Kommissionens forordning (EF) nr. 1825/2000
af 25. august 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97(1), særlig artikel 19, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1760/2000 navnlig vedrørende salg mellem medlemsstaterne, så mærkningsordningen ikke fordrejer handelen med oksekød.
(2) I forbindelse med både obligatoriske og frivillige ordninger for mærkning af oksekød bør erhvervsdrivende og organisationer med henblik på at kunne spore produkterne anvende en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning for oksekød på alle produktions- og afsætningstrin.
(3) Med henblik på at identificere slagterier, som ikke har godkendelsesnumre, bør der i en overgangsperiode kunne anvendes alternative metoder til at identificere sådanne slagterier.
(4) Det bør også fastlægges, hvilken procedure der skal følges for mærkning af kød af kvæg, for hvilke samtlige oplysninger om fødsel og flytninger ikke foreligger, fordi sådanne data først blev krævet fra den 1. januar 1998 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(2). Lignende bestemmelser er nødvendige for mærkning af kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet fra tredjelande.
(5) I forbindelse med den fuldstændige angivelse af oprindelsen er det, for at undgå unødvendig gentagelse af angivelsen på etiketten af de medlemsstater eller tredjelande, hvor opdræt fandt sted, nødvendigt at indføre en forenklet præsentation på grundlag af det tidspunkt, fra hvilket det dyr, som kødet stammer fra, blev holdt i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret blev født eller slagtet.
(6) Det er nødvendigt at afklare situationen med hensyn til de yderligere oplysninger, der kan anføres på etiketter i forbindelse med de forenklede mærkningsprocedurer for hakket kød. Angivelse af sådanne yderligere oplysninger kan ifølge artikel 13 i forordning (EF) nr. 1760/2000 ske efter den 1. september 2000. Visse oplysninger kan kun angives indtil den 1. januar 2002, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt angiver oplysningerne.
(7) Den frivillige ordning for mærkning af oksekød bør omfatte bestemmelser om en fremskyndet eller forenklet procedure for godkendelse af visse udskæringer af oksekød, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område.
(8) For at garantere specifikationens pålidelighed bør det uvildige organ og myndighederne have adgang til alle lister, som føres af de erhvervsdrivende og organisationerne, og de bør gennemføre regelmæssig stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse.
(9) Artikel 17 i forordning (EF) nr. 1760/2000 fastsætter visse bestemmelser for de tilfælde, hvor produktion af oksekød helt eller delvis finder sted i et tredjeland. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for godkendelsesproceduren for import af oksekød fra tredjelande.
(10) Med henblik på at sikre, at mærkningen af importeret oksekød er lige så pålidelig som mærkningen af EF-oksekød, bør Kommissionen undersøge meddelelser fra tredjelande. Fuldstændige meddelelser bør fremsendes til medlemsstaterne, når Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
(11) For at sikre pålideligheden af mærkningsordningen i tredjelande kan Kommissionen anmode om yderligere oplysninger, og den bør træffe de nødvendige foranstaltninger på grundlag af de oplysninger, der modtages som følge af disse anmodninger.
(12) Kommissionen kan foretage kontrol i tredjelande. For at kunne foretage kontrol i et tredjeland skal Kommissionen opnå en forudgående accept fra det pågældende tredjeland. Hvis en sådan accept ikke gives, bør Kommissionen tage de nødvendige forholdsregler.
(13) Medlemsstaterne bør foretage kontrol for at sikre, at de frivillige mærker, der anvendes, er tilstrækkelig nøjagtige.
(14) Der bør fastsættes rammebestemmelser for de sanktioner, der kan anvendes over for erhvervsdrivende. I rammebestemmelserne bør der tages hensyn til situationer, hvor en erhvervsdrivende ikke har mærket oksekød i overensstemmelse med den obligatoriske mærkningsordning, eller hvor en erhvervsdrivende under den frivillige mærkningsordning har mærket oksekød uden at overholde specifikationen, eller uden at der foreligger en godkendt specifikation. For at tage hensyn til de erhvervsdrivendes problemer med at anvende denne forordning bør de strengeste sanktioner i en begrænset periode, indtil den 1. januar 2001, kun anvendes, hvis etiketterne indeholder oplysninger, som vildleder forbrugerne eller ikke stemmer overens med godkendte specifikationer.
(15) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 skal hver erhvervsdrivende eller organisation, der ønsker at anføre en frivillig angivelse på en etiket, forelægge en specifikation, som skal godkendes af myndighederne i den medlemsstat, hvor produktion eller salg af det pågældende oksekød finder sted. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2772/1999 af 21. december 1999 om fastsættelse af generelle regler for en obligatorisk mærkningsordning for oksekød(3) kan de erhvervsdrivende fortsat anføre frivillige oplysninger på etiketter for oksekød som supplement til de obligatoriske oplysninger indtil den 31. august 2000.
(16) Hvis godkendte, frivillige specifikationer ikke ændres, og hvis de er i overensstemmelse med de nye bestemmelser, bør sådanne specifikationer og de for tredjelande godkendte specifikationer fortsat være gyldige.
(17) Ifølge forordning (EF) nr. 820/97 kan medlemsstaterne, hvis der foreligger tilstrækkelige oplysninger i identifikations- og registreringsordningen for kvæg, beslutte, at yderligere oplysninger også skal anføres på etiketter for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet i samme medlemsstat. Forordning (EF) nr. 2772/1999 gav medlemsstaterne mulighed for fortsat at anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område, jf. artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, foreløbigt indtil den 31. august 2000.
(18) Ifølge Kommissionens beslutning 98/595/EF af 13. oktober 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Frankrig og Belgien(4) og Kommissionens beslutning 1999/1/EF af 14. december 1998 om anvendelse af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Finland(5) kan nævnte medlemsstater anvende en obligatorisk mærkningsordning for kød af kvæg, der er født, opdrættet og slagtet på deres område. Beslutningerne bør fortsat anvendes, indtil den fuldstændige angivelse af oprindelsen i Fællesskabets obligatoriske mærkningsordning træder i kraft den 1. januar 2002, og det samme bør være tilfældet for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
(19) Med henblik på at overvåge anvendelsen af den frivillige mærkningsordning bør medlemsstaterne registrere de godkendte specifikationer og meddele Kommissionen oplysninger om deres nationale gennemførelsesbestemmelser og de frivillige angivelser, der er godkendt på deres område. Sådanne oplysninger bør ajourføres med regelmæssige mellemrum.
(20) Kommissionens forordning (EF) nr. 1141/97 af 23. juni 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 820/97 for så vidt angår mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 824/1998(7), bør ophæves. For at undgå forvirring i overgangsperioden inden indførelsen af den obligatoriske ordning, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1760/2000, bør forordning (EF) nr. 1141/97 fortsat anvendes for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
(21) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Sporbarhed
Alle erhvervsdrivende og organisationer, jf. artikel 12, tredje led, i forordning (EF) nr. 1760/2000, anvender på deres respektive produktions- og afsætningstrin en identifikationsordning og en omfattende registreringsordning.
Ordningen anvendes på en sådan måde, at der skabes forbindelse mellem identifikationen af kødet og det eller de pågældende dyr, jf. artikel 13, stk. 1, og artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning.
Registreringsordningen indebærer navnlig angivelse af ankomst- og afgangsdato for kvæg, slagtekroppe og/eller udskæringer for at sikre overensstemmelse mellem ankomster og afgange.
Artikel 2
Mærkning i tilfælde, hvor oplysninger ikke er til rådighed
1. Det godkendelsesnummer, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, er:
a) enten det godkendelsesnummer, der er fastsat i artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv 64/433/EØF(8)
b) eller det nationale registreringsnummer, hvis der ikke findes et godkendelsesnummer.
Hvis ingen af de to numre findes, kan nummeret indtil den 1. januar 2001 erstattes med slagteriets navn og adresse.
2. I henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 gælder følgende:
a) for kød af kvæg, der blev født i Fællesskabet inden den 1. januar 1998, og for hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (født inden den 1. januar 1998)"
b) for kød af kvæg, der indføres levende til Fællesskabet, og får hvilke der ikke foreligger oplysninger om fødselssted og/eller opdrætningssted, bortset fra det seneste opdrætningssted, erstattes angivelsen af fødselssted og/eller opdrætningssted med angivelsen "* (indført levende til EF)" eller "* (indført levende fra (tredjelandets navn))".
Artikel 3
Forenklede oprindelsesangivelser
I henhold til artikel 13, stk. 5, litra a), i forordning (EF) nr. 1760/2000 er angivelse for kød af kvæg, der i 30 dage eller derunder er blevet opdrættet:
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev født
- i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det blev slagtet
af denne medlemsstat eller dette tredjeland som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdræt fandt sted, ikke påkrævet, hvis dyret blev opdrættet i en anden medlemsstat eller i et andet tredjeland i en periode på over 30 dage.
Artikel 4
Størrelse af en gruppe
1. Under opskæringen af slagtekroppe eller fjerdinger defineres den størrelse af gruppen, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, efter antallet af slagtekroppe eller fjerdinger, der opskæres sammen og udgør et hold for den pågældende opskæringsvirksomhed. Størrelsen kan dog under ingen omstændigheder overstige én dags produktion.
2. Under efterfølgende opskæring eller hakning kan en gruppe være sammensat af alle de grupper, jf. stk. 1, der opskæres eller hakkes den samme dag.
Artikel 5
Hakket kød
1. Ved anvendelse af denne forordning defineres hakket kød som kød, der er hakket i småstykker eller er passeret gennem en hakkemaskine med snegl.
2. De yderligere oplysninger, der kan angives på etiketter, jf. artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er følgende:
a) fra den 1. september 2000, de i artikel 13, stk. 2, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, samt dato for hakning af kødet
b) fra den 1. september 2000 til den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. 5, litra a), nr. (i) og (ii), og litra b) i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser, hvis den pågældende medlemsstat har besluttet at anvende en national obligatorisk mærkningsordning, der omfatter sådanne oplysninger, eller hvis den pågældende erhvervsdrivende frivilligt anfører oplysningerne i henhold til afdeling II i afsnit II i forordning (EF) nr. 1760/2000
c) fra den 1. januar 2002, de i artikel 13, stk. litra a), nr. (i) og (ii), i forordning (EF) nr. 1760/2000 nævnte angivelser.
Artikel 6
Godkendelsesprocedurer
1. Det i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tidsrum, inden for hvilket ansøgningen hverken er blevet afslået eller godkendt, og myndighederne i den medlemsstat, hvortil kødet sendes, ikke har fremsat ønske om yderligere oplysninger, er på to måneder regnet fra dagen efter dagen for indsendelse af ansøgningen.
2. I henhold til artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 er det i samme artikels stk. 3, andet afsnit, omhandlede tidsrum for primære oksekødsudskæringer i enkeltpakninger, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område, hvis der ikke er tilføjet oplysninger til den oprindelige mærkning, på 14 dage.
3. Med henblik på anvendelse af artikel 16, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1760/2000 kan oksekød i små detailsalgspakker, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation, indføres til og afsættes på en anden medlemsstats område, uden at denne medlemsstat skal forhåndsgodkende specifikationen, såfremt:
a) de pågældende pakker ikke ændres
b) den specifikation, der er godkendt af den medlemsstat, hvor oksekødet pakkes, også omfatter afsætning af det pakkede kød i andre medlemsstater
c) den medlemsstat, der godkender specifikationen, på forhånd meddeler alle nødvendige oplysninger til de øvrige medlemsstater, hvor det pakkede oksekød skal afsættes efter den godkendte specifikation.
Artikel 7
Kontrol
1. Erhvervsdrivende og organisationer giver på alle tidspunkter Kommissionens sagkyndige, myndighederne og det uvildige organ, jf. artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, adgang til deres lokaler samt til alle lister, der godtgør, at oplysningerne på mærkerne er korrekte.
2. Myndighederne og, i det i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede tilfælde, det uvildige organ foretager regelmæssigt stikprøvekontrol på grundlag af en risikoanalyse, der navnlig tager hensyn til specifikationens komplekse karakter. For hver stikprøvekontrol udarbejdes der en kontrolrapport med angivelse af eventuelle mangler og foranstaltninger, som kan afhjælpe situationen, samt eventuelle tidsfrister og anvendte sanktioner.
3. Hvis den mulighed, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000, ikke er anvendt, foretager medlemsstaterne kontrol på en sådan måde, at der skabes tilstrækkelig sikkerhed for nøjagtigheden af de anvendte etiketter. Kontrollens hyppighed fastlægges navnlig ud fra specifikationens komplekse karakter.
4. Erhvervsdrivende, organisationer og uvildige organer meddeler alle relevante oplysninger til myndighederne.
Artikel 8
Godkendelser udstedt af tredjelande
1. Kommissionen kontrollerer, at meddelelser givet i henhold til artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000, er fuldstændige. Ved modtagelse af en ufuldstændig meddelelse informerer Kommissionen det pågældende tredjeland og angiver, hvilke oplysninger der er nødvendige.
Fuldstændige meddelelser fremsendes til medlemsstaterne, medmindre Kommissionen konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, i overensstemmelse med dens beføjelser hertil i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i samme forordning.
2. Hvis Kommissionen på noget tidspunkt er af den opfattelse, at det på grundlag af den i artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1760/2000 omhandlede meddelelse bør kontrolleres, om de procedurer og/eller kriterier, der meddeles af et tredjeland, for tiden kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000, kan Kommissionen anmode tredjelandet om at fremlægge de fornødne oplysninger. Kommissionen kan navnlig anmode tredjelandet om at fremlægge kopier af de specifikationer, der er godkendt af den dertil udpegede kompetente myndighed. Endvidere kan Kommissionen anmode tredjelandet om at bemyndige repræsentanter fra Kommissionen til at foretage kontrol i tredjelandet.
3. Hvis nogle af de oplysninger eller bemyndigelser, der er anmodet om i henhold til stk. 2, ikke modtages inden for den af Kommissionen angivne frist, kan Kommissionen konkludere, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i et tredjeland, ikke kan ligestilles med de normer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1760/2000.
4. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt ændre sin oprindelige beslutning, for så vidt angår ligestillingen af de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i det pågældende tred-jeland, i henhold til artikel 17, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
Artikel 9
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastlægger en sanktionsordning, der finder anvendelse, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1760/2000 overtrædes, og de træffer de fornødne gennemførelsesforanstaltninger. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
2. Uden at det berører sanktionerne i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1760/2000, kræver medlemsstaterne for oksekød, der er mærket:
- uden at den obligatoriske mærkningsordning er overholdt, eller
- hvis der anvendes en frivillig ordning, uden at specifikationen er overholdt, eller hvis der ikke foreligger en godkendt specifikation,
at oksekødet fjernes fra markedet, indtil det er ommærket i overensstemmelse med nærværende forordning.
Hvis kødet opfylder alle gældende veterinær- og hygiejneforskrifter, kan medlemsstaten dog, foruden de i stk. 1 nævnte sanktioner, tillade, at kødet sendes direkte til forarbejdning til andre produkter end dem, der er nævnt i artikel 12, første led, i forordning (EF) nr. 1760/2000.
3. Indtil den 1. januar 2001 fjernes oksekød kun fra markedet, hvis etiketten indeholder oplysninger, der er af en sådan art at de kan vildlede køberen i væsentlig grad eller ikke er i overensstemmelse med den godkendte specifikation.
Artikel 10
Fortegnelser
Myndighederne fører fortegnelse over godkendte specifikationer med oplysning om, hvilken erhvervsdrivende og organisation der er ansvarlig for mærkning af kødet, og det uvildige organ, som er ansvarlig for kontrollen.
Artikel 11
Meddelelser
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
a) navnene på de myndigheder, det er ansvarlige for gennemførelsen af mærkningsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 1760/2000, samt supplerende germemførelsesbestemmelser navnlig vedrørende kontrol og sanktioner
b) senest den 30. september 2000 en liste over alle frivillige angivelser, der er godkendt på deres område
c) hver tredje måned en ajourføring af den liste, der er nævnt i litra b).
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
Såfremt de er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1760/2000 og nærværende forordning, kan:
a) frivillige specifikationer, der er godkendt i henhold til artikel 14 og 15 i forordning (EF) nr. 820/97, fortsat anvendes
b) de nationale obligatoriske ordninger for mærkning af oksekød, der er godkendt i henhold til artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 820/97, anvendes indtil den 1. januar 2002, og det samme gælder for eventuelle yderligere beslutninger af denne art.
Artikel 13
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1141/97 ophæves.
Den anvendes dog fortsat for kød af kvæg, der slagtes inden den 1. september 2000.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 14
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes for kød af kvæg, der slagtes fra den 1. september 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. august 2000.
A Bizottság 1825/2000/EK rendelete
(2000. augusztus 25.)
a 2000/1760/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a marhahús és a marhahústermékek címkézése tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17-i 2000/1760/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 19. cikkére,
mivel:
(1) A 2000/1760/EK rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat kell meghatározni, különösen a tagállamok közötti értékesítéssel kapcsolatban, hogy a címkézési rendszer ne okozzon zavart a marha- és a borjúhús kereskedelmében.
(2) A nyomonkövethetőség érdekében mind a kötelező, mind az önkéntes marhahús-címkézési rendszer keretében szükség van arra, hogy a piaci szereplők és a szervezetek a marhahústermelés és -értékesítés minden egyes fázisában azonosítási és átfogó nyilvántartási rendszert tartsanak fenn.
(3) A jóváhagyási számmal nem rendelkező vágóhidak azonosítása érdekében egy átmeneti időszak idejére e vágóhidak részére alternatív azonosítási módszert szükséges biztosítani.
(4) Továbbá meg kell határozni az olyan állatokból nyert marhahús címkézése során követendő eljárást, amely állatokról nem áll rendelkezésre minden, a születésükkel és azóta történt mozgásukkal kapcsolatos adat, minthogy ezen adatok nyilvántartását csak 1998. január 1-je óta írja elő a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint a marhahús és marhahústermékek címkézéséről szóló, 1997. április 21-i 820/97/EK tanácsi rendelet [2]. Hasonló rendelkezésre van szükség a harmadik országokból a Közösségbe behozott élő állatokból származó marhahús esetében.
(5) A származási adatok teljes körű feltüntetésével kapcsolatban, annak érdekében, hogy a címkén lévő feliraton el lehessen kerülni annak fölösleges ismétlését, hogy az állatokat mely tagállamban vagy harmadik országban tartották, szükséges bevezetni egy egyszerűsített adatközlési formát, amelynek alapja az az időtartam, mely alatt a marhahús forrásául szolgáló állatot abban a tagállamban vagy harmadik országban tartották, ahol született vagy ahol levágták.
(6) Tisztázni kell a darált hús egyszerűsített címkézési rendszerében a címkéken megadható kiegészítő információk helyzetét. Ilyen kiegészítő információk a 2000/1760/EK rendelet 13. cikke alapján 2000. szeptember 1-jéig tüntethetők fel. Bizonyos információk csak akkor tüntethetők fel 2002. január 1-jéig, ha az érintett tagállam úgy döntött, hogy kötelező nemzeti címkézési rendszert alkalmaz, amely tartalmazza az ilyen információkat, vagy ha az érintett piaci szereplő önkéntes alapon tünteti fel a címkén az adatot.
(7) Az önkéntes marhahús-címkézési rendszerrel összefüggésben egy gyorsított vagy egyszerűsített jóváhagyási eljárás meghatározására van szükség bizonyos darabolt marhahúsfajták esetében, amelyeket egy tagállamban jóváhagyott leírás szerint címkéztek, majd más tagállam területére vittek.
(8) A leírás megbízhatóságának biztosítása érdekében szükséges, hogy a független szerv és az illetékes hatóság a piaci szereplők és szervezetek összes nyilvántartásához hozzáférjen, és kockázatelemzésre alapozott rendszeres helyszíni ellenőrzéseket tartson.
(9) A 2000/1760/EK rendelet 17. cikke meghatároz bizonyos rendelkezéseket arra az esetre, ha a marhahús termelése - részben vagy egészben - harmadik országban történik. A harmadik országból behozott marhahús jóváhagyási eljárására vonatkozóan részletes végrehajtási szabályok alkotása helyénvaló.
(10) Biztosítandó, hogy a behozott marhahúsra vonatkozó címkézési megoldások a közösségi marhahúséval azonos megbízhatóságúak legyenek, a Bizottság megvizsgálja a harmadik országból származó értesítéseket. A végleges értesítéseket akkor továbbítják a tagállamokhoz, ha a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az érintett harmadik országban alkalmazott eljárások és/vagy követelmények egyenértékűek a 2000/1760/EK rendeletben megadott követelményekkel.
(11) A harmadik országbeli címkézési rendszerek megbízhatóságának biztosítása érdekében a Bizottság további információkat kérhet, és a válaszul érkező információ fényében megteszi a szükséges intézkedéseket.
(12) A Bizottság ellenőrzéseket hajthat végre harmadik országokban. Ahhoz, hogy egy harmadik országban ellenőrzést végezhessen, a Bizottságnak előbb meg kell szereznie az érintett harmadik ország előzetes beleegyezését. Ha a beleegyezést a harmadik ország nem adja meg, a Bizottság megteszi a szükséges intézkedéseket.
(13) Szükséges, hogy a tagállamok ellenőrzéseket tartsanak az önkéntes címkézési rendszer címkéi megfelelő pontosságának biztosítása érdekében.
(14) Ki kell dolgozni a piaci szereplőkkel szemben alkalmazható szankciók keretrendszerét. E keretrendszernek figyelembe kell vennie az olyan helyzeteket, amikor a piaci szereplő nem a kötelező címkézési rendszer szabályainak megfelelően címkézte a marhahúst, vagy amikor egy piaci szereplő az önkéntes címkézési rendszer keretében nem a leírásnak megfelelően címkézte a marhahúst, vagy amikor nem létezik jóváhagyott leírás. Korlátozott időtartamra - 2001. január 1-jéig - a piaci szereplők e rendelethez történő alkalmazkodásának nehézségeire való tekintettel a legsúlyosabb szankciók csak akkor kerülhetnek kiszabásra, ha a címke a fogyasztót megtévesztő vagy nem a jóváhagyott leírásnak megfelelő információt tartalmaz.
(15) A 820/97/EK rendelet előírta, hogy amennyiben egy piaci szereplő vagy szervezet önkéntes alapon kíván adatot feltüntetni egy címkén, leírást kell benyújtania jóváhagyásra minden olyan tagállam illetékes hatóságának, ahol a kérdéses marhahús termelése vagy értékesítése történik. A kötelező marhahús-címkézési rendszerre vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló 1999. december 21-i 1999/2772/EK tanácsi rendelet [3] lehetővé tette a piaci szereplők számára, hogy a kötelező feliratok kiegészítéseképpen 2000. augusztus 31-ig önkéntes feliratokat tüntessenek fel a marhahúscímkéken.
(16) Amennyiben a jóváhagyott önkéntes leírások tartalma nem változott, és feltéve, hogy ezek megfelelnek az új szabályoknak, helyénvaló, hogy az ilyen leírások - a harmadik országok számára jóváhagyottakkal együtt - továbbra is érvényben maradjanak.
(17) A 820/97/EK rendelet előírja, hogy ha elegendő adat áll rendelkezésre a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerében, a tagállamok úgy dönthetnek, hogy az ugyanabban a tagállamban született, felnevelt és levágott állatokból származó marhahús esetén további kiegészítő információkat is fel kell tüntetni a címkéken. Az 1999/2772/EK rendelet lehetővé tette a tagállamok számára, hogy a saját területükön született, hizlalt és levágott állatokból származó marhahús tekintetében, ideiglenes alapon, 2000. augusztus 31-ig továbbra is igénybe vehessék a saját kötelező címkézési rendszer fenntartásának lehetőségét a 820/97/EK rendelet 19. cikke (4) bekezdésének megfelelően.
(18) A franciaországi és belgiumi kötelező marhahús-címkézési rendszerre vonatkozó kérelemről szóló, 1998. október 13-i 98/595/EK bizottsági határozat [4], valamint a finnországi kötelező marhahús-címkézési rendszerre vonatkozó kérelemről szóló, 1998. december 14-i 1999/1/EK bizottsági határozat [5] lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy kötelező címkézési rendszert tartsanak fenn a saját területükön született, hizlalt és levágott állatokból származó marhahús tekintetében. Ezeket a határozatokat és minden ezekhez hasonló későbbi határozatot alkalmazni kell mindaddig, amíg a Közösség kötelező címkézési rendszerében 2002. január 1-jén hatályba nem lép a származás teljes részletességű feltüntetésének követelménye.
(19) Az önkéntes címkézési rendszer alkalmazásának ellenőrzése céljából a tagállamok nyilvántartják a jóváhagyott leírásokat, és közlik a Bizottsággal a nemzeti végrehajtási szabályokra és a területükön jóváhagyott önkéntes feliratokra vonatkozó információkat. Szükséges, hogy ezeket az információkat rendszeresen frissítsék.
(20) A legutóbb a 824/98/EK rendelettel [6] módosított, a 820/97/EK tanácsi rendeletnek a marhahús és marhahústermékek címkézése tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1997. június 23-i 1141/97/EK bizottsági rendeletet [7] hatályon kívül kell helyezni. Elkerülendő azonban a kötelező rendszer bevezetése előtti átmeneti időszakban esetlegesen kialakuló zavart, a 2000/1760/EK rendeletnek megfelelően a 2000. szeptember 1-je előtt levágott állatokból származó húsra továbbra is az 1141/97/EK rendelet szabályait kell alkalmazni.
(21) Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Marha- és Borjúhúspiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Nyomonkövethetőség
Minden, az 1760/2000/EK rendelet 12. cikkének harmadik francia bekezdése szerinti piaci szereplő és szervezet a termelés és az értékesítés minden fázisában azonosítási és átfogó nyilvántartási rendszerrel rendelkezik.
Ezeket a rendszereket oly módon kell alkalmazni, hogy biztosítsák a hús azonosítása és az érintett állat vagy állatok közötti kapcsolatot, az említett rendelet 13. cikke (1) bekezdésének és 16. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
A nyilvántartási rendszer elsősorban az élő állatok, a hasított testek és/vagy a darabolt hús érkezését és távozását rögzíti, az érkezések és a távozások közötti kapcsolat biztosítása érdekében.
2. cikk
Címkézés olyan esetben, ha adatok nem állnak rendelkezésre
(1) Az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett jóváhagyási szám:
a) a 64/433/EGK tanácsi irányelv [8] 10. cikkének (1) bekezdésében meghatározott jóváhagyási szám, vagy
b) amennyiben nincs jóváhagyási szám, a nemzeti nyilvántartási szám.
Amennyiben a fenti számok közül egyik sem áll rendelkezésre, 2001. január 1-jéig a szám helyett a vágóhíd neve és címe is feltüntethető.
(2) Az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában:
a) a Közösségben, 1998. január 1-je előtt született állatokból származó hús esetén, amennyiben a születési és/vagy tartási helyről - kivéve az utolsó tartási helyet - nem áll rendelkezésre információ, a születési és/vagy tartási helyet jelző feliratot a következő felirattal kell helyettesíteni: "* (1998. január 1-je előtt született)";
b) a Közösségbe élve behozott állatokból származó hús esetén, amennyiben a születési és/vagy a tartási helyről - kivéve az utolsó tartási helyet - nem áll rendelkezésre információ, a születési és/vagy tartási helyet jelző feliratot a következő felirattal kell helyettesíteni: "* (Élő import az EK területére)" vagy "* (Élő import [harmadik ország neve] területéről)".
3. cikk
A származási hely feltüntetésének egyszerűsítése
Az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (5) bekezdése a) pontjának alkalmazásában, a maximum 30 napig tartott állatokból származó marhahús esetében:
- a tagállamban vagy harmadik országban, ahol az állat született,
- a tagállamban vagy harmadik országban, ahol az állatot levágták,
e tagállam vagy harmadik ország mint tartási hely feltüntetése nem kötelező, feltéve hogy a szóban forgó állatokat egy másik tagállamban vagy harmadik országban 30 napnál hosszabb ideig tartották.
4. cikk
Csoportnagyság
(1) A hasított testek vagy negyedtestek feldarabolása során az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdése második albekezdésében említett állatcsoport nagyságát az együtt darabolt és így az érintett darabolóüzem szempontjából egy tételnek számító hasított testek vagy negyedtestek száma alapján kell meghatározni. Az így meghatározott csoportnagyság azonban semmilyen körülmények között nem haladhatja meg egyetlen nap termelését.
(2) A további darabolás vagy darálás során egy csoport az összes, azonos napon darabolásra vagy darálásra került, (1) bekezdésben említett meghatározás szerinti csoportból állítható újra össze.
5. cikk
Darált marhahús
(1) E rendelet alkalmazásában darált hús az olyan hús, amelyet apró darabokra vagdaltak vagy spirálcsavaros húsdarálón daráltak le.
(2) A kiegészítő információk, amelyek az 1760/2000/EK rendelet 14. cikke harmadik albekezdésének megfelelően a címkéken feltüntethetők, a következők:
a) 2000. szeptember 1-jétől az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett feliratok, továbbá a darálás dátuma;
b) 2000. szeptember 1-jétől 2002. január 1-jéig az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (5) bekezdése a) pontja i. és ii. alpontjában, továbbá (5) bekezdése b) pontjában említett feliratok, ha az érintett tagállam ilyen adatot tartalmazó nemzeti, kötelező címkézési rendszer bevezetése mellett döntött, vagy ha az érintett piaci szereplő tünteti fel az információt, az 1760/2000/EK rendelet II. címe II. szakaszának megfelelően, önkéntes alapon,
c) 2002. január 1-jétől az 1760/2000/EK rendelet 13. cikke (5) bekezdése a) pontja i. és ii. alpontjában említett feliratok.
6. cikk
Jóváhagyási eljárások
(1) Az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott időtartam, amely alatt annak a tagállamnak az illetékes hatósága, ahová a marhahúst küldik, a jóváhagyást nem tagadta vagy adta meg, illetve nem kért kiegészítő információkat, a kérelem benyújtását követő naptól számított két hónap.
(2) Az 1760/2000/EK rendelet 16. cikkének (5) bekezdése értelmében az egyedi csomagolású minőségi darabolt marhahús esetén, amelyet egy tagállamban jóváhagyott leírás alapján címkéztek és egy másik tagállam területére vittek, amennyiben nem adtak további információt az eredeti címkéhez, az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott időtartam 14 nap.
(3) Az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (5) bekezdése értelmében egy tagállamban jóváhagyott leírás szerint címkézett kis csomagolásban kereskedelmi forgalomba kerülő marhahús más tagállam területére vihető és ott kereskedelmi forgalomba bocsátható a leírás e tagállam általi előzetes jóváhagyása nélkül, feltéve hogy:
a) a szóban forgó csomagolások változatlanok maradnak;
b) a csomagolás helye szerinti tagállam által jóváhagyott leírás lehetővé teszi a csomagolt marhahús más tagállamban történő forgalomba hozatalát is;
c) az ilyen leírást jóváhagyó tagállam minden szükséges információt előre eljuttat az összes többi tagállamnak, ahol a jóváhagyott leírás szerint a csomagolt marhahúst forgalomba fogják hozni.
7. cikk
Ellenőrzések
(1) A piaci szereplők és szervezetek a Bizottság, az illetékes hatóság, valamint az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében vett megfelelő független ellenőrző szerv szakértőit a létesítményeik területére beengedik, és számukra hozzáférést biztosítanak minden olyan nyilvántartáshoz, amely bizonyítja, hogy az érintett címkéken szereplő információk megfelelnek a valóságnak.
(2) Az illetékes hatóság és az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett esetben a független ellenőrző szerv kockázatelemzésre alapozott rendszeres helyszíni ellenőrzéseket hajt végre, amelyek különös figyelmet fordítanak az érintett leírás összetettségére. Minden ellenőrzésről vizsgálati jelentés készül, melyben minden hiányosság, illetve a helyzet megoldására javasolt intézkedés, valamint minden megállapításra került határidő, illetve szankció szerepel.
(3) Amennyiben az 1760/2000/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott lehetőséget nem veszik igénybe, a tagállamok oly módon hajtják végre a vizsgálatokat, hogy azok elegendő biztosítékot nyújtsanak az alkalmazott címkék pontossága tekintetében. Az ellenőrzések gyakoriságát különösen az érintett leírás összetettségére tekintettel kell meghatározni.
(4) A piaci szereplők, a szervezetek és a független ellenőrző szervek minden lényeges információt eljuttatnak az illetékes hatósághoz.
8. cikk
Harmadik országok által adott jóváhagyások
(1) A Bizottság az 1760/2000/EK rendelet 17. cikke (2) bekezdésének megfelelően ellenőrzi az értesítések teljességét. Amennyiben hiányos értesítés érkezik, a Bizottság tudatja az érintett harmadik országgal, hogy milyen információkra van még szükség.
A hiánytalan értesítéseket a Bizottság továbbítja a tagállamoknak, kivéve ha az 1760/2000/EK rendelet 17. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében arra a következtetésre jut, hogy a harmadik országban alkalmazott eljárások és/vagy követelmények nem egyenértékűek az 1760/2000/EK rendeletben meghatározott követelményekkel.
(2) Ha a Bizottság bármikor úgy dönt, hogy helyénvaló az 1760/2000/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében meghatározott jelentés alapján ellenőrizni, hogy valamely harmadik ország által közölt eljárások és/vagy követelmények egyenértékűek-e az adott időpontban az 1760/2000/EK rendeletben meghatározott követelményekkel, kérheti a harmadik országot minden szükséges információ átadására. A Bizottság többek között kérheti a harmadik országot, hogy küldjön másolatokat a kijelölt illetékes hatóság által jóváhagyott leírásokról. A Bizottság kérheti továbbá a harmadik országot, hogy engedélyezze, hogy a Bizottság képviselői ellenőrzéseket hajtsanak végre a területén.
(3) Ha bármilyen, az előző bekezdés értelmében kért információ vagy engedély nem érkezik meg a Bizottság által meghatározott határidőn belül, a Bizottság úgy tekintheti, hogy a harmadik országban alkalmazott eljárások és/vagy követelmények nem egyenértékűek az 1760/2000/EK rendeletben meghatározott követelményekkel.
(4) A Bizottság az 1760/2000/EK rendelet 17. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően bármikor megváltoztathatja az érintett harmadik országban alkalmazott eljárások és/vagy követelmények egyenértékűségéről hozott döntését.
9. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok meghatározzák az 1760/2000/EK rendelet megsértésének esetén alkalmazandó szankciók rendszerét, és megtesznek minden szükséges intézkedést végrehajtásának biztosítására. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
(2) Az 1760/2000/EK rendelet 18. cikkében említett szankciók sérelme nélkül, amennyiben:
- a kötelező címkézési rendszer előírásait be nem tartva, vagy
- az önkéntes rendszer alkalmazása esetén a leírásnak nem megfelelően, vagy jóváhagyott leírás nélkül
címkéztek marhahúst, a tagállamok megkövetelik a marhahús kereskedelmi forgalomból való kivonását, amíg azt e rendeletnek megfelelő módon újra nem címkézik.
Ha azonban a szóban forgó hús minden létező állat-egészségügyi és higiéniai előírásnak megfelel, a tagállamok az (1) bekezdésben említett szankciók mellett engedélyezhetik az ilyen marhahús olyan termékekké történő közvetlen feldolgozását, melyek nem szerepelnek az 1760/2000/EK rendelet 12. cikkének első francia bekezdésében.
(3) 2001. január 1-jéig csak akkor kerül sor a marhahús forgalomból való kivonására, ha a címke olyan információt tartalmaz, amely jelentős mértékben félrevezetheti a fogyasztót, vagy nem felel meg a jóváhagyott leírásnak.
10. cikk
Nyilvántartások
Az illetékes hatóság köteles nyilvántartást vezetni a jóváhagyott leírásokról és különösen minden, a marhahús címkézéséért felelős piaci szereplőről és szervezetről, valamint az ellenőrzésért felelős független szervről.
11. cikk
Értesítések
A tagállamok eljuttatják a Bizottsághoz:
a) az 1760/2000/EK rendeletnek megfelelő címkézési rendszer végrehajtásáért felelős hatóságok nevét, valamint a további részletes végrehajtási szabályokat, különösen amelyek a vonatkozó, elvégzendő vizsgálatokkal és az alkalmazandó szankciókkal kapcsolatosak;
b) 2000. szeptember 30-ig az összes, a területükön jóváhagyott önkéntes leírás jegyzékét;
c) háromhavonta a b) pontban említett lista frissítését.
12. cikk
Átmeneti rendelkezés
Amennyiben megfelelnek az 1760/2000/EK rendeletnek és e rendeletnek,
a) a 820/97/EK rendelet 14. és 15. cikke alapján jóváhagyott önkéntes leírások továbbra is érvényben maradnak;
b) a 820/97/EK rendelet 19. cikkének (4) bekezdése alapján jóváhagyott nemzeti kötelező marhahús-címkézési rendszerek 2002. január 1-jéig érvényben maradnak, minden további, hasonló döntéssel együtt.
13. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1141/97/EK rendelet hatályát veszti.
A 2000. szeptember 1-je előtt levágott állatokból származó húsra azonban továbbra is az 1141/97/EK rendeletet kell alkalmazni.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat erre a rendeletre vonatkozó hivatkozásnak kell tekinteni és a mellékletben található korrelációs táblázatnak megfelelően kell értelmezni.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a 2000. szeptember 1-je után levágott állatokból származó marhahúsra kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. augusztus 25-én.