Rozhodnutí Komise
ze dne 25. února 1999
o postupech, podle nichž může být úředníkům a jiným zaměstnancům Evropské komise povolen přístup k utajovaným skutečnostem v držení Komise
(oznámeno pod číslem K(1999) 423)
(1999/218/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 162 odst. 2 této smlouvy,
vzhledem k tomu, že Smlouva o Evropské unii zavedla společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, která zahrnuje všechny otázky, které se týkají bezpečnosti Evropské unie, včetně budoucího vymezení společné obranné politiky, která by v určitém okamžiku mohla vést ke společné obraně;
vzhledem k tomu, že podle článku J.4 zmíněné smlouvy je Západoevropská unie (ZEU) nedílnou součástí vývoje Evropské unie, která po Západoevropské unii požaduje, aby vypracovávala a prováděla rozhodnutí a akce Unie, které souvisejí s obranou;
vzhledem k tomu, že společnou bezpečnostní politiku Unie bude možné dále prohloubit po vstupu v platnost Amsterodamské smlouvy; že podle protokolu k článku J.7 Smlouvy o Evropské unii Evropská unie vypracuje postupy pro posílení vzájemné spolupráce se Západoevropskou unií;
vzhledem k tomu, že na základě článku J.9 Smlouvy o Evropské unii je Komise plně zapojena do prací v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky; že v této souvislosti Komise dostává a vypracovává dokumenty, které obsahují skutečnosti citlivé povahy, jejichž vyzrazení by mohlo ohrozit zájmy Evropské unie, Společenství a jeho členských států a mezinárodních organizací, jako je Západoevropská unie (ZEU) a Organizace Severoatlantické smlouvy (NATO);
vzhledem k tomu, že rozhodnutím K(94) 3282 ze dne 30. listopadu 1994 Komise přijala rozhodnutí o bezpečnostních postupech týkajících se utajovaných skutečností vypracovaných nebo vyměňovaných v rámci činností Evropské unie;
vzhledem k tomu, že podle čl. 6 odst. 3 tohoto rozhodnutí se na skutečnosti získané od ZEU nebo od NATO vztahují zvláštní pravidla;
vzhledem k tomu, že se bezpečnostní předpisy musí vztahovat nejen na fyzickou ochranu utajovaných skutečností v držení Komise, ale i na oprávnění úředníků a jiných zaměstnanců Komise k přístupu k těmto skutečnostem;
vzhledem k tomu, že je tedy třeba upravit postup udělování oprávnění úředníkům a jiným zaměstnancům Komise, kteří mají mít z důvodu své profesní činnosti a požadavků služby přístup k utajovaným skutečnostem, a že je třeba jeho přístup omezit pouze pro schválené osoby;
vzhledem k tomu, že každé rozhodnutí o udělení oprávnění lze přijmout až po provedení bezpečnostní prověrky příslušnými vnitrostátními orgány členských států;
vzhledem k tomu, že tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel o přístupu veřejnosti k informacím Komise z oblastí, které jsou uvedeny ve smlouvách o založení Evropských společenství, stanovených v rozhodnutí Komise 94/90/ESUO, ES, Euratom [1];
vzhledem k tomu, že tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování zvláštních bezpečnostních opatření uvedených v nařízení Rady č. 3 ze dne 31. července 1958, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii [2];
vzhledem k tomu, že podle článku 5 Smlouvy o ES jsou členské státy povinny usnadňovat orgánům plnění úkolů, které vyplývají ze Smluv; že z tohoto důvodu musí orgány členských států spolupracovat s Komisí na zajištění vysokého stupně ochrany, a proto musí provádět bezpečnostní prověrky stanovené v tomto rozhodnutí,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
1. V souladu s rozhodnutím Komise K(94) 3282 ze dne 30. listopadu 1994, a zejména proto, že se Komise plně podílí na vytváření a na provádění společné bezpečnostní politiky Unie, jsou k přístupu k utajovaným skutečnostem v držení Komise oprávněni výlučně úředníci a jiní zaměstnanci Komise nebo jakékoli jiné osoby pracující v Komisi, které vzhledem ke své funkci a k požadavkům služby potřebují tyto skutečnosti znát nebo je zpracovávat.
2. Pro přístup ke skutečnostem se stupněm utajení "přísně tajné", "tajné" a "důvěrné" musí osoby uvedené v odstavci 1 získat oprávnění podle článku 2.
3. Oprávnění se uděluje pouze osobám, které prošly bezpečnostní prověrkou prováděnou příslušnými vnitrostátními orgány členských států postupy podle článku 3.
Článek 2
1. Komise udělí povolení uvedená v článku 1 poté, co získá stanovisko příslušných vnitrostátních orgánů členských států vycházející z bezpečnostní prověrky provedené v souladu s články 3 a 4.
2. Platnost oprávnění je nejvýše pět let a nesmí přesáhnout dobu trvání funkce, pro jejíž výkon bylo uděleno. Komise je může obnovit postupem uvedeným v odstavci 1.
Komise může oprávnění kdykoli odejmout. Každé rozhodnutí o odnětí se oznámí dotčené osobě, která může požádat o vyslechnutí vedoucím bezpečnostní kanceláře Komise, a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
3. Výjimečně, pokud to služba vyžaduje, může Komise poté, co předběžně uvědomí příslušné vnitrostátní orgány a neobdrží od nich ve lhůtě jednoho měsíce odpověď, udělit dočasné povolení na dobu nepřesahující tři měsíce, dokud neobdrží výsledky prověrky uvedené v článku 3.
Článek 3
1. Cílem bezpečnostní prověrky je zjistit, zda neexistují námitky, které by dotčené osobě bránily v přístupu k utajovaným skutečnostem v držení Komise.
2. Bezpečnostní prověrku provádějí s přispěním dotčené osoby a na žádost Komise příslušné vnitrostátní orgány členského státu, jehož je osoba, které má být povolení uděleno, státním příslušníkem. Má-li dotčená osoba bydliště na území jiného členského státu, mohou dotčené vnitrostátní orgány zajistit spolupráci orgánů státu bydliště.
3. Při provádění bezpečnostní prověrky je dotčená osoba povinna vyplnit osobní prohlášení.
4. Komise upřesní ve své žádosti typ a stupeň utajení skutečností, se kterými přijde dotčená osoba do styku, aby příslušné vnitrostátní orgány provedly prověrku a podaly stanovisko pro odpovídající stupeň oprávnění.
5. Pro celý průběh bezpečnostní prověrky a pro všechny výsledky bezpečnostní prověrky se uplatňují pravidla a předpisy, které jsou v této oblasti platné v dotčeném členském státě, včetně těch, které se týkají případných opravných prostředků.
Článek 4
1. Vydají-li příslušné vnitrostátní orgány členských států kladné stanovisko, může Komise dotčené osobě udělit oprávnění podle článku 2.
2. Vydají-li příslušné vnitrostátní orgány záporné stanovisko, je oznámeno dotčené osobě, která může požádat o vyslechnutí vedoucím bezpečnostní kanceláře Komise. Považuje-li to Komise za nezbytné, může požádat příslušné vnitrostátní orgány o doplňující vysvětlení, která jsou schopny poskytnout. Je-li záporné stanovisko potvrzeno, oprávnění se neudělí.
Článek 5
Všechny osoby, kterým je uděleno oprávnění ve smyslu článku 2, dostávají při udělení oprávnění a poté pravidelně pokyny týkající se ochrany utajovaných skutečností a prostředků pro zajištění této ochrany. Tyto osoby podepíší prohlášení, kterým potvrdí přijetí pokynů a kterým se zaváží je dodržovat.
Článek 6
Ustanovení čl. 1 odst. 2 a článků 10 a 13 rozhodnutí K(94) 3282 ze dne 30. listopadu 1994 o bezpečnostních postupech týkajících se utajovaných skutečností vypracovaných nebo vyměňovaných v rámci činností Evropské unie. Oprávnění udělená na základě uvedeného rozhodnutí zůstávají platná po dobu, na kterou byla udělena, a nejvýše po dobu pěti let ode dne, kdy byla udělena, pokud nejsou předčasně odňata podle čl. 2 odst. 2.
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 25. února 1999.