Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002
af 23. juli 2002
om statsstøtte til kulindustrien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87, stk. 3, litra e), og artikel 89,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab(3),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EKSF-traktaten og de retsforskrifter, der er vedtaget i henhold hertil, navnlig Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(5), udløber den 23. juli 2002.
(2) Fællesskabskuls manglende konkurrencerne i forhold til importeret kul har tvunget kulindustrien til at foretage betydelige omstruktureringer og til at indskrænke aktiviteterne væsentligt i de seneste tiår.
(3) Fællesskabets afhængighed af forsyninger af primærenergi udefra er vokset. Som anført i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, som Kommissionen vedtog den 29. november 2000, vil en spredning af energikilderne, såvel geografisk som produktmæssigt, forbedre forsyningssikkerheden. I en sådan strategi indgår en udbygning af de indenlandske primærenergikilder, herunder navnlig de energikilder, der ligger til grund for elproduktion.
(4) Den politiske situation på verdensplan frembyder desuden et nyt aspekt ved vurderingen af geopolitiske risici og energisikkerhedsrisici og i bredere forstand forsyningssikkerhed. I denne forbindelse må der regelmæssigt foretages en vurdering af de risici, der er forbundet med energiforsyningsstrukturen i Den Europæiske Union.
(5) Som beskrevet i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed er det derfor påkrævet, med udgangspunkt i de nuværende energiparametre, at træffe foranstaltninger til at sikre fortsat adgang til kulreserverne, og at der således potentielt er fællesskabskul til rådighed.
(6) I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet den 16. oktober 2001 en beslutning om Kommissionens grønbog om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, hvori det anerkendes, at kul spiller en vigtig rolle som en egen energikilde. Parlamentet anfører, at der må påregnes en finansiel støtte til kulproduktionen, idet det samtidig anerkender nødvendigheden af effektivitetsforøgelser i denne sektor og nedsættelse af støtten.
(7) En styrkelse af EU's energisikkerhed på lang sigt og det underliggende generelle forsigtighedsprincip kan derfor begrunde, at der ved hjælp af statsstøtte opretholdes en kulproduktion. Gennemførelse af denne målsætning anfægter imidlertid ikke behovet for at fortsætte kulindustriens omstruktureringsproces, idet en stor mængde fællesskabskul fremover fortsat ikke vil være konkurrencedygtig i forhold til importeret kul.
(8) En minimal kulproduktion vil sammen med andre foranstaltninger, bl.a. til fremme af vedvarende energi, være med til at opretholde en kvote af indenlandske primærenergikilder, med en betydelig forbedring af EU's energiforsyningssikkerhed til følge. Desuden vil en kvote af indenlandske primærenergikilder være med til at virkeliggøre miljømål inden for rammerne af en bæredygtig udvikling.
(9) Den strategiske kontekst, som energisikkerheden indgår i, er under fortsat udvikling, hvorfor der på mellemlang sigt bør foretages en evaluering af denne forordning, hvor bidragene fra alle indenlandske primærenergikilder tages i betragtning.
(10) Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes valg af fordelingen på forskellige forsyningskilder. Støtten tildeles efter særlige regler for hver enkelt energiform under hensyntagen til energiformernes karakteristika.
(11) Den subventionerede kulproduktion må i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for et mærkbart bidrag til energisikkerheden. Medlemsstaternes støtte skal således begrænses til at dække investeringsomkostninger eller tab på den løbende produktion, som indgår i en plan for adgangen til kulreserverne.
(12) Statsstøtte, der er med til at sikre fortsat adgang til kulreserverne som led i sikringen af energien, skal være forbeholdt produktionsanlæg, der kan bidrage til denne målsætning på tilfredsstillende økonomiske vilkår. Følges disse principper, kan støtten til kulindustrien gradvis reduceres.
(13) På grund af risici forbundet med geologiske usikkerhedsmomenter gør støtte til dækning af indledende produktionsomkostninger det muligt for produktionsanlæg, som er levedygtige eller tæt på økonomisk levedygtighed, at gennemføre de tekniske investeringer, der er nødvendige for, at de fortsat kan være konkurrencedygtige.
(14) Omstruktureringer i kulindustrien har i kraft af de dertil knyttede aktivitetsindskrænkninger alvorlige sociale og regionale følgevirkninger. De produktionsanlæg, der ikke kan ydes støtte til som led i målsætningen om at opretholde adgang til kulreserverne, bør derfor midlertidigt kunne modtage støtte til afbødning af de sociale og regionale følger af lukning. Med en sådan støtte kan medlemsstaterne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for de berørte regioners sociale og økonomiske omstilling.
(15) Virksomhederne kan tillige modtage støtte til dækning af udgifter, som efter normal regnskabspraksis ikke indvirker på produktionsomkostningerne. En sådan støtte er bestemt til at dække ekstraordinære udgifter, specielt vedrørende gamle forpligtelser.
(16) Gradvis afvikling af støtten til kulindustrien giver medlemsstaterne mulighed for inden for deres budgetrammer at omlægge støtten til energisektoren efter det princip, at støtte, der traditionelt har været ydet til konventionelle energikilder, især kulsektoren, efterhånden overføres til vedvarende energikilder. Støtten til vedvarende energikilder skal tildeles efter reglerne og kriterierne i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(6).
(17) Fællesskabet har som mål at skabe og bevare normale konkurrencevilkår og sørge for, at de overholdes. På elmarkedet må støtte til kulindustrien ikke indvirke på, hvordan elproducenterne vælger at forsyne sig med primærenergi. Derfor må kulpriser og -mængder frit aftales af kontrahenterne under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
(18) En minimal subventioneret kulproduktion er også med til at fastholde den førerstilling, som europæisk teknologi for udvinding og ren forbrænding af kul befinder sig i, hvorved sådan teknologi kan overføres til de store kulproducenter uden for EU. En sådan politik medvirker til en betydelig nedbringelse af den globale emission af forurenende stoffer og drivhusgasser.
(19) Kommissionen kan kun udøve sine beføjelser på grundlag af nøjagtige og fuldstændige oplysninger om, hvilke foranstaltninger de statslige myndigheder har til hensigt at træffe. Derfor bør medlemsstaterne give Kommissionen alle oplysninger om, hvilke direkte eller indirekte indgreb de agter at foretage til fordel for kulindustrien, ledsaget af en begrundelse for de påtænkte indgreb og deres omfang og af tilknytningen til tidligere forelagte planer for sikring af adgangen til kulreserverne eller i givet fald for lukning.
(20) Af hensyn til fristen i direktiv 2001/80/EF(7) om store fyringsanlæg bør medlemsstaterne have mulighed for at meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i lukningsplanerne eller planerne for adgang til kulreserverne, senest i juni 2004.
(21) Medlemsstaterne kan ligeledes yde støtte til kulindustrien, herunder støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse og uddannelsesstøtte, forudsat at den er forenelig med nærværende ordning. Sådan støtte ydes i henhold til betingelser og kriterier, som Kommissionen fastsætter for den pågældende støtteform.
(22) Anvendelse af bestemmelserne i denne forordning, ved udløbet af EKSF-traktaten og beslutning nr. 3632/93/EKSF, vil betyde, at der gælder to forskellige støtteordninger i ét og samme kalenderår, hvilket kan skabe vanskeligheder for virksomhederne. Der er derfor fastsat en overgangsperiode indtil den 31. december 2002.
(23) I den foreslåede statsstøtteordning er der taget hensyn til mange vidt forskellige forhold, som kendetegner kulsektoren og Fællesskabets energimarked som helhed. Inden ordningen udløber, må der fremlægges en rapport med en revurdering af disse forhold, som ændrer sig i større eller mindre grad, undertiden helt uforudsigeligt, herunder om fællesskabskul reelt bidrager til EU's energisikkerhed på lang sigt som led i en bæredygtig udvikling. På grundlag af denne rapport, der tager hensyn til de forskellige kategorier af fossile brændsler, der er til rådighed på Fællesskabets område, forelægger Kommissionen forslag for Rådet, hvor der er taget højde for ordningens udvikling og udsigter på længere sigt, især de sociale og regionale aspekter af en omstrukturering af kulindustrien.
(24) Denne forordning bør træde i kraft snarest muligt efter EKSF-traktatens udløb, og den bør finde anvendelse med tilbagevirkende kraft, så det sikres, at dens bestemmelser udnyttes fuldt ud -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning fastsættes der regler for ydelse af statsstøtte med det formål at fremme en omstrukturering af kulindustrien. Ved fastsættelsen af disse regler er der taget hensyn til:
- de sociale og regionale aspekter ved omstruktureringen af kulindustrien
- behovet for som en forsigtighedsforanstaltning at opretholde en minimumsproduktion af indenlandsk kul for at sikre adgang til reserver.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "kul": højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B, i henhold til det af FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede internationale kulklassificeringssystem(8)
b) "plan for adgang til kulreserverne": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som fastsætter en minimumsproduktion af indenlandsk kul, der skal gøre det muligt at sikre adgang til kulreserver
c) "lukningsplan": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som indeholder foranstaltninger med henblik på endelig lukning af kulproduktionsanlæg
d) "indledende investeringsomkostninger": anlægsomkostninger, der direkte vedrører infrastrukturarbejder eller udstyr, der er nødvendigt for udnyttelse af kulreserverne i eksisterende miner
e) "produktionsomkostninger": omkostninger i forbindelse med den løbende produktion, beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3. Disse omkostninger omfatter foruden udvindingsomkostningerne også udgifterne til konditionering af kullene, navnlig vask og sortering, og transport til leveringsstedet
f) "tab på den løbende produktion": det beløb, hvormed kulproduktionsomkostningerne overstiger den salgspris, som kontrahenterne frit har aftalt under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
Artikel 3
Støtte
1. Støtten til kulindustrien kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2, medmindre andet er bestemt i statsstøtteordningerne vedrørende forskning og teknologisk udvikling, miljø og uddannelse.
2. Støtten dækker udelukkende omkostningerne i forbindelse med kul, der anvendes til elektricitetsproduktion, kombineret kraftvarmeproduktion, koksproduktion samt opvarmning af højovnene i jern- og stålindustrien, forudsat at anvendelsen finder sted i Fællesskabet.
KAPITEL 2
STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Støtte til aktivitetsindskrænkning
Virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til at dække tab på den løbende produktion i produktionsanlæg, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis følgende betingelser overholdes:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg indgår i en lukningsplan, som har en frist, der senest er den 31. december 2007.
b) Den anmeldte støtte pr. ton kulækvivalent må ikke overstige forskellen mellem de forventede produktionsomkostninger og de forventede indtægter for et kulproduktionsår. Den faktisk udbetalte støtte reguleres årligt på grundlag af de faktiske udgifter og indtægter, idet reguleringen finder sted senest ved udgangen af det kulproduktionsår, der følger efter det kulproduktionsår, for hvilket støtten er ydet.
c) Støttebeløbet pr. ton kulækvivalent må ikke resultere i, at leveringspriserne for fællesskabskul kommer til at ligge under de priser, der gælder for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
d) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene mellem køberne eller mellem brugerne af kul i Fællesskabet.
e) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene på elektricitetsmarkedet, markedet for kombineret kraft-varme-produktion, koksproduktionsmarkedet og stålmarkedet.
Artikel 5
Støtte til adgang til kulreserverne
1. Medlemsstaterne må i overensstemmelse med stk. 2 og 3 kun yde virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til produktionsanlæg eller en gruppe af produktionsanlæg, hvis denne støtte bidrager til at opretholde adgangen til kulreserverne. Et produktionsanlæg må kun modtage støtte inden for en af de i stk. 2 eller 3 omhandlede kategorier. Støtte i henhold til stk. 2 og 3 kan ikke kumuleres.
Støtte til indledende investeringer
2. Støtte til dækning af indledende investeringsomkostninger kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra c), d) og e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Støtten er forbeholdt bestående produktionsanlæg, som ikke har modtaget støtte i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, eller som har modtaget støtte med Kommissionens godkendelse i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF efter at have påvist, at de var i stand til at være konkurrencedygtige med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
b) Produktionsanlæggene udarbejder en driftsplan og en finansieringsplan, hvoraf det fremgår, at den støtte, der ydes til det pågældende investeringsprojekt, vil gøre det muligt for disse produktionsanlæg at sikre deres økonomiske levedygtighed.
c) Den anmeldte og faktisk udbetalte støtte overstiger ikke 30 % af de samlede omkostninger ved det relevante investeringsprojekt, som vil gøre det muligt for et produktionsanlæg at blive konkurrencedygtigt med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
Støtte, der ydes i henhold til denne artikel, uanset om den gives i form af en enkelt udbetaling eller over flere år, udbetales ikke efter 31. december 2010.
Støtte til den løbende produktion
3. Støtte til dækning af tab på den løbende produktion kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra b) til e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg eller gruppen af produktionsanlæg i en og samme virksomhed indgår i en plan om adgang til kulreserverne.
b) Støtten ydes til de produktionsanlæg, der under hensyntagen til navnlig produktionsomkostningernes omfang og udvikling og inden for rammerne af den mængde indenlandsk kul, der skal produceres i overensstemmelse med den i litra a) omhandlede plan, frembyder de bedste økonomiske udsigter.
Artikel 6
Degressiv støtte
1. Den samlede støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og artikel 5, stk. 3, skal være degressiv, således at resultatet bliver en mærkbar nedsættelse. Der kan ikke ydes nogen støtte til indskrænkning af aktiviteterne i medfør af artikel 4 efter den 31. december 2007.
2. Det samlede omfang af den støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og 5, må ikke for noget år efter 2003 overstige det støttebeløb, som Kommissionen har godkendt for 2001 i henhold til artikel 3 og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF.
Artikel 7
Støtte til dækning af ekstraordinære omkostninger
1. Statsstøtte, der ydes til virksomheder, som udøver eller har udøvet en kulproduktionsrelateret aktivitet, til dækning af omkostninger, som skyldes rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, og som ikke berører produktionsomkostningerne ("gamle forpligtelser"), kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis det udbetalte beløb ikke overstiger sådanne omkostninger. En sådan støtte kan dække:
a) omkostninger, som kun påhviler virksomheder, der foretager eller har foretaget en omstrukturering, bl.a. omkostninger forbundet med miljømæssig rehabilitering af gamle kulminer
b) omkostninger, som påhviler flere virksomheder.
2. De kategorier af omkostninger, som er en følge af rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, er defineret i bilaget.
Artikel 8
Fælles bestemmelser
1. Størrelsen af den støtte, der kan ydes i henhold til en bestemmelse i denne forordning, beregnes under hensyntagen til enhver støtte, der ydes til samme formål ved hjælp af andre nationale midler, uanset støttens form.
2. Enhver støtte, som en virksomhed har modtaget, skal opføres i resultatopgørelsen som en særskilt indtægt i forhold til omsætningen. Hvis en virksomhed, som modtager støtte i henhold til denne forordning, også udøver andre økonomiske aktiviteter end kulminedrift, skal de tildelte midler bogføres separat, således at de støttebeløb, der er ydet i henhold til denne forordning, klart kan identificeres. De forvaltes på en sådan måde, at der ikke er nogen mulighed for at overføre dem til de øvrige aktiviteter.
KAPITEL 3
ANMELDELSES-, UNDERSØGELSES- OG GODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 9
Anmeldelse
1. Foruden bestemmelserne i traktatens artikel 88 og i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(9) er støtte ifølge denne forordning omfattet af de særlige bestemmelser i stk. 2-12.
2. Medlemsstater, der yder støtte til kulindustrien, meddeler Kommissionen alle de oplysninger i aktuel energimæssig henseende, der er lagt til grund for beregningen af den anslåede produktionskapacitet, der indgår i planen om adgang til kulreserverne, den mindsteproduktion, der er nødvendig for at sikre adgangen til disse ressourcer, og for så vidt angår de i denne forordning omhandlede støttekategorier, de relevante former for støtte under hensyntagen til kulindustriens særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
3. Produktionsomkostninger beregnes på grundlag af de kvartårlige bruttoomkostningsopgørelser, som kulvirksomhederne eller sammenslutninger heraf sender til Kommissionen. Kulvirksomhederne medtager den normale afskrivning og de normale renter af lånt kapital i beregningen af produktionsomkostningerne. Støtteberettigede renteomkostninger for lånt kapital skal bygge på markedsbaserede rentesatser og begrænses til de operationer (processer), der er nævnt i artikel 2, litra e).
4. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte til aktivitetsindskrænkning i henhold til artikel 4, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en lukningsplan for de berørte produktionsanlæg. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) nøjagtig angivelse af produktionsanlæggene
b) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
c) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, der indgår i lukningsplanen
d) den anslåede størrelse af støtten til aktivitetsindskrænkning pr. kulproduktionsår.
5. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 2, forelægger forinden og senest den 31. december 2002 Kommissionen en foreløbig plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde objektive udvælgelseskriterier, såsom økonomisk levedygtighed, som produktionsanlæggene skal opfylde for at kunne modtage støtte til investeringsprojekter.
6. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 3, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) objektive udvælgelseskriterier, som produktionsanlæggene skal opfylde for at blive optaget i planen
b) nøjagtig angivelse af de produktionsanlæg eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme kulvirksomhed, som opfylder de nævnte udvælgelseskriterier
c) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
d) en driftsplan og en finansieringsplan for hvert produktionsanlæg eller gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som afspejler medlemsstaternes budgetprincipper
e) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som indgår i planen om adgang til kulreserverne
f) den anslåede størrelse af støtten til adgang til kulreserverne pr. kulproduktionsår
g) det indenlandske kuls og de vedvarende energikilders respektive andele af mængden af indenlandske primærenergikilder, som bidrager til målsætningen om energisikkerhed inden for rammerne af bæredygtig udvikling, og den forventede udvikling i disse andele.
7. I forbindelse med anmeldelsen af de i stk. 4, 5 og 6 nævnte planer giver medlemsstaterne Kommissionen alle oplysninger om reduktion af drivhusgasemissionerne. De skal navnlig oplyse om den reduktion, der er opnået som følge af anvendelsen af rene teknologier til forbrænding af kul.
8. Medlemsstaterne kan, hvis det er behørigt begrundet, meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i de planer, der omhandles i stk. 4 og 6, senest i juni 2004.
9. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af de i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8 forelagte planer.
10. Medlemsstaterne giver meddelelse om alle de finansielle foranstaltninger, som de har til hensigt at træffe til fordel for kulindustrien i løbet af et kulproduktionsår, og angiver arten heraf, jf. artikel 4, 5 og 7. De forelægger Kommissionen alle oplysninger vedrørende beregningen af de forventede produktionsomkostninger under henvisning til de planer, som er anmeldt til Kommissionen i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8.
11. Senest seks måneder efter afslutningen af et kulproduktionsår giver medlemsstaterne meddelelse om størrelsen af den støtte, der er udbetalt i løbet af det pågældende kulproduktionsår, og forelægger alle oplysninger vedrørende beregningen heraf. Inden udgangen af det følgende kulproduktionsår giver de endvidere meddelelse om eventuelle reguleringer i forhold til de oprindeligt udbetalte beløb.
12. I forbindelse med anmeldelsen af den i artikel 4, 5 og 7 nævnte støtte og fremsendelsen af den endelige opgørelse over de faktisk udbetalte beløb forelægger medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere overholdelsen af de i disse bestemmelser fastsatte betingelser og kriterier.
Artikel 10
Undersøgelse og godkendelse
1. Kommissionen undersøger den eller de planer, der er anmeldt i henhold til artikel 9. Kommissionen vedtager i overensstemmelse med de i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsatte procedureregler en beslutning om foranstaltningernes overensstemmelse med de i artikel 4, 5, 6, 7 og 8 fastsatte betingelser og kriterier og med de i nærværende forordning fastsatte mål.
2. Kommissionen undersøger de i henhold til artikel 9, stk. 10, anmeldte foranstaltninger på grundlag af de i henhold til artikel 9, stk. 4, 5, 6, 7 og 8, forelagte planer. Den vedtager en beslutning i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL 4
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 31. december 2006 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, hvori den navnlig gør rede for de erfaringer, der er indhøstet, og de problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af forordningen, siden den trådte i kraft. Den evaluerer på grundlag af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat, resultaterne af omstruktureringen af kulindustrien og indvirkningen på det indre marked.
2. Kommissionen forelægger en oversigt over de forskellige indenlandske primærenergikilders respektive andele i de enkelte medlemsstater, herunder de forskellige kategorier af fossile brændstoffer, der forefindes. Den vurderer under hensyntagen til udviklingen af de vedvarende energikilder, i hvilket omfang indenlandske kul reelt bidrager til energisikkerheden på lang sigt i Den Europæiske Union som led i en strategi for bæredygtig udvikling, og forelægger sin vurdering af, hvilken mængde kul der er nødvendig i den forbindelse.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning. Den opstiller fælles regler for meddelelsen af de oplysninger, som skal give den mulighed for at vurdere, om betingelserne og kriterierne for ydelse af støtte er opfyldt.
Artikel 13
Revision
1. På grundlag af den i henhold til artikel 11 udfærdigede rapport forelægger Kommissionen om nødvendigt forslag for Rådet om ændring af denne forordning vedrørende dens anvendelse på støtte i perioden fra den 1. januar 2008. Forslagene fastlægger navnlig, under hensyn til princippet om støttenedsættelse, de principper, der skal danne grundlag for, hvorledes medlemsstaternes planer skal gennemføres fra den 1. januar 2008.
2. De i stk. 1 omhandlede principper fastlægges i henhold til målsætningerne i artikel 1, navnlig under hensyntagen til de sociale og regionale konsekvenser af de planlagte foranstaltninger og den energimæssige sammenhæng.
Artikel 14
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 24. juli 2002.
2. Støtte til dækning af omkostninger for 2002 kan dog på grundlag af en begrundet anmodning fra en medlemsstat fortsat være underlagt de regler og principper, der er fastsat i beslutning nr. 3632/93/EKSF, med undtagelse af reglerne om frister og procedurer.
3. Denne forordning anvendes indtil den 31. december 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2002.
A Tanács 1407/2002/EK rendelete
(2002. július 23.)
a szénipar részére nyújtott állami támogatásról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 87. cikke (3) bekezdésének e) pontjára és 89. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződéssel összhangban létrehozott tanácsadó bizottság véleményére [3],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],
mivel:
(1) Az ESZAK-Szerződés és az annak alkalmazására elfogadott szabályok, különösen a szénipar részére nyújtandó állami támogatásokra vonatkozó közösségi szabályok létrehozásáról szóló, 1993. december 28-i 3632/93/ESZAK bizottsági határozat [5] 2002. július 23-án hatályát veszti.
(2) A közösségi szén és a behozott szén közötti verseny egyensúlyhiánya arra kényszerítette a szénipart, hogy az elmúlt néhány évtized folyamán a tevékenység jelentős csökkentését is magában foglaló, alapvető szerkezetátalakítási intézkedésekbe fogjon.
(3) A Közösség egyre inkább függővé vált a primer energiahordozók külső ellátásától. Ahogy azt a Bizottság által 2000. november 29-én elfogadott, az energiaellátás biztonságára vonatkozó európai stratégiáról szóló zöld könyvben megállapították, az energiahordozók földrajzi terület és termékek szerinti változatossága lehetővé teszi az ellátás nagyobb biztonságához szükséges feltételek megteremtését. Ez a stratégia magában foglalja a belföldi primer energiahordozók fejlesztését, különösen a villamosenergia-termelésben felhasznált energiahordozókét.
(4) Ezenkívül a világpolitikai helyzet az energiaágazatban egy teljesen új dimenziót kölcsönöz a geopolitikai kockázatok és a biztonsági kockázatok értékelésének, és tágabb értelmezést ad az ellátás biztonsága fogalmának. Ebben az összefüggésben el kell végezni az Unió energiaellátási struktúrájával kapcsolatos kockázatok rendszeres értékelését.
(5) Amint azt az energiaellátás biztonságára vonatkozó európai stratégiáról szóló zöld könyvben megjelölték, a jelenlegi energiahelyzet alapján szükség van a széntartalékokhoz való hozzáférés biztosítását lehetővé tevő intézkedések megtételére, így biztosítva a közösségi szén potenciális rendelkezésre állását.
(6) Ezzel összefüggésben az Európai Parlament 2001. október 16-án egy állásfoglalást fogadott el az energiaellátás biztonságára vonatkozó európai stratégiáról szóló bizottsági zöld könyvről, amelyben elismeri a szén, mint belföldi energiahordozó fontosságát. Az Európai Parlament kijelentette, hogy rendelkezni kell a széntermelés pénzügyi támogatásáról, ugyanakkor elismerve az ágazat nagyobb hatékonyságának és a támogatások csökkentésének szükségességét.
(7) Az Unió energiabiztonságának megerősítése, amely alátámasztja az általános elővigyázatossági elvet, indokolttá teszi az állami támogatással a széntermelési kapacitás fenntartását állami támogatással. Ennek ellenére, e célkitűzések végrehajtása nem kérdőjelezi meg a szénipar szerkezetátalakítási folyamata folytatásának szükségességét, tekintettel arra, hogy a jövőben a közösségi széntermelés nagy része továbbra is versenyképtelen marad a behozott szénnel szemben.
(8) A széntermelés minimális szintjének fenntartása - egyéb intézkedésekkel, különösen a megújuló energiaforrások támogatásával együtt - hozzájárul a hazai primer energiahordozók arányának fenntartásához, ami jelentősen fellendíti az Unió energiabiztonságát. Továbbá a belföldi primer energiahordozók egy része a fenntartható fejlődés keretében ugyancsak hozzájárul a környezeti célkitűzések támogatásához.
(9) Az energiabiztonság stratégiai összefüggései folyamatosan változnak, ami indokolttá teszi e rendelet középtávú értékelését, figyelembe véve a rendelkezésre álló hazai primer energiahordozók részarányát.
(10) Ez a rendelet nem befolyásolja a tagállamok választási szabadságát arra vonatkozóan, hogy mely energiahordozókból képeznek készletet. A támogatást, és annak összegét az egyes energiahordozó-fajtákra alkalmazott szabályoknak megfelelően, és az egyes források értéke alapján nyújtják.
(11) Az arányosság elvével összhangban a támogatott szén termelését olyan mértékben kell korlátozni, amely feltétlenül szükséges ahhoz, hogy hatékonyan hozzájáruljon az energiabiztonság célkitűzéséhez. Ezért a tagállamok által nyújtott támogatás a beruházási költségek, vagy - ahol a bányászat a széntartalékhoz való hozzáférési terv része -, a folyó termelési veszteségek fedezésére korlátozódik.
(12) Az energiabiztonságot garantáló széntartalékokhoz való hozzáférés fenntartását elősegítő állami támogatást olyan termelési egységek számára kell előirányozni, amelyek kielégítő gazdasági szinten hozzájárulhatnak ehhez a célkitűzéshez. Ezeknek az elveknek az alkalmazása hozzájárul a széniparnak nyújtott támogatás fokozatos csökkentéséhez.
(13) A geológiai bizonytalansággal kapcsolatos kockázatokra tekintettel, az induló beruházási költségek fedezésére nyújtott támogatás lehetővé teszi az életképes vagy a gazdasági életképességhez közel álló termelési egységek számára a versenyképességük fenntartásához szükséges műszaki beruházások végrehajtását.
(14) A szénipar szerkezetátalakításának - a tevékenység csökkentése következtében - jelentős szociális és regionális következményei vannak. Ezért a széntartalékhoz való hozzáférés fenntartására irányuló célkitűzés részeként a támogatásra nem jogosult termelési egységeknek átmenetileg lehetőséget kell biztosítani arra, hogy támogatásban részesüljenek a bezárásuk szociális és regionális következményeinek enyhítésére. A támogatás lehetővé teszi a tagállamok számára a szerkezetátalakítás által érintett területek szociális és gazdasági fejlődéséhez szükséges megfelelő intézkedések végrehajtását.
(15) A vállalkozások ugyancsak jogosultak az olyan költségek fedezésének támogatására, amelyek a szokásos számviteli gyakorlattal összhangban nem befolyásolják a termelési költségeket. Ez a támogatás a rendkívüli költségek, különösen az örökölt adósságok fedezésére hivatott.
(16) A szénipar támogatásának fokozatos csökkenése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a költségvetési megszorításokkal összhangban újraosszák az energiaágazatnak nyújtott támogatást olyan elv alapján, amely szerint fokozatosan a megújuló energiaforrásokra irányítsák át az energia hagyományos formáinak, különösen a szénágazatnak nyújtott támogatást. A megújuló energiaforrások támogatása a környezetvédelemre nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatásban [6] meghatározott szabályokkal és kritériumokkal összhangban nyújtható.
(17) A Közösség feladatának végrehajtása során biztosítja, hogy a verseny általános feltételei megteremtődnek, fennmaradnak és teljesülnek. Különös tekintettel a villamosenergia-piacra, a széniparnak nyújtott támogatás nem lehet olyan jellegű, hogy az befolyásolja a villamosenergia-termelőket a primer energiaellátás forrásainak megválasztásában. Következésképpen, a szén árában és mennyiségében a szerződő felek a világpiacon uralkodó feltételek tükrében szabadon állapodnak meg.
(18) A széntermelés minimális támogatási szintje ugyancsak hozzájárul az európai bányászat és tiszta széntechnológia kiemelkedő helyzetének fenntartásához, lehetővé téve annak különösen az Unión kívüli jelentős széntermelő területekre való áttételét. Ez a politika hozzájárul a szennyező és üvegházhatást okozó gázkibocsátás globális szintű jelentős csökkentéséhez.
(19) A Bizottságnak az engedélyezési jogosultságát a kormányok által tervezett intézkedések pontos és teljes ismeretében kell gyakorolnia. A tagállamoknak tehát egységes jelentést kell a Bizottság részére benyújtaniuk, amely bemutatja a széniparnak nyújtani tervezett, közvetlen vagy közvetett támogatás részleteit, meghatározza a javasolt támogatás okait és céljait, összefüggését a széntartalékhoz való hozzáférési tervvel, és ahol lehet, felsorolja a benyújtott bezárási terveket.
(20) A nagy tüzelőberendezésekről szóló 2001/80/EK irányelvben [7] meghatározott határidő figyelembevételének érdekében a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy legkésőbb 2004 júniusáig bejelenthessék a Bizottságnak, hogy melyek azok a termelési egységek, amelyek a bezárási terv vagy a széntartalékhoz való hozzáférés tervének a részét képezik.
(21) Amennyiben a jelenlegi rendszerrel összeegyeztethető, a tagállamok nyújthatnak támogatást a széniparnak a kutatásra és fejlesztésre, a környezetvédelemre és a képzésre is. A támogatást a Bizottság által e támogatási kategóriák tekintetében megállapított követelményekkel és kritériumokkal összhangban kell nyújtani.
(22) Az ESZAK-Szerződés és a 3632/93/ESZAK határozat lejártakor e rendelet rendelkezéseinek végrehajtása nehézséget okozhat a vállalkozások számára annak tulajdoníthatóan, hogy ugyanabban a naptári évben két támogatási programot alkalmaznak. Ezért rendelkezni kell egy 2002. december 31-ig tartó átmeneti időszakról.
(23) A javasolt állami támogatási rendszer a jelenlegi szénipart és a teljes közösségi energiapiacot jellemző, nagyon különböző tényezőket vesz figyelembe. A rendszer alkalmazása során ezeket a tényezőket, amelyek kisebb vagy nagyobb mértékben változhatnak - némelyikük váratlanul, különösen a Közösségnek az Unió energiabiztonságának megerősítését segítő képessége -, jelentés formájában újra kell értékelni a fenntartható fejlődés összefüggésében. E jelentés alapján, a Közösség területén rendelkezésre álló különböző fosszilis tüzelőanyag-fajták figyelembevételével, a Bizottság javaslatot terjeszt a Tanács elé, amely figyelembe veszi a rendszer fejlődését és hosszú távú lehetőségeit, különösen a szénipar szerkezetátalakításának szociális és regionális vonatkozásait.
(24) Ez a rendelet az ESZAK-Szerződés lejártát követően a lehető leghamarabb hatályba lép, és azt visszaható hatállyal kell alkalmazni, hogy rendelkezéseinek minden előnye érvényesüljön,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Cél
Ez a rendelet megállapítja a szénipar részére nyújtható állami támogatásokra vonatkozó szabályokat, aminek a célja hozzájárulni a szénipar szerkezetátalakításához. Az itt megállapított szabályok figyelembe veszik:
- az ágazat szerkezetátalakításának szociális és regionális vonatkozásait,
- elővigyázatossági intézkedésként a tartalékokhoz való hozzáférés biztosítása érdekében a hazai széntermelés minimális szintje fenntartásának szükségességét.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) "szén": az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága által a szén tekintetében megállapított nemzetközi kodifikációs rendszer [8] értelmében kiváló minőségű, közepes minőségű és gyenge minőségű A. és B. csoportba sorolt szén;
b) "széntartalékokhoz való hozzáférés terve": a tagállam által összeállított terv, amely a széntartalékokhoz való hozzáférés biztosításához szükséges minimális mennyiségű hazai szén termeléséről rendelkezik;
c) "bezárási terv": a tagállam által összeállított terv, amely a széntermelő egységek végleges bezárásával végződő intézkedésekről rendelkezik;
d) "induló beruházási költségek": az infrastrukturális munkához vagy a meglévő bányák széntartalékainak kitermeléséhez szükséges berendezéshez közvetlenül kapcsolódó állótőke-költségek;
e) "termelési költségek": ahhoz a folyó termeléshez kapcsolódó költségek, amelyeket a 9. cikk (3) bekezdésével összhangban számítanak ki. Ezek a bányászati műveleteken kívül fedezik a szénelőkészítés műveleteit, különösen a mosást, a méret szerinti osztályozást és válogatást, valamint az átadóhelyre történő szállítást;
f) "folyó termelési veszteségek": az a pozitív különbség, amely a széntermelési költségek és a szerződő felek által a világpiaci feltételek alapján szabadon megállapított eladási ár között áll fenn.
3. cikk
Támogatás
(1) A szénipar részére nyújtható támogatás csak abban az esetben tekinthető a közös piac megfelelő működésével összeegyeztethetőnek, ha az - a kutatás és technológiafejlesztés, a környezet és a képzés tekintetében nyújtott állami támogatási programokat kivéve - összhangban van a 2. fejezet rendelkezéseivel.
(2) A támogatás kizárólag a villamosenergia-termeléshez szükséges szénnel, a hő- és villamosenergia kapcsolt termelésével, a koksz termelésével, és az acéliparban működő nagyolvasztók tüzelőanyag-ellátásával kapcsolatos költségeket fedezi, amennyiben ennek használatára a Közösségen belül kerül sor.
2. FEJEZET
TÁMOGATÁS KATEGÓRIÁI
4. cikk
A tevékenység csökkentésére nyújtható támogatás
A kifejezetten a termelési egységek folyó termelési veszteségeinek fedezésére szánt, vállalkozásoknak nyújtott támogatás csak abban az esetben tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek, ha az teljesíti az alábbi feltételeket:
a) az érintett termelési egységek működése egy, a 2007. december 31-i határidőt meg nem haladó bezárási terv részét képezi;
b) a tonnánkénti kőszénegyenérték szerint bejelentett támogatás egy szénév vonatkozásában nem haladja meg az előrelátható termelési költségek és az üzleti év előrelátható bevétele közötti különbözetet. A ténylegesen kifizetett támogatást - a tényleges költségek és a bevétel alapján - legkésőbb a támogatás évét követő széntermelési év végén évente kiigazítják;
c) a tonnánkénti kőszénegyenérték szerinti támogatás mértéke nem okozhatja azt, hogy a közösségi szénért fizetett ár alacsonyabb legyen a harmadik országokból származó, azonos minőségű szén áránál;
d) a támogatás nem vezethet a Közösségen belül a szénvásárlók és -felhasználók közötti verseny torzulásához;
e) a támogatás nem vezethet a villamosenergia-piacon, a hő- és villamosenergia kapcsolt termelésének piacán, a koksztermelési piacon és az acélpiacon a verseny torzulásához.
5. cikk
A széntartalékokhoz való hozzáférésre nyújtott támogatás
(1) A (2) és (3) bekezdéssel összhangban a tagállamok a kifejezetten a termelési egységeknek vagy a termelési egységek csoportjának szánt támogatást csak abban az esetben nyújthatják egy vállalkozásnak, ha a támogatás hozzájárul a széntartalékokhoz való hozzáférés fenntartásához. Egy termelési egység kizárólag a (2) vagy (3) bekezdésben említett kategóriák egyike alatt részesülhet támogatásban. A (2) és a (3) bekezdés alapján támogatás halmozása nem lehetséges.
Az induló beruházáshoz nyújtott támogatás
(2) Az induló beruházási költségek fedezésére szánt támogatás csak abban az esetben nyilvánítható a közös piaccal összeegyeztethetőnek, ha az teljesíti a 4. cikk c), d) és e) pontjában megállapított feltételeket és a következő feltételeket:
a) a támogatást azon meglévő termelési egységek számára kell elkülöníteni, amelyek a 3632/93/ESZAK határozat 3. cikke alapján nem részesültek támogatásban, vagy - miután bebizonyították, hogy harmadik országokból származó, azonos minőségű szén árával szemben versenyképes pozíció elérésére képesek - az említett 3. cikk hatálya alatt a Bizottság által engedélyezett támogatásban részesültek;
b) a termelési egységeknek egy működési és egy finanszírozási tervet kell összeállítaniuk, igazolva, hogy a beruházási projektre nyújtott támogatás biztosítja e termelési egységek gazdasági életképességét;
c) a bejelentett és a ténylegesen kifizetett támogatás nem haladhatja meg az adott beruházási projekt összköltségének 30 %-át, amely lehetővé teszi a termelési egység számára, hogy a harmadik országokból származó, azonos minőségű szén árával kapcsolatban versenyképessé váljon.
Az e bekezdéssel összhangban egyszeri kifizetés formájában, vagy több évre kiterjesztve nyújtott támogatás 2010. december 31. után nem fizethető ki.
A folyó termeléshez nyújtott támogatás
(3) A folyó termelési veszteségek fedezésére szánt támogatás csak abban az esetben nyilvánítható a közös piaccal összeegyeztethetőnek, ha az teljesíti a 4. cikk b)-e) pontjában megállapított és a következő feltételeket:
a) az érintett termelési egységek vagy az ugyanazon vállalkozáson belüli termelési egységek csoportjának működése a széntartalékokhoz való hozzáférés tervének a részét képezi;
b) a támogatást azoknak a termelési egységeknek kell nyújtani, amelyek - különös tekintettel a termelési költségek szintjére és alakulására, és az a) pontban említett tervvel összhangban termelendő belföldi szénmennyiség határain belül - a legjobb gazdasági kilátásokkal rendelkeznek.
6. cikk
A támogatás fokozatos csökkenése
(1) A 4. cikkel és az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban a szénipar részére nyújtott támogatás teljes összegének jelentős csökkenést eredményező, csökkenő tendenciát kell követnie. A 4. cikk alapján 2007. december 31. után tevékenység csökkentésére támogatás nem nyújtható.
(2) A 4. és az 5. cikkel összhangban a szénipar részére nyújtott támogatás teljes összege a 2003. évet követően egyetlen évben sem haladhatja meg a Bizottság által a 3632/93/ESZAK határozat 3. és 4. cikkével összhangban a 2001. évre engedélyezett támogatás összegét.
7. cikk
A rendkívüli költségek fedezésére nyújtott támogatás
(1) A széntermeléssel kapcsolatosan tevékenységet most vagy korábban végző vállalkozásoknak a szénipar racionalizálásából és szerkezetátalakításából származott vagy származó, a folyó termeléshez nem kapcsolódó költségek ("örökölt adósságok") fedezésére nyújtott állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, amennyiben a kifizetett összeg nem haladja meg az ilyen jellegű költségeket. Ez a támogatás a következők fedezésére használható:
a) kizárólag a szerkezetátalakítást végrehajtó vagy azt korábban elvégző vállalkozások esetében felmerülő költségek, azaz a korábbi bányatelepek környezeti rehabilitációjával kapcsolatos költségek;
b) számos vállalkozás esetében felmerülő költségek.
(2) A szénipar racionalizálásából és szerkezetátalakításából származó költségkategóriák meghatározása a mellékletben található.
8. cikk
Közös rendelkezések
(1) Az e rendelet bármely előírásával összhangban nyújtott, engedélyezett támogatás összegét az azonos célra, bármilyen formában, bármely egyéb nemzeti erőforrás alapján nyújtott támogatás figyelembevételével kell kiszámítani.
(2) A vállalkozások által igénybe vett minden támogatásnak az eredménykimutatásban különálló, a forgalomtól eltérő bevételi tételként kell megjelennie. Amennyiben az e rendelet értelmében támogatásban részesülő vállalkozás nemcsak bányászati, hanem egyéb gazdasági tevékenységet is végez, a nyújtott pénzösszegek különálló számlák tárgyát képezik úgy, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó pénzmozgások egyértelműen azonosíthatók legyenek. A pénzforrásokat úgy kell kezelni, hogy azokat ne lehessen egyéb tevékenységre felhasználni.
3. FEJEZET
BEJELENTÉS, VIZSGÁLAT ÉS ENGEDÉLYEZÉSI ELJÁRÁSOK
9. cikk
Bejelentés
(1) A Szerződés 88. cikke és az EK-Szerződés 93. cikke alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet [9] rendelkezésein kívül az e rendeletben említett támogatás a (2)-(12) bekezdésben megállapított különös szabályok hatálya alá tartozik.
(2) A szénipar részére támogatást nyújtó tagállamoknak el kell látniuk a Bizottságot az aktuális energiaháttérre vonatkozó minden szükséges információval a széntartalékokhoz való hozzáférés tervének a részét képező becsült termelési kapacitás, az ilyen hozzáférés biztosításához szükséges legkisebb termelési szint, valamint, az e rendeletben előírt támogatási kategóriák tekintetében a támogatások megfelelő típusának igazolása érdekében, figyelembe véve az egyes tagállamok széniparának jellegzetességeit.
(3) A termelési költségeket a szénvállalkozások vagy azok társulásai által a Bizottsághoz eljuttatott háromhavi költségkimutatási tervezettel összhangban számolják ki. A szénvállalkozások a termelési költségeikbe foglalják a szokásos értékcsökkenési leírást és a kölcsöntőke kamatát. A kölcsöntőke megfelelő kamatköltségei a piaci kamatlábon alapulnak, és a 2. cikk e) pontjában felsorolt műveletekre (eljárásokra) korlátozódnak.
(4) A tevékenység csökkentésére a 4. cikkben említett módon támogatást nyújtani szándékozó tagállamok a támogatásnyújtást megelőzően legkésőbb 2002. október 31-ig nyújtják be a Bizottságnak az érintett termelési egységek bezárásának tervét. Ez a terv legalább a következő elemeket tartalmazza:
a) a termelési egységek megnevezése;
b) minden egyes termelési egység tényleges vagy becsült termelési költsége üzleti évenként; ezeket a költségeket a (3) bekezdéssel összhangban számítják ki;
c) a bezárási terv tárgyát képező termelési egységek becsült széntermelése üzleti évenként;
d) a tevékenység csökkentésére nyújtott támogatás becsült értéke üzleti évenként.
(5) Az 5. cikk (2) bekezdésében említettek szerint támogatást nyújtani szándékozó tagállamok legkésőbb 2002. december 31-ig nyújtják be a Bizottságnak a széntartalékokhoz való hozzáférésre vonatkozó ideiglenes tervet. Ez a terv legalább az olyan objektív kiválasztási kritériumokat, például a gazdasági életképességet írja elő, amelyeket a termelési egységeknek teljesíteniük kell, ha részesülni kívánnak a beruházási támogatásban.
(6) Az 5. cikk (3) bekezdésében említettek szerint támogatást nyújtani szándékozó tagállamok legkésőbb 2002. október 31-ig nyújtják be a Bizottság részére a széntartalékokhoz való hozzáférésre vonatkozó tervet. Ez a terv legalább a következő elemeket tartalmazza:
a) objektív kiválasztási kritériumok, amelyeket a termelési egységeknek teljesíteniük kell ahhoz, hogy a tervben szerepeljenek;
b) ezt a kiválasztási kritériumot teljesítő termelési egységek vagy az ugyanazon vállalkozáson belüli termelési egységek csoportjának a megnevezése;
c) minden egyes termelési egység valós vagy becsült termelési költsége üzleti évenként; ezeket a költségeket a (3) bekezdéssel összhangban számítják ki;
d) minden egyes termelési egységre vagy a ugyanazon vállalkozáson belüli termelési egységek csoportjára vonatkozó működési és finanszírozási terv, amely tükrözi a tagállam költségvetési elveit;
e) a széntartalékokhoz való hozzáférés tervének a részét képező termelési egységek vagy ugyanazon vállalkozáson belüli a termelési egységek csoportjának becsült széntermelése üzleti évenként;
f) a széntartalékhoz való hozzáféréshez nyújtott támogatás becsült értéke üzleti évenként;
g) a belföldi szén és a megújuló energiaforrások megfelelő részesedését a hazai primer energiahordozókra vonatkozóan, ami a fenntartható fejlődés keretén belül hozzájárul az energiabiztonság célkitűzésének eléréséhez, valamint azok várható, felfelé és lefelé mutató irányzatait.
(7) A (4), (5) és (6) bekezdésben említett tervekről szóló bejelentés részeként a tagállamok ellátják a Bizottságot az üvegházhatást okozó gázkibocsátás csökkentésére vonatkozó összes információval. Említést tesznek különösen a kibocsátásnak a tiszta szénégető technológiák használata eredményeként megvalósuló csökkentéséről.
(8) A tagállamok megfelelő indokok alapján legkésőbb 2004 júniusáig jelenthetik be a Bizottságnak a (4) és a (6) bekezdésben említett tervek részét képező egyes termelési egységek azonosító adatait.
(9) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a Bizottsághoz a (4), az (5), a (6), a (7) és a (8) bekezdéssel összhangban eredetileg benyújtott terv bármely módosításáról.
(10) A tagállamok bejelentik a szénipar részére egy üzleti év alatt nyújtani tervezett összes pénzügyi támogatást, és a 4., az 5. és a 7. cikkben előírt támogatási formákra tekintettel megjelölik a támogatás jellegét. Benyújtanak a Bizottságnak az előrelátható termelési költségek kiszámítására, és e költségeknek azokkal a tervekkel való kapcsolatára vonatkozó minden lényeges részletet, amely terveket a (4), (5), (6), (7) és (8) bekezdéssel összhangban bejelentettek a Bizottságnak.
(11) A tagállamok az adott év végét követően legkésőbb hat hónapon belül bejelentik az egy üzleti év alatt ténylegesen kifizetett támogatás összegét és az összeg kiszámítására vonatkozó összes információt. A következő üzleti év vége előtt a tagállamok nyilatkoznak az eredetileg kifizetett összegek kiigazításairól is.
(12) A 4., az 5. és a 7. cikkben említettek szerinti támogatásról szóló bejelentés és a ténylegesen kifizetett támogatásról szóló nyilatkozat során a tagállamok rendelkezésre bocsátják az ezekben a rendelkezésekben megállapított feltételek és kritériumok ellenőrzéséhez szükséges összes információt.
10. cikk
Vizsgálat és engedélyezés
(1) A Bizottság megvizsgálja a 9. cikkel összhangban bejelentett terve(ke)t. A Bizottság a 659/1999/EK rendeletben megállapított eljárási szabályokkal összhangban dönt arról, hogy a tervek megfelelnek-e a 4., az 5., a 6., a 7. és a 8. cikkben előírt feltételeknek és kritériumoknak, valamint e rendelet célkitűzéseinek.
(2) A Bizottság a 9. cikk (4), (5), (6), (7) és (8) bekezdésének keretében benyújtott tervek alapján megvizsgálja a 9. cikk (10) bekezdésével összhangban bejelentett intézkedéseket. A Bizottság a 659/1999/EK rendelet követelményeivel összhangban hozza meg döntését.
4. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
11. cikk
Bizottsági jelentések
(1) A Bizottság 2006. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az e rendelet hatályba lépését követő tapasztalatokról és a rendelet alkalmazása során felmerült nehézségekről. A tagállamok által tett intézkedések alapján a Bizottság értékeli a szénipar szerkezetátalakításának eredményeit, és annak a belső piacra gyakorolt hatásait.
(2) A Bizottság minden egyes tagállam esetében bemutatja a különböző hazai primer energiahordozók megfelelő részesedésének arányát, beleértve a rendelkezésre álló fosszilis tüzelőanyagok különböző kategóriáit is. A megújuló energiaforrások fejlődésének figyelembevételével a Bizottság értékeli a hazai szén tényleges hozzájárulását az Európai Unióban a fenntartható fejlődés stratégiájának részét képező hosszú távú energiabiztonsághoz, és bemutatja az e cél eléréséhez szükséges szén becsült mennyiségét.
12. cikk
Végrehajtási intézkedések
A Bizottság meghoz minden intézkedést, amely e rendelet végrehajtásához szükséges. A Bizottság létrehozza az információk átadására szolgáló közös keretet, amely lehetővé teszi számára, hogy értékelje a támogatás nyújtására megállapított feltételek és kritériumok betartását.
13. cikk
Felülvizsgálati intézkedések
(1) A 11. cikkel összhangban összeállított jelentés alapján a Bizottság szükség esetén javaslatokat nyújt be a Tanácshoz e rendelet 2008. január 1-jén kezdődő időszak támogatásaira vonatkozó alkalmazásának módosításáról. A támogatás csökkentése elvének betartásával a javaslatnak többek között meg kell állapítania azokat az elveket, amelyek alapján 2008. január 1-jétől a tagállamok terveit végrehajtják.
(2) Az (1) bekezdésben említett elveket az 1. cikkben említett célkitűzések alapján állapítják meg, különös tekintettel az alkalmazandó intézkedések szociális és regionális következményeire és az energiával való összefüggéseire.
14. cikk
Hatálybalépés
(1) Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
A rendeletet 2002. július 24-től kell alkalmazni.
(2) A 2002. évi költségeket fedező támogatás azonban egy tagállam indokolt kérése alapján - a határidőkre és az eljárásokra vonatkozó szabályok kivételével - továbbra is a 3632/93/ESZAK határozatban megállapított szabályok és elvek hatálya alá tartozhat.
(3) Ezt a rendeletet 2010. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. július 23-án.