SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/104/ES
ze dne 16. září 2009
o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 137 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 89/655/EHS ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.
(2)
Tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (5). Proto se ustanovení směrnice 89/391/EHS vztahují v plném rozsahu na používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
(3)
Článek 137 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada může směrnicemi stanovit minimální požadavky na podporu zlepšování především pracovního prostředí tak, aby bylo chráněno zdraví a bezpečnost pracovníků.
(4)
Podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.
(5)
Předpisy přijaté na základě čl. 137 odst. 2 Smlouvy nebrání žádnému členskému státu, aby si zachoval nebo zavedl přísnější opatření na ochranu pracovních podmínek slučitelná se Smlouvou.
(6)
Pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany zdraví při používání pracovního zařízení.
(7)
Zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který by neměl být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy.
(8)
Práce ve výšce může vystavovat zaměstnance zvlášť závažným rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost, zejména rizikům pádů z výšky a dalším vážným pracovním úrazům, které tvoří velkou část všech úrazů, zejména smrtelných.
(9)
Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.
(10)
Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6) musí členské státy uvědomit Komisi o každém návrhu technických předpisů týkajících se strojů, zařízení a mechanismů.
(11)
Tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem pro dosažení vytyčených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné.
(12)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tato směrnice, která je druhou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví při používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci, jak je vymezeno v článku 2.
2. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení obsažená v této směrnici.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„pracovním zařízením“ jakékoli stroje, přístroje, nástroje nebo zařízení používané při práci;
b)
„používáním pracovního zařízení“ jakákoli činnost zahrnující pracovní zařízení, jako například jeho spouštění nebo zastavování, jeho provoz, doprava, opravy, úpravy, údržba a servis, včetně čištění;
c)
„nebezpečným prostorem“ jakýkoli prostor uvnitř nebo kolem pracovního zařízení, ve kterém jsou ohroženy bezpečnost nebo zdraví v nich se zdržujícího zaměstnance;
d)
„ohroženým zaměstnancem“ jakýkoli zaměstnanec, který se nachází zcela nebo částečně v nebezpečném prostoru;
e)
„obsluhou“ zaměstnanec nebo zaměstnanci, kteří jsou pověřeni používáním pracovního zařízení.
KAPITOLA II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELE
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Zaměstnavatel přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby pracovní zařízení dané k dispozici zaměstnancům v podniku nebo závodě bylo vhodné pro vykonávanou práci, nebo aby bylo k tomuto účelu řádně upraveno a mohlo být používáno zaměstnanci bez ohrožení jejich bezpečnosti a zdraví.
Při výběru pracovního zařízení, které zaměstnavatel navrhuje používat, musí věnovat pozornost zvláštním pracovním podmínkám a vlastnostem a rizikům pro bezpečnost a zdraví zaměstnanců v podniku nebo závodě, zejména na pracovních místech, nebo všem dalším rizikům spjatým s používáním daného pracovního zařízení.
2. Pokud není možné plně zajistit, aby pracovní zařízení mohlo být zaměstnanci používáno bez rizika pro jejich bezpečnost nebo zdraví, přijme zaměstnavatel vhodná opatření ke snížení těchto rizik.
Článek 4
Předpisy vztahující se na pracovní zařízení
1. Aniž je dotčen článek 3, musí zaměstnavatel opatřit a používat:
a)
pracovní zařízení, které, bylo-li zaměstnancům v podniku nebo závodě dáno k dispozici poprvé po 31. prosinci 1992, splňuje:
i)
ustanovení všech příslušných platných směrnic Společenství,
ii)
minimální požadavky stanovené v příloze I, pokud se na ně žádná jiná směrnice Společenství nevztahuje, nebo se na ně vztahuje pouze částečně;
b)
pracovní zařízení, které, bylo-li zaměstnancům dáno k dispozici před 31. prosincem 1992, splňuje minimální požadavky stanovené v příloze I nejpozději do čtyř let po uvedeném dni;
c)
aniž je dotčeno písm. a) bod i) a odchylně od písm. a) bodu ii) a od písmene b), zvláštní pracovní zařízení podléhající předpisům bodu 3 přílohy I, je-li k dispozici v podnicích nebo zařízeních ke dni 5. prosince 1998, splňuje minimální požadavky stanovené v příloze I nejpozději do čtyř let po uvedeném dni.
2. Zaměstnavatel přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby pracovní zařízení bylo po celou dobu své životnosti uchováváno vhodnou údržbou na takové úrovni, že splňuje podle okolností podmínky stanovené v odst. 1 písm. a) nebo b).
3. Členské státy po projednání se sociálními partnery a s přihlédnutím k vnitrostátním právním předpisům nebo zvyklostem zavedou postupy umožňující dosáhnout úrovně bezpečnosti odpovídající cílům uvedeným v příloze II.
Článek 5
Kontrola pracovního zařízení
1. Zaměstnavatel zajistí, aby pracovní zařízení, jehož bezpečnost závisí na podmínkách instalace, podléhalo počáteční kontrole (po instalaci a před prvním uvedením do provozu) a kontrole po každé montáži na jiném pracovišti nebo na jiném místě způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí, za účelem zajištění správné instalace a fungování tohoto pracovního zařízení.
2. Aby se zajistilo dodržování podmínek zdraví a bezpečnosti, odhalení poškození, která by mohla vyvolat nebezpečnou situaci, a jejich včasné odstranění, dbá zaměstnavatel na to, aby pracovní zařízení vystavené podmínkám způsobujícím takováto poškození podléhala:
a)
pravidelným kontrolám a popřípadě pravidelným zkouškám uskutečňovaným způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí;
b)
mimořádným kontrolám uskutečňovaným způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí pokaždé, když se vyskytnou mimořádné události, které by mohly mít vliv na bezpečnost pracovního zařízení, jako například úpravy, nehody, přírodní jevy, delší doba nepoužívání.
3. Výsledky kontrol se zaznamenají a musí být k dispozici příslušnému úřadu. Jsou uchovávány přiměřenou dobu.
Pokud jsou pracovní zařízení používána mimo podnik, opatří se dokladem o uskutečnění poslední kontroly.
4. Členské státy stanoví podmínky pro provádění uvedených kontrol.
Článek 6
Pracovní zařízení se zvláštními riziky
Pokud používání pracovního zařízení může představovat zvláštní riziko pro bezpečnost nebo zdraví zaměstnanců, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
bylo používání pracovního zařízení omezeno pouze na osoby pověřené jeho používáním;
b)
v případě oprav, úprav a údržby nebo servisu prováděli tyto práce zvlášť určení zaměstnanci.
Článek 7
Ergonomie a ochrana zdraví při práci
Při zavádění minimálních požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců jsou zaměstnavatelem plně zohledňovány pracovní postoj a poloha zaměstnanců při používání pracovního zařízení a ergonomické zásady.
Článek 8
Informování zaměstnanců
1. Aniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby měli zaměstnanci k dispozici odpovídající informace a popřípadě písemné pokyny o pracovním zařízení používaném při práci.
2. Informace a písemné pokyny obsahují alespoň údaje o bezpečnosti a ochraně zdraví týkající se:
a)
podmínek používání pracovního zařízení;
b)
předvídatelných neobvyklých situací;
c)
závěrů, které je třeba vyvodit z případných zkušeností získaných při používání pracovního zařízení.
Zaměstnanci musí být upozorněni na možná nebezpečí, která se týkají jich samých, na pracovní zařízení v jejich bezprostředním okolí a na možné změny, které se jich týkají, pokud mají vliv na pracovní zařízení v jejich bezprostředním okolí, i když je sami nepoužívají.
3. Informace a písemné pokyny musí být dotyčným zaměstnancům srozumitelné.
Článek 9
Školení zaměstnanců
Aniž je dotčen článek 12 směrnice 89/391/EHS, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
zaměstnanci pověření používáním pracovního zařízení získali odpovídající školení, včetně školení o rizicích, která toto používání případně zahrnuje;
b)
zaměstnanci uvedení v čl. 6 písm. b) získali vhodné zvláštní školení.
Článek 10
Projednání se zaměstnanci a jejich účast
V souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně příloh, a umožní jejich účast.
KAPITOLA III
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Úpravy příloh
1. Doplnění přílohy I dalšími minimálními požadavky na zvláštní pracovní zařízení uvedená v bodě 3 přílohy I přijímá Rada postupem podle článku 137 odst. 2 Smlouvy.
2. Postupem podle čl. 17 odst. 2 směrnice 89/391/EHS se přijímají úpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti s:
a)
přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace, týkajících se pracovních zařízení, nebo
b)
technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti pracovních zařízení.
Článek 12
Závěrečná ustanovení
Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Směrnice 89/655/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. září 2009.