Směrnice Rady
ze dne 22. června 1987,
kterou se mění první směrnice 73/239/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu ve vztahu k pojištění úvěru a pojištění záruky (kauce)
(87/343/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu [4], ve znění směrnice 76/580/EHS [5], k usnadnění přístupu k této činnosti a její výkon, odstranila některé rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech;
citované vzhledem k tomu, že čl. 2 bod 2 písm. d) citované směrnice však stanoví, že "až do další koordinace, která se musí uskutečnit do čtyř let od oznámení této směrnice", se uvedená směrnice nevztahuje na "operace pojištění exportních úvěrů na účet státu nebo s jeho podporou"; že ochranu pojištěných osob, kterou obvykle zaručuje směrnice, poskytuje samotný stát, když se operace pojištění exportních úvěrů provádějí na účet státu nebo se zárukou státu, a proto by měly být tyto operace i nadále až do další koordinace vyňaty z oblasti působnosti uvedené směrnice;
citované vzhledem k tomu, že čl. 7 odst. 2 písm. c) citované směrnice však stanoví, že "až do další koordinace, která se má uskutečnit do čtyř let od oznámení této směrnice, může Spolková republika Německo zahrnovat na svém území zákaz současného provozování zdravotního pojištění, pojištění úvěru, pojištění záruky (kauce) nebo pojištění právní ochrany, a to jak jednoho z uvedených pojištění s druhým, tak i ostatními pojistnými odvětvími"; že z toho vyplývá, že existují překážky při zřizování agentur a poboček; že je třeba tento stav napravit;
vzhledem k tomu, že uvedenou směrnicí jsou zájmy pojištěných osob, pokud jde o pojištění záruky (kauce), dostatečně chráněny; že by se měl zrušit zákaz současného provozování pojištění záruky (kauce) s jinými pojistnými odvětvími ve Spolkové republice Německo;
vzhledem k tomu, že pojišťovny, u nichž pojištění úvěru představuje větší než malou část jejich veškeré činnosti, potřebují vyrovnávací rezervu, která není součástí míry solventnosti; že by se tato rezerva měla vypočítávat podle metod stanovených touto směrnicí, jež se považují za rovnocenné;
vzhledem k tomu, že se zřetelem na cyklickou povahu pojistných událostí při pojištění úvěru by se u tohoto pojištění mělo pro účely výpočtu průměrné výše škod ve smyslu čl. 16 odst. 2 směrnice 73/239/EHS postupovat stejně jako při pojištění proti rizikům vichřice (bouře), krupobití a mrazu;
vzhledem k tomu, že riziko pojištění úvěru je takové, že pojišťovny zabývající se touto činností by měly vytvořit vyšší garanční fond, než jaký v současnosti stanoví uvedená směrnice;
vzhledem k tomu, že pojišťovnám, od nichž se vyžaduje splnění této povinnosti, by se měla poskytnout dostatečná lhůta;
vzhledem k tomu, že není třeba ukládat tuto povinnost pojišťovnám, jejichž činnost v tomto pojistném odvětví nepřesahuje určitý objem;
vzhledem k tomu, že se zřetelem na ustanovení této směrnice o pojištění úvěru již není zachování zákazu souběžného provozování pojištění úvěru s jinými pojistnými odvětvími ve Spolkové republice Německo opodstatněné a že by proto tento zákaz měl být odstraněn,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice Rady 73/239/EHS se mění takto:
1. V čl. 2 bodě 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
"d) až do další koordinace operace pojištění exportních úvěrů na účet státu nebo se zárukou státu, nebo když je stát pojistitelem."
2. V čl. 7 odst. 2 druhém pododstavci písm. c) se zrušují slova "pojištění úvěru a pojištění záruky (kauce)".
3. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 15a
1. Každý členský stát vyžaduje, aby pojišťovny usazené na jeho území, které pojišťují rizika zahrnutá do odvětví 14 v bodu A přílohy (dále jen "pojištění úvěru"), vytvořily vyrovnávací rezervu pro vyrovnání jakékoli technické ztráty nebo nadprůměrného škodného průběhu vzniklého v tomto odvětví v daném účetním období.
2. Vyrovnávací rezerva musí být vypočtena podle pravidel stanovených každým členským státem podle jedné ze čtyř metod uvedených v bodě D přílohy, které se považují za rovnocenné.
3. Až do výše částky vypočtené podle metod uvedených v bodě D přílohy se vyrovnávací rezerva nebere v úvahu při výpočtu míry solventnosti.
4. Členské státy mohou osvobodit provozovny od povinnosti vytvářet vyrovnávací rezervu pro činnost v odvětví pojištění úvěru, pokud předepsané pojistné nebo předepsané příspěvky z tohoto pojištění činí méně než 4 % jejich celkového předepsaného pojistného nebo předepsaných příspěvků a méně než 2500000 ECU."
4. V čl. 16 odst. 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
"Avšak v případě pojišťoven, které převážně pojišťují jen riziko úvěru, vichřice (bouře), krupobití nebo mrazu, a to pouze jedno nebo více z těchto rizik, se při výpočtu průměrného objemu škod vychází z posledních sedmi účetních období."
5. V čl. 17 odst. 2 písm. a) se první odrážka nahrazuje těmito odrážkami:
"- 1400000 ECU v případě, že se jedná o všechna nebo některá z rizik patřících do odvětví uvedeného v bodu A přílohy pod číslem 14. Toto ustanovení se vztahuje na každou pojišťovnu, u níž roční částka předepsaného pojistného nebo předepsaných příspěvků pro toto odvětví v každém z posledních tří účetních období překročí 2500000 ECU nebo 4 % z celkové výše předepsaného pojistného nebo předepsaných příspěvků;
- 400000 ECU v případě, že se jedná o všechna nebo některá z rizik patřících do jednoho z odvětví uvedených v bodu A přílohy pod čísly 10, 11, 12, 13 a 15, a pokud se na ně nevztahuje první odrážka, do odvětví uvedeného pod číslem 14."
6. V čl. 17 odst. 2 se doplňuje nové písmeno d), které zní:
"d) pokud je pojišťovně provozující pojištění úvěru uloženo, aby zvýšila fond uvedený v písm. a) první odrážce na 1400000 ECU, dotyčný členský stát jí povolí:
- tříletou lhůtu na zvýšení fondu na 1000000 ECU,
- pětiletou lhůtu na zvýšení fondu na 1200000 ECU,
- sedmiletou lhůtu na zvýšení fondu na 1400000 ECU.
Tyto lhůty běží ode dne, od kterého jsou splněny podmínky uvedené v písm. a) první odrážce."
7. V článku 19 se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
"1a. Pokud jde o pojištění úvěru, musí pojišťovna poskytovat orgánu dozoru přístup k výkazům obsahujícím jak technické výsledky, tak i pojistně technické rezervy vztahující se k této činnosti."
8. V příloze se doplňuje bod D obsažený v příloze této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření se použijí nejpozději od 1. července 1990.
Článek 3
Po oznámení této směrnice [6] sdělí členské státy Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 22. června 1987.