Europa-parlamentets og rådets direktiv 2003/37/EF
af 26. maj 2003
om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer og om ophævelse af direktiv 74/150/EØF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er i forbindelse med harmoniseringen af godkendelsesprocedurerne blevet nødvendigt at bringe bestemmelserne i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer(4) på linje med bestemmelserne i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(5) og i Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer(6).
(2) Eftersom direktiv 74/150/EØF begrænser anvendelsesområdet for proceduren for EF-typegodkendelse til kun at gælde landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, er det ligeledes nødvendigt at udvide anvendelsesområdet til andre klasser af landbrugs- og skovbrugskøretøjer. Nærværende direktiv er således et første skridt hen imod regulering af andre motordrevne landbrugskøretøjer.
(3) Der bør ligeledes tages højde for, at der bør indføres en undtagelsesprocedure for visse køretøjer, der fremstilles i et begrænset antal, køretøjer, der er de sidste i en serie, eller køretøjer, der svarer til et teknisk niveau, som ikke er dækket af noget særdirektiv.
(4) Eftersom nærværende direktiv bygger på princippet om fuldstændig harmonisering, bør EF-typegodkendelsen først gøres obligatorisk efter en passende frist, således at fabrikanterne af disse køretøjer får mulighed for at tilpasse sig de nye harmoniserede procedurer.
(5) Det er som følge af Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ("Overenskomst af 1958 som revideret")(7), nødvendigt at overholde de forskellige internationale regler, som Fællesskabet har tilsluttet sig. Det er ligeledes nødvendigt at harmonisere visse prøvninger med de regulativer, der er fastlagt af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD).
(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(8).
(7) Dette direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som navnlig er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som generelle principper i fællesskabsretten.
(8) Da direktiv 74/150/EØF har været genstand for både talrige og væsentlige ændringer, bør dette direktiv omarbejdes for at opnå klarhed og overskuelighed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, uanset om de er bygget i en eller flere etaper. Det finder anvendelse på de i artikel 2, litra d), definerede køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/h.
Direktivet finder ligeledes anvendelse på EF-typegodkendelse af systemer, komponenter og tekniske enheder, der er beregnet til disse køretøjer.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på:
a) Godkendelse af enkeltkøretøjer.
Visse klasser af køretøjer, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, og for hvilke EF-typegodkendelse er obligatorisk, kan imidlertid være omfattet af denne procedure.
b) Maskiner, der er særligt konstrueret til anvendelse inden for skovbrug, såsom udslæbnings- og udkørselstraktorer, jf. ISO 6814:2000.
c) Skovbrugsmaskiner, der er konstrueret på gravemaskinechassis, jf. ISO 6165:2001.
d) Udskifteligt materiel, som ved kørsel på vej løftes fuldstændigt.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "EF-typegodkendelse": En fremgangsmåde, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller teknisk enhed opfylder de tekniske krav i dette direktiv. EF-typegodkendelsen kan også benævnes EF-komponenttypegodkendelse, når den vedrører systemer, komponenter eller tekniske enheder.
b) "Etapevis EF-typegodkendelse": En fremgangsmåde, hvorved en eller flere medlemsstater attesterer, at en type delvis opbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj afhængig af færdiggørelsesgraden opfylder de tekniske krav i dette direktiv.
c) "Godkendelse af enkeltkøretøjer": Fremgangsmåde, hvorved en medlemsstat attesterer, at et køretøj, der godkendes individuelt, opfylder de nationale krav.
d) "Køretøj": Enhver traktor, ethvert påhængskøretøj eller enhver form for udskifteligt trukket materiel, som er færdigopbygget, delvis opbygget eller etapevis færdigopbygget, og som er beregnet til anvendelse inden for land- eller skovbrug.
e) "Køretøjsklasse": Samling køretøjer med identiske konstruktionskarakteristika.
f) "Køretøjstype": Køretøjer af en bestemt klasse, som er identiske på de i bilag II, kapitel A, anførte væsentlige punkter. En køretøjstype kan omfatte de forskellige varianter og versioner som anført i bilag II, kapitel A.
g) "Basiskøretøj": Ethvert delvis opbygget køretøj, hvis identifikationsnummer bibeholdes under hele den efterfølgende etapevise EF-typegodkendelsesprocedure.
h) "Delvis opbygget køretøj": Ethvert køretøj, som stadig mangler mindst én etape i opbygningen, inden alle de relevante krav i dette direktiv er opfyldt.
i) "Etapevis færdigopbygget køretøj": Ethvert køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis EF-typegodkendelse, og opfylder alle relevante krav i dette direktiv.
j) "Traktor": Enhver motordrevet landbrugs- eller skovbrugstraktor med hjul eller bælter, som har mindst to aksler og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/h, hvis funktion i det væsentlige ligger i dens trækkraft, som er særlig konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive forskellige former for udskifteligt landbrugs- eller skovbrugsmateriel, eller trække landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøjer. Traktoren kan indrettes med henblik på at transportere en ladning i forbindelse med en anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, og/eller den kan udstyres med passagersæder.
k) "Påhængskøretøj": Ethvert skovbrugs- eller landbrugspåhængskøretøj, der hovedsagelig er beregnet til at transportere ladninger og konstrueret til at blive koblet til en traktor med henblik på en anvendelse inden for skovbrug eller landbrug. Denne klasse omfatter ligeledes påhængskøretøjer, hvor en del af ladningen bæres af traktoren. Som landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøj regnes også køretøjer, som er koblet til en traktor og har et fast redskab, hvis forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte totalmasse og dets egenvægt er over eller lig med 3,0, og køretøjet ikke er konstrueret til at behandle materialer.
l) "Udskifteligt trukket materiel": Landbrugs- eller skovbrugsredskab, som er konstrueret til at blive trukket af en traktor, og som ændrer traktorens funktion eller tilfører en ny funktion. Det kan desuden omfatte et lad, der er konstrueret og udformet til anbringelse af de værktøjer og anordninger, som er nødvendige for at udføre arbejdet, og til midlertidig opbevaring af de materialer, som fremstilles, eller som er nødvendige under arbejdet. Som udskifteligt trukket materiel regnes også ethvert skovbrugs- eller landbrugskøretøj, som er beregnet til at blive trukket af en traktor og har et redskab, der er fastmonteret eller beregnet til behandling af materialer, hvis forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte totalmasse og dets egenvægt er under 3,0.
m) "System": En samling anordninger, der i kombination udfører en bestemt funktion i et køretøj.
n) "Komponent": En anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan godkendes uafhængigt af et køretøj.
o) "Teknisk enhed": En anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan godkendes særskilt, dog kun i forbindelse med en eller flere bestemte køretøjstyper.
p) "Fabrikant": Den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig over for EF-typegodkendelsesmyndighederne for typegodkendelsesproceduren i enhver henseende og for sikring af produktionens overensstemmelse, uanset om denne person er direkte involveret i alle faser af konstruktionen af et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed. Begrebet fabrikant omfatter ligeledes:
i) Enhver fysisk eller juridisk person, som til eget brug konstruerer eller lader konstruere, udfører eller lader udføre et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed.
ii) Enhver fysisk eller juridisk person, som i forbindelse med markedsføringen eller ibrugtagningen af et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed er ansvarlig for overensstemmelsen med dette direktiv.
"Bemyndiget repræsentant": Enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som af fabrikanten er behørigt udpeget til i dennes navn og på dennes vegne at repræsentere ham over for de kompetente myndigheder i henhold til dette direktiv.
Hvor der i det følgende henvises til udtrykket "fabrikant", forstås dette som fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant.
q) "Ibrugtagning": Første anvendelse i Fællesskabet af et køretøj i overensstemmelse med dets bestemmelse. For køretøjer, hvor det før første ibrugtagning hverken er nødvendigt, at fabrikanten eller en af ham udpeget tredjemand installerer eller justerer køretøjet, anses ibrugtagningen for at have fundet sted ved registreringen eller første markedsføring.
r) "EF-typegodkendelsesmyndigheder": De myndigheder i en medlemsstat, som i enhver henseende er ansvarlige for typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og tekniske enheder, og som udsteder og i givet fald inddrager EF-typegodkendelser og fungerer som forbindelsesled til de øvrige medlemsstaters EF-typegodkendelsesmyndigheder samt er ansvarlig for kontrol med fabrikantens forholdsregler til sikring af produktionens overensstemmelse.
s) "Teknisk tjeneste": Organisation eller instans, der er udpeget til som prøvningslaboratorium at udføre prøvning og inspektion på vegne af medlemsstatens EF-typegodkendelsesmyndigheder. EF-typegodkendelsesmyndighederne kan også selv varetage denne funktion.
t) "Særdirektiver": Direktiverne i bilag II, kapitel B.
u) "EF-typegodkendelsesattest": De attester, der findes i bilag II, kapitel C, eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv, hvoraf det fremgår, hvilke oplysninger EF-typegodkendelsesmyndighederne skal indgive med hensyn til godkendelse.
v) "Oplysningsskema": Et af de skemaer, der findes i bilag I eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv, hvoraf det fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indgive.
w) "Informationsmappe": Fuldstændig sagsmappe indeholdende bl.a. alle de oplysninger, tegninger, fotografier, som ansøgeren i henhold til bilag I skal indgive til den tekniske tjeneste eller EF-typegodkendelsesmyndighederne i henhold til oplysningsskemaet i et særdirektiv eller dette direktiv.
x) "Informationspakke vedrørende typegodkendelse": Informationsmappen og de prøvningsrapporter eller andre dokumenter, som de tekniske tjenester eller EF-typegodkendelsesmyndighederne har vedlagt under udførelsen af deres opgaver.
y) "Indeks til informationspakken vedrørende typegodkendelse": Det dokument, der indeholder en liste over indholdet af informationspakken vedrørende typegodkendelse, hvor hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres.
z) "Typeattest": Det dokument, som findes i bilag III til dette direktiv og som udstedes af fabrikanten til attestering af, at et bestemt køretøj, der er godkendt i henhold til dette direktiv, er i overensstemmelse med alle de forskrifter, der er gældende på tidspunktet for dets produktion, og som angiver, at det kan registreres eller tages i brug i alle medlemsstaterne uden yderligere inspektion.
Artikel 3
Ansøgning om EF-typegodkendelse
1. Ansøgning indgives af fabrikanten eller dennes repræsentant til EF-typegodkendelsesmyndighederne i en medlemsstat. Denne ansøgning skal være ledsaget af en informationsmappe indeholdende de i bilag I fastsatte oplysninger.
Ved EF-typegodkendelse af systemer, komponenter eller tekniske enheder skal informationsmappen desuden stilles til rådighed for EF-typegodkendelsesmyndighederne, indtil der udstedes eller nægtes godkendelse.
2. Ved etapevis EF-typegodkendelse skal ansøgeren:
a) i første etape indgive de dele af informationsmappen og godkendelsesattesterne, der kræves for et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b) i anden og alle efterfølgende etaper indgive de dele af informationsmappen og de EF-typegodkendelsesattester, der svarer til det aktuelle opbygningsstade, samt et eksemplar af EF-typegodkendelsesattesten, der er udstedt for det delvis opbyggede køretøj i den foregående opbygningsetape. Fabrikanten skal desuden levere en detaljeret liste over alle de ændringer og tilføjelser, der er foretaget på det delvis opbyggede køretøj.
3. Ansøgning om EF-typegodkendelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed indgives af fabrikanten til godkendelsesmyndighederne i en medlemsstat. Ansøgningen skal være ledsaget af en informationsmappe i overensstemmelse med det relevante særdirektiv.
4. Der kan kun indgives en ansøgning om EF-typegodkendelse for et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed i en enkelt medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
Artikel 4
Proceduren for ansøgning om EF-typegodkendelse
1. Hver medlemsstat udsteder:
a) en EF-typegodkendelse for de køretøjstyper, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som afhængig af deres klasse opfylder de tekniske krav i de relevante særdirektiver, der er anført i bilag II, kapitel B
b) en etapevis EF-typegodkendelse for de basiskøretøjer, delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante særdirektiver, der er anført i bilag II, kapitel B
c) en EF-typegodkendelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed for alle de typer systemer, komponenter eller tekniske enheder, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv, der er anført i bilag II, kapitel B.
Hvis det system, den komponent eller den tekniske enhed, der skal godkendes, kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrollen af, om et eller flere krav opfyldes, derfor kun kan foretages, når det system, den komponent eller den tekniske enhed, der skal godkendes, er koblet sammen med andre af køretøjets dele, det være sig virkelige eller simulerede, skal EF-typegodkendelsen af systemet, komponenten eller den tekniske enhed begrænses tilsvarende.
I så fald skal der på EF-typegodkendelsesattesten for dette system, denne komponent eller denne tekniske enhed anføres eventuelle begrænsninger i anvendelsen og eventuelle monteringsforskrifter. I forbindelse med EF-typegodkendelse af køretøjet efterprøves det, om der er taget hensyn til disse begrænsninger og forskrifter.
2. Hvis en medlemsstat vurderer, at et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden, miljøet eller arbejdssikkerheden, selv om bestemmelserne i stk. 1 er opfyldt, kan den dog nægte at udstede EF-typegodkendelse. Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den begrunder sin beslutning.
3. EF-typegodkendelsesmyndighederne i hver medlemsstat sender inden for en frist på en måned EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater en kopi af EF-typegodkendelsesattesterne samt de dokumenter, der er specificeret i bilag II, kapitel C, for hver køretøjstype, for hvilken de har udstedt, nægtet eller inddraget en EF-typegodkendelse.
4. EF-typegodkendelsesmyndighederne i hver medlemsstat sender hver måned godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater en liste med de i bilag VI anførte oplysninger over de EF-typegodkendelser af systemer, komponenter eller tekniske enheder, som de har udstedt, nægtet eller inddraget i den forløbne måned.
Disse myndigheder sender på anmodning fra godkendelsesmyndighederne i en anden medlemsstat straks en kopi af godkendelsesattesterne for de pågældende systemer, komponenter eller tekniske enheder og/eller en informationspakke for hver type systemer, komponenter eller tekniske enheder, for hvilken de har udstedt, nægtet eller inddraget en EF-typegodkendelsesattest.
Artikel 5
Ændringer af EF-typegodkendelser
1. Den medlemsstat, der har foretaget en EF-typegodkendelse, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den bliver underrettet om alle ændringer af de oplysninger, der findes i informationspakken.
2. Ansøgning om ændring af en EF-typegodkendelse indgives udelukkende til den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige EF-typegodkendelse.
3. Hvis der i forbindelse med en EF-typegodkendelse er sket ændringer i oplysningerne i informationspakken, skal EF-typegodkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige godkendelse, i givet fald udstede rettelsesblade til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad tydeligt mærkes med ændringens art og den nye udstedelsesdato.
En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en detaljeret beskrivelse af ændringens art anses også for at opfylde dette krav.
4. Hver gang der udstedes rettelsesblade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet som bilag til EF-typegodkendelsesattesten, således at datoen for de seneste ændringer på rettelsesbladene eller i den samlede, ajourførte version fremgår.
5. Ændringen betragtes som en "udvidelse", og godkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige EF-typegodkendelse, udsteder en revideret EF-typegodkendelsesattest, der er forsynet med et udvidelsesnummer, og det skal af den reviderede udgave tydeligt fremgå, hvorfor og på hvilken dato udvidelsen er foretaget
a) hvis der kræves ny kontrol
b) hvis en oplysning i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra bilagene, er blevet ændret
c) hvis kravene i et særdirektiv, som finder anvendelse på den dato, fra hvilken første ibrugtagning forbydes, er ændret siden den dato, der er anført på EF-typegodkendelsesattesten.
6. Hvis EF-typegodkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige EF-typegodkendelse, vurderer, at en ændring i informationspakken berettiger til ny kontrol eller prøvning, underretter den fabrikanten herom, og de udsteder først de i afsnit 3, 4 og 5 omhandlede dokumenter, når den nye prøvning eller kontrol er gennemført med tilfredsstillende resultat.
Artikel 6
Typeattest og EF-typegodkendelsesmærke
1. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest udsteder fabrikanten en typeattest.
Denne attest, der udformes efter modellerne i bilag III, skal ledsage hvert færdigopbygget eller delvis opbygget køretøj, som fremstilles i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
2. Medlemsstaterne kan dog af hensyn til beskatning eller registrering af køretøjer, efter at have underrettet Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom mindst tre måneder forinden, kræve, at oplysninger, der ikke er nævnt i bilag III, anføres på typeattesten, såfremt disse oplysninger fremgår direkte af informationspakken eller kan udledes heraf ved simpel beregning.
3. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest for et system, en komponent eller en teknisk enhed skal fabrikanten anbringe sit fabriks- eller handelsmærke, typeidentifikationsmærke og/eller, hvis dette er bestemt i særdirektivet, typegodkendelsesmærke eller -nummer, på alle systemer, komponenter og tekniske enheder, der produceres i overensstemmelse med den godkendte type.
4. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest, der i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), indeholder begrænsninger i anvendelsen af det pågældende system, den pågældende komponent eller den pågældende tekniske enhed, skal fabrikanten med hvert system, hver komponent eller hver enhed, der produceres, give detaljerede oplysninger om sådanne begrænsninger og anføre eventuelle monteringsforskrifter.
Artikel 7
Registrering, salg og ibrugtagning
1. Hver medlemsstat foretager registrering af nye typegodkendte køretøjer, tillader salg, eller ibrugtagning heraf på grundlag af kriterier, der vedrører deres konstruktion eller drift, men kun, hvis disse køretøjer er ledsaget af en gyldig typeattest.
En medlemsstat må i tilfælde af delvis opbyggede køretøjer ikke forbyde salg, men den kan nægte endelig registrering eller ibrugtagning, indtil de er færdigopbygget.
2. En medlemsstat må kun tillade salg eller ibrugtagning af systemer, komponenter og tekniske enheder, hvis disse systemer, komponenter eller tekniske enheder opfylder kravene i de relevante særdirektiver og kravene i artikel 6, stk. 3.
Artikel 8
Dispensation
1. Kravene i artikel 7, stk. 1, finder hverken anvendelse på køretøjer, der er beregnet på at blive anvendt af de væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet eller ordensmagten, eller på køretøjer, der typegodkendes i henhold til stk. 2 i nærværende artikel.
2. Medlemsstaterne kan efter anmodning fra en fabrikant give dispensation fra en eller flere bestemmelser i et eller flere særdirektiver for de i artikel 9, 10 og 11 anførte køretøjer.
Medlemsstaterne sender hvert år Kommissionen og de øvrige medlemsstater en liste over disse dispensationer.
Artikel 9
Køretøjer, der produceres i små serier
For køretøjer, der produceres i små serier, må antallet af køretøjer, der årligt registreres, sælges eller ibrugtages i hver medlemsstat, ikke overstige det maksimale antal enheder, der er angivet i bilag V, del A.
Medlemsstaterne sender hvert år Kommissionen en liste over disse EF-typegodkendelser. Medlemsstater, der udsteder sådanne EF-typegodkendelser, sender en kopi af oplysningsskemaerne og EF-typegodkendelsesattesterne med alle relevante bilag til godkendelsesmyndighederne i de medlemsstater, som fabrikanten udpeger, idet undtagelsernes art anføres. Disse medlemsstater beslutter inden for en frist på tre måneder, om og i givet fald for hvor mange køretøjer de anerkender EF-typegodkendelsen af køretøjer, der skal registreres på deres område.
Artikel 10
Restkøretøjer
1. Medlemsstaterne kan i tilfælde af restkøretøjer efter anmodning fra fabrikanten i det i bilag V, del B, anførte omfang og i det i tredje afsnit anførte begrænsede tidsrum registrere og tillade salg eller ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, der er i overensstemmelse med en køretøjstype, hvis typegodkendelse ikke længere er gyldig.
Første afsnit finder kun anvendelse på køretøjer, der
a) befinder sig på Fællesskabets område, og
b) er ledsaget af en gyldig typeattest, der blev udstedt på et tidspunkt, hvor EF-typegodkendelsen for den pågældende køretøjstype endnu var gyldig, men hvor køretøjet ikke er blevet registreret eller taget i brug, inden nævnte godkendelse blev ugyldig.
Denne mulighed er begrænset til en periode på 24 måneder for færdigopbyggede køretøjer og på 30 måneder for etapevis færdigopbyggede køretøjer regnet fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen blev ugyldig.
2. Ved anvendelse af stk. 1 på en eller flere køretøjstyper af en bestemt klasse skal fabrikanten indgive en ansøgning til de kompetente myndigheder i hver medlemsstat, der berøres af ibrugtagningen af disse køretøjstyper. Ansøgningen skal indeholde en teknisk og/eller økonomisk begrundelse.
De pågældende medlemsstater skal inden tre måneder afgøre, hvorvidt og i givet fald for hvilket antal enheder de accepterer, at den pågældende køretøjstype registreres på deres område.
Enhver medlemsstat, der berøres af ibrugtagningen af disse køretøjstyper, er ansvarlig for, at fabrikanten overholder bestemmelserne i bilag V, del B.
Artikel 11
Uforenelige køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder
For køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, der er fremstillet på grundlag af en teknologi eller principper, som er uforenelig med et eller flere krav i et eller flere særdirektiver, gælder følgende:
a) Medlemsstaten kan udstede en midlertidig EF-typegodkendelse. Medlemsstaten skal i så fald inden for en frist på en måned sende en kopi af EF-typegodkendelsesattesten og bilagene hertil til godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater og Kommissionen. Samtidig skal medlemsstaten fremsende en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til at udstede EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv.
Ansøgningen skal ledsages af en rapport, som indeholder:
i) en begrundelse for, hvorfor den pågældende teknologi eller de pågældende principper bevirker, at køretøjet, systemet, komponenten eller den tekniske enhed ikke er forenelig(t) med kravene i et eller flere af de relevante særdirektiver
ii) en beskrivelse af de sikkerheds-, miljøbeskyttelses- og arbejdssikkerhedsaspekter, der berøres, og de forholdsregler, der er truffet
iii) en beskrivelse af de prøvninger og prøveresultater, hvoraf det fremgår, at sikkerheden, miljøbeskyttelsen og arbejdssikkerheden er på et mindst lige så højt niveau som det, kravene i et eller flere af de relevante særdirektiver indebærer.
b) Kommissionen skal inden for en frist på tre måneder efter modtagelse af den fuldstændige rapport sende et udkast til beslutning til det udvalg, som er anført i artikel 20, stk. 1. Kommissionen beslutter efter proceduren i artikel 20, stk. 2, om det tillades medlemsstaten at udstede EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv.
Kun anmodningen om tilladelse til at udstede en godkendelse og udkastet til beslutning fremsendes til medlemsstaterne på det/de officielle sprog i disse medlemsstater.
c) Hvis anmodningen godkendes, kan medlemsstaten udstede en EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv. Det skal i så fald fremgå af beslutningen, om der gælder nogen begrænsninger for dens gyldighed. Gyldighedsperioden for enhver EF-typegodkendelse skal være mindst 36 måneder.
d) Når de pågældende særdirektiver er blevet tilpasset den tekniske udvikling, således at de køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, for hvilke der er udstedt godkendelse i henhold til bestemmelserne i nærværende artikel, er i overensstemmelse med de ændrede direktiver, skal medlemsstaterne konvertere sådanne godkendelser til typegodkendelser, der er i overensstemmelse med nærværende direktiv, idet der gives en rimelig frist til at foretage de nødvendige ændringer af komponenterne eller de tekniske enheder, herunder fjernelse af enhver henvisning til eventuelle begrænsninger eller undtagelser.
e) Hvis de nødvendige foranstaltninger til tilpasning af særdirektiverne ikke er gennemført, kan gyldigheden af typegodkendelser, som er udstedt i henhold til bestemmelserne i nærværende artikel, forlænges efter anmodning fra den medlemsstat, som har udstedt EF-typegodkendelsen, ved en yderligere beslutning af Kommissionen.
f) En undtagelse, der indrømmes for første gang i henhold til nærværende artikel, kan danne grundlag for det i artikel 20 omhandlede udvalg i forbindelse med andre identiske ansøgninger.
Artikel 12
Ækvivalens
1. På forslag af Kommissionen kan Rådet med kvalificeret flertal inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande anerkende, at procedurer, som er fastsat ved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, er ækvivalente med dette direktivs og særdirektivernes krav for eller bestemmelser om EF-typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder.
2. Ækvivalensen af EF-typegodkendelser, der udstedes i henhold til særdirektiverne om motorkøretøjer som defineret i direktiv 70/156/EØF og anført i bilag II, kapitel B, del II-A, i nærværende direktiv anerkendes.
3. Ækvivalensen af typegodkendelser, der udstedes i henhold til de UNECE-regulativer, der findes som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, der findes i bilag II, kapitel B, del II-B, i nærværende direktiv anerkendes.
4. Ækvivalensen af de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af de standardiserede regulativer fra OECD, som findes i bilag II, kapitel B, del II-C, i nærværende direktiv anerkendes som et alternativ til de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af de relevante særdirektiver.
Artikel 13
Foranstaltninger vedrørende produktionens overensstemmelse
1. Når en medlemsstat udsteder EF-typegodkendelse, skal den for denne godkendelse træffe de i bilag IV anførte fornødne foranstaltninger for, i givet fald i samarbejde med EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende foranstaltninger til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Når en medlemsstat har udstedt EF-typegodkendelse, skal den for denne godkendelse træffe de i bilag IV anførte fornødne foranstaltninger for, i givet fald i samarbejde med EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om de i stk. 1 anførte foranstaltninger fortsat er passende, og om de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type.
Kontrol med, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til de procedurer, der er anført i bilag IV, del 2.
Artikel 14
Oplysningspligt
Medlemsstaternes EF-typegodkendelsesmyndigheder underretter inden for en frist på en måned hinanden om inddragelse af EF-typegodkendelser og om årsagen hertil.
Artikel 15
Beskyttelsesklausuler
1. Hvis en medlemsstat finder, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder af en bestemt type udgør en alvorlig fare for færdsels- eller arbejdssikkerheden, selv om de er ledsaget af en gyldig typeattest eller er mærket på passende vis, kan den dog i højst seks måneder nægte registreringen af sådanne køretøjer eller forbyde salget eller ibrugtagningen på sit område af sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder.
Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom med en begrundelse for sin beslutning.
2. I de i stk. 1 anførte tilfælde holder Kommissionen snarest muligt samråd med de berørte parter.
Hvis Kommissionen efter dette samråd konstaterer:
a) at foranstaltningen er berettiget, underretter den straks den medlemsstat, der har taget initiativ hertil, og de øvrige medlemsstater herom
b) at foranstaltningen er uberettiget, underretter den straks den medlemsstat, der har taget initiativ hertil, samt fabrikanten herom.
Hvis den i stk. 1 anførte beslutning skyldes en mangel i et af særdirektiverne, vedtages beslutningen om at fastholde den efter proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 16
Manglende overensstemmelse med den godkendte type
1. Ved manglende overensstemmelse med den godkendte type forstås, at der konstateres afvigelser i forhold til EF-typegodkendelsesattesten og/eller informationspakken, som den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, ikke har givet tilladelse til i henhold til artikel 5, stk. 3.
Et køretøj anses ikke for at være i uoverensstemmelse med den godkendte type, hvis de tolerancer, der er tilladt i særdirektiver, er overholdt.
2. Hvis en medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, konstaterer, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder atter bringes i overensstemmelse med den godkendte type.
Godkendelsesmyndighederne i den pågældende medlemsstat underretter godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger, der om nødvendigt kan omfatte inddragelse af godkendelsen.
3. EF-typegodkendelsesmyndighederne anmoder den medlemsstat, der har EF-typegodkendt et system, en komponent, en teknisk enhed eller et delvis opbygget køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de producerede køretøjer atter bringes i overensstemmelse med den godkendte type, når
a) et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EF-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b) et etapevis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis EF-typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed, der er en integrerende del af det delvis opbyggede køretøj, eller af selve det delvis opbyggede køretøj.
De kompetente myndigheder skal straks underrette Kommissionen, og stk. 2, finder anvendelse.
Artikel 17
Kontrol af den manglende overensstemmelse
Hvis en medlemsstat fastslår, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, som er ledsaget af en EF-typeattest eller forsynet med et EF-typegodkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
Denne kontrol skal finde sted snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat.
Artikel 18
Meddelelse om beslutninger og retsmidler
Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger om at nægte eller inddrage en EF-typegodkendelse, nægte registrering eller forbyde ibrugtagning eller salg, som træffes i medfør af bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af direktivet.
Den berørte part underrettes om beslutningen med angivelse af, hvilke retsmidler der er til rådighed i medfør af den gældende lovgivning i medlemsstaterne, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
Artikel 19
Ændring af bilagene til dette direktiv og særdirektiverne
1. De foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre dette direktiv for så vidt angår nedennævnte spørgsmål, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2:
a) ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagene til dette direktiv, eller
b) ændringer, som er nødvendige for at tilpasse de tekniske bilag til særdirektiverne, eller
c) indførelsen af bestemmelser vedrørende EF-typegodkendelse af tekniske enheder i særdirektiverne.
2. Hvis der i henhold til beslutning 97/836/EF indføres nye regler eller ændringer af eksisterende regler, som Fællesskabet har godkendt, tilpasser Kommissionen bilagene til nærværende direktiv i overensstemmelse med proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 20
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 21
Meddelelse om EF-typegodkendelsesmyndigheder og tekniske tjenester
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om navne og adresser på:
a) EF-typegodkendelsesmyndighederne og i givet fald, hvilke fagområder de enkelte myndigheder er ansvarlige for, og
b) de tekniske tjenester, som de har udpeget, med angivelse af, hvilke prøvninger hver enkelt tjeneste er udpeget til at udføre.
De udpegede tekniske tjenester skal opfylde de harmoniserede standarder om drift af prøvningslaboratorier (EN-ISO/IEC 17025:2000), idet følgende bestemmelser samtidig skal overholdes:
i) en fabrikant kan kun udpeges som teknisk tjeneste, når dette er udtrykkelig hjemlet i særdirektiverne eller de alternative regulativer
ii) en teknisk tjeneste kan benytte andet udstyr end sit eget, forudsat at EF-typegodkendelsesmyndighederne har givet deres samtykke hertil.
2. Det antages, at en udpeget teknisk tjeneste, opfylder den i stk. 1, litra b), omhandlede harmoniserede standard.
Kommissionen kan dog i givet fald anmode medlemsstaterne om at godtgøre dette.
3. Tekniske tjenester i et tredjeland kan kun udpeges inden for rammerne af bilaterale eller multilaterale aftaler mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland.
Artikel 22
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at gennemføre nærværende direktiv senest den 31. december 2004. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra 1. juli 2005.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af direktivet.
Artikel 23
Gennemførelsesforanstaltninger vedrørende EF-typegodkendelser
1. For så vidt angår køretøjer af klasse T1, T2 og T3 anvender medlemsstaterne dette direktiv
a) for nye køretøjstyper fra den 1. juli 2005
b) for alle nye køretøjer, der tages i brug fra den 1. juli 2009.
2. For så vidt angår andre køretøjsklasser end de i stk. 1 omhandlede, anvender medlemsstaterne dette direktiv, når alle særdirektiver for en køretøjsklasse som defineret i bilag II, er vedtaget
a) for nye køretøjstyper tre år efter den dato, hvor det sidste særdirektiv, som skal vedtages, træder i kraft
b) for alle køretøjer, der er taget i brug, seks år efter den dato, hvor det sidste særdirektiv, som skal vedtages, træder i kraft.
3. Medlemsstaterne kan, hvis en fabrikant anmoder herom, anvende dette direktiv på nye køretøjstyper fra datoen for alle relaterede særdirektivers vedtagelse.
Artikel 24
Ophævelse
1. Direktiv 74/150/EØF ophæves med virkning fra den 1. juli 2005.
2. Henvisninger til direktiv 74/150/EØF gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VIII anførte ækvivalenstabel.
Artikel 25
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 26
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2003.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2003/37/EK IRÁNYELVE
(2003. május 26.)
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, azok pótkocsijainak és cserélhető vontatott munkagépeinek, beleértve ezek rendszereit is, továbbá alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyásáról, valamint a 74/150/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára[1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[3],
mivel:
(1) A típus-jóváhagyási eljárások harmonizálásával összefüggésben lényegessé vált a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv[4] rendelkezéseinek összehangolása a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv[5], valamint a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelv[6] rendelkezéseivel.
(2) A 74/150/EGK irányelv jelenleg a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokra korlátozza a közösségi típus-jóváhagyási eljárás hatályát. Ezért az említett irányelv hatályát ki kell terjeszteni a mezőgazdasági vagy erdészeti járművek más kategóriáira is. Ez az irányelv tehát az első lépést jelenti az egyéb mezőgazdasági gépjárművek szabályozásával kapcsolatban.
(3) Figyelembe kell venni azt a tényt is, hogy mentességi eljárást kell bevezetni egyes korlátozott számban gyártott járművekre, amelyek sorozatgyártása kifutóban van, illetve amelyek gyártása során olyan új technológiát alkalmaznak, amelyre külön irányelv nem vonatkozik.
(4) Mivel ez az irányelv teljes harmonizációt ír elő, az EK-típusjóváhagyás kötelezővé válását megelőző időszaknak elég hosszúnak kell lennie ahhoz, hogy e járművek gyártói átálljanak a harmonizált eljárásokra.
(5) Az Európai Közösségnek az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásához ("1958. évi felülvizsgált megállapodás") való csatlakozásáról szóló, 1997. november 27-i 97/836/EK tanácsi határozat[7] alapján meg kell felelni azoknak a különböző nemzetközi szabályozásoknak, amelyekhez a Közösség csatlakozott. Továbbá bizonyos vizsgálatokat össze kell hangolni a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) szabályzatában meghatározott vizsgálatokkal.
(6) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[8] összhangban kell elfogadni.
(7) Ez az irányelv tiszteletben tartja különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert alapvető jogokat és alapelveket, amely a közösségi jog általános elveiként szolgál.
(8) A 74/150/EGK irányelvet számos szempontból lényegesen módosították, ezért azt az érthetőség és az ésszerűség érdekében át kell dolgozni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Hatály
(1) Ezt az irányelvet a járművek típusjóváhagyására kell alkalmazni, függetlenül attól, hogy a járműveket egy vagy több szakaszban gyártják. Ezt az irányelvet azokra a 2. cikk d) pontjában meghatározott járművekre kell alkalmazni, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legalább 6 km/h.
Ezt az irányelvet azoknak a rendszereknek, alkatrészeknek és önálló műszaki egységeknek az EK-típusjóváhagyására is alkalmazni kell, amelyeket e járművekben akarnak felhasználni.
(2) Ezt az irányelvet nem kell alkalmazni:
a) az egyes járművek jóváhagyására;
Ez az eljárás azonban alkalmazható olyan járműkategóriákra, amelyek ezen irányelv hatálya alá tartoznak, és amelyekkel kapcsolatban kötelező az EK-típusjóváhagyás;
b) azokra a munkagépekre, amelyeket kifejezetten erdészeti felhasználásra terveztek, például az ISO 6814:2000 szabványban meghatározott rönkvontató csörlők és szállítók;
c) azokra az erdészeti munkagépekre, amelyeket az ISO 6165:2001 szabvány szerint a földmunkagépek alvázára szereltek fel;
d) azokra a cserélhető munkagépekre, amelyek teljesen felemelt állásban vannak, amikor a közúti forgalomban használják azokat a járműveket, amelyekre ezeket felszerelték.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) "EK-típusjóváhagyás": az az eljárás, amelynek során egy tagállam igazolja, hogy a jármű típusa, rendszere, alkatrésze vagy önálló műszaki egysége teljesíti ezen irányelv megfelelő műszaki követelményeit; a rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyását "EK-alkatrész-típusjóváhagyásként" is lehet említeni;
b) "többlépcsős EK-típusjóváhagyás": az az eljárás, amelynek során egy vagy több tagállam igazolja, hogy a gyártási állapottól függően egy befejezetlen vagy befejezett jármű teljesíti ezen irányelv megfelelő műszaki követelményeit;
c) "az egyes járművek jóváhagyása": az az eljárás, amelynek során egy tagállam igazolja, hogy az egyedileg jóváhagyott jármű megfelel a nemzeti követelményeknek;
d) "jármű": a mezőgazdaságban vagy erdészetben felhasználandó traktor, pótkocsi vagy cserélhető vontatott munkagép, függetlenül attól, hogy az teljes, befejezetlen vagy befejezett jármű;
e) "járműkategória": azoknak a járműveknek az összessége, amelyek azonos tervezési jellemzőkkel rendelkeznek;
f) "járműtípus": egy meghatározott kategória járművei, amelyek a II. melléklet A. fejezetében említett alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól; egy járműtípusnak a II. melléklet A. fejezetében meghatározottak szerint különböző változatai és kivitelei lehetnek;
g) "alapjármű": olyan befejezetlen jármű, amelynek a jármű-azonosítási száma a többlépcsős EK-típus-jóváhagyási eljárás egymást követő szakaszai során megmarad;
h) "befejezetlen jármű": olyan jármű, amelynek elkészítéséhez még legalább egy gyártási szakaszra van szükség annak érdekében, hogy teljesítse ezen irányelv összes vonatkozó követelményét;
i) "befejezett jármű": olyan jármű, amely a többlépcsős EK-típus-jóváhagyási eljárás eredményeként teljesíti ezen irányelv összes vonatkozó követelményét;
j) "traktor": olyan gépi meghajtású, kerekes vagy lánctalpas mezőgazdasági vagy erdészeti traktor, amelynek legalább két tengelye van, legnagyobb tervezési sebessége legalább 6 km/h, fő funkciója pedig a vonóerejének felhasználása, s kifejezetten arra tervezték, hogy bizonyos, mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok elvégzésére tervezett cserélhető berendezéseket vontasson, toljon, szállítson és felemeljen, illetve hogy mezőgazdasági és erdészeti pótkocsikat vontasson; a mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok keretében teherszállításra is átalakítható, és/vagy utasülésekkel szerelhető fel;
k) "pótkocsi": olyan vontatott mezőgazdasági vagy erdészeti pótkocsi, amelynek fő funkciója a teherszállítás, és mezőgazdasági vagy erdészeti célból traktor általi vontatásra tervezték; ebbe a kategóriába tartoznak azok a pótkocsik is, amelyeknél a szállított teher egy része a vontató járműre esik; a mezőgazdasági és erdészeti pótkocsik közé tartoznak azok a járművek is, amelyek egy traktorra vannak kapcsolva, és egy munkaeszközzel vannak felszerelve, amennyiben az adott jármű műszakilag megengedett össztömegének és terheletlen tömegének aránya nagyobb vagy egyenlő 3,0-mal, a járművet pedig nem az anyagok feldolgozására tervezték;
l) "cserélhető vontatott gép": a mezőgazdaságban vagy erdészetben alkalmazott eszköz, amelyet traktorral történő vontatásra terveztek, és amely kiegészíti vagy megváltoztatja annak funkcióját; el lehet látni olyan rakfelülettel, amelyet az e célból szükséges szerszámok és készülékek befogadására, valamint a munka során termelt vagy szükséges anyagok átmeneti tárolására tervezték és alakították ki; a cserélhető vontatott gépek közé tartoznak azok a járművek is, amelyeket egy traktor általi vontatásra terveztek, és állandó jelleggel munkaeszközzel vannak felszerelve, illetve amelyeket anyagok feldolgozására terveztek, amennyiben az adott jármű műszakilag megengedett össztömegének és terheletlen tömegének aránya kevesebb vagy egyenlő 3,0-mal;
m) "rendszer": azoknak a berendezéseknek az összessége, amelyeket egy különleges funkció végrehajtása érdekében állítanak össze a járműben;
n) "alkatrész": olyan berendezés, amely rendeltetése szerint a jármű részét képezi, és amelyre a járműtől függetlenül típusjóváhagyás adható ki;
o) "önálló műszaki egység": olyan berendezés, amely rendeltetése szerint a jármű részét képezi, és amelyre külön típusjóváhagyás adható ki, azonban csak egy vagy több meghatározott járműtípus tekintetében;
p) "gyártó": az a természetes vagy jogi személy, aki az EK jóváhagyó hatósággal szemben felelős a típus-jóváhagyási eljárás minden kérdéséért és a gyártásmegfelelőség biztosításáért, függetlenül attól, hogy az adott személy közvetlenül részt vesz-e a jármű, a rendszer, az alkatrész vagy az önálló műszaki egység valamennyi gyártási szakaszában; gyártónak tekintik a következőket is:
i. minden olyan természetes vagy jogi személy, aki saját használatára tervez, tervezett, gyárt vagy gyártott járművet, rendszert, alkatrészt vagy önálló műszaki egységet;
ii. minden olyan természetes vagy jogi személy, aki felelős ezen irányelv követelményei teljesítésének biztosításáért abban az időpontban, amikor a járművet, a rendszert, az alkatrészt vagy önálló műszaki egységet forgalomba hozzák, vagy üzembe helyezik;
A gyártó képviselője az a közösségi székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy, akit a gyártó szabályszerűen nevezett ki, hogy képviselje őt az illetékes hatósággal szemben, és hogy az ezen irányelv által szabályozott területen a nevében eljárjon.
A továbbiakban a "gyártóra" történő hivatkozás esetén e kifejezés alatt a gyártót vagy annak képviselőjét kell érteni.
q) "forgalomba helyezés": azoknak a járműveknek a rendeltetés szerinti első felhasználása a Közösségen belül, amelyeket az első felhasználás előtt a gyártónak vagy az általa kijelölt harmadik félnek nem kell összeszerelnie vagy beállítania; a nyilvántartásba vétel vagy az első forgalomba hozatal időpontját a forgalomba helyezés időpontjának kell tekinteni;
r) "EK jóváhagyó hatóság": egy tagállamnak az a hatósága, amelyik felelős a járműtípus, a rendszer, az alkatrész vagy az önálló műszaki egység típusjóváhagyásának minden kérdéséért, kiállítja, illetve szükség esetén visszavonja az EK-típusjóváhagyásokat, kapcsolatot tart a többi tagállam EK jóváhagyó hatóságaival, és ellenőrzi a gyártó által a termék megfelelőségének biztosítása érdekében tett intézkedéseket;
s) "műszaki szolgálat": az a szervezet vagy testület, amelyet mint vizsgálati laboratóriumot jelöltek ki abból a célból, hogy az EK jóváhagyó hatóság nevében vizsgálatokat és ellenőrzéseket végezzen egy tagállamban; ezt a feladatot maga az EK jóváhagyó hatóság is elvégezheti;
t) "külön irányelvek": a II. melléklet B. fejezetében felsorolt irányelvek;
u) "EK-típusbizonyítvány": a II. melléklet C. fejezetében, illetve egy külön irányelv megfelelő mellékletében szereplő formanyomtatvány, amely meghatározza az EK jóváhagyó hatóság által szolgáltatandó adatokat;
v) "adatközlő lap": az I. mellékletben vagy egy külön irányelv megfelelő mellékletében szereplő formanyomtatvány, amely meghatározza a kérelmező által szolgáltatandó adatokat;
w) "adatközlő mappa": az a teljes mappa vagy fájl, amely tartalmazza különösen az I. mellékletben előírt adatokat, rajzokat és fényképeket, és amelyet egy külön irányelvben vagy ezen irányelvben előírt adatközlő lapnak megfelelően a kérelmező a műszaki szolgálatnak vagy az EK jóváhagyó hatóságnak nyújt be;
x) "információs csomag": az adatközlő mappa, valamint az összes olyan vizsgálati jelentés vagy más okmány, amelyet a feladataik végrehajtása során a műszaki szolgálatok vagy az EK jóváhagyó hatóság mellékelt az adatközlő mappához;
y) "az információs csomag tartalomjegyzéke": az információs csomag tartalmát meghatározó irat, amelyet megfelelő számozással vagy más jelölésekkel látnak el annak érdekében, hogy egyértelműen azonosítsák az egyes oldalakat;
z) "megfelelőségi igazolás": a III. mellékletben meghatározott okmány, amelyet a gyártó nyújt be annak igazolása érdekében, hogy egy ezen irányelvnek megfelelően jóváhagyott jármű a gyártása időpontjában megfelel az összes alkalmazandó szabályozási eszköz követelményeinek, továbbá megállapítja, hogy a járművet további kiegészítő ellenőrzés nélkül nyilvántartásba lehet venni vagy forgalomba lehet helyezni valamennyi tagállamban.
3. cikk
Az EK-típusjóváhagyás iránti kérelem
(1) A gyártó a jármű EK-típusjóváhagyása iránt kérelmet nyújt be a tagállam jóváhagyó hatóságához. A kérelemhez mellékelni kell az I. mellékletben előírt adatokat tartalmazó adatközlő mappát.
A rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyásával kapcsolatban az adatközlő mappát az EK-típusjóváhagyás megadásáig, illetve elutasításáig az EK jóváhagyó hatóságnak is a rendelkezésére kell bocsátani.
(2) A többlépcsős EK-típusjóváhagyás esetén a következő adatokat kell benyújtani:
a) az első lépcsőben: az adatközlő mappának azokat a részeit és azokat az EK-típusbizonyítványokat, amelyek az alapjármű gyártási állapotának megfelelően egy teljes járműhöz szükségesek;
b) a második és az azt követő lépcsőkben: az adatközlő mappának azokat a részeit és azokat EK-típusbizonyítványokat, amelyek a gyártás adott szakaszában szükségesek, valamint a befejezetlen járműre vonatkozóan a korábbi lépcsőben kiadott EK-típusbizonyítvány másolatát; ezenkívül a gyártó egy részletes jegyzéket nyújt be a befejezetlen járművön végrehajtott változtatásokról és kiegészítésekről.
(3) Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusjóváhagyása iránt a gyártó kérelmet nyújt be a tagállam EK jóváhagyó hatóságához. Ehhez a külön irányelv követelményeinek megfelelően adatközlő mappát kell mellékelni.
(4) Egy járműtípus, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típus-jóváhagyási kérelmét csak egy tagállamban lehet benyújtani. Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
4. cikk
Az EK-típus-jóváhagyási eljárás
(1) Valamennyi tagállam megadja:
a) az EK-típusjóváhagyást azokra a járműtípusokra, amelyek megfelelnek az adatközlő mappa adatainak, és amelyek a saját kategóriájuknak megfelelően teljesítik az összes, a II. melléklet B. fejezetében meghatározott külön irányelv műszaki követelményeit;
b) a többlépcsős EK-típusjóváhagyást azokra a befejezetlen vagy befejezett alapjárművekre, amelyek megfelelnek az adatközlő mappa adatainak, és amelyek teljesítik az összes, a II. melléklet B. fejezetében meghatározott külön irányelv műszaki követelményeit;
c) a rendszerre, az alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EK-típusjóváhagyást a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek összes olyan típusára, amelyek megfelelnek az adatközlő mappa adatainak, és amelyek teljesítik a II. melléklet B. fejezetében megadott megfelelő külön irányelv műszaki követelményeit;
Amennyiben a jóváhagyandó rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt teljesíti a funkcióját, illetve csak így állnak rendelkezésre a különleges jellemzői, továbbá ha emiatt egy vagy több követelmény teljesítése csak úgy ellenőrizhető, hogy a jóváhagyandó rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység a jármű más - akár tényleges, akár szimulált - részeivel együtt működik, akkor a rendszer, az alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell.
Ebben az esetben az ilyen rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusbizonyítványában megjelölik a felhasználásra vonatkozó korlátozásokat és a beszerelésükre vonatkozó feltételeket. E korlátozások és feltételek teljesítését a jármű EK-típusjóváhagyásakor ellenőrizni kell.
(2) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy egy, az (1) bekezdés rendelkezéseit teljesítő jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység mégis komoly kockázatot jelent a közúti közlekedésbiztonságra, a környezetre vagy a munkahelyi biztonságra, akkor a tagállam elutasíthatja az EK-típusjóváhagyás kiadását. Erről haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot, s indokolja döntését.
(3) Minden olyan járműtípussal kapcsolatban, amelyre megadták, megtagadták, vagy visszavonták a típusjóváhagyást, az adott tagállam jóváhagyó hatósága egy hónapon belül a II. melléklet C. fejezetében felsorolt mellékletekkel együtt továbbítja az EK-típusbizonyítvány egy példányát a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak.
(4) Az adott tagállam jóváhagyó hatósága minden hónapban egy jegyzéket küld a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak azoknak az EK-típusjóváhagyásoknak a VI. mellékletben feltüntetett adatairól, amelyeket a szóban forgó hónapban a rendszerekkel, alkatrészekkel vagy önálló műszaki egységekkel kapcsolatban megadott, megtagadott vagy visszavont.
Egy másik tagállam EK jóváhagyó hatóságának kérelmére e hatóságok haladéktalanul továbbítják az adott rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység EK-típusjóváhagyásának másolatát és/vagy annak a rendszernek, alkatrésznek vagy önálló műszaki egységnek az információs csomagját, amelyekre vonatkozóan kiállították, megtagadták vagy visszavonták az EK-típusjóváhagyást.
5. cikk
Az EK-típusjóváhagyások módosítása
(1) Az EK-típusjóváhagyást kiállító tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy tájékoztassák az információs csomag adataiban bekövetkező változásokról.
(2) Az EK-típusjóváhagyás módosítása iránti kérelmet kizárólag ahhoz a tagállamhoz lehet benyújtani, amely megadta az eredeti EK-típusjóváhagyást.
(3) Amennyiben egy EK-típusjóváhagyás esetében megváltozik az információs csomag valamelyik adata, akkor annak a tagállamnak az EK jóváhagyó hatósága, amely az eredeti EK-típusjóváhagyást kiadta, szükség esetén kiállítja az információs csomag felülvizsgált lapjait, amelyek egyértelműen megjelölik a változás jellegét és újbóli kiállítás időpontját.
E követelményt az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, frissített változata is teljesíti, amelyhez mellékelték a módosítások részletes ismertetését.
(4) Amennyiben módosított lapokat vagy egységes szerkezetbe foglalt, frissített változatot állítanak ki, akkor módosítani kell az EK-típusbizonyítványhoz csatolt információs csomag tartalomjegyzékét is annak érdekében, hogy látható legyen a legutóbbi módosítás vagy az egységes szerkezetbe foglalt, frissített változat kiállításának időpontja.
(5) A következő esetekben a módosításokat "kiterjesztésként" kell értelmezni, és annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik kiadta az eredeti EK-típusjóváhagyást, egy olyan kiterjesztési számot tartalmazó felülvizsgált EK-típusbizonyítványt állít ki, amely egyértelműen meghatározza a kiterjesztés okát és az újbóli kiállítás időpontját:
a) ha további ellenőrzés szükséges;
b) ha az EK-típusbizonyítvány adatai megváltoztak (kivéve a mellékleteket);
c) ha annak a külön irányelvnek a követelményei, amelyet abban az időpontban alkalmaztak, amikortól az első forgalomba helyezés tilos, attól az időponttól kezdődően megváltoztak, amely jelenleg szerepel a jármű EK-típusbizonyítványában.
(6) Amennyiben az eredeti EK-típusjóváhagyást kiadó tagállam EK jóváhagyó hatósága megállapítja, hogy az információs csomag módosítása további ellenőrzést, illetve új vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket igényel, akkor tájékoztatja erről a gyártót, a (3), (4) és (5) bekezdésben említett okmányokat pedig csak akkor állítja ki, ha a vizsgálatok vagy ellenőrzések megfelelő eredménnyel zárultak.
6. cikk
Megfelelőségi igazolás és az EK-típus-jóváhagyási jel
(1) A jármű EK-típusbizonyítványának jogosultjaként a gyártó e minőségében megfelelőségi igazolást állít ki.
Ezt az igazolást, amelynek mintáit a III. melléklet tartalmazza, az összes, a jóváhagyott járműtípusnak megfelelően gyártott teljes vagy befejezetlen járműhöz mellékelik.
(2) A járművek adóztatása vagy nyilvántartásba vétele érdekében a tagállamok - a Bizottságnak és a többi tagállamnak biztosított legalább három hónapos értesítési határidőt követően - a megfelelőségi igazolásban szereplő adatokon túl olyan adatokat is kérhetnek, amelyek nem szerepelnek a III. mellékletben, feltéve hogy ezek az adatok egyértelműen meg vannak adva az információs csomagban, illetve annak adataiból egyszerűen kiszámíthatók.
(3) Egy rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EK-típusbizonyítvány jogosultjaként a gyártó e minőségében az összes, a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott alkatrészt vagy egységet ellátja a kereskedelmi nevével vagy védjegyével és/vagy - amennyiben a külön irányelv előírja - az EK-típus-jóváhagyási jellel vagy számmal.
(4) Egy olyan EK-típusbizonyítvány jogosultjaként, amely a 4. cikk (1) bekezdése c) pontjának megfelelően korlátozza a szóban forgó rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység felhasználását, a gyártó e minőségében minden rendszerhez, alkatrészhez vagy önálló műszaki egységhez megadja a korlátozással kapcsolatos részletes adatokat és a beszerelésre vonatkozó feltételeket.
7. cikk
Nyilvántartásba vétel, értékesítés és forgalomba helyezés
(1) A tagállamok csak akkor veszik nyilvántartásba a típus-jóváhagyási eljárás keretében meghatározott új járműveket és engedélyezik azok értékesítését vagy forgalomba helyezését a szerkezeti felépítésük és működésük alapján, ha a járművekhez érvényes megfelelőségi igazolást mellékeltek.
A tagállamok engedélyezhetik a befejezetlen járművek értékesítését, azonban megtagadhatják állandó nyilvántartásba vételüket és forgalomba helyezésüket, amíg azok befejezetlen járművek.
(2) A tagállamok csak akkor engedélyezik a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek értékesítését vagy forgalomba helyezését, ha e rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek teljesítik a külön irányelvek megfelelő követelményeit és a 6. cikk (3) bekezdésében említett követelményeket.
8. cikk
Mentességek
(1) A 7. cikk (1) bekezdésének követelményeit nem kell alkalmazni a fegyveres erők, a polgári védelem, a tűzoltóság vagy közrend fenntartásáért felelős testületek általi használatra szánt járművekre, illetve azokra a járművekre, amelyek típusjóváhagyását e cikk (2) bekezdése szerint állították ki.
(2) A gyártó kérésére a tagállamok mentesíthetik a 9., 10. és 11. cikkben említett járműveket egy vagy több külön irányelv egy vagy több rendelkezése alól.
A tagállamok minden évben továbbítják a Bizottságnak és a többi tagállamnak a megadott mentességek jegyzékét.
9. cikk
Kis sorozatban gyártott járművek
A kis sorozatban gyártott járművekkel kapcsolatban az egyes tagállamokban évente nyilvántartásba vett, értékesítésre ajánlott vagy forgalomba helyezett járművek számát az V. melléklet A. fejezetében megadott legnagyobb darabszámra korlátozzák.
A tagállamok minden évben elküldik a Bizottságnak e járművek EK-típusjóváhagyásának jegyzékét. Az ilyen EK-típusjóváhagyást kiadó tagállam továbbítja az adatközlő lapok és az EK-típusbizonyítvány, valamint azok összes mellékletének másolatát a gyártó által kijelölt többi tagállam jóváhagyó hatóságainak, amelyben megadják a biztosított mentesség jellegét. Három hónapon belül e tagállamok határoznak a területükön a nyilvántartásba bejegyzendő járművek EK-típusjóváhagyásának elfogadásáról és adott esetben e járművek számáról.
10. cikk
Sorozatgyártásból kifutó járművek
(1) A sorozatgyártásból kifutó járművekkel kapcsolatban a gyártó kérésére a tagállamok az V. melléklet B. fejezetében meghatározott mennyiségi korlátozásokon belül a harmadik albekezdésben megállapított korlátozott időtartamra engedélyezhetik azoknak az új járműveknek a nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek egy olyan járműtípusnak, amelyek típusjóváhagyása már nem érvényes.
Az első albekezdést kizárólag azokra a járművekre kell alkalmazni:
a) amelyek a Közösség területén vannak; és
b) amelyekhez olyan érvényes megfelelőségi igazolást mellékeltek, amelyet akkor állítottak ki, amikor az adott jármű EK-típusjóváhagyása még érvényes volt, azonban a jármű nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése nem történt meg az említett típusjóváhagyás érvényessége alatt.
Ezt a lehetőséget a teljes járművek esetében az EK-típusjóváhagyás lejártától számított huszonnégy hónapos, a befejezett járművek esetében pedig harminc hónapos időszakra korlátozzák.
(2) Annak érdekében, hogy egy meghatározott kategóriában egy vagy több járműtípusra alkalmazzák az (1) bekezdést, a gyártójuknak kérelmet kell benyújtania az összes olyan tagállam illetékes hatóságához, amelyet érint az adott járműtípus forgalomba helyezése. A kérelemben meg kell adni a kérelem alapjául szolgáló műszaki és/vagy gazdasági okokat.
A tagállamok három hónapon belül határoznak az adott járműtípus nyilvántartásba vételének engedélyezéséről a területükön és adott esetben e járművek számáról.
Az e járműtípusok forgalomba helyezése tekintetében érintett tagállamok felelősek annak biztosításáért, hogy a járművek gyártója megfeleljen az V. melléklet B fejezete követelményeinek.
11. cikk
A járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek összeegyeztethetetlensége
Azokkal a járművekkel, rendszerekkel, alkatrészekkel vagy önálló műszaki egységekkel kapcsolatban, amelyeket egy vagy több külön irányelv egy vagy több követelményével összeegyeztethetetlen technológiák és elvek szerint terveztek:
a) a tagállam ideiglenes EK-típusjóváhagyást adhat ki. Ebben az esetben e tagállamnak egy hónapon belül továbbítania kell az EK-típusbizonyítvány és annak mellékleteinek másolatát a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak és a Bizottságnak. Egyidejűleg továbbítania kell a Bizottságnak egy engedély iránti kérelmet is, amely az EK-típusjóváhagyásnak az ezen irányelv alapján történő megadására vonatkozik.
A kérelemhez a következő információkat tartalmazó dossziét kell mellékelni:
i. azok az okok, amelyek alapján a szóban forgó eljárások vagy elvek összeegyeztethetetlenek a járműre, rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó külön irányelvek követelményeivel;
ii. az ezzel kapcsolatban felmerülő biztonsági, környezetvédelmi vagy munkahelyi biztonsági kérdések ismertetése, valamint a meghozott intézkedések;
iii. azoknak a vizsgálatoknak és eredményeiknek az ismertetése, amelyek igazolják, hogy a biztosított biztonsági, környezetvédelmi és munkahelyi biztonsági szint legalább egyenértékű azzal a szinttel, amelyet egy vagy több különálló irányelv követelményei biztosítanak;
b) a teljes dosszié kézhezvételétől számított három hónapon belül a Bizottság egy határozattervezetet terjeszt a 20. cikk (1) bekezdésében említett bizottság elé. A 20. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a Bizottság határoz annak engedélyezéséről, hogy ezen irányelv alapján a tagállam megadhatja-e az EK-típusjóváhagyást.
Kizárólag az engedély iránti kérelmet és a határozattervezetet küldik el a tagállamoknak a nemzeti nyelvükön;
c) amennyiben a kérelmet jóváhagyják, a tagállam ezen irányelv alapján megadhatja az az EK-típusjóváhagyást. Ebben az esetben a határozatnak azt is tartalmaznia kell, hogy korlátozták-e az EK-típusjóváhagyás érvényességét. Az EK-típusjóváhagyás érvényességi ideje semmiképpen sem lehet kevesebb harminchat hónapnál;
d) amennyiben a külön irányelveket úgy igazítják hozzá a műszaki fejlődéshez, hogy az e cikk alapján jóváhagyott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek típusai megfelelnek a módosított irányelveknek, akkor a tagállamok az így megadott típusjóváhagyásokat az ezen irányelv alapján kiállított típusjóváhagyásokra alakítják át, miközben elegendő időt hagynak az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek szükséges változtatásaira, különös tekintettel a korlátozásokra vagy mentességekre vonatkozó hivatkozások eltávolítására;
e) amennyiben a meghatározott külön irányelvekhez való hozzáigazítással kapcsolatban nem tettek intézkedéseket, az e cikk alapján megadott EK-típusjóváhagyás érvényessége egy másik bizottsági határozattal meghosszabbítható, amelyet az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam kérelmez;
f) az e cikk alapján először megadott mentesség a 20. cikk (1) bekezdésében említett bizottság számára hivatkozási alapul szolgálhat a további azonos jellegű kérelmek elbírálásakor.
12. cikk
Egyenértékűség
(1) A Bizottság javaslatára a Tanács minősített többséggel elismerheti az egyenértékűséget a járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyására vonatkozó, ezen irányelv, valamint a külön irányelvek által megállapított feltételek vagy rendelkezések, továbbá a nemzetközi szabályozások, illetve a Közösség és a harmadik országok között létrejött többoldalú vagy kétoldalú megállapodások keretében a harmadik országok szabályozása által megállapított eljárások között.
(2) A 70/156/EGK irányelvben meghatározott gépjárművekre az ezen irányelv II. melléklete B. fejezetének II-A. részében felsorolt külön irányelvek alapján kiállított EK-típusjóváhagyások egyenértékűségét elismerik.
(3) Az ezen irányelv II. melléklete B. fejezetének II-B. részében felsorolt, a felülvizsgált 1958. évi megállapodáshoz csatolt ENSZ/EGB rendeletek alapján kiállított típusjóváhagyások egyenértékűségét elismerik.
(4) Az ezen irányelv II. melléklete B. fejezetének II-C. részében felsorolt szabványosított OECD-kódexek alapján elkészített vizsgálati értesítőket egyenértékűnek tekintik a külön irányelvek alapján kidolgozott vizsgálati jelentésekkel.
13. cikk
Intézkedések a termelés megfelelőségének biztosítása érdekében
(1) Az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam e típusjóváhagyással kapcsolatban meghozza a IV. mellékletben említett intézkedéseket annak érdekében, hogy - adott esetben a többi tagállam EK jóváhagyó hatóságával együttműködve - ellenőrizze, hogy meghozták-e a megfelelő intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) Az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam e típusjóváhagyással kapcsolatban meghozza a IV. mellékletben említett intézkedéseket annak érdekében, hogy - adott esetben a többi tagállam EK jóváhagyó hatóságával együttműködve - ellenőrizze, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedések továbbra is megfelelőek-e, a gyártott járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek pedig továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak.
Annak ellenőrzését, hogy a termékek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak, a IV. melléklet 2. pontjában meghatározott eljárásokra kell korlátozni.
14. cikk
Tájékoztatási kötelezettség
A tagállamok illetékes EK jóváhagyó hatóságai egy hónapon belül tájékoztatják egymást az EK-típusjóváhagyások visszavonásáról, valamint ezeknek az intézkedéseknek az indoklásáról.
15. cikk
Védzáradék
(1) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy egy bizonyos típus járművei, rendszerei, alkatrészei vagy önálló műszaki egységei annak ellenére, hogy érvényes megfelelőségi igazolással és megfelelő típus-jóváhagyási jellel vannak ellátva, súlyos kockázatot jelentenek a közúti közlekedésbiztonságra vagy a munkahelyi biztonságra, akkor legfeljebb hat hónapra megtagadhatja e járművek nyilvántartásba vételét, illetve saját területén megtilthatja e járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek értékesítését vagy forgalomba helyezését.
A tagállam haladéktalanul értesíti erről a többi tagállamot és a Bizottságot, s megindokolja döntését.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetben a Bizottság a lehető legrövidebb időn belül konzultációt kezdeményez az érintett felekkel.
Amennyiben a konzultációt követően a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy
a) az intézkedés indokolt, akkor haladéktalanul értesíti erről az intézkedést kezdeményező tagállamot és a többi tagállamot;
b) az intézkedés nem indokolt, akkor haladéktalanul értesíti erről az intézkedést kezdeményező tagállamot és a gyártót.
Amennyiben az (1) bekezdésben említett döntést az egyik külön irányelv szabályozási hiányossága indokolja, akkor a döntés fenntartásával kapcsolatos határozatot a 20. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell elfogadni.
16. cikk
Eltérés a jóváhagyott típustól
(1) A jóváhagyott típustól való eltérés akkor következik be, ha olyan eltéréseket állapítanak meg az EK-típusbizonyítványban és/vagy az információs csomagban szereplő jellemzőktől, amelyet az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam az 5. cikk (3) bekezdése alapján nem engedélyezett.
A járművet nem kell a jóváhagyott típustól eltérőnek tekinteni, ha az eltérések a külön irányelvekben megállapított megengedett tűréshatárokon belül vannak.
(2) Amennyiben az EK-típusjóváhagyást megadó tagállam megállapítja, hogy a megfelelőségi igazolással vagy EK-típus-jóváhagyási jellel ellátott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek nem felelnek meg az általa jóváhagyott típusnak, akkor meghozza a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
Az említett tagállam EK jóváhagyó hatósága tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a meghozott intézkedésekről, amelyek az EK-típusjóváhagyás visszavonását is előírhatják.
(3) A jármű EK-típusjóváhagyásáért felelős hatóság felkéri azt a tagállamot, amelyik megadta a típusjóváhagyást az érintett rendszerre, alkatrészre, önálló műszaki egységre vagy a befejezetlen járműre, hogy hozza meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a gyártott járművek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak, mégpedig a következő esetekben:
a) olyan EK-típusjóváhagyás esetében, ahol a jármű nem megfelelősége kizárólag a rendszer, az alkatrész vagy az önálló műszaki egység nem megfelelőségéből adódik; vagy
b) olyan többlépcsős EK-típusjóváhagyás esetében, ahol a befejezett jármű nem megfelelősége kizárólag a befejezetlen jármű rendszerének, alkatrészének vagy önálló műszaki egységének, illetve magának a befejezetlen járműnek a nem megfeleléséből adódik.
A hatóság haladéktalanul tájékoztatja erről a Bizottságot, és a (2) bekezdést alkalmazzák.
17. cikk
A nem megfelelőség ellenőrzése
Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy a megfelelőségi igazolással vagy EK-típus-jóváhagyási jellel ellátott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, akkor felkérheti az EK-típusjóváhagyást megadó tagállamot annak ellenőrzésére, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak.
Ezt az intézkedést a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a kérelem időpontjától számított hat hónapon belül kell meghozni.
18. cikk
Értesítés a határozatokról és a jogorvoslati lehetőségekről
Az EK-típusjóváhagyást megtagadó vagy visszavonó határozatokban, a nyilvántartásba vételt megtagadó határozatokban, illetve az forgalomba helyezést vagy az értékesítést tiltó határozatokban, amelyeket ezen irányelv végrehajtása során elfogadott rendelkezések alapján fogadtak el, megadják az e határozat alapjául szolgáló indokokat.
E határozatról értesíteni kell az érintett felet, s ezzel egyidejűleg tájékoztatni kell a tagállam hatályos jogszabályai alapján a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről és a jogorvoslattal kapcsolatos határidőkről.
19. cikk
Ezen irányelv mellékleteinek, illetve a külön irányelvek módosítása
(1) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a továbbiakban említett területeken a 20. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kell elfogadni:
a) az ezen irányelv mellékleteinek kiigazításához szükséges változtatások; vagy
b) a külön irányelvek műszaki rendelkezéseinek kiigazításához szükséges változtatások; vagy
c) az önálló műszaki egységek EK-típusjóváhagyására vonatkozó rendelkezések beépítése a külön irányelvekbe.
(2) Amennyiben a 97/836/EK határozat alapján új szabályozásokat, illetve olyan meglévő szabályozások módosítását vezetik be, amelyekhez a Közösség csatlakozott, akkor ennek következtében a Bizottság a 20. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kiigazítja ezen irányelv mellékleteit.
20. cikk
A bizottság
(1) A Bizottság munkáját a bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
(3) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
21. cikk
Az EK jóváhagyó hatóságok és a műszaki szolgálatok bejelentése
(1) A tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal a következő intézmények nevét és címét:
a) az EK jóváhagyó hatóságok és szükség esetén azok a területek, amelyekért felelősek; és
b) az általuk kijelölt műszaki szolgálatok, s megadják azokat a vizsgálati eljárásokat, amelyekre ezeket a testületeket kijelölték.
A bejelentett műszaki szolgálatoknak a következő feltételek mellett meg kell felelniük a vizsgálati laboratóriumokra vonatkozó EN - ISO/IEC 17025:2000 harmonizált szabványnak:
i. a gyártó kizárólag akkor jelölhető ki műszaki szolgálatnak, ha a külön irányelvek vagy az azoknak megfelelő szabályozások ezt kifejezetten előírják;
ii. a vizsgáló állomáson kívüli berendezéseknek a műszaki szolgálat általi használata az EK jóváhagyó hatóság beleegyezésével engedélyezett.
(2) Abból kell kiindulni, hogy a bejelentett műszaki szolgálat megfelel az (1) bekezdés b) pontjában említett harmonizált szabványnak.
Adott esetben a Bizottság felkérheti a tagállamokat a megfelelő bizonyítékok benyújtására.
(3) A harmadik országok szolgálatai kizárólag akkor jelenthetők be kijelölt műszaki szolgálatként, ha ezt a Közösség és a szóban forgó harmadik ország között létrejött kétoldalú vagy többoldalú megállapodás előírja.
22. cikk
Végrehajtás
(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2004. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket a rendelkezéseket 2005. július 1-jétől alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
23. cikk
Az EK-típusjóváhagyásra vonatkozó intézkedések végrehajtása
(1) A T1, T2 és T3 kategóriába tartozó járművek tekintetében a tagállamok a következőképpen alkalmazzák ezt az irányelvet:
a) az új járműtípusokra 2005. július 1-jétől;
b) az összes forgalomba helyezett járműre 2009. július 1-jétől.
(2) Amennyiben egy, a II. mellékletben meghatározott járműkategória tekintetében az összes külön irányelvet elfogadják, az (1) bekezdésben említett kategóriáktól eltérő kategóriákra a tagállamok a következőképpen alkalmazzák ezt az irányelvet:
a) annak az utolsó külön irányelvnek a hatálybalépésétől számított három év elteltével, amelyet az új járműtípusok tekintetében még el kell fogadni;
b) annak az utolsó külön irányelvnek a hatálybalépésétől számított hat év elteltével, amelyet az összes forgalomba helyezett jármű tekintetében még el kell fogadni.
(3) A gyártók kérésére a tagállamok az összes vonatkozó külön irányelv hatálybalépésétől alkalmazhatják ezt az irányelvet az összes új járműtípusra.
24. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 74/150/EGK irányelv 2005. július 1-jétől hatályát veszti.
(2) A 74/150/EGK irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre történő hivatkozásnak tekintik, és ezen irányelv VIII. mellékletében megadott megfelelési táblázatnak megfelelően kell értelmezni azokat.
25. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
26. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2003. május 26-án.