RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3448/93af 6. december 1993 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 43 og 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Traktatens artikel 38 til 47 omhandler udarbejdelsen af en faelles landbrugspolitik, der skal finde anvendelse paa de landbrugsprodukter, der er anfoert i traktatens bilag II;
visse landbrugsprodukter indgaar som bestanddele i adskillige varer, der ikke er anfoert i traktatens bilag II;
det er noedvendigt i tilknytning til den faelles landbrugspolitik og den faelles handelspolitik at traeffe foranstaltninger, saa der dels kan tages hensyn til den betydning, som samhandelen med disse varer har for maalene i traktatens artikel 39, og dels kan tages hensyn til, hvorledes oekonomien for de paagaeldende varer paavirkes af de i henhold til traktatens artikel 43 fastsatte foranstaltninger som foelge af forskellene mellem forsyningsomkostningerne for landbrugsprodukter i og uden for Faellesskabet og de indbyrdes prisforskelle mellem landbrugsprodukter;
ifoelge traktaten henhoerer landbrugspolitik og handelspolitik under Faellesskabet; for at naa traktatens maal er det med hensyn til visse varer fremstillet af landbrugsprodukter noedvendigt at fastlaegge almindelige og komplette regler gaeldende i hele Faellesskabet for samhandelen med disse varer;
ifoelge Raadets forordning (EOEF) nr. 3033/80 af 11. november 1980 om fastsaettelse af en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (4) er visse varer ved indfoersel undergivet en afgift, der er sammensat af et fast element, der skal beskytte forarbejdningsindustrien, og et variabelt element, der skal udligne den eventuelle forskel mellem priserne paa de paagaeldende landbrugsprodukter i Faellesskabet og paa verdensmarkedet;
den ordning, der er fastsat efter forordning (EOEF) nr. 3033/80, boer opretholdes i sin helhed, samtidig med at der foretages visse udvidelser og aendringer; der boer for det foerste med hensyn til visse varer, der er omfattet af denne ordning, og som er anfoert i tabel 1 i bilag B opstilles en liste over de landbrugsprodukter, hvor prisforskellene mellem verdensmarkedet og Faellesskabets marked kan blive udlignet ved indfoersel, og for det andet boer man blandt disse landbrugsprodukter kunne bestemme de basisprodukter, for hvilke disse forskelle faktisk konstateres, idet maengderne af andre landbrugsprodukter og produkter, som er ligestillet hermed eller fremstillet deraf, omregnes til tilsvarende maengder basisprodukter;
det er noedvendigt, at de regler, der gaelder for samhandelen med disse varer, tilpasses paa en raekke punkter for at tage hensyn til udviklingen i Faellesskabets aftaler og den faelles landbrugspolitik;
visse varer henhoerende under kapitel 1 til 24 i den kombinerede nomenklatur er ikke omfattet af forordning (EOEF) nr. 3033/80; disse varer fremstilles ligeledes ved anvendelse af landbrugsprodukter, der er undergivet den faelles landbrugspolitik; den afgift, de paalaegges ved indfoersel, boer derfor ogsaa dels daekke forskellen mellem de konstaterede priser paa verdensmarkedet og paa Faellesskabets marked for de anvendte landbrugsprodukter og dels beskytte forarbejdningsindustrien for de paagaeldende landbrugsprodukter; der boer derfor foretages en samlet fastsaettelse af de regler, der gaelder for alle de varer, som i vaesentligt omfang er fremstillet af landbrugsprodukter;
i forbindelse med aftaler forudser Faellesskabet opretholdelsen af en afgift, der er begraenset til en hel eller delvis daekning af prisforskellene for de anvendte landbrugsprodukter; det er derfor noedvendigt for disse varer at fastlaegge den del af den samlede afgift, der svarer til udligningen af prisforskellene paa de landbrugsprodukter, der tages i betragtning;
udligningen af prisforskellene mellem verdensmarkedet og Faellesskabets marked er for de basisprodukter, der tages i betragtning, sikret ved landbrugsimportafgifter; der boer opretholdes en snaever sammenhaeng mellem beregningen af landbrugselementet af den afgift, der gaelder for varerne, og den afgift, der gaelder for basisprodukter, som indfoeres i uforandret stand;
for at undgaa en foroegelse af de administrative formaliteter boer der ikke anvendes beloeb af ubetydelig stoerrelse, og det boer tillades medlemsstaterne at undlade berigtigelser af beloeb vedroerende en og samme transaktion, naar summen af de beroerte beloeb i sig selv er af ubetydelig stoerrelse;
anvendelsen af praeferenceaftaler boer ikke besvaerliggoere procedurerne for samhandelen med tredjelande; det boer derfor ved gennemfoerelsesbestemmelserne sikres, at en vare, der er angivet til udfoersel under en praeferenceordning, ikke faktisk udfoeres under den normale ordning og omvendt;
der boer fastsaettes en ordning med eksportrestitutioner for visse landbrugsprodukter, der anvendes til fremstilling af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag II, saa producenterne af saadanne varer ikke stilles ringere som foelge af de priser, de maa forsyne sig til paa grund af den faelles landbrugspolitik; saadanne restitutioner kan kun omfatte forskellen mellem den pris for et landbrugsprodukt, der konstateres henholdsvis paa Faellesskabets marked og paa verdensmarkedet; naevnte ordning boer derfor oprettes i forbindelse med hver af de beroerte faelles markedsordninger;
ifoelge artikel 13 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den faelles markedsordning for korn (5) samt de tilsvarende artikler i visse andre forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter ydes der saadanne restitutioner; gennemfoerelsesbestemmelserne boer vedtages efter forvaltningskomitéproceduren i artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 1766/92 og de tilsvarende artikler i de oevrige beroerte forordninger; restitutionsbeloebene boer fastsaettes efter samme procedure som ved fastsaettelsen af restitutioner for landbrugsprodukter, naar de udfoeres i uforandret stand; de faelles gennemfoerelsesbestemmelser for naevnte ordning boer derimod fastsaettes isaer under hensyntagen til fremstillingsprocesserne for de paagaeldende varer; de boer derfor fastlaegges paa samme grundlag;
naervaerende forordnings mekanismer til beskyttelse af landbruget kan vise sig utilstraekkelige under saerlige omstaendigheder; denne risiko bestaar ogsaa i forbindelse med praeferenceaftalerne; for at undgaa at Faellesskabets marked i saadanne tilfaelde er uden beskyttelse mod forstyrrelser som foelge heraf, boer der vaere mulighed for hurtigt at traeffe de noedvendige foranstaltninger;
Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indfoerelse af en EF-toldkodeks (6) boer finde anvendelse paa den handel, der er omfattet af naervaerende forordning;
sondringen mellem landbrugsprodukter henhoerende under traktatens bilag II og varer uden for bilag II er et kriterium, der kun anvendes i Faellesskabet, og som har sit udspring i de interne forhold inden for Faellesskabets landbrug og levnedsmiddelindustri; de forhold, der er fremherskende i visse tredjelande, som Faellesskabet indgaar aftaler med, kan vaere meget forskellige herfra; der boer derfor med hensyn til saadanne aftaler vaere mulighed for, at de generelle regler, der gaelder for forarbejdede landbrugsprodukter, som ikke er omfattet af traktatens bilag II, kan udstraekkes til at finde tilsvarende anvendelse paa visse landbrugsprodukter, der henhoerer under traktatens bilag II;
det er noedvendigt at fortsaette gennemfoerelsesbestemmelser til denne forordning; disse bestemmelser boer fastlaegges efter hoering af en forvaltningskomité, hvori medlemsstaterne er repraesenteret; bestemmelserne boer i saerdeleshed omfatte fastsaettelse af de maengder basislandbrugsprodukter, der anses som medgaaet til fremstillingen af de varer, som er omfattet af forordning (EOEF) nr. 3033/80, og som er anfoert i tabel 1 i bilag B til naervaerende forordning, og naevnte bestemmelser skal erstatte bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 3034/80 af 11. november 1980 vedroerende fastsaettelse af de maengder basisprodukter, der anses som medgaaet til fremstilling af varer, der henhoerer under forordning (EOEF) nr. 3033/80 (7) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ved denne forordning fastsaettes en ordning for handelen med visse varer, der er defineret i stk. 2, tredje led, og
a) til hvis fremstilling et eller flere landbrugsprodukter er blevet anvendt i uforandret eller forarbejdet stand
eller
b) som i henhold til artikel 13, stk. 2, anses for fremstillet af landbrugsprodukter
eller
c) som er tariferet under samme kodenummer i den kombinerede nomenklatur (8-cifret kode) som de under litra a) og b) naevnte varer.
2. I denne forordning forstaas ved:
- landbrugsprodukter: de af traktatens bilag II omfattede produkter
- basisprodukter: visse landbrugsprodukter, som er naevnt i denne forordnings bilag A, eller som er ligestillet med disse produkter eller fremstillet deraf, og for hvilke der konstateres forskelle mellem priserne paa Faellesskabets marked og paa verdensmarkedet. Disse prisforskelle betragtes som repraesentative for prisforskellene for samtlige landbrugsprodukter under ordningen. Dog gaelder foelgende bestemmelser:
i) saafremt der i en praeferenceaftale er fastsat udligning af prisforskelle for andre landbrugsprodukter end dem, der er naevnt i bilag A, kan yderligere basisprodukter i medfoer af denne aftale omfattes af ordningen
ii) saafremt der i en praeferenceaftale med et bestemt omraade er fastsat en saerlig udligningsmaade, kan forskellen mellem prisen i Faellesskabet og paa verdensmarkedet erstattes af den forskel, der er fastlagt i aftalen
- varer: produkter, der ikke er omfattet af traktatens bilag II, men som er anfoert i bilag B, og som helt eller delvis er fremstillet af landbrugsprodukter.
3. Denne forordning kan ligeledes finde anvendelse paa visse landbrugsprodukter, for saa vidt angaar praeferencesamhandel. Listen over saadanne landbrugsprodukter, der er omfattet af reglerne for handelen med varer, fastsaettes i saa fald i den paagaeldende aftale.
AFSNIT I HANDELSORDNING
KAPITEL 1 Indfoersel
Artikel 2
1. Ved indfoersel til Faellesskabet paalaegges de i bilag B anfoerte varer en afgift; ved dennes afgifts fastsaettelse tages der hensyn til:
a) produktions- og afsaetningsvilkaarene for disse varer
b) forskellene mellem priserne paa de landbrugsprodukter, der anses for medgaaet til fremstillingen, dels paa Faellesskabets marked og dels
- priserne ved indfoersel fra tredjelande, naar de samlede omkostninger ved naevnte maengder basisprodukter er hoejere i Faellesskabet, eller
- hvis det er fastsat i en praeferenceaftale, priserne paa landbrugsprodukterne i bestemte tredjelande.
2. For varerne i tabel 1 i bilag B er den i stk. 1 naevnte afgift sammensat af:
- en vaerditold, der udgoer afgiftens faste element, og hvormed der tages hensyn til disse varers produktions- og afsaetningsvilkaar
- et »landbrugselement«, der skal udligne de i stk. 1, litra b), omhandlede prisforskelle.
I landbrugselementet indgaar kun prisforskellene paa de i bilag A naevnte landbrugsprodukter og paa de produkter, der er ligestillet hermed eller fremstillet heraf. Det kan vaere et variabelt element, som fastlaegges i henhold til artikel 3, eller et fast beloeb, som fastlaegges i henhold til artikel 5.
3. For varerne i tabel 2 i bilag B udgoeres landbrugselementet af en told og/eller et specifikt beloeb fastsat pr. maaleenhed.
Dette landbrugselement kan i stedet vaere et landbrugselement af en af de i stk. 2 omhandlede former, naar det er fastsat i en praeferenceaftale, som Faellesskabet har indgaaet.
4. Det er ikke tilladt at opkraeve anden told eller andre afgifter med tilsvarende virkning end den i stk. 1 omhandlede afgift, jf. dog artikel 10.
Artikel 3
1. Kommissionen fastsaetter et variabelt element for hver vare i tabel 1 i bilag B.
Det variable element beregnes paa grundlag af den i medfoer af artikel 13, stk. 2, fastsatte maengde basisprodukter, der anses for at vaere medgaaet til fremstillingen af den paagaeldende vare, og de i stk. 2 omhandlede prisforskelle.
Listen over basisprodukter, som maengden af landbrugsprodukter skal omregnes til, udarbejdes i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1.
2. For hvert basisprodukt skal Kommissionen:
- enten beregne forskellen mellem:
a) den gennemsnitlige taerskelpris, der gaelder i den referenceperiode, for hvilken det variable element fastsaettes
og
b) gennemsnittet af de cif-priser, bortset fra saerlige cif-priser, eller de priser franko graense, der er anvendt ved fastsaettelsen af importafgiften for basisproduktet for perioden forud for fastsaettelsesperioden,
- eller, for isoglucose, anvende gennemsnittet af de i artikel 16, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 1785/81 (8) omhandlede importafgifter, der har vaeret gaeldende i perioden forud for fastsaettelsesperioden.
3. Den i stk. 2 omhandlede periode er et kvartal. Den kan dog opdeles i to delperioder paa en og to maaneder, hvis kvartalet straekker sig over to forskellige kalenderaar eller to forskellige produktionsaar, eller vaere laengere end et kvartal i forbindelse med praeferenceaftaler.
Ved konstateringen af cif-priserne, priserne franko graense og importafgifterne tages der ikke hensyn til oplysningerne vedroerende de sidste 20 dage af perioden forud for fastsaettelsesperioden.
4. Hvis en af de stoerrelser, der anvendes til beregningen af den i stk. 2 omhandlede prisforskel, ikke foreligger for et eller flere basisprodukter, benytter Kommissionen i stedet den tilsvarende stoerrelse for den naermest liggende periode, korrigeret for en eventuel maanedlig graduering eller andre kendte forhold, der har indflydelse paa sammenligningen mellem niveauet af den paagaeldende stoerrelse for den periode, for hvilken oplysningen ikke foreligger, og for den periode, der traeder i stedet.
Naar den stoerrelse, der ikke foreligger, er fastlagt, kan Kommissionen fastsaette korrigerede variable elementer, hvis der som foelge af anvendelsen af foerste afsnit opstaar eller er fare for alvorlige forstyrrelser af samhandelen.
Artikel 4
1. Naar den faelles toldtarif foreskriver en maksimumstoldsats, maa den i artikel 2, stk. 2, omhandlede afgift ikke overstige denne maksimumssats.
Kraever anvendelsen af maksimumstoldsatsen, at saerlige betingelser er opfyldt, fastlaegges disse betingelser efter proceduren i artikel 11, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (9).
2. Naar maksimumstoldsatsen omfatter en tillaegstold for visse former for sukker beregnet som saccharose (tts) eller for mel (ttm), beregnes denne tillaegstold ved alt efter tilfaeldet at betragte enten sukker eller mel som eneste landbrugsprodukt for saa vidt angaar den paagaeldende vare.
Maengden af sukker eller mel bestemmes i henhold til artikel 13, stk. 1.
Hvis de faktisk medgaaede maengder sukker eller mel ikke kendes, jf. naevnte artikel, bestemmes disse maengder efter de samme regler som ved beregningen af landbrugselementet.
3. Kommissionen bestemmer for hver af de i artikel 3, stk. 3, omhandlede perioder:
a) tillaegstoldens stoerrelse, beregnet i henhold til stk. 2
b) de prisforskelle, der finder anvendelse paa tillaegstolden, bestemt i henhold til artikel 3, stk. 2.
Artikel 5
1. Hvis der i stedet for de importafgifter, der gaelder ved indfoersel af de basisprodukter, der er anfoert i bilag A, anvendes faste beloeb, beregnes de variable elementer, der gaelder for de varer, der er anfoert i tabel 1 i bilag B, paa grundlag af disse beloeb.
2. For hvert basisprodukt, der tages i betragtning ved beregningen af landbrugselementet af afgiften, traeder det for det paagaeldende basisprodukt gaeldende beloeb i stedet for det beloeb, der er beregnet i henhold til artikel 3, stk. 2.
3. Den dato, fra hvilken de faste beloeb, der gaelder ved indfoersel af basisprodukter, tages i betragtning ved bestemmelsen af afgiftens landbrugselement, bestemmes efter proceduren i artikel 16.
Artikel 6
1. I forbindelse med aftaler om praeferencesamhandel, der respekterer faellesskabslovgivningen om forarbejdede landbrugsprodukter, kan der ved bestemmelsen af landbrugselementet:
a) i stedet for de maengder landbrugsprodukter, der anses for at vaere medgaaet ifoelge artikel 13, stk. 2, anvendes de maengder, der i oprindelseslandet faktisk er medgaaet til fremstilling af den importerede vare, hvis Faellesskabet har indgaaet en toldsamarbejdsaftale om konstatering af saadanne maengder; i saa fald kan der fastlaegges omregningskoefficienter under hensyntagen til parternes respektive definitioner af basisprodukterne, saaledes at de bliver direkte sammenlignelige
b) i stedet for den i artikel 3, stk. 2, omhandlede prisforskel anvendes enten en ordning med direkte udligning af forskellene mellem landbrugspriserne i Faellesskabet i det paagaeldende omraade eller en direkte udligning i forhold til en i faellesskab fastsat pris, der er anerkendt for det paagaeldende omraade
c) saafremt anvendelsen af litra b) foerer til forskelle, der er af ringe betydning for de omfattede varer, i stedet for denne ordning anvendes en ordning med faste beloeb eller satser.
2. Anvendelsesperioden for de i stk. 1 omhandlede landbrugselementer kan vaere forskellig fra den, der anvendes for samhandel, der ikke er omfattet af praeferenceordninger.
3. I stedet for den vaerditold, der svarer til landbrugselementet af afgiften for de i tabel 2 i bilag B anfoerte varer, kan der anvendes et andet landbrugselement, naar det er fastsat i en praeferenceaftale.
4. Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk. 1, 2 og 3 vedtages efter proceduren i artikel 16, for saa vidt den paagaeldende praeferenceaftale fastlaegger:
- de landbrugspriser, der laegges til grund i forbindelse med aftalen
- den hyppighed, med hvilken landbrugselementerne fastsaettes
- de varer og landbrugsprodukter, der undergives aftalens regler.
Hvis et eller flere af disse elementer ikke fastlaegges i aftalen, fastsaetter Raadet det eller dem efter proceduren i traktatens artikel 113.
5. De oevrige gennemfoerelsesbestemmelser, der er noedvendige for etableringen af praeferenceordningerne, fastsaettes efter proceduren i artikel 16.
Bestemmelserne vedroerer bl.a.:
- udfaerdigelsen af og forretningsgangen for de dokumenter, der er noedvendige for anvendelsen af saadanne ordninger
- foranstaltninger, der er noedvendige for at undgaa omgaaelsestransaktioner.
Artikel 7
1. Hvis det i en praeferenceaftale er fastsat, at der skal foretages en gradvis nedsaettelse eller afvikling af den i artikel 2, stk. 1, litra a), omhandlede del af afgiften, er denne del lig med det faste element, for saa vidt angaar de i tabel 1 i bilag B anfoerte varer. For de oevrige i aftalen omhandlede varer beregnes denne del af afgiften ved i den samlede afgift at fratraekke det landbrugselement, der foelger af aftalen, medmindre der i aftalen er fastsat en anden metode til bestemmelse af denne del.
2. Hvis det i en praeferenceaftale er fastsat, at der skal foretages en nedsaettelse af landbrugselementet af afgiften, vedtages de naermere regler for bestemmelse og anvendelse af saadanne nedsatte landbrugselementer efter proceduren i artikel 16, for saa vidt aftalen fastlaegger:
- de produkter, for hvilke der skal foretages en saadan nedsaettelse
- maengden af varer eller vaerdien af de kontingenter, som nedsaettelserne finder anvendelse paa, eller metoden til beregning af saadanne maengder eller vaerdier
- nedsaettelsen af landbrugselementet for hvert beroert basisprodukt.
Hvis den paagaeldende aftale ikke fastlaegger et eller flere af disse elementer, fastsaettes det eller de paagaeldende elementer af Raadet efter proceduren i traktatens artikel 113.
KAPITEL 2 Udfoersel
Artikel 8
1. Ved udfoersel af varer kan der for de landbrugsprodukter, der er medgaaet, og som opfylder betingelserne i traktatens artikel 9, stk. 2, ydes eksportrestitutioner, der beregnes i henhold til forordningerne om den faelles markedsordning for de paagaeldende sektorer.
Der maa ikke ydes eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som indgaar i varerne, og som ikke falder ind under en faelles markedsordning, der omfatter ydelse af restitutioner ved udfoersel i form af disse varer.
2. Listen over de varer, for hvilke der ydes eksportrestitutioner, fastlaegges under hensyntagen til:
- virkningen af forskellen mellem priserne paa Faellesskabets marked og verdensmarkedet for de landbrugsprodukter, der anvendes
- noedvendigheden af helt eller delvis at daekke denne forskel for at muliggoere udfoersel af de landbrugsprodukter, der anvendes i de paagaeldende varer.
Listen vedtages i henhold til forordningerne om de faelles markedsordninger inden for landbruget.
3. De faelles gennemfoerelsesbestemmelser for den i naervaerende artikel omhandlede restitutionsordning vedtages efter proceduren i artikel 16.
Restitutionsbeloebene fastsaettes efter samme procedure som for restitutionerne for de paagaeldende landbrugsprodukter, naar de udfoeres i uforandret stand.
4. Naar der i forbindelse med en praeferenceaftale er etableret en ordning med direkte udligning som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b), fastsaettes beloebene for udfoersler til det eller de lande, der er omfattet af aftalen, paa de i aftalen fastsatte betingelser, samlet og paa samme grundlag som landbrugselementet af afgiften.
Beloebene fastsaettes efter proceduren i artikel 16. Eventuelle noedvendige gennemfoerelsesbestemmelser til dette stykke og isaer foranstaltninger til sikring af, at varer, der er anmeldt til udfoersel under en praeferenceordning, ikke udfoeres under en ikke-praeferenceordning eller omvendt, fastsaettes efter samme procedure.
Hvis metoder til analyse af de medgaaede landbrugsprodukter viser sig noedvendige, boer de metoder, der skal anvendes ved eksportrestitutioner til tredjelande for samme landbrugsprodukter, anvendes.
Artikel 9
Saafremt der i henhold til en forordning om den faelles markedsordning for en bestemt sektor fastsaettes afgifter eller andre foranstaltninger ved udfoersel af et af de i bilag A anfoerte landbrugsprodukter, kan der efter proceduren i artikel 16 og under hensyntagen til forarbejdningsindustriens saerlige interesser vedtages passende foranstaltninger for visse varer, hvis udfoersel paa grund af deres hoeje indhold af det paagaeldende landbrugsprodukt og deres anvendelsesmuligheder kan skade virkeliggoerelsen af den maalsaetning, der er opstillet for den paagaeldende landbrugssektor.
AFSNIT II ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 10
Naar en nedsaettelse af det landbrugselement, der finder anvendelse ved indfoersel af varer i forbindelse med en praeferenceaftale, indebaerer en risiko for forstyrrelse af landbrugsmarkederne eller markederne for de beroerte varer, finder de beskyttelsesklausuler, der gaelder ved indfoersel af de paagaeldende landbrugsprodukter, ogsaa anvendelse paa de i bilag B anfoerte varer.
Ved vurderingen af de paagaeldende forstyrrelser tages der hensyn til kendetegnene for de varer, der rent faktisk er indfoert under praeferenceordningen, sammenholdt med kendetegnene for de varer, der traditionelt indfoertes inden etableringen af den paagaeldende ordning.
Artikel 11
Den maengde landbrugsprodukter, der er omfattet af forordningerne om de faelles markedsordninger, og som med henblik paa eller som foelge af udfoersel ikke paalaegges importafgifter eller andre afgifter med tilsvarende virkning som told, fastsaettes i overensstemmelse med forordning (EOEF) nr. 2913/92.
Den maengde varer, som tillades indfoert under proceduren for aktiv foraedling, og som derfor ikke paalaegges den i artikel 2 omhandlede afgift, med henblik paa eller som foelge af udfoersel af andre varer er den til fremstillingen af disse varer rent faktisk medgaaede maengde.
Artikel 12
1. Raadet kan efter proceduren i traktatens artikel 113 aendre tabel 1 i bilag B.
2. Tabel 2 i bilag B kan aendres efter proceduren i artikel 16 med henblik paa en tilpasning til aftaler indgaaet af Faellesskabet.
3. Kommissionen tilpasser bilagene til aendringerne af den kombinerede nomenklatur, saaledes at den ordning, der var gaeldende inden aendringerne, opretholdes uaendret.
Artikel 13
1. For at kunne beregne afgiftens landbrugselement fastlaegges for ikke-praeferencehandelens vedkommende en liste over basisprodukter efter proceduren i artikel 16.
Basisprodukterne udvaelges paa grundlag af deres betydning for den internationale handel og deres prisniveaus repraesentativitet for de andre relevante landbrugsprodukter som helhed.
Maengderne af andre landbrugsprodukter, der anses for medgaaet, omregnes til tilsvarende maengder basisprodukter under behoerig hensyntagen til de omregningsfaktorer, der er fastsat af Raadet som led i den faelles landbrugspolitik.
2. De maengder basisprodukter, der anses for at vaere medgaaet til fremstilling af de i denne forordning omhandlede varer eller eventuelt af de landbrugsprodukter, som foelger den handelsordning, der fastsaettes ved denne forordning, fastlaegges efter proceduren i artikel 16, naar sammensaetningen af disse varer eller produkter ikke er godtgjort.
3. Visse landbrugsprodukter kan efter proceduren i artikel 16 ligestilles med basisprodukter for at opnaa et sammenligningsgrundlag for priserne, uden at de ligestillinger, som Raadet har fastsat i forbindelse med den faelles landbrugspolitik, beroeres heraf.
4. De kendetegn for basisprodukter, der er noedvendige for at opnaa et sammenligningsgrundlag for priserne, fastlaegges efter proceduren i artikel 16.
Artikel 14
1. Der kan efter proceduren i artikel 16 fastsaettes en taerskel eller taerskler, under hvilke de beloeb, der fastlaegges ifoelge artikel 3, stk. 2, saettes til nul. For at undgaa kunstige handelsstroemme kan det efter samme procedure paa visse betingelser bestemmes, at de beloeb, der er fastlagt ifoelge artikel 3, stk. 2, ikke skal anvendes.
2. Der kan efter proceduren i artikel 16 fastsaettes en taerskel, under hvilken medlemsstaterne kan undlade at anvende beloeb, der i henhold til denne forordning skal udbetales eller opkraeves, og som er knyttet til én og samme oekonomiske transaktion, hvis summen af beloebene ligger under naevnte taerskel.
Artikel 15
Kommissionen bistaas af en forvaltningskomité for »horisontale spoergsmaal i forbindelse med handel med forarbejdede landbrugsprodukter uden for bilag II«, i det foelgende benaevnt »komitéen«, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.
Artikel 16
Naar der henvises til proceduren i denne artikel, finder foelgende bestemmelser anvendelse. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver en udtalelse om foranstaltningerne inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af komitéen afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I saa fald kan Kommissionen udsaette gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa hoejst én maaned regnet fra datoen for denne underretning.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden én maaned.
Artikel 17
Komitéen kan behandle ethvert andet spoergsmaal, der forelaegges af formanden, enten paa dennes eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.
Artikel 18
Efter proceduren i artikel 16 kan
- de beloeb, der foelger af anvendelsen af denne forordning, aendres, hvis der i en tremaanedersperiode:
- foretages en aendring af en taerskelpris
- indfoeres, aendres eller afskaffes en produktionsrestitution eller stoette, der er gaeldende i alle medlemsstaterne
- der traeffes foranstaltninger med henblik paa at tilpasse bestemmelserne i denne forordning til de aendringer af teknisk karakter, som maatte blive foretaget i ordningen for landbrugsprodukter.
Artikel 19
Metoderne til kvalitativ og kvantitativ analyse af varer og de oevrige tekniske forskrifter, der er noedvendige til deres identifikation eller til bestemmelse af deres sammensaetning, vedtages efter proceduren i artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 2658/87.
Artikel 20
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de for anvendelsen af denne forordning noedvendige oplysninger dels om varernes indfoersel, udfoersel og om fornoedent deres fremstilling og dels om de administrative gennemfoerelsesforanstaltninger. De naermere regler vedroerende denne meddelelse fastsaettes efter proceduren i artikel 16.
Artikel 21
Forordning (EOEF) nr. 3033/80 ophaeves med virkning fra den 1. januar 1994. Henvisninger til den ophaevede forordning anses som henvisninger til naervaerende forordning.
Forordning (EOEF) nr. 3034/80 ophaeves fra ikrafttraedelsesdatoen for den forordning, der vedtages i henhold til artikel 13.
Artikel 22
1. Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1994.
2. Anvendelsen af denne forordning paa casein henhoerende under KN-kode 3501 10 og paa caseinat og andre produkter afledt af casein henhoerende under KN-kode 3501 90 90 udsaettes, indtil Raadet har truffet naermere afgoerelse herom.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. december 1993.
A Tanács 3448/93/EK rendelete
(1993. december 6.)
a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 113. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 38-47. cikke rendelkezik a Szerződés II. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékekre kiterjedő közös agrárpolitika megalkotásáról;
mivel bizonyos mezőgazdasági termékeket számos, a Szerződés II. mellékletében nem szereplő árucikk tartalmaz;
mivel a közös agrár- és kereskedelempolitika keretében intézkedéseket kell hozni arról, hogy figyelembe vegyék az ezen árucikkek kereskedelmének a Szerződés 39. cikkének céljaira gyakorolt hatását, valamint azt, hogy a Szerződés 43. cikke végrehajtása érdekében elfogadott intézkedések hogyan hatnak ezen áruk gazdasági helyzetére, tekintettel a Közösségen belül és kívül a mezőgazdasági termékek beszerzési költségei, valamint a mezőgazdasági termékek árai közötti különbségekre;
mivel a Szerződés meghatározza, hogy az agrár- és a kereskedelempolitika közösségi szintű politika; mivel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre általános és átfogó szabályokat kell megállapítani, amelyeket a Közösség egészében alkalmazni kell ezen árucikkek kereskedelmében, hogy a Szerződés céljai megvalósuljanak;
mivel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre vonatkozó kereskedelmi szabályokról szóló, 1980. november 11-i 3033/80/EGK tanácsi rendelet [4] előírja, hogy bizonyos árucikkek behozatalára a feldolgozóipar védelme érdekében egy rögzített összetevőből, valamint a vonatkozó mezőgazdasági termékek Közösségen belüli és világpiaci árai közötti különbség ellensúlyozására egy változó összetevőből álló díjat kell kivetni;
mivel a későbbiekben ismertetett kiegészítésekkel és bizonyos módosításokkal fenn kell tartani a 3033/80/EGK rendelettel bevezetett szabályozás által képviselt általános megközelítést; mivel azokkal az árucikkekkel kapcsolatban, amelyekre a B. melléklet 1. táblázatában felsoroltak szerint a kereskedelmi szabályokat alkalmazni kell, egyrészről helyénvaló az olyan mezőgazdasági termékek jegyzékének az összeállítása, amelyeknek a világpiaci és a Közösségen belüli piaci ára közötti különbség behozatalkor kiegyenlíthető, másrészről lehetőséget kell biztosítani azoknak az alaptermékeknek a meghatározására az érintett mezőgazdasági termékek között, amelyeknél az ilyen különbséget ténylegesen megállapították, valamint az egyéb mezőgazdasági termékek, megfeleltetett termékek, vagy az ezek feldolgozásából keletkező termékek mennyiségének a meghatározására, az alaptermékek egyenértékű mennyiségére átszámítva;
mivel az e termékek kereskedelmében alkalmazandó szabályokat folyamatosan módosítani kell, tekintettel a Közösség megállapodásaiban és a közös agrárpolitikában bekövetkezett változásokra;
mivel a 3033/80/EGK rendelet nem vonatkozik a kombinált nómenklatúra 1-24. árucsoportjában felsorolt egyes árucikkekre; mivel ezeket szintén a közös agrárpolitika hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékekből állítják elő; mivel az ilyen árucikkek behozatalakor kivetett díjnak fedeznie kell az előállításukhoz használt mezőgazdasági termékek világpiaci ára és a Közösségen belüli piaci ára közötti különbözetet és biztosítania kell az érintett feldolgozóipar védelmét; mivel ezért egységesíteni kell a jelentős mértékben mezőgazdasági termékekből előállított összes árucikkre vonatkozó szabályokat;
mivel a megkötött megállapodások értelmében a Közösségnek az ilyen terheket, teljes egészében vagy részben, a szóban forgó árucikkek előállításához felhasznált mezőgazdasági termékek árkülönbözetére kell korlátoznia; mivel ennek megfelelően ezekre az árucikkekre meg kell határozni a díjnak azt a részét, amely a figyelembe vett mezőgazdasági termékek árai közötti különbözetet fedi le;
mivel az érintett alaptermékeknél a világpiaci és a Közösségen belüli piaci árak különbözetének a kiegyenlítése mezőgazdasági lefölözések formájában történik; mivel szoros kapcsolatot kell fenntartani az árucikkek esetében alkalmazott díj mezőgazdasági alkotóelemének kiszámítása, valamint a változatlan formában behozott alaptermékekre alkalmazott díj kiszámítása között;
mivel az indokolatlan adminisztrációs terhek elkerülése érdekében a jelentéktelen összegek alkalmazása kerülendő, és a tagállamoknak engedélyezni kell, hogy egy adott ügylettel összefüggésben ne kelljen a vonatkozó összegeket kiigazítaniuk, ha az érintett összegek egyenlege önmagában is elhanyagolható;
mivel a preferenciális megállapodások végrehajtásának nem szabad bonyolítaniuk a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben alkalmazott eljárásokat; mivel a végrehajtási szabályoknak ennek érdekében biztosítaniuk kell, hogy a preferenciális elbánás keretében kivitelre vámkezelt árukat ténylegesen ne az általános szabályok szerint exportálják, és fordítva;
mivel szabályokat kell alkotni a Szerződés II. mellékletében nem szereplő árucikkek előállításához használt egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítésekre vonatkozóan annak érdekében, hogy a termelők ne kerüljenek hátrányos helyzetbe azon árak miatt, amelyeken az említett árucikkeket a közös agrárpolitika következtében beszerezni kényszerülnek; mivel a visszatérítések csak a mezőgazdasági termékeknek a Közösség piacán, illetve a világpiacon érvényes árai közötti különbözetet fedhetik le; mivel az ilyen szabályozást ennek megfelelően az érintett piacok közös szervezésének részeként lehet kialakítani;
mivel a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendelet [5] 13. cikke, valamint a mezőgazdasági termékek piacának közös szervezésére vonatkozó egyéb rendeletek megfelelő cikkei rendelkeznek az ilyen visszatérítések nyújtásáról; mivel a végrehajtási szabályokat az 1766/92/EGK rendelet 23. cikkében és az egyéb rendeletek vonatkozó cikkeiben említett irányítóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni; mivel a visszatérítések összegét ugyanazon eljárás keretében kell rögzíteni, mint amelyben a változatlan állapotban exportált mezőgazdasági termékekre vonatkozó visszatérítéseket rögzítik; mivel az említett eljárásra vonatkozó végrehajtási szabályokat alapvetően az érintett árucikkek előállítási folyamataira tekintettel kell kialakítani; mivel a végrehajtási szabályokat ennek megfelelően ugyanazon az alapon kell kialakítani;
mivel az e rendeletben meghatározott mezőgazdasági piacvédelmi szabályozás rendkívüli körülmények esetén elégtelennek bizonyulhat; mivel e kockázat a preferenciális megállapodásokkal összefüggésben is felmerülhet; mivel annak elkerülésére, hogy az ebből adódó piaci zavarokkal szemben a közös piac védelem nélkül maradjon, helyénvaló minden szükséges intézkedés gyors ütemben történő meghozatala;
mivel a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletet [6] alkalmazni kell az e rendelet hatálya alá tartozó kereskedelemben;
mivel a Szerződés II. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékek és az abban nem szereplő árucikkek megkülönböztetése a Közösségre - a mezőgazdaság és az élelmiszeripar Közösségen belüli helyzete alapján - jellemző szempont; mivel a helyzet jelentősen különbözhet egyes harmadik országokban, amelyekkel a Közösség megállapodást köt; mivel ezért e megállapodásokban rendelkezni lehet a Szerződés II. mellékletében nem szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozó általános szabályok értelemszerű kiterjesztésének lehetőségéről a Szerződés II. mellékletében szereplő egyes mezőgazdasági termékekre;
mivel e rendelethez részletes végrehajtási szabályok szükségesek; mivel helyénvaló, hogy e részletes szabályokat egy irányítóbizottsággal való konzultáció után állapítsák meg, amelyben a tagállamok képviseltetik magukat; mivel e szabályoknak tartalmazniuk kell különösen a 3033/80/EGK rendelet hatálya alá tartozó és az e rendelet B. mellékletének 1. táblázatában felsorolt árucikkek előállításához felhasználtnak minősülő alaptermékek mennyiségének meghatározására vonatkozó szabályokat, amelyek a 3033/80/EGK rendelet hatálya alá tartozó áruk előállításánál felhasználtnak minősülő alaptermékek mennyiségének rögzítéséről szóló, 1980. november 11-i 3034/80/EGK tanácsi rendelet [7] helyébe lépnek,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) E rendelet megállapítja a (2) bekezdés harmadik francia bekezdésében meghatározott egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokat:
a) ha előállításuk során egy vagy több mezőgazdasági terméket használtak fel akár feldolgozatlan, akár feldolgozott formában; vagy
b) ha a 13. cikk (2) bekezdése értelmében mezőgazdasági termékekből előállított terméknek minősülnek; vagy
c) ha ugyanazon a kombinált nómenklatúra szerinti (nyolcjegyű) vámtarifaszám alá tartoznak, mint az a) és b) pontban felsorolt árucikkek.
(2) E rendelet alkalmazásában:
- "mezőgazdasági termékek": a Szerződés II. mellékletében szereplő termékek,
- "alaptermékek": az e rendelet A. mellékletében felsorolt egyes mezőgazdasági termékek, vagy azokhoz hasonló, illetve az azok feldolgozásából keletkező termékek, azokban az esetekben, amikor megállapították a Közösségen belüli piaci és a világpiaci árak különbözetét. Ezt az árkülönbözetet az összes figyelembe vehető termék esetében reprezentatívnak kell tekinteni.
Azonban:
i. amennyiben preferenciális megállapodás rendelkezik az A. mellékletben felsoroltakon kívül más mezőgazdasági termékek árának a kiegyenlítéséről, további alaptermékek kerülhetnek be a kérdéses megállapodás alapján figyelembe vehető termékek közé;
ii. amennyiben egy meghatározott területre vonatkozóan preferenciális megállapodás jött létre, amely különleges kiegyenlítési mechanizmusról rendelkezik, a Közösség piacán és a világpiacon érvényes árak közötti különbözet helyébe az említett megállapodásban meghatározott különbözet léphet.
- "árucikkek": a Szerződés II. mellékletében nem szereplő, e rendelet B. mellékletében felsorolt, teljesen vagy részben mezőgazdasági termékekből előállított termékek.
(3) E rendelet alkalmazandó bizonyos mezőgazdasági termékekre is a preferenciális kereskedelem keretében.
Ebben az esetben az árukereskedelemre vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek jegyzékét az érintett megállapodás határozza meg.
I. CÍM
KERESKEDELMI SZABÁLYOK
1. FEJEZET
Behozatal
2. cikk
(1) A Közösségbe történő behozatalkor a B. mellékletben felsorolt árucikkekre díjat vetnek ki. A díj megállapításánál a következőket kell figyelembe venni:
a) az árucikkek előállításának és értékesítésének feltételei;
b) az előállításukhoz felhasználtnak minősülő mezőgazdasági termékek Közösségen belüli piaci ára és
- a harmadik országokból származó import ára közötti különbözet, amennyiben a kérdéses alaptermékek összköltsége a Közösségen belül magasabb, illetve
- amennyiben a preferenciális megállapodás úgy rendelkezik, a mezőgazdasági termékek harmadik országbeli árai közötti különbözet.
(2) A B. melléklet 1. táblázatában felsorolt árucikkeknél az (1) bekezdésben említett díj a következőket foglalja magában:
- egy értékvámot, amely a díj rögzített összetevője, figyelembe véve az árucikkek előállítási és értékesítési feltételeit, valamint
- egy "mezőgazdasági alkotóelemet" az (1) bekezdés b) pontjában említett árkülönbözetek ellentételezésére.
A mezőgazdasági alkotóelem csak az A. mellékletben említett mezőgazdasági termékek, az azokhoz hasonló termékek, illetve az azok feldolgozásával létrejövő termékek árkülönbözeteit veheti figyelembe.
A 3. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban alkalmazható változó összetevő formájában, illetve az 5. cikkben meghatározott feltételek mellett rögzített összetevőként.
(3) A B. melléklet 2. táblázatában felsorolt árucikkeknél a mezőgazdasági alkotóelem egy vámot vagy egy adott mértékegységre vonatkozó összeget tartalmaz.
Amennyiben a preferenciális megállapodás úgy rendelkezik, a (2) bekezdésben említett formák egyike e mezőgazdasági alkotóelem helyébe léphet.
(4) A 10. cikkre is figyelemmel, tilos az 1. cikkben elrendelteken kívül egyéb vám vagy azzal azonos hatású díj kivetése.
3. cikk
(1) A Bizottság a B. melléklet 1. táblázatában felsorolt valamennyi árucikkre meghatározza a változó összetevőt.
A változó összetevőt az alaptermékeknek a 13. cikk (2) bekezdése szerint meghatározott, a szóban forgó árucikk előállítása során felhasználtnak minősülő mennyisége, valamint a (2) bekezdésben említett árkülönbözetek alapján kell meghatározni.
Az alaptermékek jegyzékét, amelyekre a mezőgazdasági termékmennyiségeket át kell számítani a 13. cikk (1) bekezdésével összhangban kell meghatározni.
(2) A Bizottság az alaptermékek mindegyikére:
- vagy megállapítja a különbözetet
a) a változó összetevő meghatározására megállapított bázisidőszak alatt alkalmazandó átlagos küszöbár, és
b) a változó összetevő meghatározására megállapított időszakot megelőző időszak alatt a lefölözés rögzítéséhez használt átlagos CIF-ár (a különleges CIF-ár kivételével), illetve adott esetben, a határparitásos ár között,
- vagy, az izoglükóz esetében, elfogadja az összetevők meghatározására vonatkozó időszakot megelőző időszak alatt alkalmazandó, az 1785/81/EGK rendelet [8] 16. cikke (6) bekezdésében említett átlagos lefölözést.
(3) A (2) bekezdésben említett időszak egy negyedév. Két részszakaszra osztható, amelyek egy, illetve két hónapból állnak, amennyiben a negyedév két naptári évre, illetve két gazdasági évre esik, illetve a preferenciális megállapodások keretében egy negyedévnél hosszabb is lehet.
A CIF- és a határparitásos árak, illetve a lefölözések kiszámításánál az összetevő meghatározását megelőző legalább 20 napos időszakra vonatkozó adatokat nem kell figyelembe venni.
(4) Ha a (2) bekezdésben említett árkülönbözet kiszámításához felhasznált adatok valamelyike egy vagy több alaptermékre nem áll rendelkezésre, a Bizottság a hiányzó adatot a legközelebbi rendelkezésre álló időszakra vonatkozó megfelelő adattal helyettesíti, és amennyiben szükséges, a kifizetések havi ütemezésével, illetve a hiányzó adat és az annak pótlására kiválasztott adat összehasonlítását érintő bármely egyéb rendelkezésre álló adattal kiigazítva.
A hiányzó adat meghatározásakor, a Bizottság megállapíthat egy kiigazított változó összetevőt, ha az előző bekezdés alkalmazása a kereskedelmet súlyosan megzavarná, illetve annak veszélyével fenyeget.
4. cikk
(1) Ahol a közös vámtarifa maximális vámterhet ír elő, a 2. cikk (2) bekezdésében előírt díj mértéke nem haladhatja meg azt.
Amennyiben a maximális vámteher csak meghatározott feltételek mellett alkalmazható, e feltételeket a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a közös vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet [9] 11. cikkének (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
(2) Amennyiben a maximális vámteher a szacharózban megadott különféle cukrokra (AD S/Z), illetve a lisztre (AD F/M) kiegészítő vámot is tartalmaz, az ilyen kiegészítő vámot úgy kell kiszámítani, hogy az esettől függően a cukrot, illetve a lisztet mint egyetlen mezőgazdasági terméket kell figyelembe venni.
A cukor vagy liszt mennyiségét a 13. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételek figyelembevételével kell megállapítani.
Amennyiben a cukor vagy liszt ténylegesen felhasznált mennyisége a 13. cikk (1) bekezdése szerint nem ismert, ezeket a mennyiségeket ugyanolyan feltételek figyelembevételével kell meghatározni, mint amelyeket a mezőgazdasági alkotóelem megállapítása céljából alkalmaztak.
(3) A Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett minden egyes időszakra megállapítja:
a) az e cikk (2) bekezdése szerint kiszámított kiegészítő vám összegét;
b) a 3 cikk (2) bekezdése szerint megállapított, a kiegészítő vámoknál alkalmazandó árkülönbözeteket.
5. cikk
(1) Ha az A. mellékletben említett alaptermékek behozatalakor alkalmazandó lefölözéseket rögzített összegek váltják fel, a B. melléklet 1. táblázatában említett árucikkek esetében alkalmazandó változó összetevőt ezen összegek alapján kell kiszámítani.
(2) A díj mezőgazdasági alkotóelemének kiszámításakor a figyelembe veendő egyes alaptermékeknél a 3. cikk (2) bekezdésének alkalmazásával megállapított összeg helyébe a felhasználtnak minősülő alaptermék esetében alkalmazandó összeg lép.
(3) A díj mezőgazdasági alkotóelemének megállapításakor az alaptermékek behozatala esetén a rögzített összegek figyelembevételének kezdő időpontját a 16. cikkben megállapított eljárás szerint kell meghatározni.
6. cikk
(1) A feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozó közösségi jogszabályok követelményeinek eleget tevő országokkal kötött preferenciális megállapodások keretében folytatott kereskedelem esetén a mezőgazdasági alkotóelem meghatározása céljából:
a) a 13. cikk (2) bekezdése szerint meghatározott, felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei helyébe az importáruk előállításához ténylegesen felhasznált mennyiségek léphetnek, ha a Közösség olyan vámügyi együttműködésről szóló megállapodást kötött, amely szabályozza az ilyen mennyiségek megállapítását; ebben az esetben az átváltási együtthatókat az alaptermékekre vonatkozó, a felek által alkalmazott meghatározások figyelembevételével lehet megállapítani, hogy azok közvetlenül összehasonlíthatók legyenek;
b) a 3. cikk (2) bekezdésében említett árkülönbözet helyébe a Közösség és az érintett térség mezőgazdasági árai közötti különbözetet közvetlenül kiegyenlítő rendszer, illetve az érintett térség esetén elismert, közösen megállapított árral szemben alkalmazott közvetlen kiegyenlítés léphet;
c) amennyiben a b) pont alkalmazása az érintett árucikkekre csekély hatással bíró különbözeteket eredményez, e megoldás helyébe egy átalányösszeget vagy -kulcsot tartalmazó rendszer léphet.
(2) Az (1) bekezdésben említett mezőgazdasági alkotóelemek a nem preferenciális kereskedelem számára rendelkezésre álló időszaktól eltérő időszak alatt is alkalmazhatók.
(3) A B. melléklet 2. táblázatában szereplő árucikkekre vonatkozó díj mezőgazdasági alkotóelemének megfelelő értékvámok helyébe más mezőgazdasági alkotóelem megfelelő értékvámja léphet, amennyiben arról preferenciális megállapodás rendelkezik.
(4) Az (1)-(3) bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint kell elfogadni, amennyiben a vonatkozó preferenciális megállapodás meghatározza:
- a megállapodásban elfogadott mezőgazdasági árakat,
- azt az időszakot, amelyre e mezőgazdasági alkotóelemeket rögzítették,
- a megállapodás hatálya alá tartozó bármely árucikket és mezőgazdasági terméket.
A szóban forgó megállapodásban nem rögzített bármely összetevőt vagy összetevőket a Tanács a Szerződés 113. cikkében meghatározott eljárás szerint fogadja el.
(5) A preferenciális rendszer biztosításához szükséges egyéb végrehajtási szabályokat a 16. cikkben megfogalmazott eljárással összhangban kell meghatározni.
E végrehajtási szabályok különösen:
- a rendszer kedvezményeiben való részesedéshez szükséges dokumentumok kitöltésére és továbbítására,
- a kereskedelem torzulásának megakadályozásához szükséges intézkedésekre vonatkoznak.
7. cikk
(1) Amennyiben a preferenciális megállapodás a díj 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett részének a csökkentéséről vagy fokozatos leépítéséről rendelkezik, ez a B. melléklet 1. táblázatában felsorolt árucikkek esetén a rögzített összetevőre vonatkozik. A megállapodás hatálya alá tartozó egyéb árucikkeknél a díjnak ezt a részét úgy kell megállapítani, hogy a teljes díjból le kell vonni a megállapodásban meghatározott mezőgazdasági alkotóelemet, kivéve, ha a megállapodás ennek meghatározására más módszert ír elő.
(2) Amennyiben a preferenciális megállapodás a díj mezőgazdasági alkotóelemének a csökkentését írja elő, a csökkentett mezőgazdasági alkotóelemek meghatározásának és kezelésének részletes szabályait a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni, amennyiben a megállapodás meghatározza:
- a csökkentésre jogosult termékeket,
- azt az árumennyiséget vagy kontingensértéket, amelyre e csökkentések alkalmazandók, illetve az ilyen mennyiségek vagy értékek kiszámításának módját,
- valamennyi érintett alaptermékre a mezőgazdasági alkotóelem csökkentését.
A szóban forgó megállapodásban meg nem határozott bármely összetevőt vagy összetevőket a Tanács a Szerződés 113. cikkében meghatározott eljárás szerint fogadja el.
2. FEJEZET
Kivitel
8. cikk
(1) Árucikkek kivitele esetén a felhasznált és a Szerződés 9. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékek az érintett ágazatok piacainak közös szervezéséről szóló rendeletekben meghatározott visszatérítésekre lehetnek jogosultak.
Nem adható export-visszatérítés az árucikkek előállítására felhasznált azon mezőgazdasági termékekre, amelyek nem tartoznak a szóban forgó árucikkek formájában exportált termékekre vonatkozó, export-visszatérítést előíró közös piaci szervezés hatálya alá.
(2) A visszatérítésekre jogosult árucikkek jegyzékét:
- az árucikkek előállításához felhasznált mezőgazdasági termékek közösségi és világpiaci árai közötti különbözet hatására,
- az érintett árucikkekhez felhasznált mezőgazdasági termékek kivitelének lehetővé tételéhez a különbözet teljes vagy részleges ellentételezésének a szükségességére tekintettel kell megállapítani.
E jegyzéket a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről szóló rendeletekkel összhangban kell összeállítani.
(3) Az e cikkben említett visszatérítésekre vonatkozó közös végrehajtási szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.
A visszatérítések összegeit ugyanazon eljárással összhangban kell rögzíteni, mint amelyet az érintett mezőgazdasági termékekre vonatkozó visszatérítések nyújtásakor alkalmaznak, ha azokat feldolgozatlan állapotban exportálják.
(4) Amennyiben a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett közvetlen kiegyenlítésre vonatkozó intézkedéseket preferenciális megállapodás keretében állapítják meg, a megállapodás által érintett országba vagy országokba történő kivitel esetén fizetendő összegeket a megállapodás feltételeivel összhangban, együttesen és ugyanazon az alapon kell meghatározni, mint a díj mezőgazdasági alkotóelemétét.
Ezeket az összegeket a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell megállapítani. Ugyanennek az eljárásnak a keretében kell elfogadni az e bekezdés szerint szükséges végrehajtási szabályokat, és különösen azokat az intézkedéseket, amelyekkel biztosítható, hogy a preferenciális rendszer keretében kivitelre vámkezelt árucikkeket valójában ne a nem preferenciális rendszer keretében vigyék ki, illetve fordítva.
Amennyiben analitikai módszerekre van szükség a felhasznált mezőgazdasági termékeknél, a szóban forgó mezőgazdasági termékek harmadik országba való kivitelére vonatkozó export-visszatérítésekre meghatározott módszereket kell alkalmazni.
9. cikk
Amennyiben egy meghatározott piac közös szervezésére vonatkozó rendelet értelmében az A. mellékletben felsorolt mezőgazdasági termékek kivitele esetén lefölözéseket, díjakat vagy egyéb intézkedéseket alkalmaznak, bizonyos árucikkek esetében a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint döntést lehet hozni a megfelelő intézkedésekről, figyelemmel a feldolgozóipar sajátos érdekeire, amennyiben az árucikkek kivitele valószínűsíthetően gátolja a szóban forgó mezőgazdasági ágazatban a kitűzött cél elérését az érintett mezőgazdasági terméknek az árucikkben meglevő magas tartalma és az árucikk felhasználási lehetősége miatt.
II. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
10. cikk
Amennyiben fennáll a veszélye annak, hogy a preferenciális megállapodások hatálya alá tartozó árucikkek behozatala esetén alkalmazandó mezőgazdasági alkotóelem csökkentése piaci zavart okoz a mezőgazdasági piacokon vagy az érintett árucikkek piacán, az érintett mezőgazdasági termékek behozatalára vonatkozó védzáradékokat kell alkalmazni a B. mellékletben felsorolt árucikkek esetében is.
Az esetleges piaci zavarok felmérése érdekében számba kell venni a preferenciális rendszer keretében ténylegesen behozott árucikkek jellemzőit, az e rendszer bevezetését megelőzően szokásosan behozott árucikkek jellemzőivel összehasonlítva.
11. cikk
A piacok közös szervezésére vonatkozó rendelkezések hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek azon mennyiségét, amelyekre nem vonatkoznak az ezen árucikkek kivitelére tekintettel vagy annak következtében alkalmazott lefölözések vagy a vámokkal azonos hatású díjak, a 2913/92/EGK rendelettel összhangban kell meghatározni.
Az aktív feldolgozási rendszer keretébe tartozó, és így más árucikkek kivitelére tekintettel vagy annak következtében a 2. cikkben elrendelt díj hatálya alá nem tartozó árucikkek mennyisége az előállításukhoz ténylegesen felhasznált mennyiség.
12. cikk
(1) A B. melléklet 1. táblázatát a Tanács a Szerződés 113. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően módosíthatja.
(2) A B. melléklet 2. táblázata, a 16. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően módosítható annak érdekében, hogy azt összhangba hozzák a Közösség által megkötött megállapodásokkal.
(3) A Bizottság e rendelet mellékleteit összhangba hozza a kombinált nómenklatúra módosításaival annak érdekében, hogy a módosításokat megelőzően hatályban lévő rendelkezéseket változatlanul fenntartsa.
13. cikk
(1) A díj mezőgazdasági akotóelemének meghatározása érdekében a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint el kell fogadni az alaptermékek nem preferenciális kereskedelemben használt jegyzékét.
Az alaptermékeket a nemzetközi kereskedelemben betöltött fontosságuk, valamint árszintjüknek az összes egyéb figyelembe veendő mezőgazdasági termék szempontjából való reprezentatív jellege alapján kell kiválasztani.
A felhasználtnak minősülő egyéb mezőgazdasági termékek mennyiségét adott esetben a Tanács által a közös agrárpolitika keretében elfogadott egyenértékűségi arányok figyelembevételével kell az alaptermékek egyenértékű mennyiségeire átszámítani.
(2) Az e rendeletben említett árucikkek előállításához felhasználtnak minősülő alaptermékek mennyiségeit, illetve adott esetben, az e rendeletben meghatározott kereskedelmi rendelkezések hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek mennyiségeit, amennyiben az árucikkek vagy termékek összetételét nem határozták meg, a 16. cikkben előírt eljárás szerint kell megállapítani.
(3) A Tanács által a közös agrárpolitika keretében elfogadott összehasonlítások sérelme nélkül, bizonyos mezőgazdasági termékek az árak összehasonlítása céljából alaptermékként kezelhetők a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint.
(4) Az alaptermékeknek az árak összehasonlítási feltételei megállapításához szükséges jellemzőit a 16. cikkben meghatározott eljárás szerint kell megállapítani.
14. cikk
(1) Azt a küszöböt vagy azokat a küszöböket, amely(ek) alatt a 3. cikk (2) bekezdése szerinti összegek nullában állapítandók meg, a 16. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell meghatározni. Ugyanezzel az eljárással, a 3. cikk (2) bekezdése szerint megállapított összegek alkalmazásától különleges feltételek mellett el lehet tekinteni a mesterséges kereskedelmi folyamatok megelőzése érdekében.
(2) Azt a küszöböt, amely alatt egy adott gazdasági ügylettel összefüggésben a tagállamok eltekinthetnek az e rendelet alapján nyújtandó, illetve kivetendő összegek alkalmazásától, a 16. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell megállapítani, amennyiben ezen összegek egyenlege kisebb a küszöbértéknél.
15. cikk
A Bizottságot a II. mellékletben fel nem sorolt, feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmét érintő horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság - a továbbiakban: "bizottság" - segíti, melynek tagjai a tagállamok képviselői, elnöke a Bizottság képviselője.
16. cikk
Azokban az esetekben, amikor az e cikkben meghatározott eljárásra történik hivatkozás, a következő rendelkezéseket kell alkalmazni. A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
A Bizottság azonnal alkalmazandó intézkedéseket fogad el. Ha azonban ezen intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, ezeket a Bizottság haladéktalanul közli a Tanáccsal. Ebben az esetben a közlés időpontjától számított legfeljebb egy hónapos időre a Bizottság elhalaszthatja az általa elfogadott intézkedések alkalmazását.
A Tanács, minősített többséggel eljárva, egy hónapon belül eltérő döntést hozhat.
17. cikk
A bizottság bármely más kérdést is megvitathat, amelyet az elnök akár saját kezdeményezésére, akár valamelyik tagállam kérésére elé utal.
18. cikk
A 16. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően:
- az e rendelet alkalmazásából keletkező összegek módosíthatóak, ha bármely három hónapos időszak alatt:
- a küszöbár módosul, vagy
- olyan termelési visszatérítést vagy támogatást vezetnek be, amelyet valamennyi tagállamban alkalmazni kell, vagy azokat módosítják, illetve megszüntetik,
- intézkedéseket fogadhatnak el, hogy e rendelet rendelkezéseit összhangba hozzák a mezőgazdasági termékekre vonatkozó idevágó rendeletek technikai módosításaival.
19. cikk
Az árucikkek meghatározásához szükséges minőségi és mennyiségi módszereket és összetételük azonosításához szükséges egyéb technikai rendelkezéseket a 2658/87/EGK rendelet 10. cikkében meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.
20. cikk
A tagállamok közlik a Bizottsággal az e rendelet végrehajtásához szükséges információkat egyrészt a behozatalról, kivitelről, és adott esetben, az árucikkek előállításáról, másrészt az elfogadott adminisztratív végrehajtási intézkedésekről. Az információ közlésére vonatkozó részletes szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell megállapítani.
21. cikk
A 3033/80/EGK rendelet 1994. január 1-jén hatályát veszti. A 3033/80/EGK rendeletre való hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni.
A 3034/80/EGK rendelet a 13. cikk szerint elfogadott szabályozás hatálybalépésének napján veszíti hatályát.
22. cikk
(1) Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 1994. január 1-jétől kell alkalmazni.
(2) E rendelet alkalmazását a 350110 KN-kód alá tartozó kazeinok és a 35019090 KN-kód alá tartozó kazeinátok és kazeinszármazékok esetében a Tanács további döntéséig el kell halasztani.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1993. december 6-án.