SMĚRNICE RADY
ze dne 9. října 1984
o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění hexachlorcyklohexanu
(84/491/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 76/464/EHS[1] ze dne 4. května 1976 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství, a zejména na čl. 6 a 12 této směrnice,
s ohledem na návrh Komise[2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[4],
vzhledem k tomu, že pro účely ochrany vodního prostředí Společenství před znečišťováním některými nebezpečnými látkami zavádí článek 3 směrnice 76/464/EHS systém předem uděleného povolení, které stanoví emisní normy pro vypouštění látek ze seznamu I přílohy uvedené směrnice; že článek 6 uvedené směrnice vyžaduje, aby byly stanoveny mezní hodnoty pro tyto emisní normy a rovněž jakostní cíle pro vodní prostředí ovlivněné vypouštěním těchto látek;
vzhledem k tomu, že hexachlorcyklohexan (dále jen "HCH") je organohalogenová sloučenina uvedená v seznamu I s ohledem na svou toxicitu, perzistenci a bioakumulaci;
vzhledem k tomu, že se od členských států požaduje, aby uplatňovaly mezní hodnoty, s výjimkou případů, kde mohou použít jakostních cílů;
vzhledem k tomu, že z důvodu znečištění přímým vypouštěním HCH do vod, ve značné míře způsobovanému závody, které ho produkují, nakládají s ním a jako vedlejší činnost ho na stejném místě zpracovávají, musí být stanoveny mezní hodnoty pro vypouštění z takových závodů a určeny jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož tyto závody HCH vypouštějí;
vzhledem k tomu, že vliv znečištění z dalších přímých průmyslových zdrojů HCH je rovněž významný; že v případě vypouštění, u něhož není z technických důvodů možné stanovit emisní mezní hodnoty v rámci Společenství, by členské státy měly nezávisle stanovit emisní normy s ohledem na nejlepší dostupné technické prostředky;
vzhledem k tomu, že by členské státy měly zajistit, aby opatření přijatá podle této směrnice nevedla ke zvýšenému znečišťování půdy a ovzduší;
vzhledem k tomu, že by se měl zavést zvláštní postup monitorování umožňující členským státům prokázat, že jakostní cíle jsou dodržovány;
vzhledem k tomu, že za účelem účinného provádění této směrnice by měla být přijata opatření k tomu, aby členské státy monitorovaly vodní prostředí ovlivněné výše uvedeným vypouštěním HCH;
vzhledem k tomu, že je důležité, aby Komise podávala Radě každých pět let zprávy o provádění této směrnice členskými státy;
vzhledem k tomu, že podzemní vody podléhající směrnici 80/68/EHS[5] jsou vyňaty z působnosti této směrnice,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice:
- stanoví podle čl. 6 odst. 1 směrnice 76/464/EHS mezní hodnoty emisních norem uvedených v čl. 2 písm. g) této směrnice pro HCH vypouštěnou z průmyslových závodů,
- stanoví podle čl. 6 odst. 2 směrnice 76/464/EHS jakostní cíle pro HCH ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 4 směrnice 76/464/EHS lhůty ke splnění podmínek obsažených v povoleních udělených příslušnými orgány členských států pro stávající vypouštění,
- stanoví podle čl. 12 odst. 1 směrnice 76/464/EHS referenční metody stanovení umožňující určit koncentraci HCH v odpadních vodách a ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS monitorovací postup,
- vyžaduje od členských států, aby vzájemně spolupracovaly v případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států.
2. Tato směrnice se vztahuje na vody uvedené v článku 1 směrnice 76/464/EHS, s výjimkou podzemních vod.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "HCH" izomery 1,2,3,4,5,6-hexachlorcyklohexanu;
b) "lindanem" produkt obsahující nejméně 99 % -izomeru 1,2,3,4,5,6- hexachlorcyklohexanu;
c) "extrakcí lindanu" oddělení lindanu ze směsi izomerů hexachlorcyklohexanu;
d) "mezními hodnotami" mezní hodnoty uvedené v příloze I;
e) "jakostními cíli" požadavky uvedené v příloze II;
f) "nakládáním s HCH" průmyslový proces zahrnující výrobu nebo používání HCH nebo jakýkoli jiný průmyslový proces, v němž je přítomnost HCH podstatná;;
g) "průmyslovým závodem"závod, ve kterém se nakládá s HCH nebo s látkami, které HCH obsahují;
h) "stávajícím závodem"průmyslový závod, který je v provozu v den oznámení této směrnice;
i) "novým závodem"
- průmyslový závod, v němž se zahájí provoz po dni oznámení této směrnice,
- stávající průmyslový závod, jehož kapacita produkce nebo nakládání s HCH se po dni oznámení této směrnice podstatně zvýší..
Článek 3
1. Mezní hodnoty, lhůty pro jejich splnění a monitorovací postup pro vypouštění jsou stanoveny v příloze I.
2. Mezní hodnoty se obvykle používají v místě, kde odpadní vody obsahující HCH opouštějí průmyslový závod.
Jsou-li odpadní vody obsahující HCH čištěny mimo průmyslový podnik v čistírně odpadních vod určené k odstraňování HCH, mohou dotyčné členské státy povolit použití mezních hodnot v místě, kde se odpadní vody z čistírny odpadních vod vypouštějí.
3. Povolení podle článku 3 směrnice 76/464/EHS musí obsahovat nejméně tak přísná ustanovení, jako jsou ustanovení uvedená v příloze I této směrnice, s výjimkou případů, kdy členský stát splňuje ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS na základě příloh II a IV této směrnice.
Povolení je nutno přezkoumat nejméně každé čtyři roky.
4. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z odstavců 1, 2 a 3 a z ustanovení směrnice 76/464/EHS, mohou členské státy vydat povolení novým závodům jen tehdy, jestliže se podniky řídí normami odpovídajícími nejlepším dostupným technickým prostředkům, pokud je to nezbytné k odstranění znečištění v souladu s článkem 2 uvedené směrnice, nebo aby se předešlo narušení hospodářské soutěže.
Pokud zamýšlená opatření neodpovídají z technických důvodů nejlepším dostupným technickým prostředkům, předloží dotyčný členský stát Komisi, nezávisle na zvolené metodě a před vydáním povolení, zdůvodnění svého postupu.
Komise bez odkladů postoupí tyto důkazy ostatním členským státům a zašle při nejbližší příležitosti všem členským státům zprávu se svým stanoviskem k výjimce uvedené ve druhém pododstavci. Pokud je to nutné, předloží současně Radě příslušné návrhy.
5. Referenční metoda rozboru používaná ke stanovení přítomnosti HCH je uvedena v příloze III bodu 1. Jiné metody mohou být použity za předpokladu, že mez detekce, přesnost a správnost těchto metod jsou alespoň takové, jako u metod stanovených v příloze III bodu 1. Požadovaná přesnost pro měření průtoku při vypouštění je stanovena v příloze III bodu 2.
6. Členské státy zajistí, aby opatření přijatá podle této směrnice nevedla ke zvýšení znečišťování HCH jiných složek životního prostředí, zejména ovzduší a půdy.
Článek 4
Dotyčné členské státy odpovídají za monitorování vodního prostředí, které je zasaženo průmyslovým vypouštěním.
V případě vypouštění, které zasahuje vody více než jednoho členského státu, spolupracují dotyčné členské státy na sladění svých monitorovacích postupů.
Článek 5
1. Komise vypracuje srovnávací hodnocení týkající se provádění této směrnice členskými státy na základě informací, které jí členské státy na žádost v jednotlivých případech poskytnou podle článku 13 směrnice 76/464/EHS. Tyto informace musí obsahovat zejména:
- podrobnosti o povoleních, v nichž jsou stanoveny emisní normy pro vypouštění HCH,
- výsledky soupisu vypouštění HCH do vod uvedených v čl. 1. odst. 2,
- výsledky stanovení vnitrostátní monitorovací sítě zaměřené na koncentraci HCH.
2. Komise zašle Radě srovnávací hodnocení uvedené v odstavci 1 každých pět let, poprvé čtyři roky od oznámení této směrnice.
3. V případě zásadních změn ve vědeckém poznání o toxicitě, perzistenci a akumulaci HCH v živých organismech a sedimentech nebo v případě zdokonalení nejlepších dostupných technických prostředků předloží Komise Radě v případě potřeby příslušné návrhy na zpřísnění mezních hodnot a jakostních cílů nebo na stanovení nových mezních hodnot a dalších jakostních cílů.
Článek 6
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. dubna 1986. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 7
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 9. října 1984.