselsskrivelsen af 28. oktober 2003 omfattede ganske vist ikke endnu en detaljeret redegørelse for misligholdelsen, men henviste til tidligere korrespondance mellem Kommissionen og selskabet.
(25)
Det bør også bemærkes, at selskabet muligvis har været forvirret, da det henviste til en kontrolrapport. Kommissionen gennemførte ikke et kontrolbesøg før udarbejdelsen af advarsesskrivelsen den 28. oktober 2003, da den misligholdelse, som førte til advarselsskrivelsen, blev konstateret på grundlag af en skrivebordsanalyse af rapporterne om tilsagnssalget. Kommissionen foretog ganske vist en kontrol i maj 2004, men da kontrollen ikke gav anledning til yderligere foranstaltninger, var det ikke nødvendigt at sende nogen skrivelse til selskabet.
(26)
Derudover sagde selskabet under høringen, at det efter kontrolbesøget havde revideret hele sit system på grundlag af de bemærkninger, der var blevet fremsat under kontrolbesøget i selskabets lokaler, for at foretage de ændringer, som var nødvendige for at leve op til kravene i tilsagnet.
(27)
De argumenter, som selskabet fremsatte til sit forsvar, for så vidt angår dets manglende forståelse af tilsagnet, har ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at selskabet ikke har levet op til sine forpligtelser i henhold til tilsagnet. Det skal også bemærkes, at selskabet allerede tidligere modtog en advarselsskrivelse på grund af misligholdelse af tilsagnet, og at det ikke gennemførte de foranstaltninger, som var nødvendige for at forhindre fremtidig misligholdelse. Den manglende forståelse af tilsagnets krav medfører en stor risiko for utilstrækkelig og upålidelig overvågning af tilsagnet.
b) Proportionalitet
(28)
Hvad angår omgåelsen af pristilsagnet, indrømmede selskabet, at det ved en lejlighed havde omgået pristilsagnet, fordi det ikke havde foretaget de nødvendige tilpasninger af salgsprisen ved for sen indbetaling. Det blev dog hævdet, at salgspriserne ved alle andre transaktioner fuldt ud var i overensstemmelse med mindsteimportpriserne. Ydermere blev det gjort gældende, at den for sene indbetaling skyldtes uforudsete omstændigheder, da den pågældende kunde normalt betaler for varerne forud for afsendelsen.
(29)
Som svar på disse argumenter bør det understreges, at i henhold til tilsagnet påtog selskabet sig at sikre, at nettosalgsprisen ved alt salg omfattet af tilsagnet mindst skal svare til de mindsteimportpriser, der er fastsat i tilsagnet.
(30)
Hvad angår proportionalitet, indeholder grundforordningen ydermere intet direkte eller indirekte krav om, at misligholdelse af et tilsagn skal vedrøre en minimumsandel af salget eller en minimumsandel af mindsteimportprisen.
(31)
Denne udlægning bekræftes desuden af retspraksis ved Retten i Første Instans, idet den har fastslået, at enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkeligt som begrundelse for at trække godkendelsen af et tilsagn tilbage (7).
(32)
Virksomhedens bemærkninger vedrørende proportionalitet har således ikke ændret på Kommissionens opfattelse af, at tilsagnet er blevet misligholdt, og at godtagelsen af tilsagnet bør trækkes tilbage.
c) Selskabets gode tro
(33)
Selskabet gjorde gældende, at det på tidspunktet for indsendelse af de regelmæssige rapporter til Kommissionen mente, at rapporterne var fuldstændige, udtømmende og korrekte i enhver henseende.
(34)
Selskabet forsøgte på intet tidspunkt at indberette ukorrekte oplysninger eller at tilbageholde de oplysninger, der blev anmodet om.
(35)
Selskabet understregede også i både sin skriftlige redegørelse og under høringen, at det udelukkende i to tilfælde opnåede fordele ved misligholdelsen af tilsagnet, og at fejlene ikke blev begået som led i en overordnet plan for omgåelse.
(36)
Med henvisning til betragtningerne ovenfor skal det bemærkes, at det ikke anses, at selskabet bevidst forsøgte at drage fordel af misligholdelsen af tilsagnets krav eller at hindre overvågningen. De gentagne fejl gør det dog umuligt at foretage en korrekt overvågning af tilsagnet.
C. OPHÆVELSE AF AFGØRELSE 1999/572/EF
(37)
I betragtning af ovenstående bør godtagelsen af tilsagnet trækkes tilbage, og Kommissionens afgørelse 1999/572/EF bør ophæves. Følgelig bør den endelige antidumpingtold, der blev indført ved artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1858/2005, finde anvendelse -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Afgørelse 1999/572/EF ophæves.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2007.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2007. november 13.)
a Kínai Népköztársaságból, Magyarországról, Indiából, a Koreai Köztársaságból, Mexikóból, Lengyelországból, Dél-Afrikából és Ukrajnából származó acél drótkötelek és kábelek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatos kötelezettségvállalások elfogadásáról szóló 1999/572/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
(2007/775/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból származó dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. és 9. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. ELŐZETES VIZSGÁLATOK ÉS MEGLÉVŐ INTÉZKEDÉSEK
(1)
A Tanács 1999 augusztusában az 1796/1999/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Dél-Afrikából származó acél kötelekre és kábelekre.
(2)
2005 novemberében az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács az 1858/2005/EK rendeletben (3) úgy döntött, hogy az érintett terméknek a többek között Dél-Afrikából származó behozatalaira vonatkozó dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani.
(3)
A Bizottság az 1999. augusztus 13-i 1999/572/EK határozattal (4) elfogadta azt az árakra vonatkozó kötelezettségvállalást, amelyet a dél-afrikai Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope vállalat (a továbbiakban: Haggie vagy vállalat) ajánlott fel.
(4)
Az 1999/572/EK határozatban a Bizottság a következő vállalatok kötelezettségvállalásait is elfogadta: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, India; Aceros Camesa SA de CV, Mexikó és a Joint Stock Company Silur, Ukrajna. A Bizottság az 1678/2003/EK bizottsági rendelet (5) útján visszavonta az ukrajnai Joint Company Silur által felajánlott kötelezettségvállalás elfogadását. A Mexikóból származó acél drótkötelekre és -kábelekre vonatkozó dömpingellenes intézkedések 2004. augusztus 12-én hatályukat vesztették (6). A 2005. december 22-i 2006/38/EK bizottsági határozattal a Bizottság visszavonta az Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd által felajánlott kötelezettségvállalást.
(5)
Ennek eredményeként már csak a dél-afrikai eredetű, a vállalat által gyártott és a kötelezettségvállalásba beletartozó érintett termék (a továbbiakban: mentesített termék) közösségi importja mentesül a végleges dömpingellenes vámok alól.
(6)
Ebben a tekintetben megjegyzendő, hogy a Haggie által jelenleg gyártott bizonyos acél drótkötelek és -kábelek nem tartoztak a kötelezettségvállalás hatálya alá. Ennek megfelelően az ilyen acél drótkötelek és -kábelek után meg kellett fizetni a dömpingellenes vámot, amikor bekerültek a közösségi szabad forgalomba.
B. A KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS MEGSZEGÉSE
1. A vállalat kötelezettségvállalásból eredő kötelezettségei
(7)
A vállalat által felajánlott kötelezettségvállalás szerint a vállalatnak - többek között - a kötelezettségvállalásban megállapított bizonyos minimumárak felett kell a mentesített terméket az Európai Közösségbe exportálnia.
(8)
A vállalat továbbá elismerte a kötelezettségvállalásban, hogy - tekintettel a kötelezettségvállalással megszerzett dömpingellenes vám alóli mentességre - ennek a mentességnek feltétele, hogy a Közösség vámhatóságainak „kötelezettségvállalási számlát” mutasson be. A vállalat ezen kívül azt is vállalta, hogy nem állít ki ilyen kötelezettségvállalási számlát azon érintett termékeinek értékesítésekor, amelyekre nem terjed ki a kötelezettségvállalás, és amelyek így a dömpingellenes vám hatálya alá tartoznak. A vállalat azt is elismerte, hogy a kiállított kötelezettségvállalási számláknak tartalmazniuk kell az először az 1796/1999/EK rendelet mellékletében, később pedig az 1858/2005/EK rendelet mellékletében meghatározott információkat.
(9)
A kötelezettségvállalás feltételei arra is kötelezik a vállalatot, hogy a Bizottságot negyedéves jelentések formájában rendszeresen és részletesen tájékoztassa az érintett terméknek az Európai Közösségbe irányuló eladásairól. Ezeknek a jelentéseknek tartalmazniuk kell a kötelezettségvállalásba beletartozó és így a dömpingellenes vám befizetése alól mentesülő termékeket, valamint azokat az acél drótkötél- és kábeltípusokat is, amelyek nem tartoztak bele a kötelezettségvállalásba, és így az Európai Közösségbe való behozatalukkor be kell fizetni utánuk a dömpingellenes vámot.
(10)
Egyértelmű, hogy az említett eladási jelentéseknek benyújtásukkor teljesnek, kimerítőnek és minden részletükben helyesnek kellett lenniük, és a tranzakcióknak teljes mértékben meg kellett felelniük a kötelezettségvállalásnak.
(11)
A kötelezettségvállalás teljesítésének biztosítása érdekében a vállalat vállalta, hogy az említett negyedéves jelentésekben feltüntetett adatok pontosságának és valódiságának ellenőrzése érdekében telephelyein helyszíni ellenőrzéseket tesz lehetővé, továbbá hogy a Bizottság által szükségesnek ítélt valamennyi információt rendelkezésre bocsátja.
(12)
Meg kell említeni, hogy a vállalat 2003. október 28-án már kapott egy figyelmeztető levelet a Bizottság szolgálataitól, amiért megszegte a kötelezettségvállalását oly módon, hogy kötelezettségvállalási számlákat állított ki olyan termékekre, amelyek nem tartoztak bele a kötelezettségvállalásba, hanem a dömpingellenes vám hatálya alá tartoztak volna. A figyelmeztető levél kijelentette, hogy tekintettel a kötelezettségvállalás megszegésének sajátos körülményeire, a Bizottság egyelőre nem szándékozik visszavonni a kötelezettségvállalás elfogadását, ám arra is rámutatott, hogy a kötelezettségvállalás bármilyen - akár csekély jelentőségű - további megsértése rendkívüli módon meg fogja nehezíteni a Bizottság számára, hogy továbbra is fenntartsa a vállalat kötelezettségvállalásának elfogadását.
(13)
Ezzel összefüggésben 2007. február 5-6-án a vállalat dél-afrikai telephelyén ellenőrző látogatásra került sor. Az ellenőrző látogatás a 2004. január 1-jétől2006. december 31-ig tartó időszakra terjedt ki.
2. A vállalatnál tett ellenőrző látogatás eredményei
(14)
Az ellenőrző látogatás megállapította, hogy a vállalat két alkalommal a dömpingellenes intézkedés tárgyát képező, ám a kötelezettségvállalásba bele nem tartozó termékre is kiállított kötelezettségvállalási számlát (kötelezettségvállalási számla száma: 935515 és 935516). Ezek a tranzakciók a behozatalkor tehát jogtalanul részesültek a dömpingellenes vám befizetése alóli mentességben.
(15)
Az ellenőrző látogatás megállapította, hogy a vállalat egy alkalommal elmulasztotta az eladási egységárakat a fizetési feltételek szerint kiigazítani. Az, hogy elmulasztották ezt a kifizetés tényleges idejéhez kötődő pénzügyi költséghez történő kiigazítást, az alkalmazható minimumár alatti eladási árat eredményezett.
(16)
Ezenkívül az ellenőrző látogatás azt is megállapította, hogy a vállalat számos alkalommal az 1858/2005/EK rendelet mellékletének nem megfelelő kötelezettségvállalási számlákat állított ki, amelyek a következő mondatot tartalmazták: „For sale offshore, not to be sold within the European Union” (offshore eladásra, az Európai Unión belül nem értékesíthető).
(17)
Az ellenőrző látogatás által érintett időszakban kiállított kötelezettségvállalási számlák vizsgálata kimutatta, hogy az egyik tranzakció nem szerepelt a Bizottságnak benyújtott negyedéves kötelezettségvállalási értékesítési jelentésben. Arra is fény derült, hogy a vállalat egyes nem a Közösségen belüli szabad kereskedelembe bocsátásra szánt tranzakciókat is úgy tüntetett fel, mintha azokat a Közösségen belüli szabad kereskedelembe kívánta volna bocsátani. Az ellenőrző látogatás továbbá számos olyan tranzakciót fedezett fel, amelyek tranziteladásként voltak feltüntetve, ám a valóságban az árukat szabad kereskedelembe bocsátották a Közösségben. Ezen túlmenően a negyedéves kötelezettségvállalási eladási jelentések és a megfelelő számlák között is ellentmondásokra bukkantak.
3. A kötelezettségvállalás elfogadásának visszavonásához vezető okok
(18)
A kötelezettségvállalás megszegését jelenti az, hogy a vállalat a kötelezettségvállalásba bele nem tartozó érintett termékekre is kiállított kötelezettségvállalási számlákat, valamint az, hogy ezek a tranzakciók részesültek abból a dömpingellenes vám befizetése alóli mentességből, amely csak a kötelezettségvállalásban feltüntetett termékeknek járt volna.
(19)
A vállalat szintén nem teljesítette azt a kötelezettségét, hogy a mentesített termék minden eladásánál tartsa tiszteletben a minimumárat.
(20)
A mentesített termék eladásainál az 1858/2005/EK rendelet mellékletének nem megfelelő számlák kiállítása összezavarhatja a vámhatóságokat, és lehetetlenné teszi számukra, hogy hatékonyan figyelemmel kísérhessék a kötelezettségvállalást, ami azt így megvalósíthatatlanná teszi.
(21)
A (17) preambulumbekezdésben kifejtett tények arra a következtetésre vezettek, hogy a vállalat által benyújtott negyedéves kötelezettségvállalási eladási jelentések nem voltak teljesek, kimerítők és minden részletükben helyesek, ezért a jelentések nem voltak kellően megbízhatók ahhoz, hogy a kötelezettségvállalás figyelemmel kísérésére fel lehetett volna őket használni. A jelentéstételi kötelezettségeknek való megfelelés elmulasztása szintén a kötelezettségvállalás megszegésének minősül.
4. Írásos beadványok és meghallgatás
a) A kötelezettségvállalás megértésének hiánya
(22)
A vállalat írásos beadványában elismerte, hogy a kötelezettségvállalási számlák kiállításánál és a kötelezettségvállalási jelentések elkészítésénél előfordultak hibák, mert nem értették meg a kötelezettségvállalás technikai rendelkezéseit, helytelenül olvasták a szöveget, és/vagy elmulasztották fellapozni. Az írásos beadványban és a 2007. április 26-i meghallgatáson azt is kijelentették, hogy a felső vezetőségben történt változások és a szervezet átszervezése is hozzájárult ahhoz, hogy nem sikerült megérteni a kötelezettségvállalás összetett előírásait.
(23)
A vállalat azt is beismerte, hogy a Bizottság szolgálataitól 2003. október 28-án megkapta a figyelmeztető levelet. Úgy érvelt azonban, hogy soha nem kapott ellenőrzési jelentést, amely feltételezése szerint körvonalazta volna a ténylegesen elkövetett hibát. A vállalat szerint az, hogy nem tudatosították benne a tényleges hibákat, szintén hozzájárult ahhoz, hogy elmulasztotta megváltoztatni a kötelezettségvállalási jelentések elkészítésének gyakorlatát vagy jobban megérteni a kötelezettségvállalást.
(24)
Ezekre az érvekre válaszul meg kell említeni, hogy a vállalat 2003. szeptember 18-án kapott egy levelet a Bizottságtól, amely részletesen bemutatta az azonosított kötelezettségszegéseket. A 2003. október 28-i figyelmeztető levél részletesen már nem ismételte meg ezeket, de hivatkozott a Bizottság és a vállalat közötti korábbi levelezésre.
(25)
Megjegyzendő, hogy a vállalat össze is lehetett zavarodva, amikor ellenőrzési jelentésre hivatkozott. A Bizottság a 2003. október 28-i figyelmeztető levél megírása előtt nem tett ellenőrző látogatást, hiszen a levél elküldéséhez vezető kötelezettségszegéseket a kötelezettségvállalási jelentések irodai elemzése során állapította meg. A Bizottság 2004 májusában ugyan elvégzett egy ellenőrzést, ám mivel ezt az ellenőrzést nem követte cselekvés, így nem kellett róla levelet küldeni a vállalatnak.
(26)
Ezenkívül a vállalat a meghallgatáson kijelentette, hogy az ellenőrző látogatás után a helyszínen tett észrevételek alapján teljes rendszerét felülvizsgálta annak érdekében, hogy megtegye a kötelezettségvállalás követelményeinek való megfeleléshez szükséges változtatásokat.
(27)
A vállalat által saját védelmében felhozott érv, mely szerint nem értette meg a kötelezettségvállalást, mit sem változtat a Bizottság azon véleményén, hogy a vállalat elmulasztotta teljesíteni a kötelezettségvállalást. Meg kell említeni, hogy korábban a vállalat már kapott egy figyelmeztető levelet a kötelezettségvállalás megszegéséért, és elmulasztotta elfogadni az új kötelezettségszegések előfordulásának megelőzéséhez szükséges intézkedéseket. A kötelezettségvállalásban található előírások megértésének hiánya jelentős kockázatot jelent a kötelezettségvállalás figyelemmel kísérésének megfelelőségére és megbízhatóságára.
b) Arányosság
(28)
Az ár megsértésével kapcsolatban a vállalat beismerte, hogy egy alkalommal történt ilyen, mert egy késedelmes fizetés tekintetében elmulasztotta megtenni a szükséges kiigazítást. Azzal érvelt azonban, hogy valamennyi egyéb tranzakció eladási ára szigorúan a minimálárnak megfelelően lett megszabva. Kijelentették továbbá, hogy a késedelmes fizetést előre nem látható körülmények okozták, mivel az érintett ügyfél rendes esetben előre - a szállítás előtt - fizet az árukért.
(29)
Ezen érvekre válaszul rá kell mutatni, hogy a kötelezettségvállalás értelmében a vállalat vállalta annak biztosítását, hogy a kötelezettségvállalásba tartozó valamennyi eladás nettó eladási ára legalább a kötelezettségvállalásban megszabott minimálár lesz.
(30)
Az arányosság kérdésével kapcsolatban ezenfelül az alaprendeletben nem szerepel olyan közvetlen vagy közvetett feltétel, amely szerint a kötelezettségvállalás megszegését az eladásoknak vagy a minimálárnak a minimális százalékához kellene kötni.
(31)
Ezt a megközelítést igazolja az Elsőfokú Bíróság ítélkezési gyakorlata is, amely szerint a kötelezettségvállalás bármilyen megszegése elegendő indok a kötelezettségvállalás elfogadásának visszavonásához (7).
(32)
Ennek megfelelően a vállalat által az arányossággal kapcsolatban bemutatott érvek nem változtatnak a Bizottság azon véleményén, hogy a kötelezettségvállalást megszegték, és a kötelezettségvállalás elfogadását vissza kell vonni.
c) A vállalat jóhiszeműsége
(33)
A vállalat úgy érvelt, hogy amikor a Bizottságnak benyújtotta rendszeres jelentéseit, úgy érezte, hogy a jelentések teljesek, kimerítők és minden részletükben helyesek.
(34)
A vállalat soha sem próbált meg helytelen információt jelenteni, és nem kísérelt meg visszatartani semmilyen kért információt.
(35)
A vállalat mind írásos beadványában mind pedig a meghallgatáson hangsúlyozta, hogy a kötelezettségvállalás megszegéséből - két esettől eltekintve - nem húzott semmilyen hasznot, és a hibákat nem az intézkedések tervszerű kijátszásának keretében követte el.
(36)
A fenti preambulumbekezdésekre hivatkozva meg kell jegyezni, nem tűnt úgy, hogy a vállalat szándékosan próbálna hasznot húzni a kötelezettségvállalás követelményeinek be nem tartásából vagy a monitoring akadályozásából. Mindazonáltal a hibák ismételt előfordulása megvalósíthatatlanná teszi a kötelezettségvállalás figyelemmel kísérését.
C. AZ 1999/572/EK HATÁROZAT HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉSE
(37)
A fentiekre tekintettel a kötelezettségvállalás elfogadását vissza kell vonni, és az 1999/572/EK bizottsági határozatot hatályon kívül kell helyezni. Ennek megfelelően az 1858/2005/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében kivetett dömpingellenes vámot kell alkalmazni,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
Az 1999/572/EK határozat hatályát veszti.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2007. november 13-án.