RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006
af 20. marts 2006
om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Produktion, tilvirkning og distribution af landbrugsprodukter og fødevarer indtager en vigtig plads i Fællesskabets økonomi.
(2)
Der bør tilskyndes til diversificering af landbrugsproduktionen for at opnå en bedre ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på markedet. Fremme af produkter med visse kendetegn kan være til væsentlig gavn for økonomien i landdistrikterne, især i de ugunstigt stillede eller afsides beliggende områder, idet det kan øge landbrugernes indkomst og fastholde landbefolkningen i disse områder.
(3)
Stadig flere forbrugere lægger i deres ernæring vægt på kvalitet frem for på kvantitet. Dette ønske om specifikke produkter giver sig bl.a. udslag i en efterspørgsel efter landbrugsprodukter og fødevarer af en bestemt geografisk oprindelse.
(4)
Stillet over for et stort vareudbud og en mængde oplysninger bør forbrugerne, for bedre at kunne foretage et valg, have klare og kortfattede oplysninger om et produkts oprindelse.
(5)
Mærkning af landbrugsprodukter og fødevarer er underlagt de generelle regler i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (2). For landbrugsprodukter og fødevarer fra et afgrænset geografisk område bør der i betragtning af disses specifikke karakter fastsættes særlige supplerende bestemmelser, der pålægger producenterne at anvende de relevante EF-symboler eller -angivelser på emballagen. Det bør gøres obligatorisk at anvende sådanne symboler eller angivelser i forbindelse med EF-betegnelser dels for at gøre forbrugerne bedre bekendt med denne kategori af produkter og de dermed forbundne garantier dels for at gøre det lettere at genkende disse produkter på markedet for dermed at lette kontrollen. De erhvervsdrivende bør dog have en rimelig frist til at tilpasse sig denne forpligtelse.
(6)
Der bør fastlægges en EF-strategi for anvendelsen af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser. Et sæt EF-regler med en beskyttelsesordning gør det muligt at udvikle geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser, eftersom sådanne regler i kraft af den ensartethed, de medfører, sikrer lige konkurrencevilkår for producenter af produkter med sådanne betegnelser og styrker produkternes værdi for forbrugerne.
(7)
De fastsatte regler bør ikke berøre eksisterende EF-forskrifter for vin og spiritus.
(8)
Anvendelsesområdet for denne forordning bør begrænses til visse landbrugsprodukter og fødevarer, for hvilke der er en sammenhæng mellem produktets eller fødevarens kendetegn og den geografiske oprindelse. Anvendelsesområdet kan om nødvendigt udvides til også at omfatte andre landbrugsprodukter eller fødevarer.
(9)
I lyset af den nuværende praksis bør der fastsættes to forskellige niveauer for geografisk reference, nemlig beskyttede geografiske betegnelser og beskyttede oprindelsesbetegnelser.
(10)
Et landbrugsprodukt eller en fødevare med en sådan reference bør opfylde en række betingelser fastsat i en varespecifikation.
(11)
For at kunne opnå beskyttelse i medlemsstaterne bør geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser være registreret på fællesskabsplan. Opførelsen i et register bør også give de handelsdrivende og forbrugerne adgang til oplysninger. For at sikre, at EF-registrerede betegnelser opfylder de betingelser, der er fastsat i denne forordning, bør ansøgningerne gennemgås af den berørte medlemsstats nationale myndigheder, som dog skal overholde nogle fælles minimumsbestemmelser, der omfatter en national indsigelsesprocedure. Derefter bør Kommissionen foretage en gennemgang for at sikre, at ansøgningerne opfylder de i denne forordning fastsatte betingelser, og at fremgangsmåden er ensartet i alle medlemsstater.
(12)
Aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPs-aftalen fra 1994, bilag 1C til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen) indeholder detaljerede bestemmelser om disponibilitet, erhvervelse, dækningsområde, opretholdelse og håndhævelse for så vidt angår intellektuelle ejendomsrettigheder.
(13)
Den beskyttelse ved registrering, der er fastsat i denne forordning, bør også ydes geografiske betegnelser fra tredjelande, hvis disse er beskyttet i oprindelseslandet.
(14)
Registreringsproceduren bør gøre det muligt for enhver fysisk eller juridisk person i en medlemsstat eller et tredjeland med en legitim interesse at gøre sine rettigheder gældende ved at gøre indsigelse.
(15)
Der bør fastsættes procedurer, som gør det muligt efter registreringen at ændre en varespecifikation på baggrund af den teknologiske udvikling efter anmodning fra sammenslutninger med en legitim interesse eller at annullere den geografiske betegnelse eller oprindelsesbetegnelsen for et landbrugsprodukt eller en fødevare, især hvis produktet eller fødevaren ikke længere er i overensstemmelse med den varespecifikation, på grundlag af hvilken den geografiske betegnelse eller oprindelsesbetegnelsen blev godkendt.
(16)
Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er beskyttet i Fællesskabet, bør være underlagt en ordning med offentlig kontrol baseret på en kontrolordning, som er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (3), herunder en ordning med verifikationer for at sikre, at landbrugsprodukterne og fødevarerne er i overensstemmelse med varespecifikationen.
(17)
Medlemsstaterne bør kunne opkræve et gebyr til dækning af pådragne udgifter.
(18)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).
(19)
De betegnelser, der allerede er registreret i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (5) på datoen for nærværende forordnings ikrafttræden, bør fortsat være beskyttet efter nærværende forordning og automatisk optages i registeret. Der bør også fastsættes overgangsbestemmelser for de registreringsansøgninger, som Kommissionen modtager før nærværende forordnings ikrafttræden.
(20)
For klarhedens og gennemskuelighedens skyld bør forordning (EØF) nr. 2081/92 ophæves og erstattes af nærværende forordning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. I denne forordning fastsættes reglerne for beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for de landbrugsprodukter bestemt til konsum, der er opført i bilag I til traktaten, og de fødevarer, der er opført i bilag I til denne forordning, samt de landbrugsprodukter, der er opført i bilag II til denne forordning.
Denne forordning gælder dog ikke for produkter, der henhører under vinsektoren, undtagen vineddike, eller for spiritus. Dette stykke berører ikke anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (6).
Bilag I og II til denne forordning kan ændres efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
2. Denne forordning berører ikke andre specifikke EF-bestemmelser.
3. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (7) finder ikke anvendelse på de oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 2
Oprindelsesbetegnelse og geografisk betegnelse
1. I denne forordning forstås ved:
a)
»oprindelsesbetegnelse«: navnet på et område, et bestemt sted eller i undtagelsestilfælde et land, der betegner et landbrugsprodukt eller en fødevare,
-
som har oprindelse i dette område, dette bestemte sted eller dette land, og
-
hvis egenskaber eller andre kendetegn hovedsagelig eller fuldstændigt kan tilskrives det geografiske miljø med dets naturbetingede og menneskelige faktorer, og
-
som er fremstillet, forarbejdet og tilvirket i det afgrænsede geografiske område
b)
»geografisk betegnelse«: navnet på et område, et bestemt sted eller i undtagelsestilfælde et land, der betegner et landbrugsprodukt eller en fødevare,
-
som har oprindelse i dette område, dette bestemte sted eller dette land, og
-
hvis bestemte egenskaber, omdømme eller andre kendetegn kan tilskrives den geografiske oprindelse, og
-
som er fremstillet og/eller forarbejdet og/eller tilvirket i det afgrænsede geografiske område.
2. Som oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser anses desuden visse traditionelle, eventuelt geografiske, betegnelser for et landbrugsprodukt eller en fødevare, som opfylder de i stk. 1 fastsatte betingelser.
3. Uanset stk. 1, litra a), ligestilles visse geografiske betegnelser med oprindelsesbetegnelser, når råvarerne i de pågældende produkter hidrører fra et større eller et andet geografisk område end det område, hvori de er forarbejdet, forudsat
a)
at produktionsområdet for råvaren er afgrænset
b)
at der gælder særlige betingelser for produktionen af råvaren, og
c)
at der findes en kontrolordning, som sikrer, at de i litra b) omhandlede betingelser er overholdt.
De pågældende betegnelser skal være anerkendt som oprindelsesbetingelser i oprindelseslandet før den 1. maj 2004.
Artikel 3
Artsbetegnelser, kollision med navne på plantesorter eller dyreracer, enslydende betegnelser og varemærker
1. Betegnelser, der er blevet artsbetegnelser, kan ikke registreres.
I denne forordning forstås ved en betegnelse, der er blevet en artsbetegnelse, navnet på et landbrugsprodukt eller en fødevare, der, selv om det henviser til det sted eller det område, hvor landbrugsproduktet eller fødevaren først blev fremstillet eller markedsført, er blevet fællesbetegnelsen for et landbrugsprodukt eller en fødevare i Fællesskabet.
For at fastslå, hvorvidt en betegnelse er blevet en artsbetegnelse, tages der hensyn til alle faktorer, især
a)
de faktiske forhold i medlemsstaterne og i forbrugsområderne
b)
de relevante nationale retsforskrifter eller EF-forskrifter.
2. Et navn kan ikke registreres som oprindelsesbetegnelse eller som geografisk betegnelse, hvis det kolliderer med navnet på en planteart eller en dyrerace og derfor vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
3. En betegnelse, der er enslydende eller delvis enslydende med en betegnelse, der allerede er registreret i henhold til denne forordning, registreres under passende hensyn til lokal og traditionel skik og sædvane og den faktiske risiko for forveksling. Navnlig:
a)
registreres en enslydende betegnelse, der forleder forbrugerne til at tro, at produkterne stammer fra et andet område, ikke, selv om betegnelsen er korrekt for så vidt angår det område, den region eller den lokalitet, som de pågældende landbrugsprodukter eller fødevarer faktisk stammer fra
b)
er anvendelse af en registreret enslydende betegnelse kun tilladt, såfremt den senere registrerede enslydende betegnelse i praksis kan holdes tilstrækkeligt adskilt fra den allerede registrerede betegnelse, idet de berørte producenter skal behandles retfærdigt, og forbrugerne ikke må vildledes.
4. En oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse registreres ikke, hvis registreringen som følge af et varemærkes anseelse og omdømme og varigheden af dets anvendelse vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
Artikel 4
Varespecifikation
1. For at en beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) eller en beskyttet geografisk betegnelse (BGB) kan anvendes for et landbrugsprodukt eller en fødevare, skal produktet eller varen være i overensstemmelse med en varespecifikation.
2. Varespecifikationen skal mindst omfatte følgende:
a)
navnet på landbrugsproduktet eller fødevaren med oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse
b)
en beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren med angivelse af eventuelle råvarer og af landbrugsproduktets eller fødevarens vigtigste fysiske, kemiske, mikrobiologiske eller organoleptiske egenskaber
c)
en afgrænsning af det geografiske område, og i givet fald bevis for, at betingelserne i artikel 2, stk. 3, er overholdt
d)
bevis for, at landbrugsproduktet eller fødevaren har oprindelse i det afgrænsede geografiske område omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) eller b)
e)
en beskrivelse af, hvorledes landbrugsproduktet eller fødevaren fremstilles, og i givet fald de faste og vedvarende lokale metoder samt oplysninger om emballering, såfremt den ansøgende sammenslutning som omhandlet i artikel 5, stk. 1, har fastsat og begrundet, at emballering skal finde sted inden for det afgrænsede geografiske område for at bevare produktets kvalitet eller sikre dets oprindelse eller sikre kontrol
f)
de elementer, der beviser
i)
tilknytningen mellem landbrugsproduktets eller fødevarens egenskaber eller andre kendetegn og det geografiske miljø som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), eller i givet fald
ii)
tilknytningen mellem landbrugsproduktets eller fødevarens bestemte egenskaber, omdømme eller andre kendetegn og den geografiske oprindelse som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)
g)
navn og adresse på de myndigheder eller organer, der verificerer, at bestemmelserne i varespecifikationen er overholdt, med en angivelse af deres specifikke opgaver
h)
eventuelle særlige regler for mærkning af det pågældende landbrugsprodukt eller den pågældende fødevare
i)
eventuelle krav i EF-bestemmelser eller nationale bestemmelser.
Artikel 5
Registreringsansøgning
1. Kun en sammenslutning er beføjet til at indgive en registreringsansøgning.
I denne forordning forstås ved »sammenslutning« enhver organisation, uanset retlig status eller sammensætning, af producenter eller forarbejdningsvirksomheder, der arbejder med samme landbrugsprodukt eller samme fødevare. Andre interesserede parter kan deltage i sammenslutningen. En fysisk eller juridisk person kan ligestilles med en sammenslutning efter de i artikel 16, litra c), omhandlede gennemførelsesbestemmelser.
Hvis en betegnelse dækker et geografisk område på tværs af en grænse, eller en traditionel betegnelse er knyttet til et geografisk område på tværs af en grænse, kan flere sammenslutninger indgive en fælles ansøgning efter de i artikel 16, litra d), omhandlede gennemførelsesbestemmelser.
2. En sammenslutning kan kun indgive en ansøgning om registrering for de landbrugsprodukter eller fødevarer, den producerer eller tilvirker.
3. Registreringsansøgningen skal mindst indeholde følgende:
a)
navn og adresse på den ansøgende sammenslutning
b)
den i artikel 4 omhandlede varespecifikation
c)
et enhedsdokument med følgende elementer:
i)
de vigtigste elementer i varespecifikationen: betegnelse, beskrivelse af produktet, herunder, hvis det er relevant, specifikke regler for emballering og mærkning samt en præcis afgrænsning af det geografiske område
ii)
en beskrivelse af produktets tilknytning til det geografiske miljø eller den geografiske oprindelse som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) eller b), herunder, hvis det er relevant, de specifikke elementer af produktbeskrivelsen eller produktionsmetoden, der begrunder tilknytningen.
4. Registreringsansøgningen sendes til den medlemsstat, hvor det geografiske område er beliggende.
Medlemsstaten gennemgår på passende vis ansøgningen for at efterprøve, om den er berettiget og opfylder betingelserne i denne forordning.
5. I forbindelse med den i stk. 4, andet afsnit, omhandlede gennemgang iværksætter medlemsstaten en national indsigelsesprocedure, der omfatter en passende offentliggørelse af ansøgningen og et rimeligt tidsrum, hvori enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse, som er etableret eller har bopæl på medlemsstatens område, kan gøre indsigelse mod ansøgningen.
Medlemsstaten overvejer i lyset af de i artikel 7, stk. 3, første afsnit, anførte kriterier, om de modtagne indsigelser kan antages.
Anser medlemsstaten kravene i denne forordning for opfyldt, træffer den en positiv afgørelse og sender Kommissionen de dokumenter, der er omhandlet i stk. 7, med henblik på en endelig afgørelse. I modsat fald beslutter medlemsstaten at afslå ansøgningen.
Medlemsstaten sikrer, at den positive afgørelse gøres offentligt tilgængelig, og at enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse kan påklage den.
Medlemsstaten sikrer, at den udgave af varespecifikationen, der ligger til grund for dens positive afgørelse, offentliggøres, og at der bliver elektronisk adgang til den.
6. Medlemsstaten kan midlertidigt indrømme betegnelsen beskyttelse i henhold til denne forordning på nationalt plan og eventuelt fastsætte en tilpasningsperiode med virkning fra den dato, hvor ansøgningen indgives til Kommissionen.
Den i første afsnit omhandlede tilpasningsperiode kan kun indrømmes, såfremt de berørte virksomheder lovligt har markedsført de pågældende produkter, herunder vedvarende har anvendt de pågældende betegnelser, i mindst de forudgående fem år og har påpeget dette i forbindelse med den nationale indsigelsesprocedure, der er omhandlet i stk. 5, første afsnit.
En sådan midlertidig national beskyttelse ophører på den dato, hvor der træffes afgørelse om registrering i henhold til denne forordning.
Den berørte medlemsstat bærer alene ansvaret for følgevirkningerne af en sådan midlertidig national beskyttelse, hvis betegnelsen ikke registreres i henhold til denne forordning.
De foranstaltninger, en medlemsstat træffer i medfør af første afsnit, har kun retsvirkninger på nationalt plan og berører ikke handelen inden for Fællesskabet eller den internationale handel.
7. I forbindelse med enhver positiv afgørelse som omhandlet i stk. 5, tredje afsnit, sender medlemsstaten Kommissionen følgende:
a)
navn og adresse på den ansøgende sammenslutning
b)
det enhedsdokument, der er omhandlet i stk. 3, litra c)
c)
en erklæring fra medlemsstaten om, at sammenslutningens ansøgning omfattet af den positive afgørelse efter dens opfattelse opfylder de betingelser, der er fastsat i denne forordning, og gennemførelsesbestemmelserne hertil
d)
en henvisning til den offentliggørelse af varespecifikationen, der er omhandlet i stk. 5, femte afsnit.
8. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme stk. 4, 5, 6 og 7 senest den 31. marts 2007.
9. Hvis registreringsansøgningen vedrører et geografisk område i et tredjeland, skal den indeholde de i stk. 3 fastsatte elementer og også bevis for, at den pågældende betegnelse er beskyttet i oprindelseslandet.
Ansøgningen sendes til Kommissionen direkte eller via det pågældende tredjelands myndigheder.
10. De i denne artikel omhandlede dokumenter, der sendes til Kommissionen, affattes på et af EU-institutionernes officielle sprog eller ledsages af en bekræftet oversættelse til et af disse sprog.
Artikel 6
Kommissionens gennemgang
1. Kommissionen gennemgår på passende vis den ansøgning, den har modtaget i henhold til artikel 5, for at efterprøve, om den er berettiget og opfylder de i denne forordning fastsatte betingelser. Denne gennemgang bør ikke tage mere end 12 måneder.
Kommissionen gør hver måned en liste over de betegnelser, for hvilke der er indgivet registreringsansøgning, offentligt tilgængelig med en angivelse af datoen for indgivelsen til Kommissionen.
2. Hvis Kommissionen på grundlag af den gennemgang, den har foretaget i henhold til stk. 1, første afsnit, anser de i denne forordning fastsatte betingelser for opfyldt, offentliggør den i Den Europæiske Unions Tidende enhedsdokumentet og henvisningen til den offentliggørelse af varespecifikationen, der er omhandlet i artikel 5, stk. 5, femte afsnit.
I modsat fald beslutter Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2, at afslå registreringsansøgningen.
Artikel 7
Indsigelse og afgørelse om registrering
1. Senest seks måneder efter datoen for den i artikel 6, stk. 2, første afsnit, omhandlede offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende kan enhver medlemsstat eller ethvert tredjeland ved at indgive en behørigt begrundet erklæring til Kommissionen gøre indsigelse mod den påtænkte registrering.
2. Enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse, som er etableret eller har bopæl i en anden medlemsstat end den, der har ansøgt om registreringen, eller i et tredjeland, kan også ved at indgive en behørigt begrundet erklæring gøre indsigelse mod den påtænkte registrering.
For fysiske eller juridiske personer, som er etableret eller har bopæl i en medlemsstat, indgives en sådan erklæring til den pågældende medlemsstat inden for en frist, som muliggør indsigelse efter stk. 1.
For fysiske eller juridiske personer, som er etableret eller har bopæl i et tredjeland, indgives en sådan erklæring til Kommissionen direkte eller via det pågældende tredjelands myndigheder inden for den i stk. 1 fastsatte frist.
3. Indsigelser kan kun antages, hvis Kommissionen har modtaget dem inden for den i stk. 1 fastsatte frist, og de viser,
a)
at de betingelser, der er fastsat i artikel 2, ikke er opfyldt, eller
b)
at registrering af den foreslåede betegnelse vil være i modstrid med artikel 3, stk. 2, 3 og 4, eller
c)
at registreringen af den foreslåede betegnelse vil skade en helt eller delvis enslydende betegnelse eller et varemærke eller produkter, som lovligt har været markedsført i mindst de seneste fem år forud for datoen for den i artikel 6, stk. 2, omhandlede offentliggørelse, eller
d)
forhold, hvoraf det kan sluttes, at den betegnelse, der ønskes registreret, er en artsbetegnelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1.
Kommissionen efterprøver, om indsigelserne kan antages.
Kriterierne i første afsnit, litra b), c) og d), skal vurderes i forhold til Fællesskabets område, som i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder kun refererer til det eller de områder, hvor de pågældende rettigheder er beskyttet.
4. Hvis Kommissionen ikke modtager nogen indsigelser, der kan antages efter stk. 3, registrerer den betegnelsen.
Registreringen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
5. Når en indsigelse kan antages efter stk. 3, opfordrer Kommissionen de berørte parter til at indlede passende konsultationer.
Hvis de berørte parter når til enighed inden for seks måneder, meddeler de Kommissionen alle de faktorer, der muliggjorde enigheden, herunder ansøgerens og den indsigende parts synspunkter. Hvis de oplysninger, der er offentliggjort i henhold til artikel 6, stk. 2, ikke er ændret eller kun ændret i mindre omfang som defineret i overensstemmelse med artikel 16, litra h), følger Kommissionen den procedure, der er fastsat i nærværende artikels stk. 4. I modsat fald foretager Kommissionen igen den i artikel 6, stk. 1, omhandlede gennemgang.
Hvis der ikke opnås enighed, træffer Kommissionen afgørelse efter proceduren i artikel 15, stk. 2, under hensyntagen til god skik og sædvane og den faktiske risiko for forveksling.
Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
6. Kommissionen fører et register over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser og holder det ajour.
7. De i denne artikel omhandlede dokumenter, der sendes til Kommissionen, affattes på et af EU-institutionernes officielle sprog eller ledsages af en bekræftet oversættelse til et af disse sprog.
Artikel 8
Betegnelser, angivelser og symboler
1. En betegnelse, der er registreret i henhold til denne forordning, kan benyttes af enhver erhvervsdrivende, der markedsfører landbrugsprodukter eller fødevarer, som er i overensstemmelse med den relevante varespecifikation.
2. For landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse i Fællesskabet, som markedsføres under en betegnelse, der er registreret i henhold til denne forordning, skal angivelserne »beskyttet oprindelsesbetegnelse« og »beskyttet geografisk betegnelse« eller de dertil knyttede EF-symboler anføres på mærkningen.
3. For landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse i tredjelande, som markedsføres under en betegnelse, der er registreret i henhold til denne forordning, kan de i stk. 2 omhandlede angivelser og de dertil knyttede EF-symboler også anføres på mærkningen.
Artikel 9
Godkendelse af ændringer i en varespecifikation
1. En sammenslutning med en legitim interesse, som opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 1 og 2, kan ansøge om godkendelse af en ændring af en varespecifikation, navnlig for at tage hensyn til de seneste videnskabelige og tekniske resultater eller for at foretage en ny afgrænsning af det geografiske område som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c).
Ansøgningen skal beskrive de ændringer, der ønskes, med en angivelse af begrundelsen.
2. Hvis ændringen medfører en eller flere ændringer af enhedsdokumentet, behandles ændringsansøgningen efter den procedure, der er fastsat i artikel 5, 6 og 7. Er de foreslåede ændringer kun af mindre omfang, afgør Kommissionen dog, om ændringen skal godkendes, uden at følge den procedure, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, og artikel 7, og den offentliggør i tilfælde af godkendelse de i artikel 6, stk. 2, omhandlede elementer.
3. Når ændringen ikke medfører ændringer i enhedsdokumentet, gælder følgende regler:
i)
Er det geografiske område beliggende i en medlemsstat, udtaler denne sig om godkendelsen af ændringen, og i tilfælde af positiv udtalelse offentliggør medlemsstaten den ændrede varespecifikation og underretter Kommissionen om de godkendte ændringer og begrundelsen herfor.
ii)
Er det geografiske område beliggende i et tredjeland, afgør Kommissionen, om den foreslåede ændring skal godkendes.
4. Når ændringen vedrører en midlertidig ændring i varespecifikationen som følge af, at de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- eller plantesundhedsforanstaltninger, finder de procedurer, der er fastsat i stk. 3, anvendelse.
Artikel 10
Offentlig kontrol
1. Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for at kontrollere de forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004.
2. Medlemsstaterne sikrer, at alle erhvervsdrivende, der overholder denne forordning, er berettigede til at være omfattet af en ordning for offentlig kontrol.
3. Kommissionen gør navne og adresser på de i stk. 1 eller i artikel 11 omhandlede myndigheder og organer offentligt tilgængelige og ajourfører disse oplysninger regelmæssigt.
Artikel 11
Verifikation af overholdelsen af varespecifikationerne
1. For geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser, der vedrører et geografisk område i Fællesskabet, sikres verifikationen af overholdelsen af varespecifikationerne, inden produktet markedsføres, af:
-
en eller flere kompetente myndigheder omhandlet i artikel 10 og/eller
-
et eller flere kontrolorganer som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 882/2004, der virker som produktcertificeringsorgan.
Udgifterne til en sådan verifikation af overholdelsen af varespecifikationerne afholdes af de erhvervsdrivende, der kontrolleres.
2. For geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser, der vedrører et geografisk område i et tredjeland, sikres verifikationen af overholdelsen af varespecifikationerne, inden produktet markedsføres, af:
-
en eller flere offentlige myndigheder udpeget af det berørte tredjeland og/eller
-
et eller flere produktcertificeringsorganer.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede produktcertificeringsorganer skal overholde europæisk standard EN 45011 eller ISO/IEC-vejledning 65 (Generelle kriterier for organer, der udfører produktcertificering) og fra 1. maj 2010 være akkrediteret i overensstemmelse hermed.
4. Hvis de i stk. 1 og 2 omhandlede myndigheder har valgt at verificere overholdelsen af varespecifikationerne, skal de give tilstrækkelige garantier for objektivitet og uvildighed og råde over et kvalificeret personale og de nødvendige ressourcer til at udføre deres opgaver.
Artikel 12
Annullering
1. Hvis Kommissionen efter de i artikel 16, litra k), omhandlede gennemførelsesbestemmelser finder, at betingelserne i varespecifikationen for et landbrugsprodukt eller en fødevare, der er omfattet af en beskyttet betegnelse, ikke længere er overholdt, indleder den proceduren i artikel 15, stk. 2, med henblik på annullering af registreringen og offentliggør annulleringen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse kan anmode om annullering af registreringen, idet en sådan anmodning begrundes.
Den procedure, der er fastsat i artikel 5, 6 og 7, finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 13
Beskyttelse
1. Registrerede betegnelser er beskyttet mod:
a)
enhver direkte eller indirekte kommerciel anvendelse af en registreret betegnelse for produkter, der ikke er omfattet af registreringen, for så vidt sådanne produkter kan sammenlignes med de produkter, der er registreret under den pågældende betegnelse, eller for så vidt anvendelsen af betegnelsen udnytter den beskyttede betegnelses omdømme
b)
enhver uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning, uanset om produktets virkelige oprindelse er angivet, eller den beskyttede betegnelse er oversat eller er ledsaget af udtryk såsom »art«, »type«, »måde«, »som fremstillet i«, »efterligning« eller tilsvarende
c)
enhver anden form for falsk eller vildledende angivelse af produktets herkomst, oprindelse, art og vigtigste egenskaber på den indre eller ydre emballage, i reklamerne eller i dokumenterne for det pågældende produkt samt anvendelse af emballager, der kan give et fejlagtigt indtryk af produktets oprindelse
d)
enhver anden form for praksis, der vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
Hvis navnet på et landbrugsprodukt eller en fødevare, der betragtes som en artsbetegnelse, indgår i en registreret betegnelse, anses anvendelse af den pågældende artsbetegnelse på de relevante landbrugsprodukter eller fødevarer ikke for at være i strid med første afsnit, litra a) eller b).
2. Beskyttede betegnelser må ikke blive til artsbetegnelser.
3. For de betegnelser, der søges registreret i henhold til artikel 5, kan der fastsættes en overgangsperiode på op til fem år i henhold til artikel 7, stk. 5, alene i det tilfælde, hvor en indsigelse er blevet antaget med den begrundelse, at registreringen af den foreslåede betegnelse vil skade en helt eller delvis enslydende betegnelse eller produkter, som lovligt har været markedsført i mindst de seneste fem år forud for datoen for den i artikel 6, stk. 2, omhandlede offentliggørelse.
Der kan også fastsættes en overgangsperiode for virksomheder, der er etableret i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det geografiske område er beliggende, såfremt de pågældende virksomheder lovligt har markedsført sådanne produkter med vedvarende anvendelse af de pågældende betegnelser i mindst de seneste fem år forud for datoen for den i artikel 6, stk. 2, omhandlede offentliggørelse og har påpeget dette i forbindelse med den nationale indsigelsesprocedure, der er omhandlet i artikel 5, stk. 5, første og andet afsnit, eller i forbindelse med Fællesskabets indsigelsesprocedure omhandlet i artikel 7, stk. 2. Tilsammen må den i dette afsnit omhandlede overgangsperiode og den i artikel 5, stk. 6, omhandlede tilpasningsperiode dog ikke overstige fem år. Overstiger den i artikel 5, stk. 6, omhandlede tilpasningsperiode fem år, indrømmes der ikke nogen overgangsperiode.
4. Efter proceduren i artikel 15, stk. 2, kan Kommissionen, uden at dette berører artikel 14, beslutte, at en registreret betegnelse og en ikke-registreret betegnelse, der betegner et sted i en medlemsstat eller et tredjeland, kan anvendes sideløbende i tilfælde, hvor den ikke-registrerede betegnelse er identisk med den registrerede betegnelse, forudsat at alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den identiske ikke-registrerede betegnelse har været lovligt anvendt i mindst 25 år før den 24. juli 1993 og i overensstemmelse med god skik og sædvane.
b)
Det er godtgjort, at anvendelsen på intet tidspunkt har haft til formål at udnytte den registrerede betegnelses omdømme, og at forbrugerne ikke er blevet og ikke vil kunne blive vildledt med hensyn til produktets virkelige oprindelse.
c)
Problemet med de identiske betegnelser blev påpeget, før den registrerede betegnelse blev registreret.
Den registrerede betegnelse og den identiske ikke-registrerede betegnelse kan højst anvendes sideløbende i 15 år, hvorefter anvendelsen af den ikke-registrerede betegnelse skal ophøre.
Den ikke-registrerede geografiske betegnelse må kun anvendes, hvis oprindelseslandet er klart og synligt anført på mærkningen.
Artikel 14
Forholdet mellem varemærker, oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser
1. Hvis en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse er registreret i henhold til denne forordning, gives der afslag på ansøgningen om registrering af et varemærke, der svarer til en af situationerne beskrevet i artikel 13, og som vedrører samme produktklasse, såfremt ansøgningen om registrering af varemærket indgives efter datoen for indgivelse af registreringsansøgningen til Kommissionen.
Varemærker, der er registreret i strid med første afsnit, erklæres ugyldige.
2. Under behørig hensyntagen til fællesskabsretten kan et varemærke, der svarer til en af situationerne beskrevet i artikel 13, og som der er indgivet ansøgning for, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i den pågældende lovgivning, og anvendt i god tro på Fællesskabets område enten før datoen for beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse i oprindelseslandet eller før den 1. januar 1996, fortsat anvendes uanset registreringen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, såfremt varemærket ikke er erklæret ugyldigt, eller rettighederne dertil ikke er fortabt af de grunde, der er anført i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (8) eller Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (9).
Artikel 15
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Beskyttede Geografiske Betegnelser og Beskyttede Oprindelsesbetegnelser.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 16
Gennemførelsesbestemmelser
Efter proceduren i artikel 15, stk. 2, vedtages der bestemmelser for gennemførelsen af denne forordning. Sådanne bestemmelser skal navnlig regulere følgende aspekter:
a)
en liste over de råvarer, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3
b)
de i artikel 4, stk. 2, omhandlede oplysninger, som varespecifikationen skal indeholde
c)
betingelserne for, at en fysisk eller juridisk person kan ligestilles med en sammenslutning
d)
indgivelsen af en ansøgning om registrering af en betegnelse, der angiver et geografisk område på tværs af en grænse som omhandlet i artikel 5, stk. 1, tredje afsnit
e)
indholdet af de dokumenter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 7 og 9, og måden, hvorpå de skal fremsendes til Kommissionen
f)
de i artikel 7 omhandlede indsigelser, herunder bestemmelser vedrørende passende konsultationer mellem de berørte parter
g)
angivelserne og symbolerne omhandlet i artikel 8
h)
definitionen af ændringer af mindre omfang som omhandlet i artikel 7, stk. 5, andet afsnit, og artikel 9, stk. 2, idet der tages hensyn til, at en ændring af mindre omfang ikke må vedrøre produktets vigtigste kendetegn eller ændre tilknytningen
i)
det i artikel 7, stk. 6, omhandlede register over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser
j)
betingelserne for verifikationen af overholdelsen af varespecifikationerne
k)
betingelserne for annullering af registreringen.
Artikel 17
Overgangsbestemmelser
1. De betegnelser, der på datoen for denne forordnings ikrafttræden er opført i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 (10), og dem, der er opført i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 2400/96 (11), optages automatisk i det register, der er omhandlet i artikel 7, stk. 6, i nærværende forordning. De relevante varespecifikationer ligestilles med de varespecifikationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1. Eventuelle specifikke overgangsbestemmelser i forbindelse med sådanne registreringer finder fortsat anvendelse.
2. Med hensyn til ikke-færdigbehandlede ansøgninger, indsigelser og anmodninger, som Kommissionen har modtaget inden datoen for denne forordnings ikrafttræden
a)
finder de procedurer, der er fastsat i artikel 5, ikke anvendelse, uden at dette dog berører artikel 13, stk. 3, og
b)
erstatter det resumé af varespecifikationen, som er udarbejdet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 383/2004 (12), det enhedsdokument, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra c).
3. Kommissionen kan om nødvendigt vedtage andre overgangsbestemmelser efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 18
Gebyrer
Medlemsstaterne kan opkræve et gebyr til dækning af deres udgifter, herunder udgifter i forbindelse med gennemgangen af registreringsansøgninger, indsigelser, ændringsansøgninger og annulleringsanmodninger i henhold til denne forordning.
Artikel 19
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 2081/92 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til denne forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 8, stk. 2, anvendes dog fra den 1. maj 2009, uden at dette berører produkter, der allerede er markedsført inden denne dato.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2006.
A TANÁCS 510/2006/EK RENDELETE
(2006. március 20.)
a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1)
A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek termelése, feldolgozása és forgalmazása fontos szerepet játszik a Közösség gazdaságában.
(2)
Ösztönözni kell a mezőgazdasági termelés változatosabbá tételét annak érdekében, hogy a piacokon javuljon a kínálat és a kereslet közötti egyensúly. A bizonyos jellemzőkkel rendelkező termékek támogatása jelentős előnyökkel járna a vidék gazdaságában - különösen a kedvezőtlen helyzetű vagy távoli területeken - azáltal, hogy növelné a gazdálkodók jövedelmét, és meg tudná tartani a vidéki népességet e területeken.
(3)
Egyre több fogyasztó a mennyiség helyett inkább az élelmiszerek minőségének tulajdonít nagyobb fontosságot. Ez a meghatározott termékekre irányuló igény növekvő keresletet támaszt az azonosítható földrajzi eredetű mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek iránt.
(4)
Figyelembe véve a forgalmazott termékek nagyfokú változatosságát és az ezekkel kapcsolatos információk nagy tömegét, a lehető legjobb döntés meghozatalának elősegítése érdekében a fogyasztókat világosan és tömören tájékoztatni kell a termék eredetéről.
(5)
A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek címkézése a Közösségben létrehozott általános szabályok és különösen az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) hatálya alá tartozik. Sajátos jellegüket tekintve a meghatározott földrajzi területről származó mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre vonatkozóan további különleges rendelkezéseket kell elfogadni, amelyek a termelőket a megfelelő közösségi szimbólumok csomagoláson való feltüntetésére kötelezik. Célszerű az ilyen szimbólumok használatát kötelezővé tenni a közösségi elnevezések esetében, hogy egyrészről jobban megismertessék a fogyasztókkal ezt a termékcsoportot és a hozzá kapcsolódó garanciákat, másrészről hogy az ellenőrzések megkönnyítése érdekében lehetővé tegyék e termékek könnyebb azonosítását a piacon. Mindazonáltal ésszerű határidőt kell megállapítani, hogy a gazdasági szereplők alkalmazkodhassanak e kötelezettséghez.
(6)
Az eredetmegjelölésekre és a földrajzi jelzésekre közösségi megközelítést kell meghatározni. Egy védelmi rendszeren alapuló közösségi szabálykeret lehetővé teszi a földrajzi jelzések és az eredetmegjelölések számára a fejlődést azáltal, hogy ez a keret egységesebb megközelítést nyújtva egyenlő versenyfeltételeket biztosít az ilyen megjelöléssel ellátott termékek termelői között, valamint erősíti a fogyasztókban a termékek megbízhatóságával kapcsolatos meggyőződését.
(7)
Az elfogadott szabályozást a borokra és a szeszes italokra vonatkozó már meglévő közösségi szabályozás sérelme nélkül kell alkalmazni.
(8)
E rendelet hatályát egyes olyan mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre kell korlátozni, amelyek esetében kapcsolat áll fenn a termék vagy az élelmiszer jellemzői és annak földrajzi eredete között. Mindazonáltal tárgyi hatálya kiterjeszthető más mezőgazdasági termékekre vagy élelmiszerekre is.
(9)
A jelenlegi gyakorlat alapján indokolt a földrajzi árujelző két különböző típusának, nevezetesen az oltalom alatt álló földrajzi jelzésnek és az oltalom alatt álló eredetmegjelölésnek a meghatározása.
(10)
Az ilyen árujelzővel ellátott mezőgazdasági termékeknek és élelmiszereknek meg kell felelniük a termékleírásokban meghatározott bizonyos feltételeknek.
(11)
Annak érdekében, hogy a földrajzi jelzések és eredetmegjelölések a tagállamokban oltalmat élvezhessenek, azokat közösségi szinten kell bejegyezni. A nyilvántartásba történő bejegyzésnek a gazdasági szereplők és a fogyasztók számára egyaránt tájékoztatásul kell szolgálnia. Annak érdekében, hogy a bejegyzett közösségi elnevezések megfeleljenek az e rendelet által meghatározott feltételeknek, az érintett tagállam nemzeti hatóságainak - a kifogással kapcsolatos nemzeti eljárást is magában foglaló minimális közösségi rendelkezések betartásával - meg kell vizsgálniuk a kérelmeket. Ezt követően a Bizottságnak részt kell vennie egy olyan vizsgálatban, amelynek célja, hogy biztosítsa az e rendelet által meghatározott feltételek betartását és a tagállamok közötti egységes megközelítést.
(12)
A szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó megállapodás 1. CI mellékletét képező TRIPS-megállapodás, 1994) tartalmazza a szellemi tulajdonjogok meglétére, megszerzésére, hatályára és fenntartására vonatkozó részletes rendelkezéseket és azok betartatásának eszközeit.
(13)
A bejegyzéshez kötött, e rendelet által biztosított oltalom nyitva áll a harmadik országbeli földrajzi jelzések előtt, amennyiben ez utóbbiak a származási országban oltalom alatt állnak.
(14)
A bejegyzési eljárásnak lehetővé kell tennie minden, valamely tagállamban vagy harmadik országban jogos érdekkel rendelkező természetes és jogi személy számára, hogy kifogásának benyújtásával érvényesítse a jogait.
(15)
Eljárást kell kidolgozni a termékleírás bejegyzést követő, a technológai fejlődés miatt szükséges, a jogos érdekkel rendelkező csoportok kérésére történő módosításának engedélyezése érdekében, valamint a mezőgazdasági termék vagy élelmiszer földrajzi jelzésének vagy eredetmegjelölésének törlésére, különösen, ha az illető termék vagy élelmiszer többé már nem felel meg azon leírásnak, amely alapján a földrajzi jelzést vagy eredetmegjelölést megkapta.
(16)
A Közösség területén oltalom alatt álló eredetmegjelölésekre és földrajzi jelzésekre hivatalos ellenőrzésekből álló ellenőrzési rendszernek kell vonatkoznia, amely a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (3) összhangban álló ellenőrzési rendszeren alapul, és ezen belül egy olyan ellenőrzési rendszeren, amelynek célja az érintett mezőgazdasági termékek és élelmiszerek termékleírásainak való megfelelés biztosítása.
(17)
A tagállamokat fel kell hatalmazni a felmerült költségek fedezésére szolgáló díj kiszabására.
(18)
Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (4) összhangban kell elfogadni.
(19)
A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14-i 2081/92/EGK tanácsi rendelet (5) alapján már bejegyzett elnevezések az e rendelet hatálybalépésének időpontjától is részesülnek az e rendelet által meghatározott oltalomban, és azokat automatikusan felveszik a nyilvántartásba. Célszerű ezért átmeneti intézkedéseket elfogadni az olyan bejegyzési kérelmekre, amelyeket e rendelet hatálybalépését megelőzően jutattak el a Bizottsághoz.
(20)
A világosság és átláthatóság érdekében a 2081/92/EGK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, és azt e rendelettel kell felváltani,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Hatály
(1) Ez a rendelet megállapítja a Szerződés I. mellékletében említett, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek, az e rendelet I. mellékletében említett élelmiszerek és az e rendelet II. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékek eredetmegjelöléseinek és földrajzi jelzéseinek oltalmára vonatkozó szabályokat.
Ezt a rendeletet ugyanakkor - a borecet kivételével - a szőlészeti-borászati termékekre és a szeszes italokra nem kell alkalmazni. Ez a bekezdés nem érinti a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (6) alkalmazását.
Az I. és a II. melléklet a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban módosítható.
(2) Ezt a rendeletet az egyéb vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni.
(3) A műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárásra és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (7) az e rendelet hatálya alá tartozó eredetmegjelölésekre és földrajzi jelzésekre nem kell alkalmazni.
2. cikk
Eredetmegjelölés és földrajzi jelzés
(1) E rendelet alkalmazásában:
a)
eredetmegjelölés: valamely régiónak, meghatározott földrajzi helynek, vagy - kivételes esetben - országnak az olyan mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírására használatos elnevezése, amely:
-
e régióból, meghatározott földrajzi helyről vagy országból származik,
-
minősége vagy jellemzői alapvetően vagy kizárólag egy adott földrajzi környezetnek és az ahhoz kapcsolódó természeti és emberi tényezőknek köszönhető, és
-
a termelése, feldolgozása és előállítása meghatározott földrajzi területen történik;
b)
földrajzi jelzés: valamely régiónak, meghatározott helynek, vagy - kivételes esetben - országnak az olyan mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírására használatos elnevezése, amely:
-
e régióból, meghatározott földrajzi helyről vagy országból származik, és
-
különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője ennek a földrajzi eredetnek tulajdonítható, és
-
a termelése és/vagy feldolgozása és/vagy előállítása meghatározott földrajzi területen történik.
(2) Eredetmegjelölésnek vagy földrajzi jelzésnek kell tekinteni a mezőgazdasági termékeket vagy élelmiszereket jelölő olyan hagyományos földrajzi vagy nem földrajzi elnevezéseket is, amelyek megfelelnek az (1) bekezdésben említett feltételeknek.
(3) Az (1) bekezdés a) pontjától eltérően, egyes földrajzi elnevezéseket akkor is eredetmegjelölésnek kell tekinteni, ha az érintett termékek bizonyos nyersanyagai a feldolgozási területnél nagyobb vagy attól eltérő földrajzi területről származnak, feltéve hogy:
a)
a nyersanyagok termelési területe meghatározott;
b)
a nyersanyagok termelésére különleges feltételek vonatkoznak;
c)
ellenőrzésre vonatkozó szabályok biztosítják a b) pontban említett feltételek betartását.
A szóban forgó elnevezéseket a származási országban 2004. május 1-je előtt eredetmegjelölésként kellett, hogy elismerjék.
3. cikk
Szokásos jelleg, összeütközések növényfajták, állatfajták neveivel, azonos alakú szavakkal és védjegyekkel
(1) Nem lehet bejegyezni a szokásossá vált elnevezéseket.
E rendelet alkalmazásában a „szokásossá vált elnevezés” a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer olyan elnevezése, amely - bár arra a helyre vagy régióra utal, ahol e terméket vagy élelmiszert eredetileg előállították vagy forgalomba hozták - a Közösségben egy mezőgazdasági termék vagy élelmiszer általánosan elterjedt nevévé vált.
Annak megállapítására, hogy az elnevezés szokásossá vált-e, minden tényezőt figyelembe kell venni, különösen:
a)
a tagállamokban és a fogyasztási területeken fennálló helyzetet;
b)
a vonatkozó nemzeti vagy közösségi jogszabályokat.
(2) Az elnevezés nem jegyezhető be eredetmegjelölésként vagy földrajzi jelzésként, ha valamely növény- vagy állatfajta nevével ütközik, és ezáltal alkalmas arra, hogy a termék tényleges származása tekintetében megtévessze a fogyasztókat.
(3) Az e rendelet alapján már bejegyzett elnevezéssel azonos alakú, vagy részben azonos alakú elnevezés bejegyzése során kellően figyelembe kell venni a helyi és a hagyományos használatot, és az összeütközés tényleges kockázatát. Különösen:
a)
az olyan azonos alakú elnevezés, amely a fogyasztókat megtévesztve azt a gondolatot ébreszti, hogy a termékek egy másik területről származnak, nem jegyezhető be akkor sem, ha az adott mezőgazdasági termékek vagy az élelmiszerek származása szerinti terület, régió vagy helység vonatkozásában az elnevezés pontos;
b)
a bejegyzett azonos alakú elnevezés használata akkor engedélyezhető, ha a később bejegyzett azonos alakú elnevezés a gyakorlatban megfelelően elkülönül a már bejegyzettől, figyelemmel az érintett termelők közötti egyenlő bánásmód biztosításának és a fogyasztók megtévesztése elkerülésének szükségességére.
(4) Az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés nem jegyezhető be, amennyiben - figyelemmel valamely védjegy jó hírnevére, elismertségére és a használatának tartósságára - a bejegyzés a termék tényleges azonossága tekintetében a fogyasztók megtévesztésére alkalmas.
4. cikk
Termékleírás
(1) Az oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) vagy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés (OFJ) használatára való jogosultsághoz a mezőgazdasági terméknek vagy az élelmiszernek meg kell felelnie a termékleírásban foglaltaknak.
(2) A termékleírásnak legalább a következőket kell tartalmaznia:
a)
a mezőgazdasági terméknek vagy az élelmiszernek az eredetmegjelölést vagy a földrajzi jelzést tartalmazó elnevezése;
b)
a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer leírása, beleértve - adott esetben - a nyersanyagokat, valamint a termék vagy az élelmiszer főbb fizikai, kémiai, mikrobiológiai vagy érzékszervi jellemzőit;
c)
a földrajzi terület meghatározása és - adott esetben - a 2. cikk (3) bekezdése követelményeinek teljesítését igazoló adatok;
d)
annak igazolása, hogy a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer a 2. cikk (1) bekezdésének a) vagy b) pontja szerinti meghatározott földrajzi területről származik;
e)
a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer előállítási módjának, adott esetben az autentikus és változatlan helyi előállítási módnak a meghatározása, valamint a csomagolásra vonatkozó adatok, amennyiben az 5. cikk (1) bekezdése szerinti kérelmező csoportosulás úgy dönt, és megindokolja, hogy a csomagolásnak a meghatározott földrajzi területen kell történnie a minőség megőrzése, vagy a származás garantálása vagy pedig az ellenőrzés biztosítása érdekében;
f)
az alábbiakat igazoló adatok:
i.
a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer minősége vagy jellemzői és a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti földrajzi környezet közötti kapcsolat; vagy adott esetben
ii.
a mezőgazdasági termék vagy az élelmiszer meghatározott minősége, hírneve vagy más jellemzője és a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti földrajzi eredet közötti kapcsolat;
g)
a termékleírásban foglalt rendelkezések betartását ellenőrző hatóságok vagy szervek neve és címe, és azok meghatározott feladatai;
h)
az érintett mezőgazdasági termékre vagy élelmiszerre vonatkozó minden egyedi címkézési előírás;
i)
a közösségi vagy nemzeti rendelkezések által előírt követelmények.
5. cikk
Bejegyzés iránti kérelem
(1) Bejegyzés iránti kérelem benyújtására kizárólag csoportosulás jogosult.
E rendelet alkalmazásában „csoportosulás” - tekintet nélkül annak jogi formájára vagy összetételére - az ugyanazon mezőgazdasági termékkel vagy élelmiszerrel foglalkozó termelők vagy feldolgozók társulása. A csoportosulásban egyéb érdekelt felek is részt vehetnek. Természetes vagy jogi személyek a 16. cikk c) pontjában említett részletes szabályoknak megfelelően ismerhetők el csoportosulásként.
Határokon átnyúló földrajzi területet megjelölő elnevezés vagy határokon átnyúló földrajzi területhez kapcsolódó hagyományos elnevezés esetében több csoportosulás a 16. cikk d) pontjában említett részletes szabályoknak megfelelően közös kérelmet nyújthat be.
(2) A csoportosulás kizárólag olyan mezőgazdasági termék vagy élelmiszer tekintetében nyújthat be bejegyzésre irányuló kérelmet, amelyet maga termel vagy állít elő.
(3) A bejegyzés iránti kérelemnek legalább a következőket kell tartalmaznia:
a)
a kérelmező csoportosulás neve és címe;
b)
a 4. cikkben említett termékleírás;
c)
a következőket tartalmazó egységes dokumentum:
i.
a termékleírásban szereplő alapvető adatok: a termék neve, leírása, beleértve adott esetben a csomagolására és a címkézésére vonatkozó külön előírásokat és a földrajzi terület tömör meghatározását;
ii.
a termék és a 2. cikk (1) bekezdése a) vagy b) pontjában említett földrajzi környezet vagy földrajzi származás közötti kapcsolat összegző leírása, adott esetben beleértve a kapcsolatot alátámasztó termékleírás egyedi adatait vagy előállítási módot.
(4) Ha a bejegyzés iránti kérelem egy adott tagállam földrajzi területére vonatkozik, a kérelmet ennél a tagállamnál kell benyújtani.
A tagállam a megfelelő eszközökkel megvizsgálja a kérelmet annak ellenőrzése céljából, hogy az indokolt-e és megfelel-e az e rendelet feltételeinek.
(5) A (4) bekezdés második albekezdésében említett vizsgálat során a tagállam nemzeti szinten kifogással kapcsolatos eljárást vezet be, és gondoskodik a kérelem megfelelő közzétételéről, továbbá ésszerű határidőt állapít meg, amelyen belül minden jogos érdeket igazoló és a tagállam területén székhellyel rendelkező lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy kifogást nyújthat be a kérelemmel szemben.
A tagállam a 7. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett feltételek alapján dönt a beérkezett kifogások elfogadhatósáságáról.
Ha a tagállam megítélése szerint e rendelet követelményei teljesülnek, a tagállam kedvező határozatot hoz, és a Bizottsághoz továbbítja a (7) bekezdésben említett dokumentumokat végleges határozat meghozatala céljából. Ellenkező esetben a kérelmet elutasítja.
A tagállam gondoskodik a kedvező határozat közzétételéről, továbbá arról, hogy minden olyan természetes vagy jogi személy, akinek ahhoz jogos érdeke fűződik, jogorvoslati lehetőségekkel élhessen.
A tagállam gondoskodik a kedvező határozat alapjául szolgáló termékleírás-változat közzétételéről, és elektronikus hozzáférést biztosít a termékleíráshoz.
(6) A tagállam - kizárólag átmeneti jelleggel és a kérelem Bizottsághoz történő benyújtásának napjától kezdődő hatállyal - az elnevezésre e rendelet alapján nemzeti oltalmat adhat, illetve adott esetben kiigazítási időszakot állapíthat meg.
Az első albekezdés szerinti kiigazítási időszak csak akkor állapítható meg, ha az érintett vállalkozások jogszerűen hozták forgalomba a szóban forgó termékeket, a megelőző öt évben folyamatosan használták az érintett elnevezéseket, és erre az (5) bekezdés első albekezdésében említett, a kifogással kapcsolatos nemzeti eljárás során hivatkoztak.
Az e rendelet szerinti bejegyzésről szóló határozat meghozatalának napján az átmeneti nemzeti oltalom megszűnik.
Az átmeneti nemzeti oltalom következményei - amennyiben az elnevezést e rendelet alapján nem jegyzik be - kizárólag az érintett tagállam felelősségi körébe tartoznak.
A tagállamok által az első albekezdés szerint meghozott intézkedések csak nemzeti szinten járnak joghatással, és nem sérthetik a Közösségen belüli és a nemzetközi kereskedelmet.
(7) A tagállam által hozott, az (5) bekezdés harmadik albekezdésében említett kedvező határozatok vonatkozásában az érintett tagállam a következőket juttatja el a Bizottsághoz:
a)
a kérelmező csoportosulás neve és címe;
b)
a (3) bekezdés c) pontjában említett egységes dokumentum;
c)
a tagállam nyilatkozata arról, hogy a csoportosulás által benyújtott és kedvező határozat alapjául szolgáló kérelem megítélése szerint megfelel az e rendeletben foglalt és a rendelet végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezések szerinti feltételeknek;
d)
az (5) bekezdés ötödik albekezdésében említett termékleírás közzétételére vonatkozó hivatkozás.
(8) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a (4)-(7) bekezdésnek legkésőbb 2007. március 31-ig megfeleljenek.
(9) Ha a bejegyzés iránti kérelem harmadik országban található földrajzi területre vonatkozik, a kérelemnek tartalmaznia kell a (3) bekezdésben előírt adatokat, valamint igazolnia kell, hogy a szóban forgó elnevezés a származási országban oltalom alatt áll.
A kérelmet közvetlenül, vagy az érintett harmadik ország hatóságain keresztül a Bizottsághoz kell eljuttatni.
(10) Az e cikkben említett és a Bizottsághoz eljuttatott dokumentumokat az Európai Unió intézményeinek valamely hivatalos nyelvén kell elkészíteni, vagy azokhoz e nyelvek valamelyikén készült hiteles fordítást kell csatolni.
6. cikk
A Bizottság által végzett vizsgálat
(1) A Bizottság a megfelelő eszközökkel megvizsgálja, hogy az 5. cikk szerint kézhez kapott kérelem megalapozott-e, és megfelel-e az e rendeletben foglalt feltételeknek. E vizsgálat időtartama nem haladhatja meg a tizenkét hónapot.
A Bizottság minden hónapban közzéteszi a hozzá benyújtott bejegyzés iránti kérelmekben megjelölt elnevezések listáját, valamint a Bizottsághoz történő benyújtásuk időpontját.
(2) Ha az (1) bekezdés első albekezdése szerint elvégzett vizsgálat alapján a Bizottság megállapítja, hogy az e rendeletben előírt feltételek teljesülnek, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi az egységes dokumentumot és a termékleírásnak az 5. cikk (5) bekezdésének ötödik albekezdése szerinti közzétételére vonatkozó információt.
Ellenkező esetben a Bizottság a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint dönt a bejegyzés iránti kérelem elutasításáról.
7. cikk
Kifogás/bejegyzési határozat
(1) Az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő, a 6. cikk (2) bekezdése első albekezdésében említett közzététel napjától számított hat hónapon belül bármely tagállam vagy harmadik ország kifogással élhet a javasolt bejegyzés ellen a Bizottsághoz benyújtott, kellően indokolt nyilatkozat útján.
(2) Bármely, jogos érdeket igazoló, nem a bejegyzést kérelmező tagállamban, illetve harmadik országban székhellyel rendelkező ott lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy kellően megalapozott nyilatkozat benyújtásával szintén kifogást emelhet a javasolt bejegyzés ellen.
Valamely tagállamban székhellyel rendelkező ott lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személyek a szóban forgó tagállamhoz nyújtják be a nyilatkozatot olyan határidőn belül, amely lehetővé teszi az (1) bekezdésnek megfelelő kifogás benyújtását.
Harmadik országban székhellyel rendelkező ott lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személyek a Bizottsághoz nyújtják be a nyilatkozatot akár közvetlenül, akár a harmadik ország hatóságai útján az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül.
(3) A kifogást tartalmazó nyilatkozatok csak akkor fogadhatók el, ha azok az (1) bekezdésben megállapított határidőn belül érkeztek a Bizottsághoz, és:
a)
igazolják a 2. cikkben említett feltételek be nem tartását; vagy
b)
kimutatják, hogy a javasolt elnevezés bejegyzése a 3. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdésébe ütközne; vagy
c)
azt jelzik, hogy a javasolt elnevezés bejegyzése veszélyeztetné egy részben vagy egészben azonos elnevezés vagy védjegy, illetve olyan termékek létét, amelyeket a 6. cikk (2) bekezdése szerinti közzététel napját megelőzően már legalább öt éven keresztül jogszerűen forgalmaztak; vagy
d)
olyan adatokat tartalmaznak, amelyek arra engednek következtetni, hogy a bejegyzés tárgyát képező elnevezés a 3. cikk (1) bekezdése értelmében szokásos elnevezés.
A bizottság megvizsgálja a kifogások elfogadhatóságát.
Az első albekezdés b), c) és d) pontjában említett feltételeket a Közösség területe vonatkozásában értékelik, amely a szellemi tulajdonjogok tekintetében kizárólag arra a területre vagy azokra a területekre vonatkozik, ahol e jogok védelmet élveznek.
(4) Ha a Bizottsághoz nem érkezik a (3) bekezdés értelmében elfogadható kifogás, a Bizottság bejegyzi az elnevezést.
A bejegyzést az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(5) Ha egy kifogás a (3) bekezdés értelmében elfogadható, a Bizottság felhívja az érdekelt feleket a szükséges konzultációk lefolytatására.
Ha az érdekelt felek között hat hónapon belül megállapodás jön létre, értesítik a Bizottságot az említett megállapodást lehetővé tévő valamennyi körülményről, beleértve a kérelmező, valamint a kifogást benyújtó véleményét is. Ha a 6. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett adatokat nem módosították, illetve azokat csak - a 16. cikk h) pontjának megfelelően meghatározandó - kisebb mértékben módosították, a Bizottság e cikk (4) bekezdése szerint jár el. Más esetekben a Bizottság ismételten elvégzi a 6. cikk (1) bekezdésében említett vizsgálatot.
Ha nem jön létre megállapodás, a Bizottság a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozatot hoz, figyelembe véve a tisztességes és hagyományos használatot és a tényleges összetéveszthetőség valószínűségét.
Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(6) A Bizottság naprakész nyilvántartást vezet az oltalom alatt álló eredetmegjelölésekről és az oltalom alatt álló földrajzi jelzésekről.
(7) Az e cikkben említett és a Bizottságnak megküldött dokumentumokat az Európai Unió intézményeinek valamely hivatalos nyelvén kell elkészíteni, vagy azokhoz e nyelvek valamelyikén készült hiteles fordítást kell csatolni.
8. cikk
Elnevezések, megjelölések és szimbólumok
(1) Az e rendelet alapján bejegyzett elnevezést bármely gazdasági szereplő használhatja, amely az adott termékleírásnak megfelelő mezőgazdasági termékeket vagy élelmiszereket hoz forgalomba.
(2) Az e rendelet alapján bejegyzett elnevezéssel forgalomba hozott, a Közösségből származó mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek címkéjén fel kell tüntetni az „oltalom alatt álló eredetmegjelölés” és az „oltalom alatt álló földrajzi jelzés” megjelöléseket vagy az ezekhez kapcsolódó közösségi szimbólumokat.
(3) Az e rendelet alapján bejegyzett elnevezéssel forgalomba hozott, harmadik országból származó olyan mezőgazdasági termékek vagy élelmiszerek címkéjén a (2) bekezdésben említett megjelölések, valamint az ezekhez kapcsolódó közösségi szimbólumok ugyanígy feltüntethetők.
9. cikk
A termékelírás módosításának jóváhagyása
(1) Az 5. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti feltételeknek megfelelő és jogos érdeket igazoló csoportosulás kérheti a termékleírás módosításának jóváhagyását, különösen a tudományos és technikai ismeretek fejlődésének figyelembevétele, vagy a 4. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett földrajzi terület újbóli meghatározása érdekében.
A kérelemben ismertetni és indokolni kell az igényelt módosításokat.
(2) Ha a módosítás az egységes dokumentum egy vagy több ponton történő módosítását vonja maga után, a módosítás jóváhagyására irányuló kérelmet az 5., 6. és 7. cikkben meghatározott eljárás alapján kell elbírálni. Mindazonáltal, ha a javasolt módosítások kisebb jelentőségűek, a Bizottság dönthet arról, hogy a 6. cikk (2) bekezdése és a 7. cikk szerinti eljárás lefolytatása nélkül határoz-e a módosítás jóváhagyása iránti kérelemről, és jóváhagyás esetén gondoskodik a 6. cikk (2) bekezdésében említett információk közzétételéről.
(3) Ha a módosítás nem eredményezi az egységes dokumentum megváltoztatását, a következő szabályokat kell alkalmazni:
i.
ha a földrajzi terület egy tagállamban helyezkedik el, e tagállamnak közölni kell álláspontját a módosítás jóváhagyásáról, és - amennyiben egyetért azzal - közzéteszi a módosított termékleírást, valamint tájékoztatja a Bizottságot a jóváhagyott módosításokról és az azok alapjául szolgáló indokokról;
ii.
ha a földrajzi terület harmadik országban helyezkedik el, a Bizottság dönt a javasolt módosítás jóváhagyásáról.
(4) Ha a módosítás a kötelező egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések hatósági bevezetésének következményeként a termékleírás ideiglenes változtatására vonatkozik, a (3) bekezdésben meghatározott eljárást kell alkalmazni.
10. cikk
Hatósági ellenőrzés
(1) A tagállamok a 882/2004/EK rendelettel összhangban kijelölik az ellenőrzésekért az e rendeletben megállapított kötelezettségek vonatkozásában felelős illetékes hatóságot vagy hatóságokat.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy egy hatósági ellenőrzési rendszer bármely, az e rendeletet betartó gazdasági szereplőre kiterjedjen.
(3) A Bizottság közzéteszi és időközönként frissíti az e cikk (1) bekezdésében vagy a 11. cikkben említett hatóságok és szervek nevét és címét.
11. cikk
A termékleírásnak való megfelelés ellenőrzése
(1) A Közösségen belüli földrajzi területekre vonatkozó eredetmegjelölések és a földrajzi jelzések vonatkozásában a termékleírásnak való megfelelés ellenőrzését a termék forgalomba hozatalát megelőzően az alábbiak biztosítják:
-
a 10. cikkben említett, egy vagy több illetékes hatóság, és/vagy
-
a 882/2004/EK rendelet 2. cikke szerinti, terméktanúsító szervként eljáró, egy vagy több ellenőrző szerv.
A termékleírásoknak való megfelelés ellenőrzésének költségeit az említett ellenőrzéseknek alávetett gazdasági szereplők viselik.
(2) Egy harmadik országban található földrajzi területekre vonatkozó eredetmegjelölések és a földrajzi jelzések vonatkozásában a termékleírásoknak való megfelelés ellenőrzését a forgalomba hozatalt megelőzően az alábbiak biztosítják:
-
a harmadik ország által kijelölt egy vagy több hatóság, és/vagy
-
egy vagy több terméktanúsító szerv.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett terméktanúsító szerveknek meg kell felelniük az EN 45011 európai szabványnak vagy az ISO/IEC 65 („Terméktanúsítási rendszereket működtető szervezetekre vonatkozó általános követelmények” című) útmutatónak, továbbá e szerveket 2010. május 1-jétől ezeknek megfelelően kell akkreditálni.
(4) Amennyiben az (1) és (2) bekezdésben említett hatóságok úgy döntenek, hogy ellenőrzik a termékleírásoknak való megfelelést, megfelelő garanciákat kell biztosítaniuk a tárgyilagossággal és a pártatlansággal kapcsolatban, és a feladataik ellátáshoz szükséges képzett személyzettel és erőforrásokkal kell rendelkezniük.
12. cikk
Törlés
(1) Ha a Bizottság a 16. cikk k) pontjában említett részletes szabályok alapján úgy ítéli meg, hogy egy oltalom alatt álló elnevezéssel rendelkező mezőgazdasági termék vagy élelmiszer termékleírásában foglalt feltételek betartása már nem biztosított, kezdeményezi a 15. cikk (2) bekezdésében említett, a bejegyzés törlésére irányuló eljárást, és döntését közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(2) A bejegyzés törlését - megfelelően indokolt kérelem útján - bármely, jogos érdekét igazoló természetes vagy jogi személy kérheti.
Az 5., 6. és 7. cikkben meghatározott eljárást értelemszerűen kell alkalmazni.
13. cikk
Oltalom
(1) A bejegyzett elnevezések a következőkkel szemben nyújtanak oltalmat:
a)
bármely közvetlen vagy közvetett kereskedelmi célú felhasználás a bejegyzett elnevezés bejegyzésének hatálya alá nem tartozó termékek tekintetében, amennyiben e termékek az adott elnevezés alatt bejegyzett termékekhez hasonlóak, vagy amennyiben az elnevezés használata az oltalom alatt álló elnevezés hírnevét kihasználná;
b)
bármely visszaélés, utánzás vagy félrevezető utalás akkor is, ha feltüntetik a termék valódi eredetét, vagy ha az oltalom alatt álló elnevezést lefordítják, vagy ha például a „jellegű”, „típusú”, „eljárással készített”, „mint a -ban/-ben gyártott”, „utánzat”, vagy hasonló kifejezéseket kapcsolnak;
c)
bármely egyéb - a termék származását, eredetét, jellegét vagy alapvető tulajdonságait illetően - hamis vagy megtévesztő megjelölés a belső vagy a külső csomagoláson, a reklámanyagokon vagy az érintett termékre vonatkozó iratokon, valamint a termék származását illetően hamis benyomást keltő dobozba történő csomagolás;
d)
a termék valódi származását illetően a fogyasztók megtévesztésére alkalmas bármely egyéb módszer.
Ha valamely bejegyzett elnevezés egy mezőgazdasági termék vagy élelmiszer szokásosnak minősülő elnevezését foglalja magában, e szokásos elnevezésnek a hozzá tartozó mezőgazdasági terméken vagy élelmiszeren történő használata nem minősül ellentétesnek az a) vagy b) ponttal.
(2) Az oltalom alatt álló elnevezések nem válhatnak szokásos elnevezéssé.
(3) Az olyan elnevezések esetében, amelyek bejegyzését az 5. cikknek megfelelően kérik, a 7. cikk (5) bekezdése értelmében egy legfeljebb ötéves átmeneti időszak határozható meg, kizárólag abban az esetben, ha a kifogást azzal az indokkal tekintették elfogadhatónak, hogy a javasolt név bejegyzése veszélyeztetné egy részben vagy egészben azonos elnevezés létét, vagy a 6. cikk (2) bekezdésében meghatározott közzétételt megelőzően legalább öt éve jogszerűen forgalomban levő termékek létét.
Átmeneti időszak a földrajzi területet magában foglaló tagállamban vagy harmadik országban székhellyel rendelkező vállalkozások számára is megállapítható, feltéve hogy az említett vállalkozások jogszerűen hozták forgalomba a szóban forgó termékeket, és a 6. cikk (2) bekezdésében említett közzététel napját megelőzően legalább öt éve folyamatosan használták az érintett elnevezéseket, és erre hivatkoztak is az 5. cikk (5) bekezdésének első és második albekezdésében említett, a kifogással kapcsolatos nemzeti eljárásban vagy a 7. cikk (2) bekezdésében említett, a kifogással kapcsolatos közösségi eljárásban. Az ezen albekezdésben említett átmeneti időszak és az 5. cikk (6) bekezdésében említett kiigazítási időszak összesen nem haladhatja meg az öt évet. Ha az 5. cikk (6) bekezdésében említett kiigazítási időszak meghaladja az öt évet, átmeneti időszak nem engedélyezhető.
(4) A 14. cikk sérelme nélkül a Bizottság a 15. cikk (2) bekezdésében előírt eljárás alapján határozhat egy tagállambeli vagy harmadik országbeli helységet jelölő bejegyzett elnevezés és egy nem bejegyzett elnevezés együttes fennállásáról, ha ez az elnevezés azonos a bejegyzett elnevezéssel, feltéve hogy a következő feltételek mindegyike teljesül:
a)
az azonos, nem bejegyzett elnevezést 1993. július 24-e előtt legalább 25 éven keresztül jogszerűen, folyamatosan és jóhiszeműen használták;
b)
igazolják, hogy e használat soha sem irányult a bejegyzett elnevezés hírnevének kihasználására, és nem tévesztette, de nem is téveszthette volna meg a fogyasztókat a termék valódi származását illetően;
c)
az elnevezések azonosságából eredő problémára az elnevezés bejegyzése előtt hivatkoztak.
Az érintett bejegyzett elnevezés és az azzal azonos, nem bejegyzett elnevezés együttes fennállásának időtartama nem haladhatja meg a tizenöt évet, amelynek elteltével a nem bejegyzett elnevezés nem használható tovább.
Az érintett nem bejegyzett földrajzi elnevezés használata csak akkor engedélyezhető, ha a származási ország világosan és jól láthatóan szerepel a címkén.
14. cikk
A védjegyek, az eredetmegjelölések és a földrajzi jelzések közötti kapcsolat
(1) Ha egy eredetmegjelölést vagy földrajzi jelzést e rendelet alapján jegyeznek be, a 13. cikkben említett körülmények valamelyikének megfelelő és ugyanarra a termékcsoportra vonatkozó védjegybejelentést el kell utasítani, ha a védjegybejelentést a bejegyzés iránti kérelem Bizottsághoz való benyújtásának időpontját követően nyújtották be.
Az első albekezdésben foglaltak megsértésével lajstromozott védjegyeket törölni kell.
(2) A közösségi jog kellő figyelembevételével, annak a - 13. cikk szerinti helyzetek valamelyike alá tartozó - védjegynek a használata, amelyet - az eredetmegjelölésnek vagy a földrajzi jelzésnek a származási országban fennálló oltalmának kezdő napját megelőzően vagy 1996. január 1-je előtt - bejelentettek lajstromozásra, lajstromoztak vagy a Közösség területén történő jóhiszemű használattal - feltéve, hogy a vonatkozó jogszabályok biztosítják ezt a lehetőséget - megszereztek, folytatódhat az eredetmegjelölés vagy a földrajzi jelzés bejegyzése ellenére is, feltéve hogy azzal szemben nem merülnek fel a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelvben (8) vagy a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendeletben (9) meghatározott törlési vagy megszűnési okok.
15. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot az oltalom alatt álló földrajzi jelzések és eredetmegjelölések állandó bizottsága segíti.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő három hónap.
(3) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
16. cikk
Végrehajtási szabályok
E rendelet végrehajtására a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően részletes szabályokat kell elfogadni. Ezek különösen a következőkre terjednek ki:
a)
a 2. cikk (3) bekezdésében említett nyersanyagok listája;
b)
a 4. cikk (2) bekezdésében említett termékleírás kötelező tartalmi elemei;
c)
azon feltételek, amelyek alapján egy természetes vagy jogi személy csoportosulásnak tekinthető;
d)
az 5. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett, határokon átnyúló földrajzi területet megjelölő elnevezésekre vonatkozó bejegyzés iránti kérelem benyújtása;
e)
az 5. cikk (7) és (9) bekezdésében említett dokumentumok Bizottsághoz történő továbbításának tartalma és módja;
f)
a 7. cikkben említett kifogások, beleértve az érdekelt felek közötti megfelelő konzultációkat;
g)
a 8. cikkben említett megjelölések és szimbólumok;
h)
a 7. cikk (5) bekezdésének második albekezdésében és a 9. cikk (2) bekezdésében említett kisebb mértékű módosítások meghatározása, figyelembe véve, hogy egy kisebb mértékű módosítás nem érintheti a termék lényeges jellemzőit, és nem változtathatja meg a kapcsolatot;
i)
az eredetmegjelöléseknek és földrajzi jelzéseknek a 7. cikk (6) bekezdésében előírt nyilvántartása;
j)
a termékleírásoknak való megfelelés ellenőrzésének feltételei;
k)
a bejegyzés törlésének feltételei.
17. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Azokat az elnevezéseket, amelyek e rendelet hatályba lépése napján szerepelnek az 1107/96/EK bizottsági rendelet (10) mellékletében, valamint a 2400/96/EK bizottsági rendelet (11) mellékletében, automatikusan fel kell venni az e rendelet 7. cikkének (6) bekezdésében említett nyilvántartásba. A kapcsolódó termékleírásokat a 4. cikk (1) bekezdésében említett termékleírásként kell kezelni. Az ilyen bejegyzésekhez kapcsolódó egyes átmeneti rendelkezéseket továbbra is alkalmazni kell.
(2) A függőben lévő bejegyzési kérelmek, valamint a Bizottsághoz e rendelet hatálybalépése napját megelőzően benyújtott nyilatkozatok és egyéb kérelmek tekintetében:
a)
a 13. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül, az 5. cikk szerinti eljárásokat nem kell alkalmazni; és
b)
az 5. cikk (3) bekezdésének c) pontjában említett egységes dokumentumot a termékleírásnak a 383/2004/EK bizottsági rendelettel (12) összhangban elkészített összefoglaló lapja váltja fel.
(3) A Bizottság a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárásokkal összhangban szükség szerint egyéb átmeneti rendelkezéseket fogadhat el.
18. cikk
Díjak
A tagállamok az e rendelet alapján benyújtott bejegyzés iránti kérelmek, kifogást tartalmazó nyilatkozatok, módosítási és törlési kérelmek vizsgálata során felmerült költségeik fedezésére díjat állapíthatnak meg.
19. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2081/92/EGK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni, a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
A 8. cikk (2) bekezdését azonban 2009. május 1-jétől kezdődően kell alkalmazni, az ezen időpontot megelőzően már forgalomba hozott termékek sérelme nélkül.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2006. március 20-án.