KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 19. juli 2004
om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen
(Sag COMP/M.3333 - SONY/BMG)
(meddelt under nummer K(2004) 2815)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2005/188/EF)
Den 19. juli 2004 vedtog Kommissionen en beslutning i en fusionssag efter Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (1), særlig forordningens artikel 8, stk. 2. En ikke-fortrolig udgave af beslutningens fulde ordlyd findes på sagens autentiske sprog og på Kommissionens arbejdssprog på GD COMP's websted http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html
(1)
Den 9. januar 2004 modtog Kommissionen en anmeldelse efter artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 (fusionsforordningen) af en transaktion bestående i, at Bertelsmann AG (herefter benævnt »Bertelsmann«) og Sony Corporation of America (herefter benævnt »Sony«), der tilhører Sony-koncernen, samler deres globale musikindspilningsaktiviteter (med undtagelse af Sonys aktiviteter i Japan) i et joint venture-selskab. Selskabet vil optræde under navnet Sony BMG og beskæftige sig med opdagelse og udvikling af kunstnere (såkaldt A&R (2)) og den efterfølgende markedsføring og det efterfølgende salg af musikindspilninger. Sony BMG vil ikke beskæftige sig med beslægtede aktiviteter såsom udgivelse, fremstilling og distribution af musik.
(2)
Bertelsmann er en international mediekoncern med verdensomspændende aktiviteter inden for indspilning og udgivelse af musik, tv, radio, udgivelse af bøger og tidsskrifter, trykkerivirksomhed, bog- og musikklubber. Bertelsmann er aktiv inden for musikindspilning gennem sit helejede datterselskab Bertelsmann Music Group (BMG). BMG's plademærker omfatter Arista Records, Jive Records, Zomba og RCA.
(3)
Sony er en global aktør på markederne for indspilning og udgivelse af musik, industri- og forbrugerelektronik samt underholdning. På markedet for musikindspilninger optræder Sony gennem Sony Music Entertainment. Sonys plademærker omfatter Columbia Records Group, Epic Records Group og Sony Classical.
(4)
Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser afgav på sit 127. møde den 9. juli 2004 en positiv udtalelse om det udkast til en beslutning om fritagelse, som Kommissionen havde forelagt udvalget.
(5)
I en rapport dateret den 5. juli 2004 fastslog høringskonsulenten, at parternes ret til at blive hørt var blevet tilgodeset.
I. DE RELEVANTE MARKEDER
Indspillet musik
(6)
Kommissionen fandt, at det relevante produktmarked for indspillet musik (inkl. A&R og markedsføring og salg af indspillet musik) kunne underopdeles i særskilte produktmarkeder for de forskellige musikgenrer (f.eks. international popmusik, lokal popmusik, klassisk musik) eller for musikkompilationer. I denne sag var det imidlertid ikke nødvendigt at tage stilling til, om ovennævnte genrer eller kategorier dannede særskilte markeder, eftersom fusionen ikke ville føre til skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, uanset hvordan produktmarkedet blev defineret.
(7)
Markedsundersøgelsen bekræftede, at de relevante geografiske markeder for musikindspilninger må betragtes som nationale markeder (f.eks. fordi A&R, prissætning, salg og markedsføring hovedsagelig finder sted på nationalt plan, fordi der er stor efterspørgsel efter lokal musik, og fordi de uafhængige musikselskaber kun i begrænset omfang er trængt ind på den internationale scene).
Onlinemusik
(8)
Med henvisning til sin markedsundersøgelse mener Kommissionen, at onlinemusik falder uden for markedet for musik indspillet på fonogrammer, navnlig som følge af forskelle i selve produktet og i distributionsmetoden. Den identificerede to særskilte markeder for onlinemusik, nemlig i) engrosmarkedet for licenser på onlinemusik og ii) detailmarkedet for distribution af onlinemusik.
(9)
Med henblik på denne beslutning mener Kommissionen, at både engrosmarkedet for licenser på onlinemusik og detailmarkedet for distribution af onlinemusik er nationale markeder. Dette kan ændre sig i fremtiden, alt afhængigt af den internationale udvikling inden for onlinemusiklicenser og musikdistribution.
Musikudgivelse
(10)
Analyser af såvel udbud som efterspørgsel viste, at der fandtes særskilte produktmarkeder inden for musikudgivelse, der kunne afgrænses alt efter udnyttelsen af de forskellige kategorier af rettigheder (mekaniske rettigheder, fremføringsrettigheder, synkroniseringsrettigheder, trykkerirettigheder og andre rettigheder). Det var ikke nødvendigt at bestemme det relevante produktmarkeds præcise udstrækning, eftersom bedømmelsen af konkurrencevilkårene ville være den samme, uanset hvilken markedsdefinition der blev anvendt.
(11)
Markedsundersøgelsen bekræftede, at markedet i det store og hele er et nationalt marked, trods visse grænseoverskridende elementer, eftersom licensafgifterne for mekaniske rettigheder og fremføringsrettigheder almindeligvis opkræves på nationalt plan. Med henblik på denne beslutning var det ikke nødvendigt at afgrænse det relevante geografiske marked helt præcist, eftersom bedømmelsen af konkurrencevilkårene ville være den samme, uanset hvilken markedsdefinition der blev anvendt.
II. VURDERING
A. Mulighed for styrkelse af en kollektiv dominerende stilling på markederne for indspillet musik
Indledning
(12)
Kommissionens undersøgelse afslørede ikke tilstrækkeligt afgørende beviser for, at de fem store musikselskaber (Sony, BMG, Universal, EMI og Warner) indtog en kollektiv dominerende stilling på markederne for musikindspilninger.
(13)
I henhold til Domstolens og Førsteinstansrettens retspraksis, især Airtours-dommen, kræves der følgende for at kunne fastslå, at der optræder en kollektiv dominerende stilling blandt markedsdeltagere: i) deltagerne skal følge samme koordineringsstrategi, ii) de skal være i stand til at kontrollere, at vilkårene for koordineringen overholdes, iii) der skal være tilstrækkeligt med afskrækkelsesfaktorer for at forhindre fravigelser fra den fælles adfærd, og iv) tredjeparter (dvs. aktuelle og potentielle konkurrenter samt forbrugere) må ikke være i stand til at bringe de forventede resultater af den fælles adfærd i fare.
(14)
Ved vurderingen af, om de fem store musikselskaber indtog en kollektiv dominerende stilling på markedet for indspillet musik, undersøgte Kommissionen, om de de forudgående 3-4 år havde ført en koordineret prispolitik i EØS-landene.
(15)
Til dette formål så Kommissionen nærmere på udviklingen i de fem store musikselskabers engrospriser gældende for grossister og detailhandlende i hver medlemsstat i perioden 1998-2003. Den fokuserede især på udviklingen i de gennemsnitlige nettoengrospriser, de offentliggjorte forhandlerpriser, forholdet mellem brutto- og nettopriser samt fakturarabatter og kumulative rabatter (»retrospective discounts«).
(16)
For at finde ud af, om de store musikselskaber havde samordnet deres engrospriser, så Kommissionen nærmere på paralleliteten i udviklingen i de (inflationskorrigerede) gennemsnitlige nettopriser på de 100 bedst sælgende plader i hver af de fem største medlemsstater (dette betragtes som et repræsentativt udsnit, eftersom de 100 bedst sælgende plader repræsenterer omkring 70-80 % af hver af de store musikselskabers samlede musiksalg). For det andet undersøgte Kommissionen, om det ville have været muligt at samordne priserne med udgangspunkt i de offentliggjorte forhandlerpriser. For det tredje analyserede Kommissionen, om de store musikselskabers rabatter var tilpasset hinanden og tilstrækkeligt gennemsigtige til, at det ville være muligt at føre effektiv kontrol med selskabernes adfærd i konkurrencen.
Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien, Det Forenede Kongerige
(17)
Med udgangspunkt i de gennemsnitlige nettopriser kunne Kommissionen konstatere en vis parallelitet og en forholdsvis ensartet udvikling i de store musikselskabers priser på de fem store markeder, dvs. i Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige. Denne konstatering var imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelig til at kunne fastslå, at selskaberne havde samordnet deres prissætning.
(18)
Kommissionen undersøgte derfor også, om andre elementer, nemlig listepriser og rabatter, lå på linje med hinanden og var tilstrækkeligt gennemsigtige til at udgøre et holdbart bevis for samordning.
(19)
Kommissionen fandt visse tegn på, at de offentliggjorte forhandlerpriser kunne være blevet benyttet som udgangspunkt for en indbyrdes tilpasning af de store musikselskabers listepriser i alle fem medlemsstater. Med hensyn til rabatter viste undersøgelsen, at rabatterne varierede i nogen grad mellem de forskellige store musikselskaber, og at nogle af rabatterne ikke var tilstrækkeligt gennemsigtige til, at der kunne påvises et ulovligt samarbejde.
(20)
Kommissionen undersøgte endvidere, om markederne for indspillet musik var kendetegnet ved forhold, der kunne gøre det lettere at etablere en kollektiv dominerende stilling. I den forbindelse så den især nærmere på produkthomogenitet, gennemsigtighed og muligheden for at træffe gengældelsesforanstaltninger.
(21)
For så vidt angår produkthomogenitet fandt Kommissionen, at nok var pladealbummenes indhold ikke ens, men prissætningen og markedsføringen var i en vis udstrækning standardiseret. Det forskelligartede indhold har imidlertid visse konsekvenser for prissætningen og mindsker gennemsigtigheden på markedet og vanskeliggør stiltiende samordning, da det forudsætter overvågning med det enkelte pladealbum.
(22)
Med hensyn til gennemsigtigheden fandt Kommissionen, at offentliggørelsen af ugentlige hitlister, det stabile kundeunderlag og de store musikselskabers overvågning af detailmarkedet gennem ugentlige rapporter forøgede gennemsigtigheden på markedet og lettede kontrollen med en samordnet politik. Undersøgelsen viste dog også, at kontrollen med kampagnerabatter nødvendiggjorde en kontrol med det enkelte pladealbum, hvilket forringede gennemsigtigheden på markedet og vanskeliggjorde stiltiende samordning. Alt i alt fandt Kommissionen ikke tilstrækkelige beviser for, at de store musikselskaber hidtil havde overvundet denne mangel på gennemsigtighed.
(23)
For så vidt angår gengældelsesforanstaltninger undersøgte Kommissionen, om de store musikselskaber kunne gøre gengæld, hvis en af dem »snød«, f.eks. ved (midlertidigt) at genindføre reel konkurrence eller ved at udelukke »snyderen« fra joint ventures og aftaler om kompilationer. Kommissionen fandt imidlertid ikke tilstrækkelige beviser for, at der tidligere var blevet truffet sådanne gengældelsesforanstaltninger eller fremsat trusler herom.
Nederlandene, Sverige, Irland, Østrig, Belgien, Danmark, Finland, Norge, Portugal, Grækenland
(24)
Også i de mindre medlemsstater fandt Kommissionen en betydelig grad af parallelitet mellem de store musikselskabers offentliggjorte forhandlerpriser, som de i princippet kunne have benyttet til at harmonisere deres priser. Undersøgelsen afslørede imidlertid også i de mindre medlemsstater visse forskelle i rabatniveauer og manglende gennemsigtighed i forbindelse med visse rabatter.
(25)
Kommissionens betragtninger angående produkthomogenitet, gennemsigtigheden på markedet og mulighederne for at træffe gengældelsesforanstaltninger, jf. afsnittet om de store medlemsstater, gælder også for situationen i de mindre medlemsstater.
Konklusion
(26)
Kommissionen mener ikke, at den har fundet tilstrækkelige beviser for, at de fem store musikselskaber indtager en kollektiv dominerende stilling på markedet for indspillet musik i noget EØS-land.
B. Mulighed for skabelse af kollektiv dominerende stilling på markederne for indspillet musik
(27)
Kommissionen overvejede også, om fusionen kunne resultere i, at de fem store musikselskaber ville komme til at indtage en kollektiv dominerende stilling i noget EØS-land. Med henvisning til bemærkningerne i det foregående, navnlig bemærkningerne angående gennemsigtigheden på markedet, produktindholdets heterogenitet og muligheden for at træffe gengældelsesforanstaltninger, mener Kommissionen imidlertid, at selv om antallet af store selskaber reduceres fra fem til fire efter fusionen, vil dette ikke være tilstrækkeligt til at skabe en kollektiv dominerende stilling for de store selskaber på markederne for indspillet musik.
C. Mulighed for skabelse af en enedominerende stilling på markederne for indspillet musik
(28)
Der var tredjeparter, der tilkendegav frygt for, at joint venture-selskabet kunne komme til at indtage en dominerende stilling alene på markederne for musikindspilninger som følge af dets vertikale forbindelser til Bertelmanns medieinteresser. Det blev hævdet, at Bertelsmann kunne bruge sin indflydelse inden for radio og tv til at holde konkurrenter uden for markedet og favorisere SonyBMG ved at tilbyde dette selskab særligt gunstige priser eller anden form for særbehandling eller ved at udelukke konkurrenter fra at markedsføre deres kunstnere via disse kanaler.
(29)
Kommissionen mener ikke, at det er sandsynligt, at det foreslåede joint venture vil komme til at indtage en dominerende stilling alene på markederne for indspillet musik i Tyskland, Nederlandene, Belgien, Luxembourg og Frankrig, hvor Bertelsmann er aktiv via RTL TV og radiostationer. De fordele, der følger af den vertikale integration i Bertelsmanns mediekoncern (f.eks. gennem programkonceptet Pop Idol, der ifølge eksperter fra mediebranchen allerede har toppet), er allerede medregnet i BMG's markedsandele for 2003. Disse markedsandele rækker ikke til, at joint venture-selskabet overskrider tærsklen for enedominans. Desuden har Kommissionen ikke fundet noget bevis for, at det vil være en rentabel strategi for Bertelsmann at forhindre konkurrenter i at få adgang til selskabets tv-kanaler og radiostationer.
D. En eventuel kollektiv dominerende stilling på engrosmarkedet for onlinemusiklicenser
(30)
Kommissionen noterer sig, at markedet for lovlig onlinemusik stadig er et ungt marked, eftersom de fleste websteder med onlinemusik først for nylig er blevet lanceret i EØS. Det er derfor vanskeligt at sige noget definitivt om de store pladeselskabers markedsstillinger, navnlig på de nationale markeder. Desuden synes oplysningerne om mængden af downloadet eller streamet musik ikke at tegne noget klart billede af de forskellige markedsdeltageres markedsstilling, og der findes ingen officielle brancheoplysninger. På basis af de oplysninger, som Kommissionen har modtaget, kan det dog konkluderes, at de store pladeselskabers stilling på engrosmarkedet for onlinemusiklicenser stort set svarer til deres stilling på markedet for indspillet musik.
(31)
Eftersom der er tale om nye markeder, og eftersom der optræder forskelle mellem priser og andre vilkår i de nuværende aftaler, har Kommissionen konkluderet, at der ikke findes tilstrækkelige beviser for, at de store musikselskaber allerede indtager en kollektiv dominerende stilling på de nationale markeder for onlinemusiklicenser, eller at fusionen vil resultere i en kollektiv dominerende stilling på disse markeder.
E. En eventuel enedominerende stilling på markederne for onlinemusikdistribution
(32)
Der var tredjeparter, der tilkendegav frygt for, at transaktionen kunne sikre Sony en enedominerende stilling på de nationale markeder for distribution af onlinemusik via selskabets elektroniske musikbutik Sony Connect. Det blev hævdet, at Sony ville kunne udnytte sin kontrol over joint venture-selskabet til at holde konkurrenter uden for det efterfølgende marked for distribution af onlinemusik, bl.a. ved at nægte konkurrerende onlineplatforme adgang til joint venture-selskabets biblioteker eller ved at udsætte sine konkurrenter for forskelsbehandling, f.eks. med hensyn til brugsregler, tidspunktet for lancering af nye sange og sporformat.
(33)
Kommissionen mener, at Sony Connect først nu er ved at blive lanceret i Europa efter at være kommet på banen i USA i maj 2004. Det har derfor ikke nogen markedsandel på nuværende tidspunkt. Desuden har andre aktører allerede vundet en vis position på markedet (f.eks. OD2), og endnu andre aktører er for nylig trængt ind på markedet eller har bebudet, at de snart vil gøre. Hvis markedet afskærmes for konkurrenter, vil Sony BMG desuden gå glip af betydelige licensindtægter fra de spor, der sælges af konkurrenter, og det må være særdeles tvivlsomt, om en sådan strategi kan betale sig.
F. Mulighed for spillover-effekt inden for musikudgivelse
(34)
Der var tredjeparter, der tilkendegav frygt for, at dette joint venture ville få parterne til at samordne deres adfærd i konkurrencen på de nært beslægtede markeder for musikudgivelse.
(35)
Kommissionen mener, at parterne kun vil kunne samordne deres adfærd i forholdsvis begrænset omfang, eftersom forvaltningen af forlagsrettigheder hovedsagelig varetages af ophavsretsselskaber (i hvert fald hvad angår de vigtige mekaniske rettigheder og fremførelsesrettigheder). Ophavsretsselskaberne bevilger, på basis af den gældende lovgivning, licenser på ikke-diskriminerende vilkår og indgår aftaler om royalties med forlag, forfattere og komponister. I modsætning til visse tredjeparter mener Kommissionen ikke, at fusionen vil få de store musikselskaber til at gå uden om ophavsretsselskaberne, da der ikke foreligger tilstrækkeligt konkrete beviser for en sådan strategi.
III. KONKLUSION
(36)
Beslutningen konkluderer, at den foreslåede fusion ikke skaber eller forstærker en enedominerende eller kollektivt dominerende stilling på de nationale markeder for indspillet musik, onlinemusiklicenser eller distribution af onlinemusik, som følge af hvilken den faktiske konkurrence ville blive hæmmet på afgørende måde inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf. Beslutningen konkluderer endvidere, at transaktionen ikke har til formål eller til følge at samordne moderselskabernes, dvs. Sonys og Bertelsmanns, adfærd i konkurrencen på markederne for musikudgivelse. Fusionen erklæres derfor forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen i overensstemmelse med fusionsforordningens artikel 2, stk. 2 og 4, og artikel 8, stk. 2, og EØS-aftalens artikel 57.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2004. július 19.)
az összefonódás közös piaccal, valamint az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével való összeegyeztethetőségének kinyilvánításáról
(COMP/M.3333 sz. ügy - SONY/BMG)
(az értesítés a B(2004) 2815. számú dokumentummal történt)
(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2005/188/EK)
2004. július 19-én a Bizottság a vállalkozások összefonódásainak ellenőrzéséről szóló 1989. december 21-i 4064/89/EGK tanácsi rendelet (1) alapján, különös tekintettel e rendelet 8. cikk (2) bekezdésére, határozatot fogadott el egy összefonódási ügyben. A teljes határozat nem bizalmas változata az ügy hiteles nyelvén és a Bizottság munkanyelvein a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján, a következő címen található: http://europa.eu.int/comm/ competition/index_en.html
(1)
2004. január 9-én a Bizottság bejelentést kapott a 4064/89/EGK tanácsi rendelet (az „összefonódás-ellenőrzési rendelet”) cikke alapján egy ügyletről, amelyben a Bertelsmann AG („Bertelsmann”) és a Sony csoporthoz tartozó Sony Corporation of America („Sony”), a felek globális zenei hangfelvétel üzleti vállalkozásaival (kivéve a Sony tevékenységeit Japánban) járulnak hozzá közös vállalatukhoz. Ezt az előadók felfedezésével és tehetséggondozásával (az úgynevezett A&R-rel (2)), valamint a zenei hangfelvételek ezt követő marketingjével és értékesítésével foglalkozó közös vállalatot Sony BMG név alatt működtetik. A Sony BMG nem fog kapcsolódó tevékenységeket, mint például zeneműkiadást, gyártást és terjesztést végezni.
(2)
A Bertelsman egy nemzetközi médiavállalat az egész világra kiterjedő tevékenységgel a zenei hangfelvétel készítés és zeneműkiadás, televíziózás, rádiózás, könyv és folyóirat kiadás, nyomdai szolgáltatások, könyv- és zeneklubok terén. A Bertelsman a teljes tulajdonjogú leányvállalata, a Bertelsmann Music Group-on, „BMG”-n keresztül folytatja tevékenységét a zenei hangfelvételek terén. A BMG alkiadói között találhatóak az Arista Records, a Jive Records, a Zomba és az RCA.
(3)
A Sony a zenei hangfelvétel készítés és zeneműkiadás, ipari és fogyasztói elektronika, valamint a szórakoztatóipar terén világszerte aktív. A zenei hangfelvételek terén a Sony Music Entertainment-en keresztül folytatja tevékenységét. A Sony alkiadói közé tartozik a Columbia Records Group, az Epic Records Group és a Sony Classical.
(4)
2004. július 9-i 127. ülésén, az összefonódásokkal foglalkozó tanácsadó bizottság kedvező véleményt adott az engedélyt megadó határozattervezetről, amelyet a Bizottság nyújtott be számára.
(5)
2004. július 5-én kelt jelentésében a meghallgatási tisztviselő úgy ítélte meg, hogy a felek meghallgatáshoz való jogát tiszteletben tartották.
I. AZ ÉRINTETT PIACOK
Zenei hangfelvételek
(6)
A Bizottság úgy találta, hogy a zenei hangfelvételek érintett termékpiacát (beleértve az „A&R”-t és a zenei hangfelvételek eladásösztönzését, értékesítését és marketingjét) tovább lehet osztani elkülönült piacokra műfajok (mint például nemzetközi pop, helyi pop, klasszikus zene) vagy válogatások alapján. Ezen ügy esetében azonban nyitott kérdés maradhat, hogy a fent említett műfajok vagy kategóriák különálló piacokat alkotnak-e, mivel az összefonódás a piac bármelyik figyelembe vett meghatározása szerint sem vezetne erőfölény létrehozásához vagy megerősítéséhez.
(7)
A piaci vizsgálat megerősített számos tényezőt (pl. az A&R, árképzés, értékesítés és marketing elsősorban nemzeti szinten történik, erős a kereslet a helyi repertoár iránt, valamint korlátozott a független lemezkiadó vállalatok nemzetközi jelenléte), amely alapján a zenei hangfelvételek érintett földrajzi piacai nemzetinek tekinthetőek.
Online zene
(8)
A Bizottság véleménye szerint, amelyet a piaci vizsgálat megállapításai alátámasztanak, az online zene nem része a fizikai zenei hangfelvételek piacának, mégpedig a termék és terjesztésének eltérései miatt. Két elkülönült termékpiacot azonosított az online zene esetében: i. az online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek nagykereskedelmi piacát és ii. az online zene terjesztését szolgáló kiskereskedelmi piacot.
(9)
Ezen ügy esetében a Bizottság úgy véli, hogy mind az online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek nagykereskedelmi piaca, mind az online zene terjesztését szolgáló kiskereskedelmi piac kiterjedésében nemzeti jellegű. Ez megváltozhat a jövőben, az online zene szerzői jogi engedélyezésében és a zenei terjesztésben történő további határokon átnyúló fejlemények függvényében.
Zeneműkiadás
(10)
A Bizottság mind a keresleti, mind a kínálati oldalt vizsgálva a zeneműkiadás elkülönült termékpiacainak létezésére utaló jelzéseket talált, a különböző jogi kategóriák hasznosítása szerint (pl. mechanikai - azaz lemezre, kazettára vagy CD-re történő hangfelvétel készítési, előadói, szinkronizálási, nyomtatási, illetve egyéb jogok). Az érintett termékpiac pontos kiterjedésének kérdése azonban nyitva maradhatna, mivel a versenyjogi értékelés a piac bármelyik figyelembe vett meghatározása szerint azonos.
(11)
A piaci vizsgálat megerősítette, hogy a piac földrajzi kiterjedése, néhány határon átnyúló elemtől eltekintve, lényegében nemzeti jellegű, mivel a mechanikai és előadói jogokra szóló szerzői jogdíjakat általában nemzeti alapon veszik fel. Ezen ügy esetében az érintett földrajzi piac pontos kiterjedésének kérdése nyitva maradhatna mivel a versenyjogi értékelés a piac bármelyik figyelembe vett meghatározatása szerint azonos.
II. ÉRTÉKELÉS
A. A kollektív erőfölény esetleges megerősödése a zenei hangfelvételek piacain
Bevezetés
(12)
A Bizottság vizsgálata nem nyújtott kellően meggyőző bizonyítékot az öt „nagy kiadó” (Sony, BMG, Universal, EMI és Warner) kollektív erőfölényének létezéséről a zenei hangfelvételek piacain.
(13)
Az európai bíróságok joggyakorlata alapján, különös tekintettel az Airtours ítéletre, a piaci szereplők közötti kollektív erőfölény létezésének előfeltételei a következők: i. közös egyetértés a koordinálás feltételeiről; ii. képesség az ilyen feltételek betartásának nyomon követésére; iii. eltérések esetére elrettentő mechanizmusok megléte; valamint iv. harmadik felek (tényleges és potenciális versenytársak, fogyasztók) nem képesek hatásosan veszélyeztetni a koordinálásból várható hasznot.
(14)
Annak vizsgálata során, hogy létezik-e kollektív erőfölény az öt nagy kiadó között a zenei hangfelvételek piacán, a Bizottság elemezte, hogy az elmúlt három-négy évben megállapítható-e koordinált árpolitika a nagy kiadók között az EGT tagállamokban.
(15)
E célból a Bizottság megvizsgálta az öt nagy kiadó által a nagykereskedőknek és kiskereskedőknek kínált nagykereskedelmi ár alakulását mindegyik tagállamban, az 1998-2003. közötti időszakban. A Bizottság elemzése különösen az átlag nettó nagykereskedelmi árak, PPD-k (terjesztők számára közzétett katalógusár), bruttó és nettó árarányok, valamint számla engedmények és visszamenőleges engedmények alakulására összpontosított.
(16)
A nagy kiadók nagykereskedelmi árainak lehetséges koordinálását vizsgálandó, a Bizottság elemezte az (infláció alapján korrigált) átlag nettó árak alakulásának párhuzamait az öt legnagyobb tagállamban az egyes nagy kiadók első 100 szimpla albuma esetében (ez reprezentatív mintának tekinthető, mivel az első 100 szimpla album a nagy kiadók vonatkozó összes zenei eladásainak körülbelül 70-80 %-át teszik ki). Másodsorban a Bizottság megvizsgálta, hogy bármilyen árkoordinációról megállapodhattak-e a katalógusárak (PPD-k) mint fókuszpontok felhasználásával. Harmadsorban a Bizottság megvizsgálta, hogy a különböző nagy kiadók engedményei összehangoltak és kellően átláthatóak voltak-e a versenymagatartás hatékony nyomon követéséhez.
Franciaország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Egyesült Királyság
(17)
A nettó átlagárak alapján a Bizottság talált némi párhuzamosságot a nagy kiadók áraiban és ezek viszonylag hasonlóan alakultak az öt nagyobb piacon, Franciaországban, Németországban, Olaszországban, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban. E megfigyelések azonban önmagukban nem elegendőek annak a következtetésnek a levonására, hogy a múltban koordinált árazási magatartás állt fent.
(18)
A Bizottság ezért közelebbről megvizsgálta, hogy további elemek, nevezetesen a katalógusárak és az engedmények vannak-e olyan összehangoltak és kellőképpen átláthatóak, hogy elegendő bizonyítékot nyújtsanak a koordinációra.
(19)
A Bizottság talált némi bizonyítékot arra, hogy a nagy kiadók a PPD-ket felhasználhatták volna fókuszpontként a katalógusáraik összehangolására mind az öt tagállamban. Az engedmények tekintetében a vizsgálat rámutatott az engedmények szintjének valamilyen fokú eltérésére a különböző nagy kiadók között és bizonyos fajtájú engedmények nem kellő átláthatóságára a meglévő összejátszás megállapításához.
(20)
Ezen túlmenően a Bizottság elemezte, hogy a zenei felvételek piacait jellemzik-e olyan sajátosságok, amelyek elősegítik a kollektív erőfölényt, különösen a termék homogenitására, az átláthatóságára és a retorziós mechanizmusokra való tekintettel.
(21)
Ami a termék homogenitását illeti, a Bizottság úgy találta, hogy az egyedi albumok tartalma differenciált, de az árazás és a marketing egy bizonyos fokig szabványosított is. A tartalom különbözősége azonban valamelyest hatással van az árképzésre és csökkenti az átláthatóságot a piacon, valamint nehezebbé teszi a hallgatólagos összejátszást, mivel az egyedi album szintjén kívánja meg a nyomonkövetést.
(22)
Az átláthatóság tekintetében a Bizottság úgy találta, hogy a heti listák közzététele, a közös vevőkör stabilitása és a nagy kiadók részéről a kiskereskedelmi piac heti jelentések alapján való nyomon követése növeli a piac átláthatóságát és elősegíti egy koordinált politika figyelését. A vizsgálat azonban azt is kimutatta, hogy a kampány engedmények nyomon követése album szintű nyomon követést kíván meg, amely csökkenti a piac átláthatóságát és nehezebbé teszi a hallgatólagos összejátszást. Mindent összevetve a Bizottság nem talált elegendő bizonyítékot arra, hogy a nagy kiadók a múltban felülkerekedtek volna ezen az átláthatósági deficiten.
(23)
Ami a retorziót illeti a Bizottság megvizsgálta, hogy a nagy kiadók tudnak-e retorziót alkalmazni bármely „csaló” nagy kiadó ellen, különösen a versenymagatartáshoz való (ideiglenes) visszatéréssel vagy a „deviáns” kizárásával válogatások kiadására létrejött közös vállalatokból és megállapodásokból. A Bizottság azonban nem talált elegendő bizonyítékot az ilyen retorziós mechanizmusok alkalmazására vagy fenyegetésként való felhasználására a múltban.
Hollandia, Svédország, Írország, Ausztria, Belgium, Dánia, Finnország, Norvégia, Portugália, Görögország
(24)
A kisebb tagállamokban a Bizottság egyaránt jelentős mértékben talált a nagy kiadók PPD-i közötti párhuzamosságokat, amelyeket a nagy kiadók elvileg felhasználhattak fókuszpontokként az árak összehangolására. A vizsgálat azonban a kisebb tagállamokban is kimutatott némi eltérést az engedmények szintjében, illetve átláthatósági deficitet bizonyos engedmények tekintetében.
(25)
A Bizottság megfontolásai a termék homogenitását, a piac átláthatóságát és a retorzió lehetőségét illetően, a nagyobb tagállamokra vonatkozó fenti meghatározás szerint, a kisebb tagállamokra is érvényesek.
Következtetés
(26)
A Bizottság úgy véli, hogy nem talált elegendő bizonyítékot az öt nagy zenei kiadó meglévő kollektív erőfölényéről egyik EGT tagállamban sem a zenei hangfelvételek piacain.
B. A kollektív erőfölény létrehozásának lehetősége a zenei hangfelvételek piacain
(27)
A Bizottság szintén megvizsgálta, hogy az összeolvadás a nagy zenei kiadók kollektív erőfölényének létrehozásához vezethet-e bármely EGT tagállamban. A fenti megállapítások fényében azonban, különös tekintettel a piaci átláthatóságra, a termékek tartalmi különbözőségére és a retorzióra, a Bizottság úgy véli, hogy az összeolvadást követő ötről négy nagy kiadóra való csökkenés hatása nem elég jelentős a nagy kiadók kollektív erőfölényének létrehozásához a zenei hangfelvételek piacain.
C. Az egyedi erőfölény létrehozásának lehetősége a zenei hangfelvételek piacain
(28)
Harmadik felek aggodalmukat fejezték ki arra vonatkozóan, hogy a közös vállalat egyéni erőfölényt érhet el a zenei hangfelvételek piacain a közös vállalat Bertelsmann média érdekeltségeivel való vertikális kapcsolatainak köszönhetően. Érvelésük szerint a Bertelsman felhasználhatja pozícióját televízió- és rádióállomásoknál a versenytársak kizárására és a Sony BMG előnyben részesítésére, mégpedig preferenciális díjak vagy bánásmód biztosításával, vagy a versenytársak kizárásával előadóik e csatornákon történő promóciójából.
(29)
A Bizottság következtetése szerint nem valószínű, hogy a javasolt közös vállalat egyedi erőfölényt érhetne el a zenei hangfelvételek piacán Németországban, Hollandiában, Belgiumban, Luxemburgban és Franciaországban, ahol a Bertelsmann az RTL TV-n és rádióállomásokon keresztül aktív. A BMG 2003. évi piaci részesedése már magába foglalja a Bertelsmann média csoport vertikális integrációjából eredő előnyöket (pl. a Pop Idol formátumon keresztül, amely iparági szakértők szerint már túl van a csúcson). E piaci részesedés alapján a javasolt közös vállalat nem éri el az egyedi erőfölény küszöbértékét. Továbbá a Bizottság nem talált semmilyen bizonyítékot arra, hogy jövedelmező stratégia lenne a Bertelsmann számára, ha kizárná versenytársait a TV csatornáihoz és a rádióállomásaihoz való hozzáférésből.
D. A kollektív erőfölény lehetősége az online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek nagykereskedelmi piacán
(30)
A Bizottság megállapítja, hogy a legális online zenei piac jelenleg gyermekcipőben jár, mivel az online zenei oldalak többsége csak nemrégen kezdte működését az EGT-ben. Ezért nehéz határozott következtetéseket levonni a nagy lemezkiadó vállalatok piaci pozícióiról, különösen a nemzeti piacokkal kapcsolatban. Továbbá az információ a ténylegesen letöltött vagy streamelt dalokról úgy tűnik, nem ad egyértelmű képet a különböző szereplők piaci pozícióiról, valamint nyilvános iparági adatok sem állnak rendelkezésre. A Bizottság által kapott információ alapján azonban levonható az a következtetés, hogy a nagy lemezkiadó vállalatok piaci pozíciói az online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek nagykereskedelmi piacán nagyjából hasonlóak piaci pozícióikhoz a zenei hangfelvételek piacain.
(31)
A piacok kialakuló stádiumban lévő volta és a jelenlegi megállapodások árazási és feltételbeli különbségei folytán a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy nem található elegendő bizonyíték a nagy kiadók meglévő kollektív erőfölényéről az online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek nemzeti piacain, illetve, hogy az összefonódás nem eredményezné a kollektív erőfölény létrehozását ezeken a piacokon.
E. Az egyedi erőfölény lehetősége az online zenei terjesztés piacain
(32)
Harmadik felek aggodalmukat fejezték ki arra vonatkozóan, hogy az ügylet eredményeként a Sony egyedi erőfölényre tehet szert az online zenei terjesztés nemzeti piacain a Sony Connect zeneletöltő szolgáltatásán keresztül. Előterjesztették, hogy a Sony a közös vállalat feletti ellenőrzését felhasználhatja a versenytársak kizárására az online zenei terjesztés értékláncának következő szintjein lévő piacokról, nevezetesen megtagadhatja a versengő online platformoktól a közös vállalat könyvtárához való hozzáférést vagy megkülönböztető magatartást folytathat a versenytársaival szemben, pl. használati szabályok, az új dalok forgalomba hozatali ideje és a track formátum segítségével.
(33)
A Bizottság úgy véli, hogy Európában a Sony Connect jelenleg csak a bevezetés folyamatában van, miután 2004 májusában bevezették az Egyesült Államokban. Ezért jelenleg nem rendelkezik piaci részesedéssel. Ezenfelül más szereplők már elértek bizonyos pozíciókat a piacon (pl. OD2) és további szereplők jelentek meg nemrég a piacon vagy jelentették be, hogy ezt hamarosan megteszik. Ráadásul a versenytársak kizárásával a javasolt Sony BMG közös vállalat a versenytársak által eladott trackek jelentős szerzői jogdíj jövedelméről mondana le és egy ilyen stratégia jövedelmezősége kétségesnek tűnik.
F. Lehetséges kihatások a zeneműkiadásra
(34)
Harmadik felek aggodalmukat fejezték ki arra vonatkozóan, hogy a közös vállalat létrehozása hatásaként a szorosan kapcsolódó zeneműkiadói piacokon a felek koordinálnák a versenymagatartásukat.
(35)
A Bizottság úgy véli, hogy bármilyen koordináció csak meglehetősen korlátozott mértékben valósulhat meg, mivel a kiadói jogok kezelését közös jogkezelő szervezetek végzik (legalábbis a fontos mechanikai és előadói jogok esetében). A közös jogkezelő szervezetek megkülönböztetéstől mentes feltételek mellett adják meg a szerzői jogi engedélyeket a mindenkori jogszabályok alapján, valamint megállapodnak a jogdíjakról a kiadókkal, szövegírókkal és zeneszerzőkkel. A Bizottság ugyancsak úgy véli, hogy néhány harmadik fél aggodalmával szemben az összefonódás nem vezetne a közös jogkezelő szervezetek nagy kiadók általi megkerüléséhez, mivel nincs kellően konkrét bizonyíték ilyen stratégiára.
III. KÖVETKEZTETÉS
(36)
A határozat azt a következtetést vonja le, hogy a javasolt összefonódás nem hoz létre és nem erősít meg olyan egyedi vagy kollektív erőfölényt a zenei felvételek, online zenéhez kapcsolódó szerzői jogi engedélyek, vagy az online zene terjesztés nemzeti piacain, amely a tényleges verseny jelentős akadályozását eredményezné a közös piacon vagy annak jelentős részén. A határozat azt a további következtetést vonja le, hogy az ügyletnek nem célja vagy nem eredményezné a közös vállalat anyavállalatai, a Sony és a Bertelsmann versenymagatartásának koordinációját a zeneműkiadói piacokon. Következésképpen a határozat az összefonódást a közös piaccal és az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével összeegyeztethetőnek nyilvánítja, az összefonódás-ellenőrzési rendelet 2. cikk (2) és (4) bekezdésével és 8. cikk (2) bekezdésével, valamint az EGT-megállapodás 57. cikkével összhangban.