NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 436/2009
ze dne 26. května 2009,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o registr vinic, povinná prohlášení a shromažďování údajů pro sledování trhu, průvodní doklady pro přepravu vinařských produktů a evidenční knihy vedené v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (1), a zejména na čl. 115 odst. 2 a článek 121 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (ES) č. 479/2008 byl změněn původní režim pro odvětví vína stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (2) a bylo zrušeno nařízení Rady (EHS) č. 2392/86 ze dne 24. července 1986 o zavedení registru vinic Společenství (3), a to s účinností od 1. srpna 2009.
(2)
V současné době stanoví povinné údaje a podmínky aktualizace a kontroly registru vinic nařízení (EHS) č. 2392/86, zatímco prováděcí pravidla pro zavedení registru vinic stanoví nařízení Komise (EHS) č. 649/87 (4).
(3)
Článek 108 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, že některé členské státy vedou registr vinic s aktuálními informacemi o produkčním potenciálu.
(4)
Nařízení (EHS) č. 649/87 by proto mělo být zrušeno a měla by být přijata prováděcí pravidla týkající se registru vinic.
(5)
Hlavním účelem registru vinic je sledování a kontrola produkčního potenciálu. Článek 116 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, že členské státy zajistí, aby správní a kontrolní postupy, které se týkají ploch, byly v souladu s integrovaným administrativním a kontrolním systémem (IACS). Je důležité zejména zajistit, aby v souladu se systémem IACS byla identifikace pěstitele a obhospodařovaných pozemků pro pěstování révy vinné.
(6)
Aby nedocházelo k přílišné administrativní zátěži a současně byl zachován účel registru vinic, je důležité z povinného shromažďování informací vyjmout pěstitele, jejichž produkce je velmi malá.
(7)
Za účelem zajištění praktické využitelnosti registru vinic by požadované informace v tomto registru měly odpovídat informacím požadovaným podle ustanovení hlavy IV o produkčním potenciálu nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 479/2008, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína.
(8)
Za účelem zajištění jednotnosti dostupných údajů o vinohradnictví je třeba, aby některé údaje shromažďované na základě nařízení Rady (EHS) č. 357/79 ze dne 5. února 1979 o statistických zjišťováních ploch vinic (6) byly zahrnuty do registru vinic, a to zejména údaje o roku výsadby daného pozemku pro pěstování révy vinné.
(9)
Aby bylo zajištěno, že informace obsažené v registru vždy odpovídají skutečnému stavu ve vinohradnictví, je třeba stanovit, že registr musí být stále aktualizován a pravidelně ověřován.
(10)
Podle článku 111 nařízení (ES) č. 479/2008 producenti moštových hroznů a výrobci moštu a vína každoročně podávají prohlášení o množství produktů z poslední sklizně a výrobci moštu a vína, jakož i obchodníci s výjimkou maloobchodníků podávají každoročně prohlášení o svých zásobách moštu a vína. Tento článek rovněž stanoví, že členské státy mohou od obchodníků s moštovými hrozny požadovat, aby podávali prohlášení o množství tohoto produktu, které bylo uvedeno na trh.
(11)
Pro snazší zpracování údajů z prohlášení by každé prohlášení podané v příslušné správní jednotce mělo být posuzováno odděleně od všech ostatních, která případně tentýž producent podal v jiných správních jednotkách členského státu.
(12)
Producenti, kteří mohou předložit všechny požadované údaje v jediném prohlášení o produkci vína, však nemusí podávat dvojí prohlášení. Velmi malí producenti mohou být zproštěni povinnosti podávat prohlášení, protože jejich celková produkce představuje velmi malé procento produkce Společenství.
(13)
Povinnost podávat prohlášení by se měla vztahovat rovněž na hospodářské subjekty, které prodávají vinařské produkty před termínem stanoveným pro podávání prohlášení.
(14)
Pro tato prohlášení je třeba stanovit termíny podání, aby se usnadnilo řízení trhu. Termíny pro podání prohlášení producentů by měly být rozloženy, protože v různých členských státech se koná sklizeň v různou dobu.
(15)
Pro zjednodušení používání tohoto nařízení by měly být formou formulářů stanoveny údaje, jež mají být uvedeny v prohlášení, přičemž se členským státům ponechává na volné úvaze, v jaké formě hospodářské subjekty tyto údaje uvádějí.
(16)
Počítačové zpracování dat v různých oblastech administrativní činnosti postupně nahrazuje ruční vkládání dat. Je proto žádoucí, aby bylo rovněž možné použít počítačové a elektronické postupy při podávání povinných prohlášení.
(17)
Členské státy, které mají k dispozici úplný registr vinic, by měly mít možnost použít některé údaje z toho registru, jako např. plochu vinic. Je tedy vhodné za určitých okolností zprostit producenty povinnosti ohlašovat plochu vinic.
(18)
Je vhodné, aby členské státy, jejichž plochy vinic nejsou větší než 500 hektarů nebo které nevyrobí více než 50 000 hektolitrů, mohly některé informace z prohlášení vypustit a zprostit producenty povinnosti předkládat jedno z těchto dvou prohlášení, a to za podmínek, které je třeba stanovit.
(19)
Je třeba stanovit termíny, do kterých členské státy shromáždí informace na vnitrostátní úrovni.
(20)
Prohlášení o sklizni a o zásobách předkládaná různými subjekty jsou v současnosti jediným zdrojem odpovídajících informací o množství vyrobeného vína a jeho zásobách. V důsledku toho je žádoucí přijmout odpovídající opatření, kterými bude zajištěno, že příslušné subjekty budou prohlášení podávat a že tato prohlášení budou úplná a přesná, přičemž je třeba zavést sankce za nepodání prohlášení nebo za podání nepravdivých nebo neúplných prohlášení.
(21)
Ze stejného důvodu je třeba stanovit termíny, do kterých budou informace shromážděné na základě povinných prohlášení předány Komisi, a způsob, jakým se údaje předávají.
(22)
Aby mohlo být zajištěno sledování trhu s vínem, musí být k dispozici určité údaje o tomto trhu. Kromě údajů získaných na základě celkových přehledů různých prohlášení jsou důležité údaje o množství vína, jeho použití a cenách. Členské státy by tedy měly tyto údaje shromažďovat a ke stanoveným termínům je předávat Komisi.
(23)
Některé členské státy mohou být zproštěny povinnosti informovat o cenách, protože jejich celková produkce představuje velmi malé procento produkce Společenství.
(24)
Je tedy třeba zrušit nařízení Komise (ES) č. 1282/2001 (7), které stanovilo prováděcí pravidla, jež se týkají shromažďování údajů pro identifikaci vinařských produktů a sledování trhu s vínem.
(25)
Za účelem vytvoření jednotného trhu v rámci Společenství je třeba příslušným orgánům pověřeným dohledem nad držením a uváděním vinařských produktů na trh poskytnout potřebné nástroje, aby mohly provádět účinnou kontrolu podle jednotných pravidel platných v celém Společenství.
(26)
V souladu s čl. 112 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 smí být vinařské výrobky uváděny do oběhu uvnitř Společenství pouze s úředně schváleným průvodním dokladem. Druhý odstavec uvedeného článku stanoví, že fyzické či právnické osoby, které mají v držení vinařské výrobky, musí vést evidenci zaznamenávající zejména vstupy a výstupy těchto výrobků.
(27)
V oblasti harmonizace daní ve Společenství bylo dosaženo pokroku směrnicí Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (8). Za účelem stanovení jednotných pravidel použitelných v celém Společenství a pro zjednodušení administrativních formalit jak pro hospodářské subjekty, tak pro občany, je zvláště účelné, aby doklady, jež mají být podle daňových předpisů přiloženy při přepravě vinařských produktů, mohly být rovněž uznávány jako průvodní doklady.
(28)
Pro přepravu vinařských produktů, které nepodléhají uvedeným daňovým předpisům, a pro přepravu vinařských produktů vyrobených malovýrobci by měl být stanoven průvodní doklad, který by příslušným orgánům umožnil dohled nad pohybem těchto produktů. Tento účel může splňovat každý obchodní doklad, který obsahuje minimálně údaje, které umožňují výrobek identifikovat a sledovat jeho trasu při přepravě.
(29)
Přepravci by neměli být zbytečně zatěžováni administrativními formalitami, a proto by neměl být vyžadován průvodní doklad pro přepravu některých vinařských výrobků na krátké vzdálenosti nebo pro přepravu omezeného množství výrobků balených v malých nádobách.
(30)
Počítačové zpracování dat v administrativní činnosti hospodářských subjektů postupně nahrazuje ruční vkládání dat. Je proto žádoucí, aby postupy počítačového zpracování dat mohly být rovněž využívány při vystavování a používání průvodních dokladů a evidenčních knih.
(31)
Při vývozu vinařských výrobků se kromě průvodních dokladů vyžadují i další doplňující doklady, a to zejména vývozní prohlášení. Je tedy vhodné stanovit doplňující postupy pro vystavování a ověřování těchto dokladů.
(32)
Kontrola přepravy nebalených vinařských produktů vyžaduje zvláštní pozornost, protože tyto produkty jsou vystaveny nepoctivé manipulaci ve větší míře než produkty plněné do lahví označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem. Proto je třeba u těchto produktů vyžadovat doplňující informace a předchozí ověření průvodního dokladu.
(33)
Pro usnadnění kontroly prováděné příslušnými orgány je třeba vyžadovat, aby v průvodních dokladech při přepravě výrobků z třetích zemí, které jsou uváděny do volného oběhu, bylo uvedeno číslo dokladu VI 1.
(34)
Ustanovení o vystavení průvodních úředních dokladů a zjednodušeného průvodního dokladu se vztahují k předpisům o osvědčení chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení určitých vín. Je proto nezbytné přijmout předpisy o těchto osvědčeních. Předpisy o osvědčení původu určitých vín jsou rovněž nezbytné pro přepravu, která nepodléhá daňovým formalitám, a to zejména při vývozu. Za účelem zjednodušení administrativních formalit pro občana a odlehčení příslušným orgánům od rutinních úkolů se doporučuje přijetí předpisů, podle kterých budou příslušné orgány za splnění jistých podmínek a s výhradou přiměřené kontroly odesílatelům povolovat, aby údaje osvědčující původ vína zapisovali do průvodního dokladu sami.
(35)
Je vhodné stanovit opatření, která přijmou příslušné orgány v případě přepravy provedené odesílatelem, který se dopustil vážného porušení předpisů nebo v případě přepravy bez platného dokladu, aby odstranění nesrovnalostí u takovýchto případů přepravy nezpůsobilo delší zpoždění přepravy, než je nevyhnutně nutné.
(36)
Prověření evidenčních knih by mělo příslušným orgánům umožnit účinnou kontrolu pohybu a držení vinařských produktů, a proto musí být zejména za účelem spolupráce těchto orgánů uvnitř Společenství uvedena v soulad příslušná pravidla pro vedení těchto knih v rámci celého Společenství.
(37)
Povinnosti spojené s vedením evidenčních knih mohou způsobit některým hospodářským subjektům neúměrnou administrativní zátěž. Členské státy by proto měly mít možnost zprostit tyto hospodářské subjekty některých povinností.
(38)
U látek používaných při určitých enologických postupech, např. obohacování, přikyselování a slazení, je riziko jejich podvodného použití zvláště vysoké. Proto musí být o držení těchto látek vedeny evidenční knihy, aby měly příslušné orgány možnost kontrolovat pohyb a použití těchto látek.
(39)
Kontrola šumivých a likérových vín vyžaduje zvláštní pozornost, neboť do těchto vín jsou přidávány jiné produkty. V evidenčních knihách je tedy třeba vyžadovat uvedení doplňujících informací.
(40)
Průvodní doklad pro přepravu vinařských produktů stanovený předpisy Společenství představuje užitečný zdroj informací pro všechny orgány, které jsou pověřeny kontrolou dodržování právních předpisů v odvětví vína přijatých v rámci Společenství nebo v jednotlivých členských státech. Je žádoucí umožnit členským státům, aby přijaly dodatečná ustanovení k používání tohoto nařízení pro přepravu, která je zahájena na jejich území.
(41)
Ustanovení čl. 18 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 884/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro průvodní doklady pro přepravu vinařských produktů a pro evidenční knihy vedené v odvětví vína (9), umožňuje členským státům zavést doplňující nebo zvláštní ustanovení pro příslušné produkty, které jsou v oběhu na jejich území. Jedno z těchto ustanovení určuje, že hustota hroznového moštu může být během přechodného období vyjadřována ve stupních Oechsle, a to až do 31. července 2010. Tento tradiční postup používají zejména zemědělští malovýrobci, kteří potřebují ještě několik let pro přijetí nových pravidel pro uvádění hustoty. Tato výjimka by proto měla být prodloužena a současně by mělo být zrušeno nařízení (ES) č. 884/2001.
(42)
Je žádoucí, aby členské státy sdělovaly Komisi název a adresu orgánů příslušných pro uplatňování ustanovení hlavy o průvodních dokladech a evidenčních knihách, aby tak Komise mohla tyto informace poskytnout ostatním členským státům.
(43)
Členské státy by měly uchovávat informace potřebné ke kontrole a prověřování provádění tohoto nařízení po přiměřenou dobu za účelem umožnění kontroly.
(44)
Aby bylo zajištěno rovnocenné zacházení s přepravci, doporučuje se stanovit právní opatření upravující jednoznačné případy zjevných omylů, případy vyšší moci a mimořádných okolností. Měla by být stanovena pravidla pro případ záměrně vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(45)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
REGISTR VINIC
Článek 1
Předmět
Tato hlava stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 479/2008, pokud jde o registr vinic.
Článek 2
Definice
Pro účely této hlavy se rozumí
a)
„pěstitelem“ fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob nehledě na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, jejíž podnik se nachází na území Společenství podle článku 299 Smlouvy a která obhospodařuje pozemek osázený révou vinnou;
b)
„pozemkem pro pěstování révy vinné“ zemědělský pozemek, ve smyslu čl. 2 bodu 1a nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (10) osázený révou vinnou;
c)
„neobdělávanou plochou osázenou révou vinnou“ souhrn ploch dosud osázených révou, na něž se již nevztahují pravidelná pěstební opatření za účelem získávání prodejného výrobku.
Článek 3
Údaje v registru vinic
1. Za účelem vytvoření a pravidelné aktualizace registru vinic členské státy shromažďují
a)
u každého pěstitele obhospodařujícího plochu osázenou révou vinnou, která má minimální rozlohu 0,1 hektaru nebo která podléhá ohlašovací povinnosti na základě právní úpravy Společenství nebo daného státu, údaje o
i)
jeho identifikaci,
ii)
umístění pozemků pro pěstování révy vinné,
iii)
ploše pozemků pro pěstování révy vinné,
iv)
charakteristikách révy vinné vysázené na pozemcích pro pěstování révy vinné,
v)
protiprávní výsadbě, práv na výsadbu a režimu klučení, jak je uvedeno v hlavě V nařízení (ES) č. 479/2008,
vi)
podporách na restrukturalizaci a přeměnu vinic a na zelenou sklizeň ve smyslu článků 11 a 12 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
plochách pozemků pro pěstování révy vinné neuvedených v písmenu a);
c)
u každé fyzické nebo právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob, které jsou povinny předkládat prohlášení o produkci podle článku 9, údaje o
i)
jejich identifikaci,
ii)
povinných prohlášeních podle hlavy II.
2. Údaje o charakteristických znacích pozemků pro pěstování révy vinné se uvádějí v registru pěstitelů zvlášť pro každý pozemek. Jedná-li se však o více stejnorodých pozemků pro pěstování révy vinné, mohou být údaje uvedeny souhrnně pro celý soubor sousedících pozemků nebo částí sousedících pozemků, za podmínky, že jednotlivé pozemky lze jednoznačně identifikovat.
3. V registru vinic se uvádějí alespoň údaje uvedené v odstavci 1, které jsou podrobně popsány v příloze I tohoto nařízení.
4. Některé členské státy však neshromažďují ani neuvádějí v registru vinic tyto údaje:
a)
údaje podle odst. 1.1 bodu 3) a odst. 1.2 bodů 5) a 7) přílohy I, pokud se na tyto členské státy nevztahuje přechodný režim práv na výsadbu podle článku 95 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
údaje podle odst. 1.2 bodů 9) a 10) přílohy I, pokud se na tyto členské státy nevztahuje režim klučení podle článku 105 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
údaje odpovídající odst. 1.2 bodu 3) písm. b) a c) přílohy I, pokud tyto členské státy nemusí provádět zatřídění moštových odrůd podle čl. 24 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 4
Uchovávání a aktualizace údajů
Členské státy zajistí, aby údaje v registrech vinic byly uchovávány tak dlouho, jak je to nezbytné pro sledování a kontrolu dotčených opatření, nejméně však na dobu pěti hospodářských let, které následují po hospodářském roce, na který se vztahují.
Členské státy zajistí, aby registry vinic byly pravidelně aktualizovány vždy, když jsou k dispozici příslušné údaje.
Článek 5
Kontrola údajů
Členské státy kontrolují alespoň jednou za pět let u každého pěstitele a u každé fyzické nebo právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob, které jsou povinny předložit prohlášení o produkci podle článku 9, zda strukturální situace vyplývající z údajů uvedených v registru pěstitelů a v registru produkce odpovídá skutečnosti. Registry jsou upraveny podle výsledků této kontroly.
HLAVA II
POVINNÁ PROHLÁŠENÍ A SHROMAŽĎOVÁNÍ ÚDAJŮ PRO SLEDOVÁNÍ TRHU S VÍNEM
Článek 6
Předmět
Tato hlava stanoví prováděcí pravidla k nařízení rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o povinná prohlášení a shromažďování údajů pro sledování trhu v odvětví vína.
Článek 7
Definice
Pro účely této hlavy se rozumí
a)
„producenty hroznů“ fyzické nebo právnické osoby či jejich seskupení, které produkují hrozny;
b)
„maloobchodníky“ fyzické nebo právnické osoby či jejich seskupení, jejichž podnikatelská obchodní činnost zahrnuje přímý prodej vína spotřebiteli v malém množství, jež stanoví jednotlivé členské státy s ohledem na charakteristiky svého obchodu a distribuce, s výjimkou těch, které používají sklepy vybavené pro skladování a plnění vína ve větším množství.
KAPITOLA I
Povinná prohlášení
Článek 8
Prohlášení o sklizni
1. Producenti hroznů každoročně podávají příslušným vnitrostátním orgánům členských států v příslušné správní jednotce prohlášení o sklizni, které obsahuje alespoň údaje uvedené v příloze II, popřípadě údaje uvedené v příloze III.
Členské státy mohou povolit podávání jediného prohlášení na jeden podnik.
2. Prohlášení o sklizni nemusí podávat
a)
producenti hroznů, jejichž celková produkce hroznů je určena ke spotřebě v nezpracovaném stavu, k sušení nebo k přímému zpracování na hroznovou šťávu;
b)
producenti hroznů, jejichž podniky mají méně než 0,1 hektaru plochy vinic a kteří žádnou část své sklizně nebudou v žádné formě uvádět na trh;
c)
producenti hroznů, jejichž podniky mají méně než 0,1 hektaru plochy vinic a kteří dodávají veškerou sklizeň vinařskému družstvu nebo seskupení, jichž jsou společníky nebo členy.
V případě uvedeném v prvním pododstavci písm. c) podávají producenti hroznů dotčenému vinařskému družstvu nebo seskupení prohlášení, ve kterém uvedou
a)
příjmení, jméno a adresu pěstitele;
b)
množství dodaných hroznů;
c)
plochu a umístění příslušných vinic.
Vinařské družstvo nebo seskupení ověří přesnost údajů v tomto prohlášení na základě informací, které má k dispozici.
3. Odchylně od odstavce 1 a aniž jsou dotčeny povinnosti podle článku 9, mohou členské státy zprostit povinnosti podávat prohlášení o sklizni
a)
producenty hroznů, kteří veškerou sklizeň hroznů sami zpracovávají nebo nechávají zpracovat na víno;
b)
producenty hroznů, kteří jsou členy nebo společníky vinařského družstva nebo seskupení a kteří veškerou sklizeň odevzdávají ve formě hroznů a/nebo hroznového moštu tomuto družstvu nebo seskupení, včetně producentů hroznů podle čl. 9 odst. 3.
Článek 9
Prohlášení o produkci
1. Fyzické nebo právnické osoby nebo seskupení těchto osob, včetně vinařských družstev, které ze sklizně běžného roku vyrábějí víno a/nebo mošt, podávají každoročně příslušným orgánům určeným členskými státy prohlášení o produkci, které obsahuje alespoň údaje podle přílohy IV tohoto nařízení.
Členské státy mohou povolit podávání jediného prohlášení na jedno zařízení pro vinifikaci.
2. Producenti hroznů podle čl. 8 odst. 2 a producenti, kteří ve svých zařízeních získají vinifikací nakoupených hroznů méně než 10 hektolitrů vína, které nebylo a nebude v žádné formě uváděno na trh, nemusí podávat prohlášení o produkci.
3. Prohlášení o produkci rovněž nemusí podávat producenti hroznů, kteří jsou členy nebo společníky vinařského družstva, jež musí podávat prohlášení, a kteří dodávají vlastní produkci hroznů tomuto vinařskému družstvu a mají nárok na výrobu množství vína menšího než 10 hektolitrů pro vlastní spotřebu.
4. V případě fyzických nebo právnických osob nebo seskupení těchto osob, které prodávají produkty pro výrobu vína, přijmou členské státy potřebná opatření, aby producenti, kteří musí podávat prohlášení, měli přístup k různým údajům, které musí uvádět v prohlášeních.
Článek 10
Prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh
1. Členské státy mohou stanovit, že fyzické nebo právnické osoby nebo seskupení těchto osob, včetně vinařských družstev, které před termíny stanovenými v čl. 16 odst. 1 zpracovávaly a/nebo uváděly na trh produkty k výrobě vína pro běžný hospodářský rok, podávají příslušným orgánům prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh.
2. Prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh nemusí podávat producenti hroznů, kteří jsou členy nebo společníky vinařského družstva, jež musí podávat prohlášení, a kteří dodávají vlastní produkci hroznů tomuto družstvu a mají nárok na výrobu množství vína menšího než 10 hektolitrů pro vlastní spotřebu.
Článek 11
Prohlášení o zásobách
Fyzické nebo právnické osoby nebo seskupení těchto osob, s výjimkou soukromých spotřebitelů a maloobchodníků, podávají každoročně příslušným orgánům členských států prohlášení o zásobách hroznového moštu, zahuštěného hroznového moštu, rektifikovaného moštového koncentrátu a vína, které drží k 31. červenci, které obsahuje alespoň údaje podle přílohy V. U vinařských produktů Společenství tato prohlášení nezahrnují výrobky z hroznů sklizených ve stejném kalendářním roce.
Členské státy, ve kterých roční produkce vína nepřevyšuje 50 000 hektolitrů, však mohou obchodníky jiné než maloobchodníky, kteří vlastní malé zásoby, zprostit povinnosti podávat prohlášení podle prvního pododstavce, pokud mohou příslušné orgány poskytnout Komisi statistické vyhodnocení těchto zásob v členském státu.
KAPITOLA II
Společná ustanovení
Článek 12
Formuláře
1. Členské státy stanoví vzorové formuláře pro různá prohlášení a zajistí, aby tyto formuláře obsahovaly alespoň položky uvedené v přílohách II, III, IV a V.
V souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány mohou být formuláře vydávány a používány prostřednictvím počítačových systémů.
2. Tyto formuláře nemusí obsahovat výslovné údaje o ploše, může-li ji členský stát spolehlivě stanovit na základě ostatních údajů v prohlášení, např. výnosové plochy a celkové produkce podniku, nebo na základě registru vinic.
3. Údaje v prohlášeních uvedených v odstavci 1 se shromažďují na celostátní úrovni.
Článek 13
Vztah k registru vinic
Odchylně od článků 8 a 9 a od příloh II a IV tohoto nařízení mohou členské státy, které v souladu s článkem 108 nařízení (ES) č. 479/2008 zavedly každoročně aktualizovaný registr vinic nebo podobný správní kontrolní nástroj, zprostit fyzické nebo právnické osoby, seskupení těchto osob nebo producenty hroznů podle těchto článků povinnosti uvádět plochu.
V těchto případech doplňují prohlášení samotné příslušné orgány členských států a uvádějí plochu na základě údajů v registru.
Článek 14
Výjimky
1. Členské státy, jejichž plochy vinic nejsou větší než 500 hektarů a které přebírají některé informace, které mají být uvedeny v prohlášeních podle článků 8, 9 a 10, z jiných administrativních dokumentů, mohou tyto informace z těchto prohlášení vypustit.
Členské státy, jejichž plochy vinic nejsou větší než 500 hektarů a které přebírají všechny informace, které mají být uvedeny v prohlášeních podle článků 8, 9 a 10, z jiných administrativních dokumentů, mohou zprostit producenty povinnosti předkládat jedno z těchto prohlášení.
2. Členské státy, které nevyrobí za hospodářský rok více než 50 000 hektolitrů a které přebírají některé informace, které mají být uvedeny v prohlášeních podle článku 11, z jiných administrativních dokumentů, mohou tyto informace z těchto prohlášení vypustit.
Členské státy, které nevyrobí za hospodářský rok více než 50 000 hektolitrů a které přebírají veškeré informace, které mají být uvedeny v prohlášeních podle článku 11, z jiných administrativních dokumentů, mohou zprostit producenty povinnosti předkládat tato prohlášení.
3. Členské státy, které používají systém počítačového zpracování dat, který umožňuje propojit prohlašující, hlášenou produkci a odpovídající pozemky pro pěstování révy vinné, mohou zprostit producenty povinnosti uvádět v prohlášení podle článku 8 registrační čísla pozemků podle přílohy II. Toto propojení může být provedeno na základě identifikačního čísla podniku, odkazu na soubor pozemků nebo jiného odkazu uvedeného v registru vinic.
Článek 15
Povinná kritéria
1. Pro přepočet množství produktů jiných než víno na hektolitry vína mohou členské státy stanovit koeficienty, které se mohou měnit v závislosti na objektivních kritériích, které mají na tento přepočet vliv. Členské státy sdělí Komisi tyto koeficienty společně s přehledem podle čl. 19 odst. 1.
2. Množství vína uváděné v prohlášeních o produkci podle článku 9 představuje celkové množství získané prvotním alkoholovým kvašením, včetně vinných kalů.
Článek 16
Termíny pro podání prohlášení
1. Prohlášení podle článků 8 a 9 se podávají nejpozději do 15. ledna. Členské státy však mohou stanovit dřívější termíny. Mohou rovněž stanovit termín, ke kterému se vztahuje skladované množství uváděné v prohlášení.
2. Prohlášení podle článku 11 se pro množství skladované k 31. červenci podávají nejpozději do 10. září. Členské státy však mohou stanovit dřívější termíny.
Článek 17
Kontroly
Členské státy zavedou kontroly a vhodná opatření k zajištění souladu těchto prohlášení se skutečným stavem.
Článek 18
Sankce
1. Osoby povinné podávat prohlášení o sklizni, produkci nebo zásobách, které nepodají tato prohlášení do termínů uvedených v článku 16 tohoto nařízení, nemohou s výjimkou případů vyšší moci využívat opatření podle článků 12, 15, 17, 18 a 19 nařízení (ES) č. 479/2008 pro běžný hospodářský rok ani pro následující hospodářský rok.
Při překročení termínů stanovených v článku 16 tohoto nařízení, které nepřesáhne 10 pracovních dnů, se však částka, která má být vyplacena za běžný hospodářský rok, snižuje v procentním poměru, který stanoví příslušný orgán v závislosti na délce překročení termínu, aniž by tím byly dotčeny vnitrostátní sankce.
2. Pokud s výjimkou případů vyšší moci příslušné orgány členských států považují prohlášení podle odstavce 1 za neúplná nebo nepřesná a jsou-li chybějící nebo nepřesné údaje podstatné pro správné uplatnění opatření podle článků 12, 15, 17, 18 a 19 nařízení (ES) č. 479/2008, podpora, jež má být vyplacena, se poměrně sníží o částku, kterou stanoví příslušný orgán v závislosti na závažnosti porušení předpisů, aniž by tím byly dotčeny vnitrostátní sankce.
KAPITOLA III
Povinná sdělení členských států
Článek 19
Podávání zpráv členskými státy
1. Členské státy sdělí Komisi elektronickou cestou
a)
pro běžný hospodářský rok
i)
nejpozději do 15. září odhady pravděpodobného množství vinařských produktů získaných na jejich území,
ii)
nejpozději do 30. listopadu odhady množství vinařských produktů a jeho využití na jejich území,
iii)
nejpozději do 15. dubna konečný výsledek podle prohlášení o produkci;
b)
pro předchozí hospodářské roky
i)
nejpozději do 30. listopadu přehled prohlášení o zásobách na konci hospodářského roku,
ii)
nejpozději do 15. prosince předběžnou zprávu o minulém hospodářském roce,
iii)
nejpozději do 15. března závěrečnou zprávu o předminulém hospodářském roce.
2. Tyto zprávy se zasílají Statistickému úřadu Evropských společenství (EUROSTAT).
Členské státy uvědomí Komisi o všech nových důležitých skutečnostech, které by mohly podstatně změnit odhad skutečného množství a jeho použití na základě konečných údajů z předchozích let.
3. Pokud jde o vína uvedená v odstavci 1 přílohy IV nařízení (ES) č. 479/2008, členské státy, jejichž vinifikovaná výroba přesáhla za posledních pět let v průměru 5 % celkové produkce vína ve Společenství, sdělí Komisi za účelem sledování vývoje cen
a)
nejpozději do 15. dne každého měsíce přehled kotací za poslední měsíc nebo
b)
do 1. srpna 2009 veřejné zdroje informací, které považují za spolehlivé, pokud jde o přehled cen.
Členské státy se ujistí, že Komise má právo uveřejnit údaje obsažené ve zdrojích informací uvedených v prvním pododstavci písm. b).
Členské státy provedou užší výběr trhů, které sledují, přičemž stanoví celkem 8 nejreprezentativnějších kotací bílých a červených vín vyrobených na jejich území.
Tyto ceny jsou ceny zboží bez obalu z podniku producenta a jsou vyjádřeny v eurech za hektolitr/stupeň nebo za hektolitr.
KAPITOLA IV
Obecná a závěrečná ustanovení
Článek 20
Obecné ustanovení
Tímto nařízením nejsou dotčena ustanovení členských států o prohlášeních o sklizni, produkci, zpracování a/nebo uvádění na trh nebo zásobách, která stanoví povinnost poskytování úplnějších údajů, zejména rozšířením kategorií osob podle článků 8, 9 a 11.
HLAVA III
PRŮVODNÍ DOKLADY PRO PŘEPRAVU VINAŘSKÝCH PRODUKTŮ A EVIDENČNÍ KNIHY VEDENÉ V ODVĚTVÍ VÍNA
KAPITOLA I
Předmět, oblast působnosti a definice
Článek 21
Předmět a oblast působnosti
1. Tato hlava stanoví prováděcí pravidla k článku 112 nařízení (ES) č. 479/2008, která se týkají průvodního dokladu pro přepravu vinařských produktů uvedených v části XII přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (11), aniž by tím bylo dotčeno použití směrnice 92/12/EHS. Stanoví
a)
pravidla pro vystavení průvodních dokladů pro přepravu vinařských produktů
i)
v rámci jednoho členského státu, není-li k této zásilce přiložen průvodní doklad podle předpisů Společenství stanovených na základě směrnice 92/12/EHS,
ii)
při vývozu do třetí země,
iii)
při obchodu mezi členskými státy, jestliže
-
přepravu provádí malovýrobce, který byl výstupním členským státem zproštěn povinnosti vystavovat zjednodušený průvodní doklad nebo
-
se jedná o přepravu vinařského produktu, který nepodléhá spotřební dani;
b)
doplňující ustanovení pro vystavení
i)
průvodního úředního dokladu nebo obchodního dokladu jej nahrazujícího,
ii)
zjednodušeného průvodního dokladu nebo obchodního dokladu jej nahrazujícího;
c)
pravidla pro osvědčení původu vín s chráněným označením původu (CHOP) nebo chráněným zeměpisným označením (CHZO) v průvodních dokladech pro přepravu těchto vín.
2. Tato hlava rovněž upravuje vedení evidenčních knih, které je vyžadováno od osob, jež mají v držení vinařské produkty za účelem výkonu svého povolání.
Článek 22
Definice
Pro účely této hlavy se rozumí
a)
„producenty“ fyzické nebo právnické osoby nebo jejich seskupení, které disponují nebo disponovaly čerstvými vinnými hrozny, hroznovým moštem nebo mladým vínem v procesu kvašení, zpracovávají je nebo je nechávají zpracovávat na víno;
b)
„malovýrobci vína“ producenti, kteří vyrábějí průměrně méně než 1 000 hektolitrů vína ročně;
c)
„maloobchodníky“ fyzické nebo právnické osoby či jejich seskupení, jejichž podnikatelská obchodní činnost zahrnuje přímý prodej vína spotřebiteli v malém množství, jež stanoví jednotlivé členské státy s ohledem na charakteristiky svého obchodu a distribuce, s výjimkou těch, které používají sklepy vybavené pro skladování, případně zařízení pro plnění vína ve větším množství, nebo prodávají nebalené víno v rámci ambulantního prodeje;
d)
„průvodním úředním dokladem“ doklad podle nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 (12);
e)
„zjednodušeným průvodním dokladem“ doklad podle nařízení Komise (EHS) č. 3649/92 (13);
f)
„obchodním zprostředkovatelem“ fyzické nebo právnické osoby nebo seskupení těchto osob, které nakupují nebo prodávají vinařské produkty v rámci podnikatelské činnosti, aniž by disponovaly zařízením k uskladnění těchto produktů;
g)
„uzávěrem“ zařízení na uzavírání nádob o jmenovitém objemu nejvýše pět litrů;
h)
„plněním“ umisťování produktů pro obchodní účely do nádob o objemu nejvýše šedesát litrů;
i)
„stáčírnou“ fyzická nebo právnická osoba nebo seskupení těchto osob, které provádějí nebo nechávají provádět plnění.
Při uplatňování prvního pododstavce písm. b) se členské státy řídí průměrnou roční produkcí nejméně tří po sobě následujících hospodářských let. Členské státy mohou z definice malovýrobců vína vyjmout producenty, kteří čerstvé vinné hrozny nebo hroznový mošt nakupují za účelem zpracování na víno.
KAPITOLA II
Průvodní doklady pro přepravu vinařských produktů
Článek 23
Předmět
Aniž je dotčeno možné použití postupů počítačového zpracování dat, všechny fyzické nebo právnické osoby a seskupení těchto osob, včetně obchodních zprostředkovatelů, kteří mají bydliště nebo sídlo na celním území Společenství a které přepravují nebo nechávají přepravovat vinařské produkty, musí vystavit na svou odpovědnost doklad, který tuto přepravu doprovází (dále jen „průvodní doklad“).
Článek 24
Uznávané průvodní doklady
1. Za průvodní doklad se uznává
a)
pro produkty, které podléhají formalitám pro uvedení do oběhu podle směrnice 92/12/EHS a které
i)
jsou uváděny do oběhu s podmíněným osvobozením od spotřební daně: průvodní úřední doklad nebo obchodní doklad vystavený podle nařízení (EHS) č. 2719/92,
ii)
jsou v oběhu uvnitř Společenství a byly propuštěny do volného oběhu ve výstupním členském státu: zjednodušený průvodní doklad nebo obchodní doklad vystavený podle nařízení (EHS) č. 3649/92;
b)
pro produkty, které nepodléhají formalitám pro uvedení do oběhu podle směrnice 92/12/EHS, popřípadě včetně vína vyrobeného malovýrobci: jakýkoliv doklad, který obsahuje alespoň údaje uvedené v bodu C přílohy VI a doplňující údaje případně vyžadované členskými státy, vystavený v souladu s tímto nařízením.
2. Odchylně od odst. 1 písm. b)
a)
mohou členské státy u přepravy produktů zahájené na jejich území stanovit, že průvodní doklad se vystaví podle vzoru v příloze VII;
b)
mohou členské státy stanovit u přepravy produktů, která je zahájena i ukončena na jejich území, že průvodní doklad nebude rozdělen do rubrik a požadované údaje nebudou číslovány podle vzoru v příloze VII.
Článek 25
Výjimky
Odchylně od článku 23 se průvodní doklad nevyžaduje
a)
u vinařských produktů v nádobách o jmenovitém objemu větším než šedesát litrů pro
i)
přepravu rozdrcených nebo nerozdrcených hroznů či hroznového moštu, které pro svůj účel přepravuje samotný producent hroznů ze své vinice nebo z jiného provozu jemu náležejícímu, pokud celková vzdálenost nepřesahuje 40 silničních kilometrů
-
k zařízení pro vinifikaci tohoto producenta, jedná-li se o jednotlivého producenta,
-
v případě producenta, který je členem seskupení, k zařízení pro vinifikaci náležejícímu tomuto seskupení,
ii)
přepravu rozdrcených nebo nerozdrcených hroznů, které přepravuje samotný producent hroznů nebo je nechává přepravovat třetí osobou, která není příjemcem, z jeho vinice, pokud
-
se tyto hrozny přepravují k zařízení pro vinifikaci náležejícímu příjemci, které se nachází v téže vinařské zóně a
-
celková vzdálenost nepřesahuje čtyřicet silničních kilometrů; ve výjimečných případech mohou příslušné orgány tuto vzdálenost prodloužit ze čtyřiceti na sedmdesát kilometrů;
iii)
přepravu vinného octa;
iv)
přepravu, která se uskutečňuje v rámci téže místní správní jednotky nebo do sousední správní jednotky, povolil-li to příslušný orgán nebo bylo-li vydáno jednotlivé povolení, v rámci téže regionální správní jednotky, pokud produkt
-
je s výhradou uplatnění čl. 38 odst. 2 písm. a) přepravován mezi dvěma zařízeními téhož podniku nebo
-
nemění majitele a přeprava je prováděna za účelem vinifikace, ošetření, skladování nebo plnění,
v)
přepravu matolin a vinných kalů
-
do palírny, je-li přiložen dodací list předepsaný příslušnými orgány členského státu, na jehož území je doprava zahájena, nebo
-
za účelem stažení těchto produktů z procesu vinifikace v souladu s článkem 22 nařízení (ES) č. 555/2008;
b)
u vinařských produktů v nádobách o jmenovitém objemu nepřesahujícím šedesát litrů a s výhradou směrnice 92/12/EHS pro
i)
přepravu produktů v nádobách o jmenovitém objemu nepřesahujícím pět litrů, které jsou označeny etiketou a opatřeny jednorázovým uzávěrem, jestliže celkové přepravované množství nepřekročí
-
5 litrů u zahuštěného hroznového moštu, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu,
-
100 litrů u všech ostatních produktů,
ii)
přepravu vína nebo hroznové šťávy, které jsou určeny pro diplomatická zastoupení, konzuláty nebo podobné subjekty, v rámci jim vyhrazených volných množství,
iii)
přepravu vína nebo hroznové šťávy,
-
které jsou součástí stěhovaného majetku jednotlivců a nejsou určeny k prodeji,
-
které se nacházejí na palubě lodí, letadel a vlaků za účelem spotřeby na místě,
iv)
přepravu částečně zkvašeného hroznového moštu přepravovaného jednotlivci pro spotřebu domácnosti příjemce uskutečněnou jiným způsobem než způsobem uvedeným v písmenu a), pokud celkové přepravované množství nepřekročí třicet litrů,
v)
přepravu produktů určených pro vědecké nebo technické pokusné účely, pokud celkové přepravované množství nepřekročí jeden hektolitr,
vi)
přepravu obchodních vzorků produktů,
vii)
přepravu vzorků k příslušnému útvaru nebo do úřední laboratoře.
Ve výjimečných případech mohou příslušné orgány vzdálenost stanovenou v prvním pododstavci písm. a) bodu i) prodloužit ze čtyřiceti na sedmdesát kilometrů.
V případě, že se nepožaduje žádný průvodní doklad podle prvního pododstavce písm. b) bodu i) až v), musí být odesílatel kdykoliv schopen prokázat správnost zápisů o této přepravě v evidenčních knihách podle kapitoly III nebo v jiných knihách předepsaných členskými státy; výjimku z této prokazovací povinnosti tvoří pouze maloobchodníci a jednotlivci, kteří příležitostně prodávají produkty jiným jednotlivcům.
Článek 26
Vystavení průvodního dokladu
1. Průvodní doklad se považuje za řádně vystavený, jestliže obsahuje všechny údaje podle přílohy VI.
2. Průvodní doklad lze použít pouze pro jednu přepravu.
3. Průvodní doklady podle čl. 24 odst. 1 písm. b) a odst. 2 mohou být vystaveny a vydány za pomoci počítačových systémů v souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států.
Obsah elektronické podoby dokladů musí být stejný jako obsah dokladů v listinné podobě.
Článek 27
Použití průvodního dokladu pro vývoz
1. Je-li příjemce usazen mimo celní území Společenství, budou prvopis průvodního dokladu a jeden opis, případně vyhotovení 1 a 2, předloženy spolu s vývozním celním prohlášením příslušnému celnímu úřadu vývozního členského státu. Tento celní úřad dbá na to, aby na vývozním celním prohlášení byl uveden druh, datum a číslo předloženého dokladu a současně na prvopisu průvodního dokladu a na jeho opisu, případně na obou vyhotoveních průvodního dokladu, byl uveden druh, datum a číslo vývozního celního prohlášení.
Výstupní celní úřad na území Společenství opatří oba uvedené doklady razítkem a jedním z úředních záznamů uvedených v příloze IX. Oba doklady opatřené razítkem a odpovídajícím úředním záznamem vydá vývozci nebo jeho zástupci. Ten zajistí, aby jedno z vyhotovení bylo přiloženo k vyváženému produktu při jeho přepravě.
2. Údaje podle odst. 1 prvního pododstavce obsahují alespoň druh, datum a číslo dokladu, a pokud jde o vývozní celní prohlášení rovněž název a sídlo orgánu příslušného pro vývoz.
3. Je-li vinařský produkt vyvážen na dočasnou dobu v rámci pasivního zušlechťovacího styku ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (14) a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (15) do země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) za účelem uskladnění, zrání nebo plnění, vystavuje se k průvodnímu dokladu informační doklad podle doporučení Rady pro celní spolupráci ze dne 3. prosince 1963. Tento informační doklad obsahuje v kolonkách pro označení zboží označení podle předpisů Společenství a vnitrostátních předpisů, jakož i množství přepravovaného vína.
Tyto údaje jsou převzaty z prvopisu průvodního dokladu, který byl k vínu přiložen při jeho přepravě k celnímu úřadu, kde byl vystaven informační doklad. Na informačním dokladu je rovněž uveden druh, datum a číslo výše uvedeného průvodního dokladu, který byl k přepravě přiložen dříve.
Jestliže při zpětném dovozu produktů uvedených v prvním pododstavci na území Společenství příslušný celní úřad země ESVO vyplní řádně informační doklad, tento doklad slouží jako průvodní doklad pro přepravu k celnímu úřadu země určení uvnitř Společenství resp. jako prohlášení o propuštění zboží do volného oběhu, za předpokladu, že jsou v kolonce vyhrazené pro popis zboží uvedeny údaje podle prvního pododstavce.
Příslušný celní úřad ve Společenství opatří ověřením opis nebo fotokopii dokladu předloženou příjemcem nebo jeho zástupcem a vrátí mu ji pro účely tohoto nařízení.
4. U vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením vyvážených do třetích zemí a opatřených průvodním dokladem podle tohoto nařízení musí být tento doklad předložen spolu se všemi ostatními doklady vyžadovanými příslušným orgánem při propuštění těchto produktů do volného oběhu v rámci Společenství, pokud tyto produkty nesplňují předpoklady podle odstavce 3 ani předpoklady pro zpětný dovoz podle nařízení (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93. Jsou-li tyto doklady považovány za vyhovující, příslušný celní úřad opatří opis nebo fotokopii osvědčení o chráněném označení původu nebo chráněném zeměpisném označení, které předloží příjemce nebo jeho zástupce, ověřením a vrátí mu ji pro účely tohoto nařízení.
Článek 28
Přeprava nebalených produktů
1. Při vydání průvodního dokladu pro přepravu vinařského produktu v nádobách o jmenovitém objemu větším než šedesát litrů uděluje referenční číslo průvodního dokladu příslušný orgán, jehož název a sídlo musí být na tomto dokladu uvedeno. Tímto orgánem může být orgán příslušný pro daňovou kontrolu.
2. Referenční číslo
a)
je součástí posloupné řady čísel a
b)
je předtištěno.
Od podmínky podle písmene b) je možné upustit v případě použití systému počítačového zpracování dat.
3. V případě uvedeném v odstavci 1 se platnost řádně vyplněného prvopisu a opisu průvodního dokladu potvrzuje před každou přepravou a průběžně během přepravy
a)
potvrzením příslušného orgánu členského státu, na jehož území je přeprava zahájena, nebo
b)
předepsanou kontrolní známkou nalepenou odesílatelem nebo razítkem, které schválí příslušný orgán uvedený v písmenu a).
4. Při používání průvodního úředního dokladu či obchodního dokladu podle nařízení (EHS) č. 2719/92 nebo zjednodušeného průvodního dokladu či obchodního dokladu podle nařízení (EHS) č. 3649/92 se vyhotovení 1 a 2 ověřují předem, a to postupem podle odstavce 3.
Článek 29
Přeprava množství převyšujícího šedesát litrů
Při přepravě více než šedesáti litrů některého z níže uvedených nebalených vinařských produktů musí být kromě předepsaného průvodního dokladu pro takovou přepravu přiložen opis pořízený způsobem schváleným příslušným orgánem, a to pro
a)
produkty pocházející z území Společenství:
i)
víno určené ke zpracování na víno s chráněným označením původu,
ii)
částečně zkvašený hroznový mošt,
iii)
zahuštěný hroznový mošt, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu,
iv)
hroznový mošt z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu,
v)
hroznovou šťávu,
vi)
zahuštěnou hroznovou šťávu;
b)
produkty nepocházející z území Společenství:
i)
čerstvé hrozny, s výjimkou stolních hroznů,
ii)
hroznový mošt,
iii)
zahuštěný hroznový mošt,
iv)
částečně zkvašený hroznový mošt,
v)
zahuštěný hroznový mošt, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu,
vi)
hroznový mošt z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu,
vii)
hroznovou šťávu,
viii)
zahuštěnou hroznovou šťávu,
ix)
likérové víno k výrobě jiných produktů než produktů kódu KN 2204.
Ustanovení prvního pododstavce se vztahují na následující produkty nezávisle na jejich původu a přepravovaném množství, aniž jsou dotčeny výjimky uvedené v článku 25:
a)
vinné kaly;
b)
matoliny určené k destilaci nebo jinému průmyslovému zpracování;
c)
matolinové víno;
d)
alkoholizované víno pro destilaci;
e)
víno z hroznů odrůd, které nejsou pro správní jednotku, ve které se sklízejí, zatříděny členskými státy jako moštové podle článku 24 nařízení (ES) č. 479/2008;
f)
produkty, které nemohou být nabízeny nebo dodávány k přímé lidské spotřebě.
Opis uvedený v prvním pododstavci zasílá odesílatel orgánu příslušnému podle místa nakládky co nejrychleji, nejpozději však první pracovní den následující po dni odeslání zásilky. Tento orgán odešle opis orgánu příslušnému podle místa vykládky, a to co nejrychleji, nejpozději však první pracovní den následující po dni, kdy tento doklad obdržel nebo vystavil, pokud tento doklad vystavuje sám.
Článek 30
Přeprava produktů z třetích zemí propuštěných do volného oběhu
U každé přepravy produktů z třetích zemí propuštěných do volného oběhu, která se uskutečňuje na celním území Společenství, se na průvodních dokladech uvádí
a)
číslo dokladu VI 1 vystaveného podle článku 43 nařízení (ES) č. 555/2008;
b)
datum vystavení tohoto dokladu;
c)
název a sídlo subjektu třetí země, který doklad vystavuje nebo povoluje jeho vystavení producentem.
Článek 31
Osvědčení o chráněném označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení
1. Průvodní doklad slouží jako osvědčení o chráněném označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení, je-li náležitě vyplněn
a)
odesílatelem, který je zároveň producentem přepravovaného vína a který nekupuje a neprodává žádné vinařské produkty získané z hroznů, které byly sklizeny v jiných oblastech, než jsou oblasti, jejichž název používá k označení vín ze své vlastní produkce;
b)
odesílatelem neuvedeným v písmenu a), pokud je správnost údajů uvedených na průvodním dokladu ověřena příslušným orgánem na základě údajů uvedených v průvodních dokladech předchozích zásilek příslušných produktů;
c)
nebo byl-li vystaven postupem podle čl. 33 odst. 1 a jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
průvodní doklad je vystaven podle jednoho z následujících vzorů:
-
vzor pro průvodní úřední doklad nebo
-
vzor pro zjednodušený průvodní doklad nebo
-
vzor pro průvodní doklad uvedený v příloze VII nebo
-
vzor pro doklad uvedený v čl. 24 odst. 2 písm. b),
ii)
na stanoveném místě průvodního dokladu je uvedena následující poznámka:
-
u vína s chráněným označením původu: „Tento doklad slouží jako osvědčení o chráněném označení původu vína v něm uvedeného“,
-
u vína s chráněným zeměpisným označením: „Tento doklad slouží jako osvědčení o chráněném zeměpisném označení vína v něm uvedeného“,
iii)
údaje uvedené v bodu ii) ověří příslušný orgán razítkem, datem a podpisem odpovědného pracovníka, a to
-
na vyhotoveních 1 a 2, používá-li se vzor uvedený v bodu i) první a druhé odrážce, nebo
-
na prvopisu průvodního dokladu a na opisu, používá-li se vzor uvedený v bodu i) třetí a čtvrté odrážce,
iv)
referenční číslo průvodního dokladu přiděluje příslušný orgán,
v)
u zásilek z členského státu, který není producentským členským státem, pokud obsahuje
-
referenční číslo,
-
datum vystavení,
-
název a sídlo příslušného orgánu, uvedeného v dokladech, které byly k produktu přiloženy při přepravě před jeho opětovným odesláním a v nichž bylo označení původu nebo zeměpisné označení osvědčeno.
2. Členské státy mohou vyžadovat osvědčení o chráněném označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení, jsou-li vína vyrobena na jeho území.
3. Příslušné orgány každého členského státu mohou odesílatelům, kteří splňují podmínky uvedené v odstavci 4, povolit, aby sami vepsali nebo nechali předtisknout záznamy, které se týkají osvědčení o chráněném označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení, na své tiskopisy průvodních dokladů, jsou-li
a)
záznamy předem opatřeny razítkem příslušného orgánu nebo podpisem odpovědného pracovníka a datem nebo
b)
tyto záznamy opatří samotný odesílatel zvláštním razítkem s povolením příslušného orgánu podle vzoru v příloze VIII; otisk razítka může být na tiskopisy předtištěn, jestliže tisk provádí tiskárna k tomu schválená.
4. Povolení uvedené v odstavci 3 se uděluje pouze odesílatelům, kteří běžně odesílají vína s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením a u kterých bylo po podání první žádosti ověřeno, že vedou evidenční knihy v souladu s kapitolou III, a lze tak kontrolovat správnost údajů v dokladech.
Příslušné orgány mohou odmítnout vydat takové povolení odesílatelům, kteří podle názoru uvedených orgánů neposkytují požadované záruky. Příslušné orgány mohou zrušit vydané povolení zejména v případě, že odesílatel již nesplňuje předpoklady podle prvního pododstavce nebo již neposkytuje požadované záruky.
5. Odesílatelé, kterým bylo uděleno povolení podle odstavce 3, jsou povinni přijmout veškerá opatření k tomu, aby bezpečně uchovávali zvláštní razítka nebo tiskopisy opatřené razítkem příslušného orgánu nebo zvláštním razítkem.
6. Při obchodu s třetími zeměmi osvědčují pouze průvodní doklady vystavené podle odstavce 1 při vývozu z producentského členského státu, že u vín s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením toto chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení odpovídá předpisům Společenství a vnitrostátním předpisům pro tato vína. Uskutečňuje-li se však vývoz z členského státu, který není producentským členským státem, slouží jako osvědčení o označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení průvodní doklad vystavený podle odstavce 1, který je k produktu přiložen při vývozu, pokud je v tomto dokladu uvedeno
a)
referenční číslo;
b)
datum vystavení;
c)
název a sídlo příslušného orgánu podle odstavce 1 uvedeného v dokladech, které byly k produktu přiloženy při přepravě před jeho vývozem a v nichž bylo chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení osvědčeno.
7. Průvodní doklad slouží jako osvědčení o chráněném označení původu nebo o chráněném zeměpisném označení třetí země pro dovezené víno, je-li vystaven v souladu s tímto článkem za použití jednoho ze vzorů uvedených v odst. 1 písm. c) bodu i).
Článek 32
Odmítnutí příjemcem
Odmítne-li příjemce celkové množství produktu přepravovaného s průvodním dokladem nebo jeho dílčí množství, poznamená na zadní stranu průvodního dokladu „odmítnuto příjemcem“ a připojí datum a svůj podpis; případně zaznamená množství odmítnutého zboží v litrech nebo kilogramech.
V tomto případě lze produkt odeslat zpět odesílateli se stejným průvodním dokladem nebo jej přepravce může uskladnit do doby vystavení nového průvodního dokladu pro jeho zpětnou přepravu.
Článek 33
Přeprava uskutečněná přepravcem, který se dopustil vážného porušení předpisů
1. Zjistí-li příslušný orgán, že fyzické nebo právnické osoby nebo seskupení těchto osob, které přepravují nebo nechávají přepravovat vinařské produkty, závažným způsobem porušily právní předpisy Společenství v odvětví vína nebo odpovídající vnitrostátní prováděcí předpisy, nebo má-li tento orgán odůvodněné podezření na takové porušení předpisů, může vyžadovat, aby odesílatel vystavil průvodní doklad a vyžádal si jeho ověření příslušným orgánem.
Toto ověření, je-li uděleno, může být v případě potřeby vázáno na dodržení podmínek pro pozdější použití produktu. Doklad musí být opatřen razítkem, podpisem odpovědného pracovníka příslušného orgánu a datem.
2. Odstavec 1 se použije rovněž na přepravu produktů, které s ohledem na podmínky produkce nebo složení neodpovídají předpisům Společenství nebo vnitrostátním předpisům.
Článek 34
Přeprava bez platného dokladu
1. Je-li zjištěno, že přeprava, pro kterou se vyžaduje průvodní doklad, byla provedena bez tohoto dokladu nebo s průvodním dokladem obsahujícím nepravdivé, chybné nebo neúplné údaje, pak příslušný orgán členského státu, ve kterém byly tyto skutečnosti zjištěny, nebo jakýkoliv jiný útvar pověřený kontrolou dodržování předpisů Společenství a vnitrostátních předpisů v odvětví vína, přijme odpovídající opatření
a)
k odstranění nesrovnalostí při této přepravě, a to napravením věcné chyby nebo vystavením nového dokladu;
b)
k případnému udělení sankce odpovídající závažnosti zjištěných nesrovnalostí, a to zejména uplatněním ustanovení čl. 33 odst. 1.
Příslušný orgán nebo útvar podle prvního pododstavce opatří doklady, které byly v souladu s tímto opatřením opraveny nebo nově vystaveny, razítkem. Opatření k odstranění nesrovnalostí mohou dotčenou přepravu zdržet pouze o dobu nezbytně nutnou.
V případě závažných nebo opakujících se nesrovnalostí informuje orgán místně příslušný podle místa vykládky orgán místně příslušný podle místa odeslání. Při přepravě v rámci Společenství je tato informace předávána v souladu s nařízením (ES) č. 555/2008.
2. Není-li možné odstranit nesrovnalosti ve smyslu odst. 1 prvního pododstavce, příslušný orgán nebo útvar, který nesrovnalost zjistil, zakáže přepravu. Příslušný orgán informuje odesílatele o tomto zákazu, jakož i o dalších opatřeních, která z něj plynou. Tato opatření mohou rovněž zahrnovat zákaz prodeje produktu.
Článek 35
Nepředvídatelná událost a vyšší moc
Je-li nutné v průběhu přepravy z důvodu vyšší moci nebo nepředvídatelné události zásilku, pro kterou je požadován průvodní doklad, rozdělit nebo se tato zásilka zcela nebo částečně ztratí, požádá přepravce orgán příslušný pro místo nepředvídatelné události nebo případu vyšší moci o sepsání skutkové podstaty.
Přepravce informuje v rámci daných možností příslušný orgán nejblíže položený místu nepředvídatelné události nebo případu vyšší moci, aby tento orgán mohl učinit opatření nezbytná pro řádnou další přepravu.
KAPITOLA III
Evidenční knihy
Článek 36
Předmět
1. Fyzické nebo právnické osoby a seskupení osob, které mají v držení jakýkoli druh vinařského produktu za účelem výkonu svého povolání nebo k obchodním účelům, musí vést evidenci vstupů a výstupů dotyčného produktu, dále jen „evidenční knihy“.
2. Členské státy mohou stanovit, že obchodní zprostředkovatelé jsou povinni vést evidenční knihy podle pravidel, které členské státy určí.
3. Osoby, které jsou povinny vést evidenční knihy, zaznamenávají vstupy a výstupy svých provozoven pro každou zásilku produktů uvedených v odstavci 1 a vedou záznamy o povedených ošetřeních podle čl. 41 odst. 1. Dále musejí být schopny doložit každý zápis do evidenčních knih průvodním dokladem, který byl přiložen k produktu při jeho přepravě, nebo jiným, zejména obchodním dokladem.
Článek 37
Výjimky
1. Evidenční knihy nemusí vést
a)
maloobchodníci;
b)
osoby prodávající nápoje pouze ke spotřebě přímo na místě.
2. Vedení evidenčních knih se nevyžaduje u vinného octa.
3. Členské státy mohou stanovit, že fyzické a právnické osoby a seskupení osob, které skladují nebo prodávají výlučně vinařské produkty v malých nádobách za podmínek uvedených v čl. 25 písm. b) bodu i), mohou být zproštěny povinnosti vedení evidenčních knih, je-li kdykoliv možné provést kontrolu vstupů a výstupů a zásob na základě jiných podkladů, zejména obchodních dokladů používaných pro finanční účetnictví.
Článek 38
Zakládání evidenčních knih
1. Evidenční knihy jsou
a)
buď zakládány za pomoci počítačových systémů v souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států; obsah evidenčních knih v elektronické podobě musí být stejný jako obsah evidenčních knih v listinné podobě;
b)
nebo sestávají z průběžně očíslovaných listů v pevné vazbě;
c)
nebo z odpovídajících prvků moderního účetnictví schváleného příslušnými orgány, jestliže účetnictví tohoto druhu zachycuje náležitosti evidenčních knih.
Členské státy však mohou stanovit, že
a)
evidenční knihy vedené obchodníky, kteří neprovádějí žádné z ošetření uvedených v čl. 41 odst. 1 a nepoužívají žádné jiné enologické postupy, se skládají ze všech průvodních dokladů;
b)
evidenční knihy vedené producenty se skládají z poznámek uvedených na zadní straně nebo v příloze prohlášení o sklizni, produkci nebo zásobách podle přílohy II.
2. Evidenční knihy se vedou pro každý podnik odděleně, přímo v zařízení, kde se produkty skladují.
Pokud je však možné kdykoli na základě jiných podkladů provést kontrolu vstupů a výstupů a zásob v zařízení, kde se produkty skladují, příslušné orgány mohou spolu s případným uvedením pokynů povolit, aby
a)
bylo vedení evidenčních knih prováděno v sídle podniku, jsou-li produkty skladovány v různých provozovnách jednoho podniku v téže místní správní jednotce nebo v sousedící místní správní jednotce;
b)
byl vedením evidenčních knih pověřen podnik se specializací v této oblasti.
Jsou-li maloobchody prodávající konečnému spotřebiteli součástí jednoho podniku a jsou-li tyto maloobchody zásobovány z jednoho nebo více centrálních skladů téhož podniku, musí tyto sklady, aniž je dotčen čl. 37 odst. 3, vést evidenční knihy; v těchto evidenčních knihách se dodávky určené uvedeným maloobchodům zapisují jako výstupy.
Článek 39
Produkty zapisované do evidenčních knih
1. U produktů, které jsou zapisovány do evidenčních knih, jsou vedeny oddělené účty pro
a)
každou z kategorií uvedených v příloze IV nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
každé víno s chráněným označením původu a produkty určené ke zpracování na takové víno;
c)
každé víno s chráněným zeměpisným označením a produkty určené ke zpracování na takové víno;
d)
každé odrůdové víno bez chráněného označení původu resp. chráněného zeměpisného označení a produkty určené ke zpracování na takové víno.
Vína s chráněným označením původu různého původu v nádobách o objemu nejvýše šedesát litrů označených etiketou podle předpisů Společenství, která byla získána od třetích osob a která se skladují za účelem pozdějšího prodeje, mohou být zapsána na tentýž účet, pokud to povolily příslušný orgán nebo útvar či subjekt jím zmocněný a pokud jsou vstupy a výstupy každého vína s chráněným označením původu zaznamenávány jednotlivě; totéž se vztahuje na vína s chráněným zeměpisným označením.
Do evidenčních knih se zaznamenává ztráta práva na používání chráněného označení původu a chráněného zeměpisného označení.
2. Členské státy určí, jakým způsobem se do evidenčních knih zaznamená
a)
vlastní spotřeba domácnosti producenta;
b)
případné nepředvídatelné změny objemu produktu.
Článek 40
Záznamy v evidenčních knihách
1. Do evidenčních knih se pro každý vstup a výstup zapisuje
a)
kontrolní číslo produktu, je-li toto číslo stanoveno předpisy Společenství nebo předpisy dotyčného členského státu;
b)
datum vstupu resp. výstupu;
c)
skutečné vstupující nebo vystupující množství;
d)
příslušný produkt, který je označen podle platných předpisů Společenství a podle vnitrostátních předpisů;
e)
referenční číslo průvodního dokladu, který je nebo byl k dotyčné zásilce přiložen.
2. Označení vín uvedených v bodech 1 až 9, 15 a 16 přílohy IV nařízení (ES) č. 479/2008, které je zapsáno v evidenčních knihách vedených hospodářskými subjekty, obsahuje nepovinné údaje uvedené v článku 60 uvedeného nařízení, za předpokladu, že jsou nebo mají být uvedeny na etiketě.
V evidenčních knihách vedených jinými osobami než producenty mohou být nepovinné údaje uvedené v prvním pododstavci nahrazeny číslem průvodního dokladu a datem jeho vystavení.
3. Nádoby pro skladování vín uvedených v odstavci 2 se zapisují do evidenčních knih s jejich označením a jmenovitým objemem. Na těchto nádobách jsou uvedeny údaje stanovené za tímto účelem členskými státy, které umožňují kontrolou pověřenému subjektu určit s pomocí evidenčních knih nebo dokladů, které uvedené knihy nahrazují, jejich obsah.
U nádob s obsahem nejvýše 600 litrů naplněných stejným produktem a společně uskladněných v jedné šarži může být označení jednotlivých nádob nahrazeno označením celé šarže, pokud je daná šarže od ostatních zřetelně oddělena.
4. U případů uvedených v čl. 31 odst. 6 se do knihy výstupů zapisuje číslo dokladu, který byl dříve přiložen k produktu při jeho přepravě.
Článek 41
Ošetřování zapisovaná do evidenčních knih
1. Do evidenčních knih se zapisují tyto způsoby ošetřování:
a)
zvyšování obsahu alkoholu;
b)
přikyselování;
c)
odkyselování;
d)
slazení;
e)
scelování;
f)
plnění vína do lahví;
g)
destilace;
h)
výroba šumivého vína všech druhů, perlivého vína a perlivého vína dosyceného oxidem uhličitým;
i)
výroba likérového vína;
j)
výroba zahuštěného hroznového moštu, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu;
k)
ošetření aktivním uhlím;
l)
ošetření hexakyanoželeznatanem draselným;
m)
alkoholizování vína pro destilaci;
n)
jiné postupy obsahující přidání alkoholu;
o)
zpracování na produkt jiné kategorie, zejména na aromatizované víno;
p)
ošetření elektrodialýzou nebo katexem k zajištění stabilizace vína proti vysrážení vinného kamene;
q)
přídavek dimethyldikarbonátu do vína;
r)
použití kousků dubového dřeva při výrobě vína;
s)
částečná dealkoholizace vína;
t)
pokusné použití nových enologických postupů s uvedením příslušného odkazu na povolení vydané dotčeným členským státem;
u)
přídavek oxidu siřičitého, disiřičitanu draselného nebo metadisiřičitanu draselného.
Je-li podniku povoleno zjednodušené vedení evidenčních knih podle čl. 38 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, může příslušný orgán povolit, aby duplikáty prohlášení uvedených příloze V části D bodu 4 nařízení (EHS) č. 479/2008 byly považovány za rovnocenné záznamům v evidenčních knihách o zvyšování obsahu alkoholu, přikyselování a odkyselování.
2. U každého způsobu ošetřování uvedeného v odstavci 1 se ve všech evidenčních knihách, s výjimkou knih uvedených v článku 42, uvádí
a)
provedený způsob ošetření a jeho datum;
b)
druh a množství použitého produktu;
c)
množství produktu získaného tímto způsobem ošetření, včetně alkoholu získaného částečnou dealkoholizací vína;
d)
množství látky, která byla použita pro zvýšení obsahu alkoholu, přikyselení, odkyselení, slazení nebo dolihování;
e)
označení produktu před ošetřením a po něm podle platných předpisů Společenství a platných vnitrostátních předpisů;
f)
označení nádob, ve kterých byly produkty uvedené v evidenčních knihách skladovány před ošetřením a po ošetření;
g)
při plnění počet naplněných lahví a jejich objem;
h)
při plnění do lahví za úplatu rovněž název a adresa stáčírny.
Změní-li se kategorie produktu na základě jiných postupů než jsou ošetření podle odst. 1 prvního pododstavce, zejména v případě zkvašení hroznového moštu, zapisuje se do evidenčních knih množství a druh produktu získaného dotyčným zpracovatelským postupem.
Článek 42
Evidenční knihy pro šumivá a likérová vína
1. Při výrobě šumivých vín se v evidenčních knihách kupáží uvádí pro každou vyrobenou kupáž
a)
datum výroby;
b)
datum tiráže všech druhů jakostního šumivého vína;
c)
celkové množství kupáže, označení jejích složek s uvedením objemu a skutečného a možného obsahu alkoholu;
d)
množství použitého tirážního likéru;
e)
množství expedičního likéru;
f)
počet naplněných lahví, případně s údajem o druhu šumivého vína, který je vyjádřen označením odkazujícím na množství zbytkového cukru, jestliže se toto označení uvádí na etiketě.
2. Při výrobě likérového vína se do evidenčních knih pro každou šarži likérových vín nacházejících se v procesu výroby zaznamenává
a)
datum přidání jednoho z produktů uvedených v bodu 3 písm. e) a f) přílohy IV nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
druh a objem přidaného produktu.
Článek 43
Evidenční knihy a zvláštní účty
1. Držitelé evidenčních knih vedou knihy nebo zvláštní účty pro vstupy a výstupy níže uvedených produktů a látek, které mají v držení za jakýmkoliv účelem, včetně použití ve vlastním zařízení:
a)
sacharóza;
b)
zahuštěný hroznový mošt;
c)
rektifikovaný moštový koncentrát;
d)
látky používané k přikyselení;
e)
látky používané k odkyselení;
f)
lihoviny destilované z vína.
Vedení evidenčních knih nebo zvláštních účtů nezprošťuje povinnosti podávat prohlášení podle přílohy V části D bodu 4 nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Evidenční knihy nebo zvláštní účty uvedené v odstavci 1 musí jednotlivě pro každý produkt uvádět
a)
při vstupu
i)
jméno nebo název firmy dodavatele a jeho adresu, případně s odkazem na průvodní doklad, který byl přiložen k produktu při přepravě,
ii)
množství produktu,
iii)
datum vstupu;
b)
při výstupu
i)
množství produktu,
ii)
datum použití nebo výstupu,
iii)
případně jméno nebo název firmy příjemce a jeho adresu.
Článek 44
Ztráty
Členské státy stanoví nejvyšší procento ztrát, které vznikají odpařováním při skladování, různými způsoby ošetřování nebo změnou kategorie produktu.
Držitel evidenčních knih písemně informuje místně příslušný orgán ve lhůtě stanovené členskými státy v případě, že skutečné ztráty přesáhnou
a)
během přepravy přípustnou odchylku uvedenou v příloze VI části B bodu 1.3 a
b)
v případě uvedeném v prvním pododstavci nejvyšší procento stanovené členskými státy.
Příslušný orgán uvedený v druhém pododstavci učiní nezbytná opatření.
Článek 45
Lhůty pro zápisy do evidenčních knih
1. Zápisy do evidenčních knih nebo zvláštních účtů,
a)
na které se vztahují články 39, 40 a 44, se provádějí u vstupů nejpozději v pracovní den po příjmu, u výstupů nejpozději třetí pracovní den po odeslání;
b)
na které se vztahuje článek 41, se provádějí nejpozději první pracovní den po ošetření, přičemž zápisy týkající se obohacování se provádějí téhož dne;
c)
na které se vztahuje článek 43, se u vstupů a výstupů provádějí nejpozději v první pracovní den po příjmu nebo odeslání a zápisy týkající se použití se provádějí téhož dne.
Členské státy však mohou povolit delší lhůty, které nepřesahují třicet dní, zejména je-li používáno elektronické účetnictví pro evidenci látek a pokud kontrolu vstupů a výstupů a způsobů ošetření uvedených v článku 41 lze kdykoliv provést na základě jiných podkladů, které příslušný orgán nebo útvar tímto orgánem zmocněný považuje za věrohodné.
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce a s výhradou opatření přijatých členskými státy podle článku 47 odst. 1 písm. j) a k) mohou být zásilky téhož produktu zaznamenávány do knihy výstupů jednou za měsíc, pokud se tento produkt plní výlučně do nádob uvedených v čl. 25 písm. b) bodu i).
Článek 46
Uzávěrka evidenčních knih
Jednou ročně se v termínu, který mohou členské státy předepsat, provádí uzávěrka evidenčních knih (roční uzávěrka). Při roční uzávěrce se provádí inventura zásob. Stávající skladové zásoby se k termínu následujícímu po roční uzávěrce uvádějí do evidenčních knih jako vstup. Vzniknou-li při roční uzávěrce rozdíly mezi teoretickými a skutečnými zásobami, musí být tyto rozdíly zaneseny do evidenčních knih po uzávěrce.
KAPITOLA IV
Společná ustanovení pro kapitoly II a III
Článek 47
Obecná a přechodná ustanovení
1. Členské státy mohou
a)
stanovit vedení knih pro uzávěry, které jsou používány při plnění produktů propuštěných do oběhu na území těchto států do nádob uvedených v čl. 25 písm. b) bodu i) o jmenovitém objemu nepřesahujícím pět litrů; mohou rovněž vyžadovat natištění určitých údajů na tyto uzávěry;
b)
požadovat dodatečné údaje na průvodních dokladech při přepravě vinařských produktů získaných na jejich území, jsou-li tyto údaje nezbytné pro účely kontroly;
c)
předepsat na průvodních dokladech pro přepravu vinařských produktů, která je zahájena na jejich území, místo pro zápis určitých povinných údajů, je-li to nutné pro účely elektronického účetnictví evidence látek, přičemž však nesmí dojít ke změně uspořádání dat, které je uvedeno ve vzorech podle čl. 31 odst. 1 písm. c) bodu i);
d)
u přepravy, která je zahájena a končí na území těchto členských států, aniž by vedla přes území jiného členského státu nebo třetí země, povolit na přechodnou dobu, která končí dnem 31. července 2015, aby údaj o objemové hmotnosti hroznového moštu byl nahrazen údajem o hustotě ve stupních Oechsle;
e)
stanovit, že v průvodních dokladech pro přepravu vinařských produktů vystavených na jejich území se uvádí nejen datum, ale i čas zahájení přepravy;
f)
na doplnění ustanovení čl. 25 písm. a) bodu i) stanovit, že průvodní doklad není nutný pro přepravu rozdrcených nebo nerozdrcených hroznů či hroznového moštu, pokud tuto dopravu provádí producent, který tyto produkty sám vyrobil a je členem seskupení producentů, nebo seskupení producentů, jež těmito produkty disponuje, případně je tato doprava uskutečňována na účet tohoto producenta či seskupení producentů k místu přejímky nebo zařízení pro vinifikaci náležejícímu tomuto seskupení, pokud je přeprava zahájena a ukončena v téže vinařské zóně a pokud jde o produkt, který je určen ke zpracování na víno s chráněným označením původu v rámci dotyčné pěstitelské oblasti nebo oblasti bezprostředně sousedící;
g)
určit podmínky používání opisů a stanovit,
i)
že odesílatel vystavuje jeden nebo více opisů průvodního dokladu k přepravě zahájené na jejich území,
ii)
že příjemce vystavuje jeden nebo více opisů průvodního dokladu pro přepravu, která začala na území jiného členského státu nebo třetí země a která končí na jejich území;
h)
stanovit, že výjimka podle čl. 25 písm. a) bodu ii) z povinnosti vystavit průvodní doklad u některých přeprav hroznů se neuplatní na přepravy, které jsou zahájeny a ukončeny na jejich území;
i)
pro přepravy uvedené v článku 29, které jsou zahájeny na jejich území a ukončeny na území jiného členského státu, stanovit, aby odesílatel sděloval název a adresu orgánu příslušného pro místo vykládky při předání opisu podle uvedeného článku;
j)
povolit přizpůsobení stávajících evidenčních knih a stanovit doplňující předpisy nebo přísnější požadavky na vedení evidenčních knih a jejich kontrolu;
k)
stanovit, že v případě použití čl. 33 odst. 1 příslušný orgán sám zajišťuje vedení evidenčních knih nebo tento úkol svěří k tomu zmocněnému subjektu nebo útvaru.
V případě uvedeném v písmenu j) mohou členské státy zejména vyžadovat, aby pro každý jimi určený produkt byly v evidenčních knihách vedeny oddělené účty nebo aby byly vedeny oddělené evidenční knihy pro některé kategorie produktů nebo pro některé způsoby ošetřování uvedené v čl. 41 odst. 1.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice 92/12/EHS, členské státy nemohou z důvodu použití určitých uzávěrů zakázat nebo omezit oběh produktů, které jsou plněny do nádob, jejichž jmenovitý objem nepřesahuje pět litrů, uvedených v čl. 25 písm. b) bodu i).
Členské státy však mohou zakázat nebo podřídit určitým podmínkám použití určitých uzávěrů nebo druhů obalů u produktů plněných na jejich území.
Článek 48
Uchovávání průvodních dokladů a evidenčních knih
1. Aniž jsou dotčena přísnější opatření členských států přijatá k uplatňování jejich právních předpisů a vnitrostátních postupů za jiným účelem, musí být průvodní doklady a opisy uchovávány po dobu nejméně pěti let od konce kalendářního roku, ve kterém byly vystaveny.
2. Evidenční knihy a doklady k zaznamenaným operacím musí být uchovávány nejméně po dobu pěti let od vyčerpání účtů v nich obsažených. Obsahuje-li evidenční kniha jeden nebo více nevyčerpaných účtů, které se týkají malého množství vína, mohou být tyto účty převedeny do jiné knihy, přičemž tento převod se zaznamená do původní evidenční knihy. V tomto případě lhůta pěti let podle prvního pododstavce začíná běžet dnem převodu.
Článek 49
Sdělování
1. Každý členský stát sdělí Komisi
a)
název a adresu příslušného orgánu či orgánů odpovědných za provádění ustanovení této hlavy;
b)
případně název a adresu subjektů nebo útvarů, kterým příslušný orgán svěřil provádění ustanovení této hlavy.
2. Každý členský stát sdělí Komisi rovněž:
a)
pozdější změny, které se týkají příslušných orgánů a subjektů či útvarů uvedených v odstavci 1;
b)
opatření, která byla přijata k provedení ustanovení této hlavy, pokud mají tato opatření význam pro spolupráci mezi členskými státy podle nařízení (ES) č. 555/2008.
3. Na základě informací sdělených členskými státy Komise vypracuje a bude aktualizovat seznam názvů a adres příslušných orgánů, případně pověřených útvarů a subjektů. Komise tento seznam zveřejní na internetu.
HLAVA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
Sdělování
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byly schopny dodržet lhůty pro sdělování stanovené v tomto nařízení.
2. Členské státy uchovávají informace zaznamenané podle tohoto nařízení po dobu nejméně pěti hospodářských let následujících po hospodářském roce, ve kterém byly zaznamenány.
3. Sděleními požadovanými v tomto nařízení nejsou dotčeny povinnosti členských států stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 357/79 o statistických zjišťováních ploch vinic.
Článek 51
Zjevné omyly
Veškerá sdělení a žádosti předložené členskému státu podle tohoto nařízení mohou být po jejich podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán zjistí zjevné omyly.
Článek 52
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
Sankce podle tohoto nařízení se neuplatní v případě vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu článku 31 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (16).
Článek 53
Zrušení a odkazy
Nařízení (EHS) č. 649/87, (ES) č. 884/2001 a (ES) č. 1282/2001 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze X.
Článek 54
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. srpna 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. května 2009.