RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3290/94 af 22. december 1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er noedvendige i landbrugssektoren for gennemfoerelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for oksekoed (1), saerlig artikel 7, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
Faellesskabet har vedtaget en raekke regler om den faelles landbrugspolitik;
under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi har Faellesskabet forhandlet en raekke aftaler, i det foelgende benaevnt »GATT-aftalerne«; flere af disse aftaler gaelder landbruget, navnlig aftalen om landbruget, i det foelgende benaevnt »aftalen«; de indroemmelser, der er gjort for intern stoette, kan overholdes ved, at priserne og stoettebeloebene fastsaettes til en passende stoerrelse, og det er saaledes ikke noedvendigt at vedtage saerlige bestemmelser herom; ifoelge aftalen skal adgangen til EF-markedet udvides over seks aar for landbrugsprodukter fra tredjelande, og den stoette, Faellesskabet yder til eksport af landbrugsprodukter, skal gradvis nedskaeres; det er derfor noedvendigt at tilpasse landbrugsbestemmelserne om samhandelen med tredjelande;
eftersom aftalen omdanner alle de foranstaltninger, der indskraenker importen af landbrugsprodukter, til told (tarifikation), ligesom den forbyder anvendelse af saadanne foranstaltninger i fremtiden, er det noedvendigt at afskaffe de variable importafgifter og de oevrige foranstaltninger og belastninger ved import, der for oejeblikket er fastsat i de faelles markedsordninger; de toldsatser, der ifoelge aftalen skal anvendes for landbrugsprodukter, fastsaettes i den faelles toldtarif; i nogle sektorer, saasom sektoren for korn, ris, vin samt frugt og groentsager, noedvendiggoer indfoerelsen af yderligere mekanismer ud over toldopkraevning efter faste satser, at der fastsaettes undtagelsesregler i grundforordningerne; hvad angaar foranstaltningerne til beskyttelse af EF-markedet mod import af toerrede druer og forarbejdede kirsebaer, kan disse ifoelge aftalen om beskyttelsesforanstaltninger opretholdes i fem aar; for at undgaa, at der opstaar problemer med forsyning af EF-markedet, er det noedvendigt at tillade, at toldsatserne suspenderes for bestemte produkter i sukkersektoren;
for at der kan opretholdes et minimum af beskyttelse mod de skadelige virkninger, som ovennaevnte tarifikation kan medfoere for markedet, tillader aftalen, at der anvendes tillaegstold paa noeje fastlagte betingelser og for de produkter alene, der er omfattet af tarifikationen; der boer derfor indfoejes en tilsvarende bestemmelse i de paagaeldende grundforordninger;
aftalen fastsaetter en lang raekke toldkontingenter under ordningerne med »aktuel adgang« og »minimumsadgang«; aftalen indeholder i vid udstraekning naermere betingelser for disse kontingenters anvendelse; eftersom der saaledes er mange kontingenter, og da disse skal ivaerksaettes saa effektivt som muligt, boer det overdrages Kommissionen at aabne og forvalte dem efter forvaltningskomité-proceduren;
de aendringer der foelger af den rammeaftale, som er indgaaet med bestemte lande i Latinamerika under Uruguay-runden, boer indfoejes i Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer (3);
i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger er der fastlagt noeje regler for anvendelsen af beskyttelsesklausuler, f.eks. dem, der er fastsat i markedsordningerne, og disse klausuler boer derfor suppleres med en henvisning til de forpligtelser, der foelger af de internationale aftaler;
i handelsforbindelserne med de tredjelande, der ikke er omfattet af GATT-aftalerne, er Faellesskabet ikke bundet af de krav om adgang til EF-markedet, der foelger af aftalerne; for at der i paakommende tilfaelde kan traeffes foranstaltninger over for produkter fra disse lande, boer der overdrages Kommissionen tilsvarende befoejelser, som den udoever efter forvaltningskomité-proceduren;
i henhold til aftalen er eksportstoette fremover begraenset til bestemte grupper af landbrugsprodukter, der er naermere fastlagt i aftalen; endvidere er der fastsat maengde- og vaerdigraenser for stoetten;
vaerdigraensernes overholdelse kan sikres under restitutionernes fastsaettelse og ved den betalingskontrol, der gennemfoeres i henhold til bestemmelserne om EUGFL; kontrollen kan lettes ved, at restitutionerne obligatorisk forudfastsaettes, uden at dette i oevrigt udelukker muligheden for, at der i tilfaelde af differentierede restitutioner foretages en aendring af den forudfastsatte destination; i tilfaelde af aendring af destinationen boer der ske udbetaling af den restitution, der gaelder for den virkelige destination, idet restitutionsbeloebet dog ikke kan vaere stoerre, end det der gaelder for den forudfastsatte destination;
for at det kan kontrolleres, at maengdekravet overholdes, er det noedvendigt, at der indfoeres en paalidelig og effektiv tilsynsordning; derfor boer enhver restitutionsydelse goeres betinget af, at der udstedes en eksportlicens; inden for de tilladte graenser boer restitutionerne ydes afhaengig af den saerlige situation for det beroerte produkt; der kan kun tillades undtagelser herfra for forarbejdede produkter uden for traktatens bilag II, som der ikke gaelder vaerdigraenser for, og for foedevarehjaelp, hvor der ikke gaelder nogen begraensning; det boer fastsaettes, at de strenge forvaltningsregler kan fraviges for produkter, for hvilke der ikke kan forventes nogen eksport med restitutionsydelse ud over maengdegraenserne; overvaagningen af de maengder, der eksporteres med restitution i de produktionsaar, der er naevnt i aftalen, sker paa grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelte produktionsaar;
i de fleste faelles markedsordninger er kun Raadet kompetent til at traeffe afgoerelse om at proceduren for aktiv foraedling ikke kan anvendes; under de oekonomiske vilkaar, der foelger af aftalen kan det vise sig noedvendigt at reagere hurtigt paa markedsproblemer, der maatte opstaa ved anvendelsen af naevnte procedure; i den forbindelse boer Kommissionen have bemyndigelse til at traeffe hasteforanstaltninger af begraenset varighed; disse foranstaltninger boer underkastes proceduren i artikel 3 i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987; (4)
endvidere boer det sikres, at bestemmelserne i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder bliver overholdt; det er derfor noedvendigt at indsaette naermere bestemmelser herom i Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (5);
som foelge af de aendringer, som denne forordning indfoerer i landbrugsbestemmelserne, bliver en lang raekke raadsforordninger, der er afledt af grundforordningerne, uden formaal; af hensyn til retssikkerheden boer de ophaeves; ved denne lejlighed boer en raekke bestemmelser, der ikke er direkte forbundet med GATT-aftalerne, ligeledes ophaeves, da de ikke laengere har gyldighed; det samme er tilfaeldet for visse »anden-generations« -raadsforordninger, som i hovedsagen kan inkorporeres i de paagaeldende grundforordninger;
det har ikke vaeret muligt at integrere de generelle eksisterende raadsbestemmelser om anvendelsen af beskyttelsesklausulen i grundforordningerne; som foelge af de gennemgribende aendringer, der er noedvendige paa dette omraade paa baggrund af GATT-aftalerne kan de paagaeldende forordninger ikke opretholdes; de boer derfor ophaeves, idet dog retsgrundlaget for de akter, der skal erstatte dem, boer fastlaegges;
anvendelsen af aftalen om landbrug kunne vanskeliggoeres, hvis de interne procedurer, der skal anvendes, udviste vaesentlige forskelle mellem de forskellige sektorer; disse procedurer boer derfor goeres ensartede;
det har hidtil vaeret muligt at skabe en passende ramme for de noedvendige specifikke regler for markedsforvaltning gennem Raadets vedtagelse af almindelige gennemfoerelsesbestemmelser; ivaerksaettelsen af naevnte aftale om landbrug boer ikke gribe ind i mekanismerne og procedurerne for forvaltningen af den faelles landbrugspolitik;
det vil paa et senere tidspunkt vaere hensigtsmaessigt at analysere, baade hvorledes de ordninger, der er indfoert ved denne forordning, virker, og erfaringerne med de foranstaltninger, som tredjelandene har truffet med henblik paa gennemfoerelsen af GATT-aftalerne; i den anledning boer Kommissionen efter udloebet af forordningens foerste to anvendelsesaar forelaegge en rapport for Europa-Parlamentet og Raadet;
overgangen fra den eksisterende ordning til den, der foelger af GATT-aftalerne, kan skabe tilpasningsvanskeligheder, der ikke er omhandlet i denne forordning; for at afhjaelpe en saadan eventuel situation, boer der fastsaettes en generel bestemmelse, der giver Kommissionen mulighed for i en bestemt periode at traeffe de fornoedne overgangsforanstaltninger -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning fastlaegger de tilpasninger og de overgangsforanstaltninger, der er noedvendige, for at de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, kan gennemfoeres i landbruget.
Artikel 2
De i artikel 1 naevnte tilpasninger er anfoert i bilagene.
Artikel 3
1. Hvis det som led i den faelles landbrugspolitik er noedvendigt at anvende overgangsforanstaltninger for at lette overgangen fra den eksisterende ordning til den, der foelger af tilpasningerne til de krav, som er affoedt af de i artikel 1 naevnte aftaler, vedtages disse foranstaltninger efter proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF (6) eller afhaengigt af tilfaeldet i de tilsvarende artikler i de andre forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter eller i forordning (EF) nr. 3448/93 (7).
Naar saadanne foranstaltninger traeffes, tages der under iagttagelse af de forpligtelser, der foelger af de i artikel 1 naevnte aftaler, hensyn til de saerlige forhold i de enkelte landbrugssektorer.
2. De i stk. 1 naevnte foranstaltninger kan traeffes i en periode, der udloeber den 30. juni 1996, og deres anvendelse er begraenset til denne dato. Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal forlaenge perioden.
Artikel 4
1. Hvis det i betragtning af den saerlige situation for et landbrugsprodukt kan sikres, at de forpligtelser vedroerende stoetteniveauet, der foelger af de i artikel 1 naevnte aftaler, kan opfyldes, ved at der anvendes midler, som har mindre virkning end dem, der er indfoert med henblik herpaa, kan Kommissionen fritage produktet fra anvendelsen af de bestemmelser om eksportrestitutioner, der er omhandlet i denne forordning.
2. Med forbehold af de foranstaltninger, der er fastsat ved denne forordning, kan Kommissionen traeffe de fornoedne foranstaltninger til beskyttelse af EF-markedet mod import af landbrugsprodukter fra tredjelande, over for hvilke Faellesskabet ikke har forpligtelser i henhold til de i artikel 1 naevnte aftaler.
3. Foranstaltningerne i henhold til stk. 1 og 2 vedtages efter den i artikel 3, stk. 1, naevnte procedure.
Artikel 5
Inden den 30. juni 1997 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om, hvordan den ordning, der foelger af denne forordning, fungerer, samt om erfaringen med de foranstaltninger, som tredjelande har truffet med henblik paa anvendelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi.
Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, afgoerelse om alle aendringer, der foelger af resultaterne og konklusionerne af naevnte rapport.
Artikel 6
1. Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1995.
2. Den anvendes fra den 1. juli 1995.
Dog anvendes:
a) artikel 3 og artikel 4, stk. 2, fra den 1 januar 1995
b) de bestemmelser, der er anfoert i bilagene om importtold og tillaegsimporttold, og som gaelder for de produkter i bilag XIII og XVI, for hvilke der anvendes en indgangspris, fra begyndelsen af produktionsaaret for de beroerte produkter i 1995
c) bestemmelserne om eksportrestitutioner:
- fra den 1. september 1995, for saa vidt angaar bilag II og XVI
- fra den 1. oktober 1995, for saa vidt angaar bilag IV
- fra den 1. november 1995, for saa vidt angaar bilag V
d) bestemmelserne i bilag XV fra den 1. januar 1995
e) bestemmelserne i bilag XVI, afsnit I, nr. 2, fra den 1 januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1994.
A Tanács 3290/94/EK rendelete
(1994. december 22.)
a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtásához a mezőgazdasági ágazatban szükséges kiigazításokról és átmeneti intézkedésekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 805/68/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
mivel a Közösség számos, a közös agrárpolitikára vonatkozó szabályt fogadott el;
mivel a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során a Közösség különböző megállapodásokat (a továbbiakban "GATT-megállapodások") tárgyalt meg; mivel e megállapodások közül több a mezőgazdaságra vonatkozik, különös tekintettel a mezőgazdasági megállapodásra (a továbbiakban "a megállapodás"); mivel a hazai támogatásra vonatkozó engedményeket az árak és a támogatások megfelelő szinten való meghatározásával is teljesíteni lehet, és nem szükséges külön rendelkezéseket hozni e témában; mivel a megállapodás hatéves menetrendet állapít meg egyrészt a harmadik országokból származó mezőgazdasági termékeknek a Közösség piacára való bejutásának kibővítésére, másrészt a mezőgazdasági termékek exportjához nyújtott közösségi támogatás fokozatos csökkentésére; mivel a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó mezőgazdasági jogszabályokat ennek megfelelően kell kiigazítani;
mivel a mezőgazdasági termékek importját korlátozó intézkedések vámokká való átalakítása (tarifikáció) révén, továbbá az ilyen intézkedések jövőbeni alkalmazásának tilalma révén a megállapodás előírja a változó mértékű importlefölözések, valamint a piacszervezés keretében jelenleg meghatározott egyéb intézkedések és importterhek eltörlését; mivel a megállapodásnak megfelelően a mezőgazdasági termékekre alkalmazható vámtételeket a közös vámtarifában kell rögzíteni; mivel azonban egyes termékcsoportok, mint például a gabona, rizs, bor, gyümölcs és zöldség esetében a rögzített vámok beszedésével nem járó, kiegészítő vagy egyéb kereskedelmi mechanizmusok bevezetése eltérésekről rendelkező szabályok elfogadását teszi szükségessé az alaprendeletekben; mivel ezen túlmenően a védintézkedésekről szóló megállapodás szerint a közösségi piacot a szárított szőlő és a feldolgozott cseresznye importjától védő intézkedések öt évig tarthatók fenn; mivel továbbá a közösségi piac ellátási problémáinak megakadályozása érdekében egyes cukortermékek esetében engedélyezni kell a vámok felfüggesztését;
mivel a tarifikációnak a piacra gyakorolt káros hatásaival szembeni minimális védelmi szint fenntartása érdekében a megállapodás megengedi kiegészítő vámok alkalmazását pontosan meghatározott feltételek mellett, de csak a tarifikáció hatálya alá tartozó termékekre; mivel a vonatkozó rendelkezéseket ennek megfelelően be kell illeszteni az érintett alaprendeletekbe;
mivel a megállapodás a jelenlegi és a minimális piacrajutásra vonatkozó intézkedések keretében egy sor vámkontingensről rendelkezik; mivel az ilyen kontingensekre alkalmazandó feltételeket a megállapodás részletesen tárgyalja; mivel a kontingensek nagy számára való tekintettel és azok lehetőség szerinti leghatékonyabb végrehajtásának biztosítása érdekében az irányítóbizottsági eljárást alkalmazva a Bizottság felel a kontingensek megnyitásáért és kezeléséért;
mivel az uruguayi forduló keretében egyes dél-amerikai országokkal kötött, banánról szóló keretmegállapodásból adódó módosításokat be kell építeni a banánpiac közös szervezéséről szóló, 1993. február 13-i 404/93/EGK tanácsi rendeletbe [3];
mivel a védintézkedésekről szóló megállapodás egyértelmű szabályokat állapít meg a piacszervezés keretébe illesztett védzáradé kok alkalmazására, ezért e záradékokat ki kell egészíteni a nemzetközi megállapodásokból eredő kötelezettségekre való utalással;
mivel a GATT-megállapodások hatálya alá nem tartozó harmadik országokkal fenntartott kereskedelmi kapcsolataiban a Közösséget nem kötik a közösségi piacra való bejutás előbbiekből adódó megszorításai; mivel annak biztosítása érdekében, hogy meghozzák a szükséges intézkedéseket, ott, ahol az ilyen országokból származó termékekre vonatkozóan ez alkalmazható, a Bizottság megkapja az ehhez szükséges hatáskört, amelyet az irányítóbizottsági eljáráson keresztül gyakorolhat;
mivela megállapodás értelmében az exporttámogatások nyújtása ezek után az abban meghatározott mezőgazdasági termékek bizonyos csoportjaira korlátozódik; mivel ráadásul annak a mennyiség és az érték tekintetében határai is vannak;
mivel az érték tekintetében szabott határok betartását akkor lehet biztosítani, amikor a visszatérítéseket meghatározzák, mégpedig a kifizetések ellenőrzése révén az EMOGA-ra vonatkozó szabályok szerint; mivel az ellenőrzés megkönnyíthető a visszatérítések kötelezően előírt előzetes rögzítésével, a differenciált visszatérítések esetén a meghatározott rendeltetési hely megváltoztatásának egyidejű lehetővé tételével; mivel a rendeltetési hely megváltoztatása esetén a tényleges rendeltetési helyre alkalmazható visszatérítést kell kifizetni, amelynek felső határa az előzetesen rögzített rendeltetési helyre alkalmazható összeg szintje;
mivel a mennyiség tekintetében alkalmazott megszorítások ellenőrzéséhez megbízható és hatékony ellenőrző rendszer bevezetésére van szükség; mivel ebből a célból a visszatérítések nyújtását kiviteli engedélytől kell függővé tenni; mivel a visszatérítések a rendelkezésre álló határ mértékéig nyújthatók minden egyes érintett termék sajátságos helyzetétől függően; mivel e szabály alól kivétel csak a Szerződés II. mellékletében fel nem sorolt feldolgozott termékek esetében engedhető, amelyekre nem vonatkoznak az értékhatárok, valamint élelmiszersegély-műveletek esetében, amelyek minden korlátozástól mentesek; mivel rendelkezni kell a kezelési szabályok szigorú betartásától való eltérésről, amennyiben a visszatérítésben részesülő export valószínűleg nem haladja meg a megállapított mennyiségi határt; mivel a visszatérítés mellett exportált mennyiségeknek a megállapodásban említett gazdasági évek folyamán történő ellenőrzése az egyes gazdasági évekre kiadott kiviteli engedélyek alapján végezhető el;
mivel a közös piacszervezések legtöbbjében az aktív feldolgozási eljárás igénybevételéből való kizárás kizárólag a Tanácsra tartozik; mivel a megállapodásból következő gazdasági feltételek mellett szükséges lehet gyorsan reagálni az említett eljárások alkalmazásából adódó piaci problémákra; mivel e tekintetben hatáskörrel kell felruházni a Bizottságot az időben behatárolt, sürgős intézkedések elfogadására; mivel ezek az intézkedések az 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat [4] 3. cikkében megállapított eljárás alkalmazásának hatálya alá tartoznak;
mivel biztosítani kell a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás betartását is; mivel ebből a célból a szükséges kikötéseket bele kell illeszteni a borpiac közös szervezéséről szóló, 1987. március 16-i 822/87/EGK tanácsi rendeletbe [5];
mivel az e rendeletben foglalt mezőgazdasági tárgyú jogszabályok módosítása nyomán az alaprendeletekre épülő számos tanácsi rendelet értelmét veszti; mivel a jogi egyértelműség érdekében ezeket hatályon kívül kell helyezni; mivel egyes rendelkezéseket, amelyek már elévültek, jóllehet nincsenek közvetlen kapcsolatban a GATT-megállapodásokkal, ugyancsak hatályon kívül kell helyezni; mivel ugyanez a helyzet egyes, "második generációs"-nak nevezett tanácsi rendeletek esetében, amelyek túlnyomó része beépíthető a szóban forgó alaprendeletekbe;
mivel azonban lehetetlen volt a Tanács védzáradék alkalmazásáról szóló általános szabályait az alaprendeletekbe integrálni; mivel a GATT-megállapodásokat követően az adott területen szükségessé vált módosítások fontosságára tekintettel a szóban forgó rendeleteket nem lehet tovább hatályban tartani; mivel emiatt ezeket hatályon kívül kell helyezni, miközben a helyükbe lépő szabályokhoz jogi alapokról kell rendelkezni;
mivel a mezőgazdaságról szóló megállapodás alkalmazása veszélybe kerülhet, ha az alkalmazott belső eljárások alapvetően eltérnek a különböző ágazatokban; mivel ezért kívánatos ezen eljárások egységessé tétele;
mivel a múltban a Tanács által elfogadott általános végrehajtási szabályok lehetővé tették megfelelő keret biztosítását a piacok irányításához szükséges részletesebb szabályok számára; mivel az említett, mezőgazdaságról szóló megállapodás nem teheti kérdésessé a közös agrárpolitika irányításához szükséges mechanizmusokat és eljárásokat;
mivel egy későbbi szakaszban hasznos lesz majd elemezni mind az e rendelet által létrehozott intézkedések működését, mind pedig a harmadik országok által a GATT-megállapodások végrehajtása érdekében hozott intézkedésekkel szerzett tapasztalatokat; mivel e célból e rendelet alkalmazásának első két éve lejártával a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez;
mivel az átállás a meglevő rendelkezésekről a GATT-megállapodásokból következőkre olyan alkalmazkodási nehézségeket eredményezhet, amelyekkel e rendelet nem foglalkozik; mivel azért, hogy erre az eshetőségre is legyen megoldás, olyan általános rendelkezést kell tenni, amely lehetőséget ad a Bizottságnak arra, hogy egy bizonyos ideig szükséges átmeneti intézkedéseket hozzon,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtásához a mezőgazdasági ágazatban szükséges kiigazításokat és átmeneti intézkedéseket.
2. cikk
Az 1. cikkben említett kiigazítások az e rendelet mellékleteiben foglaltak.
3. cikk
(1) Amennyiben átmeneti intézkedésekre van szükség a közös agrárpolitika keretében, a jelenlegi rendelkezésekről az 1. cikkben említett megállapodásokból adódó rendelkezésekre való átállás megkönnyítése érdekében az ilyen intézkedéseket a 136/66/EGK rendelet [6] 38. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően vagy adott esetben a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről szóló egyéb rendeletek, illetőleg a 3448/93/EK rendelet [7] megfelelő cikkei alapján kell meghozni.
Az ilyen intézkedések meghozatala esetén figyelembe kell venni a különböző mezőgazdasági ágazatok sajátosságait, tekintettel az 1. cikkben említett megállapodásokból fakadó kötelezettségekre.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések az 1996. június 30-án lejáró időszak során hozhatók meg, és azok nem alkalmazhatók az előbbi időponton túl. A Tanács, a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva, meghosszabbíthatja ezt az időtartamot.
4. cikk
(1) Amennyiben valamely mezőgazdasági terméket érintő különleges körülményekre tekintettel az exporttámogatásra vonatkozó előírások betartása az 1. cikkben említett megállapodások alapján csak olyan eszközökkel biztosítható, amelyek az e célra előírtnál kevésbé hatékonyak, a Bizottság e terméket mentesítheti az e rendeletben foglalt export-visszatérítésre vonatkozó rendelkezések alkalmazása alól.
(2) E rendelet rendelkezéseinek sérelme nélkül a Bizottság bármilyen szükséges intézkedést megtehet, hogy megvédje a Közösség piacát az olyan harmadik országokból származó mezőgazdasági termékek behozatalától, amelyekkel szemben a Közösségnek nincsenek kötelezettségei az 1. cikkben említett megállapodások értelmében.
(3) Az (1) és (2) bekezdésnek megfelelő intézkedéseket a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
5. cikk
A Bizottság 1997. június 30. előtt jelentést nyújt be a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez az e rendeletből eredő intézkedések működéséről, valamint a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtására harmadik országok által hozott intézkedések révén szerzett tapasztalatokról.
A Tanács, a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően határoz minden olyan módosításról, amely az említett jelentés eredményeiből és következtetéseiből származik.
6. cikk
(1) Ez a rendelet 1995. január 1-jén lép hatályba.
(2) Rendelkezéseit 1995. július 1-jétől kell alkalmazni.
Azonban:
a) a 3. cikket és a 4. cikk (2) bekezdését 1995. január 1-jétől kell alkalmazni;
b) a mellékletekben foglalt, a behozatali vámokról és a kiegészítő behozatali vámokról szóló rendelkezéseket, amelyek a XIII. és XVI. mellékletben felsorolt termékekre vonatkoznak, és amelyekre belépési ár alkalmazandó, az 1995-ös év során kell alkalmazni a gazdasági év kezdetétől az 1995-ben érintett termékekre vonatkozóan;
c) az export-visszatérítésekre vonatkozó rendelkezéseket:
- 1995. szeptember 1-jétől kell alkalmazni a II. és XVI. melléklet tekintetében,
- 1995. október 1-jétől kell alkalmazni a IV. melléklet tekintetében,
- 1995. november 1-jétől kell alkalmazni az V. melléklet tekintetében;
d) a XV. mellékletben foglalt rendelkezéseket 1995. január 1-jétől kell alkalmazni;
e) a XVI. melléklet, I.2. pontjában foglalt rendelkezéseket 1996. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1994. december 22-én.