Směrnice Rady
ze dne 21. prosince 1976
o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky ve Společenství
(77/99/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k tomu, že od zavedení společné organizace trhu je možný v rámci Společenství volný oběh masných výrobků; že obchod s těmito výrobky ve Společenství je omezován existencí různých zdravotních požadavků v různých členských státech; že pro odstranění těchto rozdílů je nezbytné stávající vnitrostátní požadavky nahradit společnými předpisy;
vzhledem k tomu, že pro zaručení jakosti výrobků ze zdravotního hlediska je nezbytné při jejich výrobě používat pouze čerstvé maso získané v souladu s normami Společenství, stanovenými směrnicí Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [2], naposledy pozměněnou směrnicí 75/379/EHS [3], směrnicí Rady 71/118/EHS ze dne 15. března 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [4], naposledy pozměněnou směrnicí 75/379/EHS, a také směrnicí Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách skotu a prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [5], naposledy pozměněnou směrnicí 75/379/EHS; vzhledem k tomu, že masné výrobky musí být vyráběny, skladovány a přepravovány za podmínek poskytujících veškeré hygienické záruky; že požadavek, aby výrobnía zpracovatelská zařízení obdržela schválení pravděpodobně usnadňuje dozor nad dodržováním těchto podmínek; že by měl být stanoven postup řešení sporů, které mohou vznikat mezi členskými státy ohledně oprávněnosti schválení výrobních zařízení;
vzhledem k tomu, že by mimo to měly být zavedeny kontrolní postupy Společenství zajišťující, aby byly normy předepsané touto směrnicí jednotně používány ve všech členských státech; že postup provádění těchto kontrol musí být upřesněn podle postupu Společenství prostřednictvím Stálého veterinárního výboru, zřízeného rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 [6];
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit možnost odchylek od určitých ustanovení této směrnice pro určité masné výrobky, které obsahují i jiné potraviny a které obsahují jen malý podíl masa; že je vhodné, aby tyto odchylky byly přiznávány v souladu s postupem Společenství prostřednictvím Stálého veterinárního výboru;
vzhledem k tomu, že při obchodu ve Společenství je vydání osvědčení o zdravotní nezávadnosti příslušným orgánem považováno za nejlepší způsob, jak ujistit příslušné orgány země určení, že zásilka masných výrobků odpovídá požadavkům této směrnice; že toto osvědčení musí doprovázet zásilku těchto výrobků až do místa určení;
vzhledem k tomu, že členské státy musí mít právo odmítnout na svém území uvedení do oběhu masných výrobků pocházejících z jiného členského státu, které jsou nepoživatelné (nevhodné k lidské spotřebě) nebo které neodpovídají hygienickým předpisům Společenství;
vzhledem k tomu, že v těchto případech, jestliže tomu nebrání hygienické důvody, má mít odesilatel na základě vlastní žádosti nebo žádosti jeho zástupce právo na vrácení masných výrobků;
vzhledem k tomu, že v případě zákazu nebo omezení by jeho důvody měly být oznámeny odesilateli nebo jeho zástupci, a v určitých případech i příslušnému orgánu odesílající země;
vzhledem k tomu, že v případě sporu o oprávněnosti zákazu nebo omezení mezi odesilatelem a příslušnými orgány členského státu určení má mít odesilatel možnost žádat o posudek znalce;
vzhledem k tomu, že v zájmu snadnějšího provádění navrhovaných opatření je třeba stanovit postup zavedení úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí prostřednictvím Stálého veterinárního výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice stanoví hygienické předpisy pro masné výrobky určené k obchod uvnitř Společenství.
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se pojmem:
a) "masné výrobky" rozumí výrobky připravené výhradně nebo částečně z masa, které bylo podrobeno ošetření, které zajišťuje určitý stupeň konzervace.
Avšak maso, které bylo pouze zchlazeno nebo zmrazeno, se za masný výrobek nepovažuje.
Tato směrnice se nevztahuje na:
i) masové výtažky, silné masové vývary, masové vývary a masové omáčky a podobné výrobky neobsahující kousky masa;
ii) celé, dělené nebo drcené kosti, masové peptony, živočišnou želatinu, masovou moučku, moučku z vepřových kůží, krevní plazmu, sušenou krev, sušenou krevní plazmu, buněčné bílkoviny, kostní výtažky a podobné výrobky;
iii) tuky vytavené z živočišných tkání;
iv) žaludky, močové měchýře a střeva - vyčištěné, vybělené, nasolené nebo sušené;
b) "maso" rozumí maso definované v:
- článku 1 směrnice 64/433/EHS,
- článku 1 směrnice 71/118/EHS,
- článku 2 směrnice 72/462/EHS;
c) "čerstvé maso" rozumí čerstvé maso definované v článku 1 směrnice 64/433/EHS a 71/118/EHS a článku 2 směrnice 72/462/EHS;
d) "ošetření" rozumí ošetření čerstvého masa jako takového nebo čerstvého masa s příměsí jiných potravin teplem, solením nebo sušením, nebo kombinací různých postupů;
e) "úplné ošetření" rozumí ošetření jehož účinek dostačuje k zaručení následné zdravotní nezávadnosti výrobku při normální teplotě prostředí;
f) "neúplné ošetření" rozumí ošetření, které neodpovídá požadavkům stanoveným pro úplné ošetření v příloze A, kapitole V bodu 27;
g) "tepelné opracování" rozumí použití suchého nebo vlhkého tepla;
h) "solení" rozumí použití kuchyňské soli (NaCl);
i) "sušení" rozumí přirozené nebo umělé snižování obsahu vody;
j) "odesílající země" rozumí členský stát, ze kterého jsou masné výrobky odesílány do jiného členského státu;
k) "země určení" rozumí členský stát, do kterého jsou masné výrobky odesílány z jiného členského státu;
l) "zásilka" rozumí určité množství masných výrobků, na které se vztahuje stejné osvědčení o zdravotní nezávadnosti;
m) "první balení" rozumí ochrana masných výrobků použitím prvního obalu nebo první nádoby přicházejících do přímého kontaktu s dotyčným výrobkem, jakož i tento první obal nebo tato první nádoba sama o sobě;
n) "další balení" rozumí umístění jednoho nebo více balených nebo nebalených masných výrobků do druhé nádoby, jakož i tato nádoba sama o sobě.
2. Do doby, než budou po předložení návrhu v souladu s čl. 9 odst. 2 přijata ustanovení týkající se masa ošetřeného jinak než teplem, solením nebo sušením nebo masa ošetřeného způsobem, který nesplňuje požadavky přílohy A kapitoly V bodu 26, vztahují se na takové maso směrnice uvedené v odst. 1 písm. b).
Článek 3
1. Každý členský stát zajistí, aby z jeho území na území jiného členského státu byly odesílány pouze masné výrobky odpovídající následujícím všeobecným podmínkám:
1. musí být připraveny v zařízení schváleném a dozorovaném v souladu s článkem 6;
2. musí být připraveny, skladovány a přepravovány v souladu s přílohou A;
3. musí být připraveny z:
a) čerstvého masa definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. c). Toto čerstvé maso může pocházet:
i) v souladu se směrnicí 64/433/EHS z členského státu, ve kterém je prováděna příprava nebo z jakéhokoli jiného členského státu;
ii) v souladu se směrnicí 72/462/EHS ze třetí země, a být dovezeno buď přímo a/nebo prostřednictvím jiného členského státu;
iii) v souladu s článkem 15 směrnice 71/118/EHS ze třetí země tak, aby:
- výrobky získané z tohoto masa odpovídaly požadavkům této směrnice,
- tyto výrobky nebyly označeny označením zdravotní nezávadnosti stanoveným v příloze A kapitole VII,
- obchod s těmito výrobky uvnitř Společenství i nadále podléhá vnitrostátním předpisům každého členského státu;
b) z masného výrobku za předpokladu, že tento výrobek odpovídá požadavkům této směrnice;
4. musí být připraveny tepelným opracováním, solením nebo sušením, které mohou být kombinovány s uzením nebo se zráním, pokud možno ve zvláštních mikroklimatických podmínkách a pomocí určitých solicích prostředků ve smyslu článku 12. Mohly být také míseny s jinými potravinami a chuťovými přísadami;
5. musí být připraveny z čerstvého masa, se kterým se zacházelo v souladu s přílohou A kapitolou III;
6. musí se, v souladu s přílohou A kapitolou IV, podrobit prohlídce prováděné příslušným orgánem; takové prohlídky jsou prováděny pravidelně a v souladu s pravidly, která se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 18 a za pomoci pomocných veterinárních pracovníků k tomuto účelu zvlášť vyškolených;
7. musí odpovídat normám uvedeným v příloze A kapitole V;
8. pokud je nezbytné první balení nebo další balení, musí být provedeno v souladu s přílohou A kapitolou VI;
9. musí být označeny označením zdravotní nezávadnosti v souladu s přílohou A kapitolou VII;
10. musí být, v souladu s přílohou A kapitolou VIII, v průběhu přepravy do země určení, doprovázeny osvědčením o zdravotní nezávadnosti;
11. musí být skladovány a přepravovány do země určení za uspokojivých hygienických podmínek, v souladu s přílohou A kapitolou IX.
2. Masné výrobky nesmí být ošetřeny ionizujícím zářením, pokud k tomu nejsou zdravotní důvody a pokud to není jasně vyznačeno na výrobku a na osvědčení o zdravotní nezávadnosti.
Článek 4
1. Masné výrobky, které podstoupily úplné ošetření v souladu s přílohou A kapitolou V bodem 27 mohou být uskladněny a přepravovány při normální teplotě okolního prostředí.
Výrobky, které byly podrobeny dlouhodobé přirozené fermentaci a dlouhodobému zrání, jsou posuzovány, jako by podstoupily úplné ošetření až do doby, kdy Rada jednomyslně schválí návrh Komise a pozmění parametry stanovené v příloze A kapitole V bodu 27b).
2. Pro účely prohlídky musí výrobce zajistit, aby masné výrobky, které podstoupily neúplné ošetření, měly na obalu viditelně a čitelně označenou teplotu, za které má být výrobek přepravován a uskladněn a dobu, během níž může být zaručena konzervace.
3. V případě potřeby může být postupem podle článku 18 učiněna odchylka od ustanovení odstavce 2 pro určité masné výrobky neodpovídající normám stanoveným v příloze A kapitole V bodu 27, a to za určitých podmínek, jejichž kontrola je zajištěna příslušným orgánem.
Článek 5
Články 3 a 4 se nevztahují na masné výrobky, které jsou dováženy se schválením země určení k jiným účelům než k lidské spotřebě; v tomto případě země určení zajistí, aby tyto výrobky byly používány pouze k účelům, ke kterým byly do této země odeslány.
Článek 6
1. Každý členský stát vypracuje seznam zařízení, které schválil a kterým přidělil číslo veterinárního schválení. Tento seznam zašle ostatním členským státům a Komisi.
Komise vypracuje seznam těchto schválených zařízení a zajistí jeho uveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
Aniž je tím dotčen článek 8, schválí členský stát zařízení jen tehdy, bude-li zaručeno dodržování této směrnice.
Členský stát odejme schválení, jestliže jeho podmínky nejsou dodržovány.
Bude-li prováděna kontrola v souladu s článkem 7, vezme dotyčný členský stát v úvahu závěry, které z ní vyplynuly.
Odnětí schválení je sděleno ostatním členským státům a Komisi.
2. Inspekce schválených zařízení se provádí pod odpovědností příslušného orgánu a může se provádět pro čistě technické činnosti za pomoci pomocných veterinárních pracovníků k tomuto účelu zvlášť vyškolených.
Pravidla této pomoci se stanoví postupem podle článku 18.
3. Domnívá-li se členský stát, že podmínky pro schválení zařízení nejsou nebo již nejsou zařízením jiného členského státu dodržovány, informuje o tom Komisi a příslušný ústřední orgán tohoto členského státu.
4. V případě uvedeném v odstavci 3 Komise neprodleně zahájí postup uvedený v článku 7.
Jestliže to vyplývá ze závěrů zprávy o prohlídce, mohou být členské státy oprávněny postupem podle článku 19 odmítnout vstup masných výrobků pocházejících z dotyčného zařízení na svá území.
Toto oprávnění může být odvoláno podle stejného postupu stanoveného v článku 19 jestliže to vyplývá ze zjištění další odborné prohlídky provedené v souladu s článkem 7.
Článek 7
Znalci z členských států a z Komise provádějí pravidelné prohlídky schválených zařízení zajišťující aby tato zařízení dodržovala ustanovení této směrnice, zejména ustanovení přílohy A kapitoly I a II.
Předloží Komisi zprávu o výsledcích provedených kontrol.
Členský stát, na jehož území je prohlídka prováděna, poskytne znalcům veškerou pomoc potřebnou k plnění jejich úkolu.
Znalci členských států provádějící kontroly jsou jmenováni Komisí na základě návrhu členských států. Musí mít jinou státní příslušnost, než je státní příslušnost členského státu, ve kterém se kontrola provádí, a v případě uvedeném v čl. 6. odst. 3 a 4 jinou státní příslušnost než států, které jsou ve sporu.
Kontroly jsou prováděny jménem Společenství, které nese s tím spojené náklady.
Četnost a pravidla těchto kontrol jsou určeny postupem podle článku 18.
Článek 8
1. Odchylně od podmínek stanovených v článku 3 může být rozhodnuto postupem podle článku 18, že určitá ustanovení této směrnice se nevztahují na určité výrobky, které obsahují jiné potraviny a pouze minimální podíl masa nebo masných výrobků.
Tyto odchylky se mohou týkat pouze:
a) podmínek pro schválení takových zařízení, která jsou uvedena v příloze A kapitole I;
b) podmínek prohlídek popsaných v příloze A kapitole IV a V;
c) požadavků týkajících se označování zdravotní nezávadnosti a osvědčení o zdravotní nezávadnosti, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 bodech 9 a 10.
Při posuzování, zda přiznat odchylky uvedené v tomto článku, se v úvahu bere jak povaha výrobku, tak i složení výrobku.
Aniž by byla dotčena ustanovení tohoto článku členské státy zajistí, aby veškeré masné výrobky určené k obchodu uvnitř Společenství byly výrobky zdravotně nezávadné, připravené z čerstvého masa nebo masných výrobků ve smyslu této směrnice.
2. Ustanovení odst. 1 pododstavce prvního se poprvé použije již před datem uvedení této směrnice v používání.
Článek 9
1. Rada, na návrh Komise stanoví ještě před uvedením této směrnice v používání předpisy vztahující se na čerstvé mleté maso, sekané maso nebo na maso podobným způsobem rozmělněné na malé kousky, s přídavkem jiných potravin a chuťových přísad.
Až do doby, kdy vstoupí v platnost takto přijaté předpisy, vztahují se na toto maso i nadále vnitrostátní právní předpisy.
2. Před uvedením této směrnice v používání předloží Komise Radě návrh zabývající se výrobky, které nepodstoupily ošetření a neodpovídají tedy požadavkům přílohy A kapitoly V bodu 26.
Článek 10
Metody potřebné ke kontrole souladu s normami uvedenými v příloze A kapitole V bodech 26 a 27, včetně povolených odchylek od těchto norem budou určeny šest měsíců před datem uvedení této směrnice v používání postupem podle článku 18.
Tyto metody, normy a odchylky mohou být v případě potřeby upraveny nebo aktualizovány stejným postupem.
Článek 11
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vyplývající z článků 6 a 7, členský stát, na jehož území bylo při hygienické inspekci zjištěno:
a) že masné výrobky dovezené z jiného členského státu nejsou vhodné k lidské spotřebě, zakáže na svém území uvedení těchto výrobků do oběhu;
b) že nebyl dodržen článek 3, může takový zákaz uložit.
2. Rozhodnutí přijatá podle odstavce 1 musí na žádost odesilatele nebo jeho zástupce povolit odeslání masných výrobků zpět, pokud proti tomu nejsou námitky ze zdravotních důvodů. V každém případě budou přijata ochranná opatření, bránící nevhodnému použití těchto výrobků.
Jestliže není odeslání zpět možné, výrobky musí být zničeny na území státu, kde byly provedeny kontroly.
Odchylně od tohoto ustanovení a na žádost příjemce zásilky nebo jeho zástupce může členský stát provádějící veterinární a hygienickou prohlídku výrobků povolit jejich vstup k jiným účelům než k lidské spotřebě, pokud neexistuje pro člověka nebo zvířata žádné nebezpečí. Tyto masné výrobky nesmí opustit území tohoto členského státu určení, což musí členský stát určení kontrolovat.
Tato rozhodnutí musí být sdělena odesilateli nebo jeho zástupci společně s důvody pro taková rozhodnutí. Tato zdůvodněná rozhodnutí musí být na žádost neprodleně písemně sdělena, spolu s informacemi o možných opravných prostředcích proti nim podle platných právních předpisů, a stejně tak o formách a lhůtách, kterými lze těchto možností využít.
3. Jsou-li tato rozhodnutí založena na zjištění výskytu nakažlivé choroby, na změně nebezpečné lidskému zdraví nebo na vážném porušení této směrnice, jsou sdělena rovněž bez prodlení a s uvedením důvodů příslušnému ústřednímu orgánu odesílající země a Komisi.
Článek 12
Aniž by byly dotčeny předpisy Společenství týkající se přídatných látek povolených k použití v potravinách, použití přídatných látek v masných výrobcích a podrobné předpisy, kterými se toto použití řídí, podléhají i nadále vnitrostátním právním předpisům, a to až do doby, než vstoupí v platnost odpovídající předpisy Společenství.
Článek 13
Rada na návrh Komise jednohlasně stanoví do 31. prosince 1978 teploty, které mají být dodržovány při bourání a při prvním balení, tak, jak je uvedeno v příloze A kapitole II bodu 9 a aniž jsou dotčena ustanovení přílohy A kapitoly III bodu 20.
Článek 14
1. Rada, na návrh Komise, rozhodne jednomyslně o předpisech Společenství týkajících se metod vyšetření na svalovce (trichinella spiralis) a případů, kdy takové vyšetření není nezbytné.
2. Až do doby, kdy budou uvedeny v platnost tyto předpisy, zůstávají použitelné vnitrostátní právní předpisy členských států o vyšetření masných výrobků obsahujících vepřové maso na svalovce.
3. Vepřové maso, ve kterém byla zjištěna přítomnost svalovce, nesmí být použito pro výrobu masných výrobků určených k obchodu uvnitř Společenství.
Článek 15
1. Touto směrnicí nejsou dotčeny možnosti podání opravných prostředků poskytované vnitrostátními právními předpisy platnými v členských státech proti rozhodnutím příslušných orgánů uvedených v této směrnici.
2. Každý členský stát poskytne odesilatelům masných výrobků, jejichž uvedení do oběhu je v souladu s čl. 11 odst. 1 zakázáno, právo obdržet posudek znalce. Každý členský stát zajistí, aby dříve, než příslušné orgány přijmou jakákoli jiná opatření, jako zničení masa, měli znalci možnost určit, zda byly podmínky čl. 11 odst. 1 splněny.
Znalec musí mít státní příslušnost jiného členského státu než odesílajícího státu nebo státu určení.
Na návrh členských států vyhotoví Komise seznam znalců, kteří mohou být pověřeni zpracováním takových posudků. Komise určí po konzultaci s členskými státy obecná pravidla, jež mají být uplatněna, zejména pokud jde o postup při vypracování těchto posudků.
Článek 16
Než vstoupí v platnost předpisy Společenství o veterinárních otázkách ovlivňujících obchod s masnými výrobky uvnitř Společenství, použijí se v této oblasti vnitrostátní právní předpisy.
Článek 17
Než se začnou používat předpisy Společenství o dovozu masných výrobků ze třetích zemí, použijí členské státy pro tyto dovozy předpisy, které jsou přinejmenším rovnocenné předpisům vyplývajícím z této směrnice.
Článek 18
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 (dále jen "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů.
4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada tato opatření přijme kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 19
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením do dvou dnů. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů.
4. Pokud jsou navrhovaná opatření v souladu se stanoviskem výboru, Komise je přijme a ihned je provede. Pokud však navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada tato opatření přijme kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede, pokud se Rada proti nim nevyslovila prostou většinou.
Článek 20
Na základě návrhu Komise, který má být předložen do 1. července 1977, přijme Rada do 31. prosince 1977 předpisy, jimiž se stanoví osoby oprávněné k provádění dozoru a prohlídek uvedených v čl. 3 odst. 1 bod 6), v čl. 4 odst. 3 a v čl. 6 odst. 2, stejně jako v příloze A kapitole II, IV, V, VII a VIII.
Článek 21
Články 18 a 19 se použijí do 21. června 1981.
Článek 22
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1979.
Pro členské státy, které nevyžadují každoroční zdravotní prohlídky vždy k datu přijetí této směrnice podle stávajících veterinárních právních předpisů, jsou podrobné zdravotní prohlídky uvedené v příloze A kapitole II bodu 17 povinné až od 15. února 1980, pokud Rada na základě návrhu Komise a na základě zprávy, kterou jí Komise předloží, nerozhodne do 31. prosince 1979 o odložení tohoto termínu.
Článek 23
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. prosince 1976.