Kommissionens forordning (EF) nr. 213/2001
af 9. januar 2001
om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår metoder til analyse og vurdering af mælks og mejeriprodukters kvalitet og om ændring af forordning (EF) nr. 2771/1999 og (EF) nr. 2799/1999
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(1), særlig artikel 10 og 15, artikel 26, stk. 3, artikel 29, stk. 1, og artikel 31, stk. 14, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Reference- og rutinemetoderne til analyse og vurdering af mælks og mejeriprodukters kvalitet samt området og reglerne for anvendelsen af nævnte metoder er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1216/68, (EØF) nr. 3942/92, (EF) nr. 86/94, (EF) nr. 2721/95, (EF) nr. 1080/96, (EF) nr. 1081/96, (EF) nr. 1082/96, (EF) nr. 1854/96, (EF) nr. 880/98 og (EF) nr. 1459/98, som der findes fuldstændige referencer for i bilag XXVI til nærværende forordning. For klarhedens skyld og for at udstyre de erhvervsdrivende i sektoren med en enkelt retsakt om nævnte metoder og reglerne for anvendelsen af dem bør ovennævnte forordninger omarbejdes og samles i én enkelt tekst. Med samme mål for øje bør der foretages en ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2771/1999 af 16. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår interventionsforanstaltninger på markedet for smør og fløde(2) og forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver(3) for at indlemme deres bilag om analysemetoder i nærværende forordning.
(2) De kendetegn for mælks og mejeriprodukters sammensætning og kvalitet, som er fastsat i forbindelse med ordningerne i forordning (EF) nr. 1255/1999, bør verificeres for at sikre, at disse krav opfyldes nøje.
(3) Det kræves ofte, at referencemetoderne for sådanne verifikationer skal være metoder, der er offentliggjort af internationale organisationer såsom CEN, IDF, ISO og AOAC International, og som regelmæssigt ajourføres af disse organisationer. I nogle tilfælde er der fastsat en EF-referencemetode. I andre tilfælde er ingen referencemetode specificeret i EF-reglerne. For at sikre en ensartet anvendelse af referencemetoder bør der hvert år opstilles en liste over referencemetoder, og det bør anføres, at den metode, der skal anvendes, skal figurere på en sådan liste.
(4) Brugen af rutinemetoder bør ikke udelukkes. Betingelserne for anvendelse af dem bør derfor angives.
(5) For at sikre en ensartet praksis for evaluering af analyseresultaterne bør der endvidere fastsættes fælles metoder. Det forholder sig på samme måde med smagsprøvning af de pågældende produkter og omprøvning af resultater, der bestrides.
(6) For visse analyser findes der for tiden ikke internationalt accepterede referencemetoder, der er valideret. Der foreligger derfor ingen oplysninger om variationen af analyseresultater fra laboratorium til laboratorium. Der bør derfor fastsættes metoder på EF-plan, der er valideret efter internationalt fastsatte regler, og som anvendes som referencemetoder.
(7) I Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler(4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 635/2000(5), kræves der under visse omstændigheder tilsætning af røbestof til fløde, smør og koncentreret smør for at sikre, at disse produkters endelige anvendelse er korrekt. I betragtning af betydningen af røbestoffer af hensyn til ordningens korrekte anvendelse og for at sikre lige behandling af de erhvervsdrivende, der deltager i ordningen, bør der så vidt muligt fastsættes fælles metoder for bestemmelse af nogle af disse røbestoffer.
(8) Koncentreret smør bør tilsættes røbestof under kontrol efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 3143/85 af 11. november 1985 om afsætning til nedsat pris af interventionssmør bestemt til direkte forbrug i form af koncentreret smør(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 101/1999(7), og Kommissionens forordning (EF) nr. 429/90 af 20. februar 1990 om støtte ved licitation til koncentreret smør bestemt til direkte forbrug i Fællesskabet(8), senest ændret ved forordning (EF) nr. 124/1999(9), og forordning (EF) nr. 2571/97. For at undgå omgåelse af reglerne er det nødvendigt strengt at overholde betingelser for mærkning af koncentreret smør. Der bør defor fastsættes en fælles metode for påvisning af disse røbestoffer.
(9) Der kan ydes en støtte til privat oplagring af ost af fåremælk efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1255/1999. Der kan ydes en særlig restitution for de samme produkter efter artikel 31 i samme forordning. Der kan indføres ost fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk til EF fra bestemte tredjelande ifølge præferenceordninger. På grund af ovennævnte bestemmelser er det nødvendigt ved passende kontrol at efterprøve, at der ikke er iblandet komælk i de pågældende produkter. Der bør derfor fastsættes en EF-referencemetode til påvisning af komælk, uden at dette berører anvendelsen af rutinemetoder, hvis disse opfylder bestemte kriterier.
(10) Efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 2921/90 af 10. oktober 1990 om ydelse af støtte til skummetmælk med henblik på fremstilling af kasein og kaseinater(10), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2654/1999(11), skal det påvises, at der ikke findes coliforme bakterier i de pågældende produkter. Den referencemetode, der er accepteret på internationalt plan for påvisning af coliforme bakterier i mælk og mejeriprodukter, er den internationale standard IDF 73A:1985. Den kan dog kun anvendes i modificeret form til påvisning af coliforme bakterier i en vis mængde produkt. En EF-referencemetode til påvisning af coliforme bakterier bør derfor baseres på ovennævnte standard.
(11) I Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif(12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 254/2000(13), differentieres toldsatserne for foderblandinger henhørende under toldposition 2309 ud fra indholdet af mælkeprodukter. For at sikre en ensartet anvendelse af de pågældende bestemmelser bør der fastlægges en metode til bestemmelse af lactoseindholdet, der er obligatorisk for alle medlemsstater, og i denne forbindelse bør der vælges en generelt anerkendt metode.
(12) I forordning (EF) nr. 125/1999 er det fastsat, at visse krav til kvalitet skal opfyldes, for så vidt angår smør og skummetmælkspulver til intervention eller skummetmælkspulver til dyrefoder. Der bør derfor fastsættes referencemetoder til efterprøvning af, om disse krav er opfyldt.
(13) Iværksættelsen af nogle af de metoder, der for første gang indføres ved nærværende forordning, behøver en indkøringsperiode. Anvendelsen af dem bør derfor udskydes.
(14) Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
I denne forordning fastsættes der regler for anvendelsen af metoderne til kemisk, fysisk og mikrobiologisk analyse og for organoleptisk vurdering af mælk og mejeriprodukter i forbindelse med ordningerne i den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1255/1999, samt nogle af disse metoder.
Artikel 2
Liste over metoder
1. Listen over referencemetoder for de i artikel 1 omhandlede analyser er anført i bilag I.
2. Kommissionen ajourfører mindst en gang om året nævnte liste efter proceduren i artikel 42 i forordning (EF) nr. 1255/1999.
Artikel 3
Rutinemetoder
Der kan anvendes rutinemetoder til de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, hvis de er korrekt kalibreret og regelmæssigt kontrolleres i forhold til referencemetoden.
Den i bilag II anførte procedure kan anvendes til efterprøvning af resultater, der opnås med rutinemetoder, som ligger tæt på de grænseværdier, der er specificeret i de pågældende forordninger.
I tilfælde af tvistemål er de resultater, der opnås med referencemetoden, afgørende.
Artikel 4
Validering af referencemetoder
1. En referencemetode er valideret, hvis den opfylder forhåndsopstillede krav til præcision vedrørende repeterbarheds- og reproducerbarhedsgrænsen.
2. Er en referencemetode, der er fastsat i de pågældende forordninger, ikke valideret, fastsætter medlemsstaterne en foreløbig reproducerbarhedsgrænse.
Denne grænse beregnes efter proceduren i bilag III, litra b). I atten måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse kan medlemsstaterne anvende en ligestillet procedure.
Det kontrolleres mindst én gang om året, om grænsen overholdes.
3. Viser resultaterne af anvendelsen af validerede referencemetoder eller metoder med midlertidige præcisionstal, at en grænse er overskredet, anvendes den i bilag IV beskrevne metode til evaluering af analyseresultater til at fastslå den "kritiske afstand" til en sådan grænse.
Artikel 5
Accept af analyseresultater
1. Analyserne foretages på laboratorier, der anvender en intern metode for kvalitetskontrol i overensstemmelse med den metode, der beskrevet i bilag V, punkt a), eller en metode på lignende niveau.
Der skal foreligge en detaljeret beskrivelse af den anvendte metode i laboratoriet.
2. Laboratorierne udarbejder deres interne præcisionsnormer i en serie for alle metoder efter:
a) den metode, der er defineret i bilag V, litra b), eller
b) en offentliggjort valideret metode, der giver en fastslået repeterbarhed.
Det kontrolleres mindst én gang om året efter proceduren i bilag III, litra a), om reproducerbarhedsgrænsen er overholdt.
Andet afsnit anvendes ikke, hvis laboratoriet har deltaget i en præstationsprøvningsordning i årets løb.
3. Laboratorierapporten om resultaterne af analysen skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre en evaluering af resultaterne efter bilag IV og VIII.
4. Resultaterne af en analyse anses for acceptable, hvis de er opnået efter acceptkriterier, der er beskrevet i den interne metode for kvalitetskontrol som omhandlet i stk. 1, og interne præcisionsnormer som omhandlet i stk. 2.
Artikel 6
Sensorisk analyse
1. Med hensyn til smør anvendes metoderne i bilag VI til at efterprøve smagsdommernes arbejde og resultaternes pålidelighed. Den metode, der er beskrevet i bilag VII, anvendes som referencemetode for sensorisk analyse.
2. Med hensyn til mælk og mejeriprodukter undtagen smør benytter medlemsstaterne som referencemetode for sensorisk analyse enten IDF-standard 99C/1997 eller andre lignende metoder, som de meddeler til Kommissionen.
Metoderne i bilag VI kan anvendes til at efterprøve smagsdommernes arbejde og resultaternes pålidelighed.
Artikel 7
Prøveudtagning og bestridelse af analyseresultater
1. Med henblik på de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, skal der udtages dobbelte prøver.
2. Den i bilag VIII beskrevne procedure anvendes i tilfælde, hvor resultaterne af en analyse ikke accepteres af den erhvervsdrivende.
KAPITEL II
ANALYSEMETODER
Artikel 8
Indhold af vand/tørstof/fedt i smør
1. Den i bilag IX beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode ved bestemmelse af vandindholdet i smør.
2. Den i bilag X beskrevne analysemetode i bilag II benyttes som referencemetode ved bestemmelse af indholdet af fedtfrit tørstof i smør.
3. Den i bilag XI beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode ved bestemmelse af fedtstofindholdet i smør.
Artikel 9
Røbestoffer
1. Den i bilag XII beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af vanillin i koncentreret smør, smør og fløde.
2. Den i bilag XIII beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af mængden af ethylester af β-apo-8' karotinsyre i koncentreret smør og smør.
3. Den i bilag XIV beskrevne analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af indholdet af stigmasterol eller β-sitosterol i smør og koncentreret smør.
4. Koncentreret smør, smør eller fløde tilsættes røbestof efter de relevante EF-regler, hvis de opnåede resultater svarer til specifikationerne i punkt 8 i de bilag, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3.
Artikel 10
Påvisning af kasein i komælk
1. Den i bilag XV anførte referenceanalysemetode benyttes for at sikre, at ost, som udelukkende skal være fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk, ikke indeholder kasein af komælk.
Kasein af komælk anses for at være til stede, hvis det konstaterede indhold af kasein af komælk i analyseprøven er lig med eller overstiger indholdet i den referenceprøve med 1 % komælk, som er fastsat i bilag XV.
2. Der kan benyttes rutinemetoder til påvisning af kasein af komælk i de i stk. 1 omhandlede oste på følgende betingelser:
a) påvisningsgrænsen må højst være 0,5 %
b) der må ikke forekomme falskpositive resultater
c) kasein af komælk skal være påviseligt med den fornødne følsomhed selv efter lange modningsperioder, som det kan være tilfældet under almindelige handelsforhold.
Er betingelsen i litra b) ikke opfyldt, skal alle prøver, der giver positivt resultat, analyseres ved hjælp af referencemetoden.
Er kravet i litra c) ikke opfyldt for én af de typer oste, der er omhandlet i stk. 1, skal den pågældende ost analyseres ved hjælp af referencemetoden.
Artikel 11
Påvisning af coliforme bakterier
1. Den i bilag XVI beskrevne referenceanalysemetode skal anvendes til påvisning af tilstedeværelse af coliforme bakterier i smør, skummetmælkspulver, kasein og kaseinater.
2. Der kan benyttes rutinemetoder til påvisning af coliforme bakterier, hvis de fremkomne resultater er sammenlignelige med resultaterne af den referencemetode, der er beskrevet i nævnte bilag. Rutinemetoder skal især have en tilstrækkelig påvisningsgrænse. Falsknegative resultater må ikke forekomme. Hvis det ikke kan udelukkes, at der forekommer falskpositive resultater, skal alle positive resultater bekræftes ved hjælp af referencemetoden.
Artikel 12
Lactoseindhold
Metoden til bestemmelse af indholdet af lactose i produkter henhørende under position 2309 i den kombinerede nomenklatur er beskrevet i bilag XVII.
Artikel 13
Påvisning af løbevalle
1. Metoden til påvisning af løbevalle i skummetmælkspulver til offentlig oplagring er beskrevet i bilag XVIII.
2. Metoden til påvisning af løbevalle i skummetmælkspulver og blandinger til dyrefoder er beskrevet i bilag XIX.
Artikel 14
Påvisning af kærnemælk
Metoden til påvisning af kærnemælk i skummetmælkspulver er beskrevet i bilag XX.
Artikel 15
Restkoncentrationer af antimikrobielle stoffer
Metoden til påvisning af restkoncentrationer af antibiotika og sulfonamid/dapson i skummetmælkspulver er beskrevet i bilag XXI.
Artikel 16
Indholdet af skummetmælkspulver
Metoden til bestemmelse af indholdet af skummetmælkspulver i foderblandinger er beskrevet i bilag XXII.
Artikel 17
Påvisning af stivelse
Metoden til påvisning af stivelse i skummetmælkspulver, denatureret mælkepulver og foderblandinger er beskrevet i bilag XXIII.
Artikel 18
Vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver
Metoden til bestemmelse af vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver til anvendelse i foderblandinger er beskrevet i bilag XXIV.
Artikel 19
Påvisning af fremmede fedtstoffer
Metoden til påvisning af fremmede fedtstoffer i mælkefedt er beskrevet i bilag XXV.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 20
Ændringer af forordning (EF) nr. 2771/1999
I forordning (EF) nr. 2771/1999 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 4, stk. 1, første punktum, affattes således: "Myndighederne kontrollerer smørrets kvalitet ved hjælp af de metoder, der er omhandlet i bilag I, og på basis af prøver, der er udtaget efter reglerne i bilag IV".
2) I bilag I affattes teksten i fodnote nr. 2 således: "Jf. bilag I til forordning (EF) nr. 213/2001".
3) Bilag II og III udgår.
4) I bilag IV, punkt 2, næstsidste linje, ændres ordene "med bilag III" til "med bilag VII til forordning (EF) nr. 213/2001".
Artikel 21
Ændring af forordning (EF) nr. 2799/1999
I forordning (EF) nr. 2799/1999 foretages følgende ændringer:
1) Artikel 20, stk. 1, 2, 3 og 4, affattes således: "1. Blandingers og foderblandingers indhold af skummetmælkspulver kontrolleres ved hjælp af en analyse, der mindst foretages to gange i overensstemmelse med den i bilag XXII til forordning (EF) nr. 213/2001 beskrevne metode, og som suppleres med de kontrolforanstaltninger, der er nævnt i artikel 17, stk. 3, i nærværende forordning. Hvis resultaterne af sådanne kontroller ikke stemmer overens, er resultatet af kontrollen på stedet afgørende.
2. Kontrol af, om der forekommer løbevalle, foretages efter den metode, der er beskrevet i bilag XIX til forordning (EF) nr. 213/2001.
3. Foderblandingernes indhold af stivelse konstateres ved de kontrolforanstaltninger, der er nævnt i artikel 17, stk. 3, i nærværende forordning, og som skal suppleres med den analysemetode, der er beskrevet i bilag XXIII til forordning (EF) nr. 213/2001.
4. Vandinholdet i syrnet kærnemælkspulver bestemmes ved hjælp af den analysemetode, der er beskrevet i bilag XXIV til forordning (EF) nr. 213/2001."
2) Bilag III, IV, V og VI udgår.
Artikel 22
Ophævelser
Forordning (EØF) nr. 1216/68, (EØF) nr. 3942/92, (EF) nr. 86/94, (EF) nr. 2721/95, (EF) nr. 1854/96, (EF) nr. 1080/96, (EF) nr. 1081/96, (EF) nr. 1082/96, (EF) nr. 880/98 og (EF) nr. 1459/98 ophæves.
Henvisninger til de ophævede forordninger læses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 23
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
De metoder, der er fastsat i bilag III, bilag IV, punkt 4, og bilag V, VI og VIII, tages i anvendelse atten måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. januar 2001.
A Bizottság 213/2001/EK rendelete
(2001. január 9.)
a tej és tejtermékek elemzése és minőségértékelése tekintetében az 1255/99/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról, valamint a 2771/1999/EK és a 2799/1999/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 10. és 15. cikkére, 26. cikkének (3) bekezdésére, 29. cikkének (1) bekezdésére és 31. cikkének (14) bekezdésére,
mivel:
(1) Az 1216/68/EGK, a 3942/92/EGK, a 86/94/EK, a 2721/95/EK, az 1080/96/EK, az 1081/96/EK, az 1082/96/EK, az 1854/96/EK, a 880/98/EK, valamint az 1459/98/EK bizottsági rendelet - amelyekre a teljes körű hivatkozás ennek a rendeletnek a XXVI. mellékletében található meg - megállapítja a tej és tejtermékek elemzésére és minőségértékelésére vonatkozó referencia-módszereket és rutinmódszereket, továbbá meghatározza ezeknek a módszereknek a hatályát, valamint alkalmazásuk szabályait. Az egyértelműség érdekében, valamint abból a célból, hogy az ágazatban tevékenykedők számára egységes módszereket és azok alkalmazására vonatkozó szabályokat biztosítsanak, a fent említett rendeletek átdolgozására és tartalmuknak egyetlen szövegben való összefoglalására van szükség. Ugyanezen oknál fogva, módosítani kell a vaj- és tejszínpiacon az intervencióra vonatkozóan az 1255/1999/EK [2] tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. december 16-i 2771/1999/EK bizottsági rendeletet, valamint a takarmányozásra szánt fölözött tejre és sovány tejporra és az ilyen sovány tejpor értékesítéséhez nyújtott támogatásra vonatkozóan az 1255/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. december 17-i 2799/1999/EK [3] bizottsági rendeletet olyan módon, hogy az azokhoz a rendeletekhez csatolt, elemzési módszerekre vonatkozó mellékleteket e rendelet tartalmazza.
(2) Az 1255/1999/EK rendeletben megállapított intézkedések alapján a tejre és tejtermékekre vonatkozó összetételi és minőségi követelményeket ellenőrizni kell annak érdekében, hogy biztosítsák ezen követelmények szigorú betartását.
(3) Az ilyen ellenőrzésekre vonatkozó referenciamódszerek gyakran olyan nemzetközi szervezetek által közzétett módszerek, mint a CEN, az IDF, az ISO és az AOAC International, és amelyeket a nevezett szervezetek rendszeresen frissítenek. Egyes esetekben sor kerül közösségi referenciamódszer megállapítására, míg más esetekben a közösségi szabályokban referencia-módszert nem határoztak meg. A referencia-módszerek egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a referencia-módszerek listáját minden évben össze kell állítani és csak az ebben a felsorolásban szereplő módszerek alkalmazhatók.
(4) A rutinmódszerek alkalmazását nem szabad kizárni. Ennek érdekében azok használatának feltételeit meg kell határozni.
(5) Közös módszereket kell megállapítani annak érdekében is, hogy az elemzések eredményeinek értékelését, az érintett termékek érzékszervi értékelését, és a vitatott eredmények ismételt vizsgálatát egyöntetű gyakorlat alapján lehessen elvégezni.
(6) Egyes elemzések esetében jelenleg nincs nemzetközi szinten elfogadott és érvényesített referencia-módszer, és ezért az elemzési eredményeknek a laboratóriumok közötti szórásáról információ nem áll rendelkezésre. Ezért közösségi módszerek megállapítására van szükség, amelyeket nemzetközileg elfogadott szabályok alapján érvényesítettek, és amelyeket referencia-módszerként alkalmaznak.
(7) A legutóbb a 635/2000/EK rendelettel [4] módosított, a vaj csökkentett áron történő értékesítéséről, valamint a cukrászati termékek, jégkrém és egyéb élelmiszerek előállításánál felhasznált tejszínre, vajra és vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás nyújtásáról szóló, 1997. december 15-i 2571/97/EK bizottsági rendelet [5] rendelkezik a tejszín, vaj és vajkoncentrátum egyes körülmények között történő nyomon követéséről, annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen termékek helyes végfelhasználását. Mivel a nyomon követés fontos a rendszer megfelelő működésének biztosítására, és annak érdekében, hogy az abban részt vevő piaci szereplők egyenlő bánásmódban részesüljenek, közös módszereket kell kialakítani egyes ilyen jelölőanyagok meghatározására.
(8) A legutóbb a 101/1999/EK rendelettel módosított [6], a vajkoncentrátum formájában közvetlen fogyasztásra szánt intervenciós vaj csökkentett áron való értékesítéséről szóló, 1985. november 11-i 3143/85/EGK bizottsági rendelet [7], a legutóbb a 124/1999/EK rendelettel [8] módosított, a Közösségben közvetlen fogyasztásra szánt vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás pályázati felhívás útján történő nyújtásáról szóló, 1990. február 20-i 429/90/EGK bizottsági rendelet [9] és a 2571/97/EK rendelet értelmében a vajkoncentrátumnak felügyelet mellett hozzáadott jelölőanyagot kell tartalmaznia. A vajkoncentrátum nyomon követésére vonatkozó követelmények teljesítését szigorúan be kell tartatni annak biztosítása érdekében, hogy a termékek ne térjenek el a rendeltetésüktől. Ezért közös módszert kell megállapítani az ilyen jelölőanyagok kimutatására.
(9) Az 1255/1999/EK rendelet 9. cikke értelmében a juhtejből készült sajtok magántárolására támogatás nyújtható. Ugyanezen termékekre különleges visszatérítés is adható az említett rendelet 31. cikkének értelmében. A juhtejből, kecsketejből vagy bivalytejből, illetve a juh-, kecske- és bivalytej keverékéből készült sajtok a Közösség területére egyes harmadik országokból kedvezményes feltételek mellett hozhatók be. A fenti rendelkezésekre tekintettel megfelelő ellenőrző vizsgálatokra van szükség annak biztosítására, hogy az érintett termékek tehéntejet nem tartalmaznak. Ezért meg kell határozni egy közösségi referencia-módszert a tehéntej kimutatására a rutinmódszerek használatának sérelme nélkül, feltéve hogy az ilyen rutinmódszerek megfelelnek egyes kritériumoknak.
(10) A legutóbb a 2654/1999/EK rendelettel [10] módosított, a kazeinok és kazeinátok előállítására szánt fölözött tejre nyújtható támogatásról szóló, 1990. október 10-i 2921/90/EGK bizottsági rendelet [11] értelmében a kólibaktériumoktól való mentességet ki kell mutatni. A tejben és tejtermékekben található kólibaktériumok kimutatására a nemzetközileg elfogadott referencia-módszer az IDF 73A: 1985 nemzetközi szabvány. Azonban egyes termékmennyiségekben található kólibaktériumok kimutatására ez a szabvány csupán módosításokkal alkalmazható. Ezért egy közösségi referencia-módszer kialakítására került sor a fent említett szabvány alapján.
(11) A legutóbb a 254/2000/EK rendelettel [12] módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet [13] rendelkezik a 2309 vámtarifaszám alá tartozó összetett takarmányokra vonatkozó - azok tejterméktartalmától függő - különböző vámtételekről. Annak biztosítása érdekében, hogy a szóban forgó szabályokat egységesen alkalmazzák, a tejcukortartalom elemzésére a tagállamokban kötelezően alkalmazandó, általánosan elismert módszert kell meghatározni.
(12) Az 1255/1999/EK rendelet értelmében az intervencióra szánt vajnak és sovány tejpornak, valamint az állati takarmányozásra szánt sovány tejpornak meg kell felelnie bizonyos minőségi követelményeknek. Referencia-módszereket kell meghatározni a követelmények teljesítésének igazolására.
(13) Az e rendelet által elsőként bevezetett egyes módszerek alkalmazásához egy alkalmazkodási időszakra van szükség. Ezért ezeknek a módszereknek az alkalmazását el kell halasztani.
(14) A Tej- és Tejtermékekpiaci Irányítóbizottság elnöke által kitűzött határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály és alkalmazási terület
E rendelet megállapítja a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1255/1999/EK rendeletben foglalt előírások alapján a tej és tejtermékek kémiai, fizikai, mikrobiológiai elemzéséhez, illetve érzékszervi vizsgálatához szükséges módszerek alkalmazásának szabályait. Továbbá meghatároz néhányat ezek közül a módszerek közül.
2. cikk
A módszerek felsorolása
(1) Ennek a rendeletnek az I. melléklete tartalmazza az 1. cikkben említett elemzésekhez alkalmazandó referencia-módszerek felsorolását.
(2) A Bizottság ezt a felsorolást évente legalább egyszer az 1255/1999/EK rendelet 42. cikkében foglalt eljárásnak megfelelően frissíti.
3. cikk
Rutinmódszerek
A közösségi szabályok által megkövetelt elemzésekhez rutinmódszerek is alkalmazhatók, feltéve hogy ezeket kellően kalibrálják és a megfelelő referencia-módszerrel rendszeresen ellen- őrzik.
A II. mellékletben meghatározott eljárás alkalmazható a rutinmódszerekkel kapott olyan eredmények ellenőrzésére, amelyek az érintett rendeletekben meghatározott határértékekhez közel esnek.
Vitás esetekben a referencia-módszerrel nyert eredmények lesznek az irányadóak.
4. cikk
A referencia-módszerek érvényesítése
(1) A referencia-módszereket érvényesíteni kell, amennyiben megfelelnek az ismételhetőségi és reprodukálhatósági határok tekintetében az előre meghatározott pontossági feltételnek.
(2) Amennyiben az érintett rendeletekben megállapított valamely referencia-módszer érvényesítésére nem került sor, a tagállamok ideiglenes reprodukálhatósági határértéket állíthatnak fel.
Ezt a határértéket a III. melléklet b) pontjában említett eljárás szerint kell meghatározni. E rendeletnek a hatálybalépését követő első 18 hónap során azonban a tagállamok ezzel egyenértékű eljárást is alkalmazhatnak.
A határérték betartását évente legalább egyszer kell ellenőrizni.
(3) Amennyiben az érvényesített referencia-módszer vagy az ideiglenes pontossági határértékekkel ellátott módszerek alkalmazásával nyert eredmények azt jelzik, hogy a határérték túllépésére került sor, az elemzési eredményeket a IV. mellékletben meghatározott módszer alkalmazásával lehet értékelni az érintett határértéktől való kritikus eltérés meghatározása érdekében.
5. cikk
Az elemzés eredményeinek elfogadhatósága
(1) Az elemzéseket az V. melléklet a) pontjában meghatározott belső minőségellenőrzési eljárás vagy azzal egyenértékű egyéb szabványos módszer alapján működő laboratóriumok végzik.
Az alkalmazott módszer részletes leírásának - konzultációs célból - a laboratóriumban rendelkezésre kell állnia.
(2) A laboratóriumok saját, házon belüli pontossági értékeiket egy-egy sorozaton belül az összes módszerre vonatkozóan a következők szerint határozzák meg:
a) az V. melléklet b) pontjában megadott módszer alapján; vagy
b) egy megállapított ismételhetőségi értékkel rendelkező, nyilvánosságra hozott, érvényesített másik eljárás alapján.
A reprodukálhatósági határok betartását évente legalább egyszer kell ellenőrizni a III. melléklet a) pontjában meghatározott eljárás alkalmazásával.
A második albekezdés nem vonatkozik azokra a laboratóriumokra, amelyek az adott évben részt vettek egy szakmai alkalmassági vizsgálatban.
(3) Az elemzési eredmények laboratóriumi jegyzőkönyveinek elegendő információt kell tartalmazniuk az eredményeknek a III. és IV. melléklet szerinti értékeléséhez.
(4) Az elemzési eredmények elfogadhatónak tekinthetők, ha azokat az (1) bekezdésben említett belső minőségellenőrzési eljárásban meghatározott elfogadhatósági kritériumoknak és a (2) bekezdésben említett házon belüli pontossági szinteknek megfelelően kapták.
6. cikk
Érzékszervi értékelés
(1) A vaj esetében a VI. mellékletben meghatározott eljárásokat kell alkalmazni a bírálók teljesítményének, valamint a kapott eredmények megbízhatóságának ellenőrzésére. Az érzékszervi vizsgálatok referencia-módszereként a VII. mellékletben meghatározott eljárást kell alkalmazni.
(2) A tej és tejtermékek esetében - a vaj kivételével - tagállamok által kötelezően használt referencia-módszer vagy a 99C/1997 IDF-szabvány, vagy egyéb, ezzel egybevethető módszer lesz, amelyről értesítik a Bizottságot.
A VI. mellékletben meghatározott eljárásokat lehet alkalmazni a bírálók teljesítményének, valamint a kapott eredmények megbízhatóságának ellenőrzésére.
7. cikk
A mintavétel és az elemzési eredmények vitathatósága
(1) A közösségi szabályok szerinti kötelező elemzésekhez ellenmintát kell venni.
(2) A VIII. mellékletben meghatározott módszert kell alkalmazni olyan esetekben, ahol az elemzés eredményét a piaci szereplő nem fogadja el.
II. FEJEZET
ELEMZÉSI MÓDSZEREK
8. cikk
A vaj víz-, zsírmentes szárazanyag- és zsírtartalma
(1) A IX. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj víztartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(2) A X. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj zsírmentes szárazanyag-tartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(3) A XI. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj zsírtartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
9. cikk
Jelölőanyagok
(1) A XII. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum, a vaj és a tejszín vanillintartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(2) A XIII. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum és a vaj béta-apo-8′ karotinsav etil-észter-tartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(3) A XIV. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum és a vaj β-szitoszterin- vagy sztigmaszterintartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(4) A vajkoncentrátumnak, a vajnak és a tejszínnek a nyomonkövetése akkor van összhangban a közösségi szabályokkal, ha a kapott eredmények megfelelnek az (1), (2), illetve (3) bekezdésben említett mellékletek 8. pontjában foglalt meghatározásoknak.
10. cikk
A tehéntejkazein kimutatása
(1) A XV. mellékletben meghatározott elemzési referencia-módszert kell használni annak biztosítására, hogy az olyan sajtok, amelyek csak és kizárólag juhtejből, kecsketejből, bivalytejből, illetve juhtej, kecsketej és bivalytej keverékéből készülhetnek, ne tartalmazzanak tehéntejkazeint.
A tehéntejkazeint akkor tekintjük a mintában jelenlévőnek, ha az elemezni kívánt minta tehéntejkazein-tartalma egyenlő vagy nagyobb, mint a XV. mellékletben meghatározott, 1 % tehéntejet tartalmazó referenciaminta tehéntejkazein-tartalma.
(2) A tehéntejkazeinnek az (1) bekezdésben említett sajtokban történő kimutatására rutinmódszert is lehet alkalmazni, feltéve hogy:
a) a módszer kimutatási határa 0,5 % vagy kevesebb;
b) nem ad hamis pozitív eredményt;
c) a tehéntejkazein megfelelő érzékenységgel még hosszabb érlelési időszakot követően is kimutatható, úgy ahogy a szokásos kereskedelmi körülmények mellett előfordulna.
Amennyiben a b) pontban meghatározott feltétel nem teljesül, minden pozitív eredményt mutató mintát a referencia-módszerrel kell elemezni.
Amennyiben a c) pontban meghatározott feltétel az (1) bekezdésben említett egyik sajttípusra nem teljesül, azt a sajttípust a referencia-módszerrel kell elemezni.
11. cikk
Kólibaktériumok kimutatása
(1) A XVI. mellékletben meghatározott elemzési referenciamódszert kell alkalmazni a kólibaktériumok kimutatására vajból, sovány tejporból, kazeinból és kazeinátokból.
(2) A kólibaktériumok kimutatására rutinmódszerek is alkalmazhatók, feltéve hogy a kapott eredmények egybevethetők a fent említett mellékletben meghatározott referencia-módszerrel kapott eredményekkel. A rutinmódszereknek különösen megfelelő szintű kimutatási határral kell rendelkezniük. Hamis negatív eredmény nem fordulhat elő. Ha a hamis pozitív eredmény előfordulásának lehetőségét nem lehet kizárni, minden pozitív eredményt a referencia-módszer alkalmazásával kell megerősíteni.
12. cikk
Tejcukortartalom
A 2309 KN-kód alá tartozó termékek tejcukortartalmát a XVII. mellékletben meghatározott módszer szerint kell meghatározni.
13. cikk
Oltóssavó kimutatása
(1) Az oltóssavónak az intervenciós raktározásra szánt sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszert a XVIII. melléklet tartalmazza.
(2) Az oltóssavónak az állati takarmányozásra szánt sovány tejporban, illetve keverékekben történő kimutatására szolgáló módszert a XIX. melléklet tartalmazza.
14. cikk
Író kimutatása
Az írónak a sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XX. melléklet tartalmazza.
15. cikk
Antimikrobiális maradványanyagok
Az antibiotikum- és a szulfonamid/dapson-maradványoknak a sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXI. melléklet tartalmazza.
16. cikk
Soványtejpor-tartalom
Az összetett takarmányok soványtejpor-mennyiségének meghatározására szolgáló módszer leírását a XXII. melléklet tartalmazza.
17. cikk
Keményítő kimutatása
A keményítőnek a sovány tejporban, denaturált tejporban és összetett takarmányokban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXIII. melléklet tartalmazza.
18. cikk
Savanyú írópor nedvességtartalma
A takarmányokban való felhasználásra szánt savanyú írópor nedvességtartalmának kimutatására szolgáló módszer leírását a XXIV. melléklet tartalmazza.
19. cikk
Idegen zsírok kimutatása
Az idegen zsíroknak a tejzsírban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXV. melléklet tartalmazza.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
20. cikk
A 2771/1999/EK rendelet módosítása
A 2771/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1. A 4. cikk (1) bekezdésének első mondata helyébe a következő rendelkezés lép: "A hatáskörrel rendelkező hatóságok az I. mellékletben meghatározott elemzési módszerek felhasználásával és a IV. mellékletben meghatározott szabályokkal összhangban vett minták alapján ellenőrzik a vaj minőségét."
2. Az I. mellékletben a 2. lábjegyzet helyébe a következő rendelkezés lép: "Lásd a 213/2001/EK rendelet I. mellékletét".
3. A II. és III. mellékletet el kell hagyni.
4. A IV. melléklet 2. pontjában, az utolsó előtti mondatban a "III. melléklettel" szavak helyébe a "213/2001/EK rendelet VII. mellékletével" szavak lépnek.
21. cikk
A 2799/1999/EK rendelet módosítása
A 2799/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1. A 20. cikk (1), (2), (3), valamint (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(1) A keverékek és az összetett takarmányok soványtejpor-tartalmának meghatározását minden mintán legalább kétszer kell elvégezni a 213/2001/EK rendelet XXII. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával, az e rendelet 17. cikkének (3) bekezdésében említett ellenőrzésekkel kiegészítve. Amennyiben ezeknek az ellenőrzéseknek az eredményében eltérés mutatkozik, a helyszíni ellenőrzés eredménye számít döntőnek.
(2) Az oltóssavó hiányának bizonyítására a 213/2001/EK rendelet XIX. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazandó.
(3) Az összetett takarmányok keményítőtartalmának meghatározását az e rendelet 17. cikkének (3) bekezdésében említett ellenőrzésekkel kell elvégezni, kiegészítve azokat a 213/2001/EK rendelet XXIII. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával.
(4) A savanyú írópor víztartalmának meghatározását a 213/2001/EK rendelet XXIV. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával kell elvégezni."
2. A III., IV., V. és VI. mellékletet el kell hagyni.
22. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1216/68/EGK, a 3942/92/EGK, a 86/94/EK, a 2721/95/EK, az 1854/96/EK, az 1080/96/EK, az 1081/96/EK, az 1082/96/EK, a 880/98/EK, valamint az 1459/98/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat az e a rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni.
23. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Mindazonáltal a III., IV.4., V., VI. valamint VIII. mellékletekben meghatározott módszereket az e rendelet hatálybalépését követő 18. hónap után kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. január 9-én.