NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1060/2009
ze dne 16. září 2009
o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ratingové agentury hrají důležitou úlohu na celosvětových bankovních trzích a trzích cenných papírů, protože jejich ratingy používají investoři, příjemci úvěrů, emitenti a vlády jako součást svých informovaných rozhodnutí o investicích a financování. Úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny, životní pojišťovny, zajišťovny, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění mohou tyto ratingy používat jako referenční údaje pro výpočet svých kapitálových požadavků pro účely platební schopnosti nebo pro výpočet rizik plynoucích z jejich investiční činnosti. V důsledku toho mají ratingy značný dopad na fungování trhů a na důvěru investorů a spotřebitelů. Je tedy mimořádně důležité, aby se ratingové činnosti řídily zásadami čestnosti a poctivosti, transparentnosti, odpovědnosti a řádné správy a řízení s cílem zajistit, aby byly výsledné ratingy používané ve Společenství nezávislé, objektivní a odpovídající kvality.
(2)
V současnosti má většina ratingových agentur sídlo mimo Společenství. Většina členských států nereguluje činnost ratingových agentur ani podmínky pro vydávání ratingů. Navzdory jejich značné důležitosti pro fungování finančních trhů jsou ratingové agentury jen v omezených oblastech regulovány právem Společenství, a to zejména směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (4). Kromě toho se ratingových agentur týkají i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (6). Je tedy důležité stanovit pravidla, která zajistí, aby byly všechny ratingy vydávané ratingovými agenturami registrovanými ve Společenství odpovídající kvality a aby byly vydávány ratingovými agenturami, jež podléhají přísným požadavkům. Komise bude pokračovat ve spolupráci s mezinárodními partnery směřující ke sbližování pravidel pro ratingové agentury. Mělo by být možné vyjmout některé centrální banky vydávající ratingy z působnosti tohoto nařízení za podmínky, že splňují příslušné použitelné podmínky, které zajišťují nezávislost, čestnost a poctivost jejich ratingových činností a které jsou stejně přísné jako požadavky stanovené tímto nařízením.
(3)
Toto nařízení by nemělo vytvářet obecnou povinnost, aby se finanční nástroje nebo finanční závazky hodnotily ratingem podle tohoto nařízení. Zejména by se subjektům kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve smyslu směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (7) a institucím zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (8) neměla ukládat povinnost investovat pouze do finančních nástrojů, které jsou hodnoceny ratingem podle tohoto nařízení.
(4)
Toto nařízení by nemělo vytvářet obecnou povinnost, aby finanční instituce nebo investoři investovali pouze do cenných papírů, pro něž byl prospekt zveřejněn v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování (9) a s nařízením Komise (ES) č. 809/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se provádí směrnice 2003/71/ES, pokud jde o údaje obsažené v prospektech, úpravu prospektů, uvádění údajů ve formě odkazu, zveřejňování prospektů a šíření inzerátů (10), a které jsou hodnoceny ratingem podle tohoto nařízení. Toto nařízení by rovněž nemělo požadovat, aby emitenti, předkladatelé nabídek nebo osoby žádající o povolení obchodovat na regulovaném trhu obdrželi ratingy pro cenné papíry, které podléhají povinnosti zveřejnit prospekt podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004.
(5)
Prospekt zveřejněný podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004 by měl obsahovat jasné a podstatné informace o tom, zda rating příslušných cenných papírů byl vydán ratingovou agenturou usazenou ve Společenství a registrovanou podle tohoto nařízení. Toto nařízení by však nemělo bránit osobám odpovědným za zveřejnění prospektu podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004, aby do prospektu zahrnuly důležité informace, včetně ratingů vydaných ve třetích zemích a souvisejících informací.
(6)
Kromě vydávání ratingů a výkonu ratingových činností by ratingové agentury měly mít rovněž možnost vykonávat v rámci svého podnikání i doplňkové činnosti. Výkon doplňkových činností by neměl ohrožovat nezávislost ani čestnost a poctivost jejich ratingových činností.
(7)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na ratingy vydávané ratingovými agenturami registrovanými ve Společenství. Hlavním cílem tohoto nařízení je chránit stabilitu finančních trhů a investory. Úvěrová ohodnocení (credit scores), systémy pro úvěrové ohodnocení (credit scoring) a podobné typy hodnocení spojené s povinnostmi vyplývajícími ze spotřebitelských, obchodních nebo průmyslových vztahů by neměly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(8)
Ratingové agentury by měly dobrovolně uplatňovat kodex „Základní pravidla jednání ratingových agentur“ vydaný Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (Code of Conduct Fundamentals for Credit Rating Agencies) (dále jen „kodex IOSCO“). V roce 2006 byl ve sdělení Komise o ratingových agenturách (11) vyzván Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (dále jen „výbor regulátorů“) zřízený rozhodnutím Komise 2009/77/ES (12), aby sledoval dodržování kodexu IOSCO a každoročně předkládal Komisi zprávu.
(9)
Na zasedání ve dnech 13. a 14. března 2008 schválila Evropská rada soubor závěrů, kterými reagovala na hlavní slabá místa zjištěná ve finančním systému. Jedním z cílů bylo zlepšit fungování trhu a motivačních struktur, včetně úlohy ratingových agentur.
(10)
Má se za to, že se ratingovým agenturám nejprve nepodařilo včas ve svých ratinzích zohlednit zhoršující se tržní podmínky a dále že se jim v době, kdy se již krize trhu prohlubovala, nepodařilo své ratingy této situaci včas uzpůsobit. Tato selhání lze nejlépe napravit opatřeními týkajícími se střetu zájmů, kvality ratingů, transparentnosti a vnitřního řízení ratingových agentur a dohledem nad jejich činností. Uživatelé ratingů by neměli slepě spoléhat na ratingy, ale měli by se co nejvíce snažit provádět vlastní analýzu a k využívání ratingů vždy přistupovat s přiměřenou náležitou opatrností.
(11)
Je nutné stanovit společný rámec pravidel pro zvýšení kvality ratingů, zejména kvality ratingů, které využívají finanční instituce a osoby regulované harmonizovanými pravidly Společenství. Při neexistenci tohoto společného rámce hrozí, že by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by mělo přímý negativní dopad na dobré fungování vnitřního trhu a vedlo by to k vytváření překážek na vnitřním trhu, protože by se ratingové agentury vydávající ratingy pro použití finančními institucemi ve Společenství řídily v různých členských státech různými pravidly. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na kvalitu ratingů vést k různé úrovni ochrany investorů a spotřebitelů. Uživatelé by dále měli mít možnost srovnání ratingů vydaných ve Společenství s ratingy vydanými v mezinárodním měřítku.
(12)
Toto nařízení by nemělo ovlivnit využívání ratingů jinými osobami, než jsou osoby, na něž se odkazuje v tomto nařízení.
(13)
Je žádoucí, aby ratingy vydané ve třetích zemích mohly být použity pro regulatorní účely ve Společenství za předpokladu, že splňují požadavky, které jsou stejně přísné jako požadavky stanovené v tomto nařízení. Toto nařízení zavádí režim přejímání, který umožní, aby ratingové agentury usazené ve Společenství a registrované v souladu s jeho ustanoveními přejaly ratingy vydané ve třetích zemích. Při přejímání ratingu vydaného ve třetí zemi by ratingová agentura měla rozhodnout, zda ratingové činnosti vedoucí k vydání tohoto ratingu splňují požadavky na vydání ratingů, které jsou stejně přísné jako požadavky stanovené v tomto nařízení a dosahují stejného cíle a účinků v praxi, a měla by tyto činnosti průběžně sledovat.
(14)
S cílem reagovat na obavy, že neexistence sídla ve Společenství může představovat vážnou překážku účinného dohledu v nejlepším zájmu finančních trhů ve Společenství, by měl být režim přejímání zaveden pro ratingové agentury, které jsou propojené s ratingovými agenturami usazenými ve Společenství nebo s těmito agenturami úzce spolupracují. Přesto může být v určitých případech nutné přizpůsobit požadavek fyzické přítomnosti ve Společenství, zejména pokud jde o menší ratingové agentury ze třetích zemí, které nemají zastoupení ani pobočku ve Společenství. Pro tyto ratingové agentury by proto měl být zaveden zvláštní režim certifikace, pokud tyto agentury nejsou ze systémového hlediska důležité pro finanční stabilitu nebo řádné fungování finančních trhů jednoho nebo více členských států.
(15)
Certifikace by měla být možná poté, co Komise stanoví, že právní rámec a rámec dohledu třetí země je rovnocenný s požadavky tohoto nařízení. Stanovený mechanismus pro zjišťování rovnocennosti by neměl automaticky umožňovat přístup do Společenství, ale měl by kvalifikovaným ratingovým agenturám ze třetích zemí poskytovat možnost, aby byly posuzovány na základě každého jednotlivého případu a aby byly osvobozeny od některých organizačních požadavků kladených na ratingové agentury působící ve Společenství, včetně požadavku fyzické přítomnosti ve Společenství.
(16)
Toto nařízení by mělo rovněž vyžadovat, aby ratingová agentura ze třetí země splňovala kritéria, která jsou obecnými předpoklady pro čestnost a poctivost jejích ratingových činností, s cílem předcházet zásahům do obsahu ratingů ze strany příslušných orgánů a jiných orgánů veřejné správy dané třetí země a stanovit odpovídající pravidla pro střet zájmů, pravidelné střídání ratingových analytiků a pravidelné a průběžné uveřejňování údajů.
(17)
Dalším důležitým předpokladem pro řádný režim přejímání a systém rovnocennosti je existence řádných dohod o spolupráci mezi příslušnými orgány domovských členských států a orgány, které jsou příslušné pro ratingové agentury v třetí zemi.
(18)
Ratingová agentura, která přejala ratingy vydané ve třetí zemi, by měla být plně a bezpodmínečně odpovědná za tyto přejaté ratingy a za splnění příslušných podmínek uvedených v tomto nařízení.
(19)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na ratingy, které agentura zpracuje na základě individuální objednávky a poskytne výhradně osobě, jež si jejich zpracování objednala, a které nejsou určeny k uveřejnění nebo distribuci na základě předplatného.
(20)
Investiční výzkum, investiční doporučení a další názory na hodnotu nebo cenu určitého finančního nástroje nebo finančního závazku by neměly být považovány za rating.
(21)
Nevyžádaný rating, tedy rating, jehož zpracování nebylo zahájeno na žádost emitenta nebo hodnocené osoby, by měl být jako nevyžádaný jasně označen a měl by být vhodnými prostředky odlišen od vyžádaných ratingů.
(22)
Aby zabránily případnému střetu zájmů, měly by se ratingové agentury ve své podnikatelské činnosti zaměřit na vydávání ratingů. Ratingová agentura by neměla být oprávněna poskytovat konzultační či poradenské služby. Zejména by ratingová agentura neměla připravovat návrhy nebo doporučení týkající se složení strukturovaného finančního nástroje. Na druhou stranu by však ratingové agentury měly mít možnost poskytovat doplňkové služby, jestliže to nevede k vytváření případného střetu zájmů s vydáváním ratingů.
(23)
Ratingové agentury by měly používat metodiky pro vydávání ratingů, které jsou přesné, systematické, kontinuální a podléhají hodnocení založenému na náležitých zkušenostech z minulosti a zpětném testování. Tento požadavek by však neměl být v žádném případě důvodem k tomu, aby do obsahu ratingů nebo metodik zasahovaly příslušné orgány a členské státy. Podobně by požadavkem, aby ratingové agentury přezkoumávaly ratingy alespoň jednou ročně, neměla být dotčena povinnost ratingových agentur ratingy průběžně sledovat a přezkoumávat podle potřeby. Tyto požadavky by neměly být uplatňovány způsobem, který by novým ratingovým agenturám bránil vstoupit na trh.
(24)
Ratingy by měly být pevně podložené a důkladně odůvodněné, aby nedošlo k negativnímu ovlivnění kvality ratingů.
(25)
Ratingové agentury by měly zveřejnit informace o metodikách, modelech a klíčových předpokladech pro vydání ratingu, které při svých ratingových činnostech používají. Míra podrobnosti informací zveřejňovaných o modelech by měla být taková, aby uživatelům ratingů poskytla odpovídající informace pro jejich vlastní hloubkovou analýzu při zvažování, zda jsou tyto ratingy spolehlivé. Zveřejňování informací o modelech by však nemělo vést k vyzrazení citlivých obchodních informací ani by nemělo výrazně bránit inovacím.
(26)
Ratingové agentury by měly zavést odpovídající vnitřní pravidla a postupy pro zaměstnance a další osoby podílející se na procesu vydávání ratingů, aby se zabránilo střetu zájmů, aby se zjistily, odstranily nebo řídily a zveřejnily jakékoli případy střetu zájmů a zajistila se trvalá kvalita, čestnost a poctivost a důslednost procesu vydávání a přezkumu ratingů. Tato pravidla a postupy by měly zejména zahrnovat mechanismy vnitřní kontroly a funkci compliance.
(27)
Ratingové agentury by se měly vyhýbat střetům zájmů a případné střety zájmů, které jsou nevyhnutelné, řídit odpovídajícím způsobem, aby zajistily svou nezávislost. Ratingové agentury by měly včas zveřejňovat informace o střetech zájmů. Dále by měly vést záznamy o všech významných rizicích pro nezávislost ratingové agentury a svých zaměstnanců a dalších osob podílejících se na procesu vydávání ratingů i o uplatňovaných ochranných opatřeních, jejichž cílem je tato rizika zmírnit.
(28)
Ratingová agentura nebo skupina ratingových agentur by měly dodržovat opatření pro řádnou správu a řízení společnosti. Při přijímání svých opatření pro řádnou správu a řízení by ratingová agentura a skupina ratingových agentur měly zohlednit potřebu zajistit poskytování nezávislých a objektivních ratingů odpovídající kvality.
(29)
Aby se zajistila nezávislost procesu vydávání ratingů na obchodních zájmech ratingové agentury jako obchodní společnosti, měly by ratingové agentury zajistit, aby alespoň jedna třetina členů správní nebo dozorčí rady, avšak nejméně dva členové, byli nezávislí ve smyslu bodu 13 oddílu III doporučení Komise 2005/162/ES ze dne 15. února 2005 o úloze nevýkonných členů správní rady nebo členů dozorčí rady a o výborech správní nebo dozorčí rady společností kótovaných na burze (13). Kromě toho musí mít většina vedoucích osob, včetně všech nezávislých členů správní nebo dozorčí rady, dostatečné odborné znalosti v příslušných oblastech finančních služeb. Osoba pověřená výkonem činnosti compliance by měla podávat vedoucím osobám a nezávislým členům správní nebo dozorčí rady pravidelné zprávy o plnění svých úkolů.
(30)
Aby se zabránilo střetům zájmů, nemělo by odměňování nezávislých členů správní nebo dozorčí rady záviset na obchodních výsledcích ratingové agentury.
(31)
Ratingová agentura by měla pro svou ratingovou činnost vyčlenit dostatečný počet zaměstnanců s odpovídajícími znalostmi a zkušenostmi. Zejména by ratingová agentura měla zajistit, aby byly zajištěny dostatečné lidské a finanční zdroje na vydávání, sledování a aktualizaci ratingů.
(32)
Ve snaze zohlednit zvláštní podmínky ratingových agentur s méně než 50 zaměstnanci by měly mít příslušné orgány možnost tyto ratingové agentury zprostit některých povinností stanovených tímto nařízením, pokud jde o úlohu nezávislých členů správní nebo dozorčí rady, funkci compliance a mechanismus pravidelného střídání, mohou-li tyto ratingové agentury prokázat, že splňují zvláštní podmínky. Příslušné orgány by především měly posoudit, zda velikost ratingové agentury nebyla určena tak, aby se ratingová agentura nebo skupina ratingových agentur vyhnula plnění požadavků stanovených tímto nařízením. Uplatňování této výjimky příslušnými orgány členských států by mělo probíhat takovým způsobem, aby se zamezilo riziku tříštění vnitřního trhu a aby se zabezpečilo jednotné uplatňování práva Společenství.
(33)
Dlouhodobé vztahy s týmiž hodnocenými osobami nebo se s nimi spřízněnými třetími osobami by mohly ohrozit nezávislost ratingových analytiků a osob, které ratingy schvalují. Proto by mělo docházet ke vhodné rotaci těchto analytiků a osob, která by měla zajistit postupnou obměnu analytických týmů a ratingových výborů.
(34)
Ratingové agentury by měly zajistit řádné vedení, aktualizaci a pravidelné komplexní přezkoumávání metodik, modelů a klíčových předpokladů pro vydání ratingu, například matematických, korelačních a dalších předpokladů používaných pro stanovení ratingů a dále to, aby byl jejich popis zveřejňován způsobem, který umožní komplexní přezkoumání. Jestliže nedostatek spolehlivých dat nebo složitost struktury nového typu finančního nástroje, zejména u strukturovaných finančních nástrojů, vede k pochybnostem, zda je ratingová agentura schopna zpracovat důvěryhodný rating, neměla by ratingová agentura rating vydat nebo by měla již vydaný rating stáhnout. Změny kvality dostupných informací pro sledování již vydaného ratingu by měly být zveřejňovány spolu s tímto přezkumem a případně by měla být provedena revize ratingu.
(35)
Aby se zajistila kvalita ratingů, měla by ratingová agentura přijmout opatření pro zajištění spolehlivosti informací, které při ratingu používá. Za tímto účelem může ratingová agentura mimo jiné spoléhat na nezávisle auditované účetní závěrky a veřejně dostupné informace, ověření jiným uznávaným poskytovatelem služeb, vlastní přezkoumání náhodně vybraných vzorků obdržených informací nebo na smluvní ujednání, která jasně stanoví odpovědnost hodnocené osoby nebo jeho spřízněné třetí osoby, jsou-li informace poskytnuté podle smlouvy vědomě nepravdivé nebo zavádějící nebo jestliže hodnocená osoba nebo s ní spřízněná třetí osoba nepřistupují k přesnosti informací s přiměřenou náležitou péčí, jak je stanoveno v podmínkách smlouvy.
(36)
Tímto nařízením není dotčena povinnost ratingových agentur chránit právo na soukromí fyzických osob při zpracování osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (14).
(37)
Je nezbytné, aby ratingové agentury stanovily řádné postupy pro pravidelné přezkoumávání metodik, modelů a klíčových předpokladů pro vydání ratingu používaných ratingovou agenturou, aby se do nich odpovídajícím způsobem promítaly měnící se podmínky na trzích podkladových aktiv. S cílem zajistit transparentnost by měly být zveřejněny veškeré podstatné změny metodik a praxe, postupů a procesů ratingových agentur ještě předtím, než nabudou účinnosti, pokud mimořádné tržní podmínky nevyžadují okamžitou změnu ratingu.
(38)
Ratingová agentura by měla vhodným způsobem upozorňovat na rizika, včetně uvedení analýzy citlivosti příslušných předpokladů. Tato analýza by měla vysvětlit, jak mohou různé události na trhu, které způsobují pohyby parametrů zabudovaných do modelu, ovlivnit změny ratingů (například volatilita). Ratingová agentura by měla zajistit, aby byly údaje o historických podílech selhání u jejích ratingových kategorií ověřitelné a měřitelné a aby představovaly pro zájemce dostatečný základ pro porozumění historické výkonnosti každé ratingové kategorie a toho, zda a jak se ratingové kategorie mění. Je-li s ohledem na povahu ratingu nebo jiné okolnosti historický podíl selhání nevhodný, statisticky neplatný nebo by jinak mohl uvést uživatele ratingu v omyl, měla by ratingová agentura podat vhodná vysvětlení. Tyto informace by měly být v maximální možné míře srovnatelné se současnými obvyklými vzory používanými v tomto odvětví, aby investorům pomohly při srovnávání výkonnosti různých ratingových agentur.
(39)
Aby se zvýšila transparentnost ratingů a přispělo k ochraně investorů, měl by výbor regulátorů vést centrální archiv, kde by byly ukládány informace o minulých výsledcích ratingové činnosti jednotlivých ratingových agentur a informace o ratinzích vydaných v minulosti. Ratingové agentury by měly dodávat informace do tohoto archivu ve standardizované podobě. Výbor regulátorů by měl tyto informace zpřístupnit veřejnosti a zveřejňovat každoročně souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.
(40)
Za určitých okolností mohou mít strukturované finanční nástroje jiné dopady než tradiční podnikové dluhové nástroje. Pro investory by mohlo být zavádějící, kdyby se pro oba typy nástrojů používaly stejné ratingové kategorie bez dalšího vysvětlení. Ratingové agentury by měly hrát důležitou úlohu při zvyšování povědomí uživatelů ratingu o specifikách strukturovaných finančních produktů oproti tradičním produktům. Ratingové agentury by tedy měly zřetelně rozlišovat mezi ratingovými kategoriemi používanými pro hodnocení strukturovaných finančních nástrojů na jedné straně a ratingovými kategoriemi používanými pro jiné finanční nástroje nebo finanční závazky na straně druhé tím způsobem, že ratingové kategorii přiřadí odpovídající symbol.
(41)
Ratingové agentury by měly přijmout opatření, aby zabránily situacím, kdy emitenti požádají o předběžné ratingové hodnocení dotčeného strukturovaného finančního nástroje více ratingových agentur, aby zjistili, která ratingová agentura nabízí nejlepší rating navrhovaného nástroje. Této praxi by se měli vyhýbat i emitenti.
(42)
Ratingová agentura by měla vést záznamy o metodice ratingů a pravidelně aktualizovat její změny a také vést záznamy o důležitých prvcích výměny informací mezi ratingovým analytikem a hodnocenou osobou nebo s ní spřízněnými třetími osobami.
(43)
Aby se zajistila vysoká úroveň důvěry investorů a spotřebitelů ve vnitřní trh, měly by ratingové agentury, které vydávají ratingy ve Společenství, podléhat registraci. Tato registrace je základním předpokladem k tomu, aby ratingové agentury mohly vydávat ratingy určené k použití pro regulatorní účely ve Společenství. Je tedy nezbytné stanovit harmonizované podmínky a postup vydání, pozastavení a zrušení takové registrace.
(44)
Toto nařízení by nemělo nahrazovat zavedený proces uznávání externích ratingových agentur v souladu se směrnicí 2006/48/ES. Externí ratingové agentury již uznané ve Společenství by měly požádat o registraci podle tohoto nařízení.
(45)
Ratingová agentura registrovaná příslušným orgánem příslušného členského státu by měla mít možnost vydávat ratingy v rámci celého Společenství. Je tedy nezbytné zavést jednotný registrační postup pro všechny ratingové agentury, který je platný v celém Společenství. Registrace ratingové agentury by měla nabýt účinku, jakmile rozhodnutí o registraci vydané příslušným orgánem domovského členského státu nabylo účinnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
(46)
Pro předkládání žádostí o registraci je nutné zřídit jediné místo pro příjem. Žádosti o registraci by měl přijímat výbor regulátorů, který by poté měl účinně informovat příslušné orgány všech členských států. Výbor regulátorů by měl rovněž příslušnému orgánu domovského členského státu poskytovat doporučení ohledně úplnosti podávané žádosti. Zkoumání žádostí o registraci by ale mělo probíhat na vnitrostátní úrovni a měl by se jím zabývat příslušný orgán. Aby bylo možné účinně vyřizovat agendu ratingových agentur, měly by příslušné orgány vytvořit operativní síť (kolegium) podporovanou efektivní IT infrastrukturou. Výbor regulátorů by měl zřídit podvýbor specializující se na oblast ratingu ve všech kategoriích aktiv hodnocených ratingovými agenturami.
(47)
Některé ratingové agentury se skládají z několika právnických osob, které společně tvoří skupinu ratingových agentur. Při registraci každé ratingové agentury, která je součástí takové skupiny, by měly příslušné orgány dotčených členských států koordinovat posuzování žádostí předložených ratingovými agenturami, které patří do stejné skupiny, jakož i rozhodování o udělení registrace. Mělo by však být možné zamítnout žádost o registraci ratingové agentuře v rámci skupiny ratingových agentur, jestliže tato ratingová agentura nesplňuje požadavky pro registraci, přestože další členové této skupiny všechny požadavky pro registraci podle tohoto nařízení splňují. Vzhledem k tomu, že kolegium by nemělo mít pravomoc vydávat právně závazná rozhodnutí, měl by každý z příslušných orgánů v domovských členských státech členů skupiny ratingových agentur vydat individuální rozhodnutí ve vztahu k ratingové agentuře, která je usazena na území daného členského státu.
(48)
Kolegium by mělo být účelnou platformou pro výměnu informací v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány, koordinaci jejich činností a opatření dohledu nezbytných pro účinný dohled nad ratingovými agenturami. Zejména by kolegium mělo usnadňovat sledování toho, zda jsou plněny podmínky pro přejímání ratingů vydaných ve třetích zemích, certifikaci, ujednání o outsourcingu a výjimky stanovené v tomto nařízení. Činnosti kolegia by měly přispívat k harmonizovanému uplatňování pravidel stanovených v tomto nařízení a ke sbližování postupů v oblasti dohledu.
(49)
V zájmu posílení praktické koordinace činností kolegia by si měli členové kolegia zvolit ze svých řad koordinátora. Koordinátor by měl předsedat schůzím kolegia, vypracovávat jeho písemné postupy koordinace a koordinovat jeho kroky. V průběhu registračního procesu by měl koordinátor posoudit potřebu prodloužit dobu pro posouzení žádostí, koordinovat taková posuzování a zajišťovat kontakt s výborem regulátorů.
(50)
V listopadu 2008 zřídila Komise skupinu na vysoké úrovni, která se zabývá budoucí architekturou dohledu nad finančními službami v Evropě, včetně role výboru regulátorů.
(51)
Stávající architektura dohledu by neměla být považována za dlouhodobé řešení dohledu nad ratingovými agenturami. Kolegia příslušných orgánů, od nichž se očekává, že zefektivní spolupráci a konvergenci v oblasti dohledu ve Společenství, jsou významným krokem kupředu, ale nemohou nahradit všechny výhody konsolidovanějšího dohledu nad sektorem ratingových agentur. Krize na mezinárodních finančních trzích jasně ukázala, že je vhodné dále zvážit potřebu rozsáhlých reforem systému regulace a dohledu ve finančním sektoru Společenství. S cílem dosáhnout nezbytné úrovně konvergence a spolupráce v oblasti dohledu ve Společenství a podpořit stabilitu finančního systému, je nezbytně nutné provést další rozsáhlé reformy systému regulace a dohledu ve finančním sektoru Společenství a Komise by v co nejkratší době měla předložit návrh a řádně přitom zohlednit závěry, jež předložila skupina odborníků vedených Jacquesem de Larosièrem dne 25. února 2009. Komise by měla co nejdříve, a v každém případě do 1. července 2010, podat Evropskému parlamentu, Radě a dalším dotčeným orgánům zprávu o všech zjištěních v tomto ohledu a předložit případné legislativní návrhy, které jsou zapotřebí k řešení zjištěných nedostatků, pokud jde o postupy pro koordinaci a spolupráci v oblasti dohledu.
(52)
Za podstatné změny podmínek počáteční registrace ratingové agentury by měly být mimo jiné považovány významné změny v systému přejímání, ujednání o outsourcingu, jakož i otevírání a uzavírání poboček.
(53)
Dohled nad ratingovou agenturou by měl vykonávat příslušný orgán domovského členského státu ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních dotčených členských států prostřednictvím příslušného kolegia a s tím, že by měl být náležitě informován výbor regulátorů.
(54)
Způsobilost příslušného orgánu domovského členského státu a jiných členů daného kolegia posuzovat a sledovat, zda ratingová agentura plní povinnosti stanovené tímto nařízením, by neměla být omezena jakýmikoli ujednáními o outsourcingu, která ratingová agentura uzavřela. Využívá-li ratingová agentura outsourcing, měla by nést odpovědnost za všechny své povinnosti podle tohoto nařízení.
(55)
Aby se udržela vysoká úroveň důvěry investorů a spotřebitelů a aby byl umožněn průběžný dohled nad ratingy vydávanými ve Společenství, měly by být ratingové agentury se sídlem mimo Společenství povinny založit ve Společenství dceřiný podnik, což by umožnilo účinný dohled nad jejich činností ve Společenství a účinné využití režimu přejímání. Měl by být rovněž podporován vstup nových účastníků na trh, na kterém působí ratingové agentury.
(56)
Příslušné orgány by měly mít možnost využívat pravomoci stanovené v tomto nařízení ve vztahu k ratingovým agenturám, osobám účastnícím se ratingových činností, hodnoceným osobám a spřízněným třetím osobám, třetím osobám, na něž ratingové agentury přenesly některé funkce nebo činnosti, a dalším osobám s jinou vazbou na ratingové agentury nebo ratingové činnosti. Mezi tyto osoby by měli patřit akcionáři či společníci nebo členové dozorčí nebo správní rady ratingových agentur a hodnocených osob.
(57)
Ustanoveními tohoto nařízení, která se týkají poplatků souvisejících s dohledem, by neměla být dotčena příslušná ustanovení vnitrostátních právních předpisů upravující poplatky související s dohledem nebo podobné poplatky.
(58)
Je vhodné vytvořit mechanismus, který by zajistil účinné prosazování tohoto nařízení. Příslušné orgány členských států by měly mít k dispozici nezbytné prostředky pro zajištění toho, aby ratingy vydávané ve Společenství byly vydávány v souladu s tímto nařízením. Použití těchto opatření dohledu by mělo být vždy koordinováno v rámci příslušného kolegia. Opatření, jako je zrušení registrace nebo pozastavení používání ratingů pro regulatorní účely, by měla být ukládána pouze tehdy, pokud je možné považovat je za přiměřená významu porušení povinností podle tohoto nařízení. Při výkonu svých pravomocí dohledu by příslušné orgány měly řádně zohlednit zájmy investorů a stabilitu trhu. Jelikož by měla být zachována nezávislost ratingové agentury při vydávání ratingů, neměly by příslušné orgány ani členské státy zasahovat do podstaty ratingů a do metodik, na jejichž základě ratingová agentura své ratingy určuje, aby se zabránilo snížení kvality ratingů. Pokud by ratingová agentura byla vystavena tlaku, měla by o tom uvědomit Komisi a výbor regulátorů. Komise by měla v každém jednotlivém případě posoudit, zda je třeba podniknout další kroky proti dotyčnému členskému státu z důvodu nesplnění povinností podle tohoto nařízení.
(59)
Je žádoucí, aby rozhodování podle tohoto nařízení vycházelo z úzké spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, a rozhodnutí o registraci by proto měla být přijímána na základě dohody. To je nezbytným předpokladem účinného procesu registrace a výkonu dohledu. Rozhodování by mělo být účelné, rychlé a konsensuální.
(60)
Příslušné orgány členských států by měly vzájemně spolupracovat, aby se zajistila účinnost dohledu a zabránilo se duplicitě činností.
(61)
Je také důležité zabezpečit výměnu informací mezi příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad ratingovými agenturami podle tohoto nařízení a příslušnými orgány dohledu nad finančními institucemi, zejména těmi, které odpovídají za obezřetnostní dohled nebo za finanční stabilitu v členských státech.
(62)
Jestliže příslušné orgány členských států jiné než příslušný orgán domovského členského státu zjistí, že registrovaná ratingová agentura, jejíž ratingy jsou používány na území jejich členských států, porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, měly by mít možnost zasáhnout a přijmout vhodná opatření v oblasti dohledu, poté co uvědomí výbor regulátorů a příslušný orgán domovského členského státu a konzultují příslušné kolegium.
(63)
Nestanoví-li toto nařízení zvláštní postup, pokud jde o registraci, certifikaci nebo jejich zrušení, přijímání opatření v oblasti dohledu nebo výkon pravomocí dohledu, měly by se použít vnitrostátní právní předpisy upravující tyto postupy, včetně jazykových režimů, povinnosti mlčenlivosti a zákonných profesních výsad, přičemž práva ratingových agentur a dalších osob podle daných vnitrostátních předpisů by neměla být dotčena.
(64)
Je nutné posílit sbližování pravomocí příslušných orgánů, aby bylo dosaženo rovnocenné míry prosazování pravidel v rámci celého vnitřního trhu.
(65)
Výbor regulátorů by měl zajistit soudržnost při uplatňování tohoto nařízení. Měl by posílit a zprostředkovat spolupráci a koordinaci příslušných orgánů při činnostech dohledu a případně vydávat metodické pokyny. Výbor regulátorů by měl proto vytvořit mechanismus zprostředkování a vzájemného hodnocení, jenž by zajistil jednotný přístup ze strany příslušných orgánů.
(66)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující a měly by se vztahovat přinejmenším na případy hrubého profesního pochybení a nedostatku náležité péče. Členské státy by měly mít možnost stanovit správní nebo trestní sankce. Výbor regulátorů by měl vytvořit metodické pokyny o sbližování postupů týkající se těchto sankcí.
(67)
Při výměně nebo poskytování informací mezi příslušnými orgány, jinými orgány, úřady nebo osobami by měla být dodržována pravidla o předávání osobních údajů stanovená ve směrnici 95/46/ES.
(68)
Toto nařízení by rovněž mělo stanovit pravidla pro výměnu informací s příslušnými orgány ve třetích zemích, zejména s těmi, které odpovídají za dohled nad ratingovými agenturami, jež se podílejí na přejímání ratingů a certifikaci.
(69)
Aniž je dotčeno uplatňování právních předpisů Společenství, měly by být žaloby proti ratingovým agenturám v souvislosti s porušením ustanovení tohoto nařízení vznášeny v souladu s platnými vnitrostátními předpisy upravujícími občanskoprávní odpovědnost.
(70)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (15).
(71)
Zejména je třeba, s ohledem na mezinárodní vývoj, zmocnit Komisi ke změnám příloh I a II, které stanoví konkrétní kritéria, podle nichž se posuzuje dodržování povinností ratingové agentury týkajících se vnitřní organizace, výkonu činnosti, pravidel pro zaměstnance, prezentace ratingů a uveřejňování údajů, a ke stanovení nebo změnám kritérií pro určení rovnocennosti právního rámce třetích zemí v oblasti regulace a dohledu s ustanoveními tohoto nařízení. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(72)
S cílem zohlednit další vývoj na finančních trzích by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, v níž posoudí uplatňování tohoto nařízení, zejména spoléhání se na ratingy pro regulatorní účely a přiměřenost odměny vyplácené hodnocenou osobou ratingové agentuře. Na základě tohoto posouzení by Komise měla předložit vhodné legislativní návrhy.
(73)
Komise by Evropskému parlamentu a Radě měla rovněž předložit zprávu, v níž posoudí pobídky pro emitenty, aby pro určitou část svých ratingů využívali ratingové agentury usazené ve Společenství, možné alternativy k obchodnímu modelu „rating placený emitentem“, včetně zřízení veřejné ratingové agentury Společenství, a sbližování vnitrostátních pravidel týkajících se porušování ustanovení tohoto nařízení. Na základě tohoto posouzení by Komise měla předložit vhodné legislativní návrhy.
(74)
Komise by Evropskému parlamentu a Radě měla také předložit zprávu, v níž posoudí vývoj rámce regulace a dohledu pro ratingové agentury ve třetích zemích a dopady tohoto vývoje a přechodných ustanovení uvedených v tomto nařízení na stabilitu finančních trhů ve Společenství.
(75)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů na základě vytvoření společného rámce, pokud jde o kvalitu ratingů, které jsou vydávány na vnitřním trhu, nemůže být s ohledem na stávající nedostatečnou vnitrostátní právní úpravu v této oblasti a skutečnost, že většina stávajících ratingových agentur je usazena mimo Společenství, uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí společný regulatorní přístup k posílení čestnosti a poctivosti, transparentnosti, odpovědnosti, řádné správy a řízení a spolehlivosti ratingových činností, přispívá ke kvalitě ratingů vydávaných ve Společenství, a tím i k hladkému fungování vnitřního trhu při současném dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Stanoví podmínky pro vydávání ratingů a pravidla organizace a jednání ratingových agentur s cílem podpořit jejich nezávislost a vyhnout se střetu zájmů.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ratingy vydávané ratingovými agenturami registrovanými ve Společenství, které se uveřejňují nebo distribuují na základě předplatného.
2. Toto nařízení se nevztahuje na
a)
soukromé ratingy, které jsou zpracovány na základě individuální objednávky a poskytnuty výhradně osobě, jež si jejich zpracování objednala, a které nejsou určeny ke uveřejnění nebo distribuci na základě předplatného;
b)
úvěrová ohodnocení (credit scores), systémy úvěrového ohodnocení (credit scoring) nebo podobné typy hodnocení spojené se závazky vyplývajícími ze spotřebitelských, obchodních nebo dodavatelsko odběratelských vztahů;
c)
ratingy vypracované exportními úvěrovými agenturami v souladu s částí 1 bodem 1.3 přílohy VI směrnice 2006/48/ES nebo
d)
ratingy vypracované centrálními bankami, které
i)
nejsou placeny hodnocenou osobou,
ii)
se neuveřejňují,
iii)
jsou vydávány v souladu se zásadami, standardy a postupy zajišťujícími odpovídající čestnost a poctivost a nezávislost ratingových činností, jak stanoví toto nařízení, a
iv)
se nevztahují na finanční nástroje vydané příslušnými členskými státy těchto centrálních bank.
3. Předpokladem pro uznání ratingové agentury za externí ratingovou agenturu (ECAI) ve smyslu části 2 přílohy VI směrnice 2006/48/ES je, že ratingová agentura požádá o registraci podle tohoto nařízení, ledaže vydává pouze ratingy uvedené v odstavci 2.
4. S cílem zajistit jednotné uplatňování odst. 2 písm. d) může Komise na žádost členského státu regulativním postupem podle čl. 38 odst. 3 a v souladu s odst. 2 písm. d) tohoto článku přijmout rozhodnutí, že centrální banka splňuje podmínky uvedeného písmene, a že jsou tedy její ratingy vyňaty z působnosti tohoto nařízení.
Komise na svých internetových stránkách zveřejní seznam centrálních bank, které splňují podmínky odst. 2 písm. d) tohoto článku.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí
a)
„ratingem“ posouzení bonity osoby, dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru, prioritní akcie nebo jiného finančního nástroje, nebo emitenta tohoto dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru, prioritní akcie nebo jiného finančního nástroje, které se vydává za použití zavedeného a definovaného systému ratingových kategorií;
b)
„ratingovou agenturou“ právnická osoba, jejíž podnikatelská činnost zahrnuje vydávání ratingů;
c)
„domovským členským státem“ členský stát, ve kterém má ratingová agentura sídlo;
d)
„ratingovým analytikem“ osoba, která vykonává analytické funkce nezbytné pro vydání ratingu;
e)
„vedoucím ratingovým analytikem“ osoba, která nese hlavní odpovědnost za vypracování ratingu nebo za komunikaci s emitentem, pokud jde o konkrétní rating nebo obecně rating finančního nástroje vydaného tímto emitentem, a případně také za vypracování doporučení týkajících se tohoto ratingu a určených pro ratingový výbor;
f)
„hodnocenou osobou“ právnická osoba, jejíž bonita je ratingem přímo nebo nepřímo hodnocena, bez ohledu na to, zda si rating vyžádala sama, či nikoliv nebo zda za účelem ratingu poskytla informace, či nikoliv;
g)
„regulatorním účelem“ použití ratingů ke zvláštnímu účelu dosažení souladu s právními předpisy Společenství, jak jsou provedeny vnitrostátními právními předpisy členských států;
h)
„ratingovou kategorií“ ratingový symbol, například symbol v podobě písmen nebo číselný symbol, který může být doplněn dodatečnými identifikačními znaky, který se používá v ratingu pro vyjádření relativní míry rizika nebo pro rozlišení různých rizikových parametrů u různých typů hodnocených osob, emitentů a finančních nástrojů nebo jiných aktiv;
i)
„spřízněnou třetí osobou“ původce (originator), aranžér emise, sponzor, obsluhovatel (servicer) nebo jakákoli jiná třetí osoba, která vyvíjí součinnost s ratingovou agenturou jménem hodnocené osoby, včetně jakékoli osoby přímo nebo nepřímo s hodnocenou osobou spojené prostřednictvím kontroly;
j)
„kontrolou“ vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem ve smyslu článku 1 směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 o konsolidovaných účetních závěrkách (16) anebo úzké propojení mezi jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobou a podnikem;
k)
„finančním nástrojem“ nástroj uvedený v oddílu C přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (17);
l)
„strukturovaným finančním nástrojem“ finanční nástroj nebo jiná aktiva vyplývající ze sekuritizační transakce nebo systému transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 36 směrnice 2006/48/ES;
m)
„skupinou ratingových agentur“ skupina podniků usazených ve Společenství, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných podniků ve smyslu článků 1 a 2 směrnice 83/349/EHS, jakož i podniků navzájem propojených vztahem ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS, jejichž činnost zahrnuje vydávání ratingů. Pro účely čl. 4 odst. 3 písm. a) zahrnuje skupina ratingových agentur také ratingové agentury usazené ve třetích zemích;
n)
„vedoucí osobou nebo osobami“ osoba nebo osoby, které skutečně řídí činnost ratingové agentury, a člen nebo členové její správní nebo dozorčí rady;
o)
„ratingovými činnostmi“ analýza dat a informací a vyhodnocování, schvalování, vydávání a přezkum ratingů.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) se za ratingy nepovažují
a)
doporučení ve smyslu čl. 1 bodu 3 směrnice Komise 2003/125/ES (18);
b)
investiční výzkum ve smyslu čl. 24 odst. 1 směrnice 2006/73/ES (19) a další formy obecných doporučení typu „koupit“, „prodat“ nebo „držet“ týkající se transakcí s finančními nástroji nebo finančními závazky nebo
c)
názory na hodnotu finančního nástroje nebo finančního závazku.
Článek 4
Použití ratingů
1. Úvěrové instituce ve smyslu směrnice 2006/48/ES, investiční podniky ve smyslu směrnice 2004/39/ES, pojišťovny v oblasti působnosti první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (20), pojišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (21), zajišťovny ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (22), subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve smyslu směrnice 85/611/EHS a instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice 2003/41/ES mohou používat k regulatorním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými ve Společenství a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
Pokud prospekt zveřejněný podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004 obsahuje odkaz na rating nebo ratingy, zajistí emitent, předkladatel nabídky nebo osoba žádající o přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, aby byla v prospektu uvedena také jasná a výrazná informace o tom, zda ratingy vydala ratingová agentura usazená ve Společenství a registrovaná podle tohoto nařízení.
2. Má se za to, že ratingová agentura usazená ve Společenství a registrovaná v souladu s tímto nařízením rating vydala, jestliže byl rating uveřejněn na internetových stránkách ratingové agentury nebo byl uveřejněn jiným způsobem nebo jestliže byl distribuován na základě předplatného a prezentován a uveřejněn v souladu s povinnostmi podle článku 10, s jasným označením přejatého ratingu podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Ratingová agentura usazená ve Společenství a registrovaná v souladu s tímto nařízením může přejmout rating vydaný ve třetí zemi, pouze pokud ratingové činnosti vedoucí k vydání tohoto ratingu splňují tyto podmínky:
a)
ratingové činnosti vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonává zcela nebo zčásti přejímající ratingová agentura nebo ratingové agentury patřící do stejné skupiny;
b)
ratingová agentura ověřila a může příslušnému orgánu domovského členského státu průběžně prokazovat, že ratingové činnosti vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12;
c)
není omezena schopnost příslušného orgánu domovského členského státu přejímající ratingové agentury nebo kolegia příslušných orgánů uvedeného v článku 29 (dále jen „kolegium“) posuzovat a sledovat, zda ratingová agentura usazená ve třetí zemi plní požadavky stanovené v písmenu b);
d)
ratingová agentura poskytne na žádost příslušného orgánu domovského členského státu všechny informace nezbytné k tomu, aby mohl příslušný orgán průběžně sledovat plnění požadavků stanovených v tomto nařízení;
e)
existuje objektivní důvod k tomu, aby byl rating vypracován ve třetí zemi;
f)
ratingová agentura usazená ve třetí zemi má v této třetí zemi povolení nebo registraci a podléhá tam dohledu;
g)
regulatorní režim třetí země brání příslušným orgánům a dalším orgánům veřejné správy dané třetí země, aby zasahovaly do obsahu ratingů a metodik, a
h)
existují odpovídající ujednání o spolupráci mezi příslušným orgánem domovského členského státu přejímající ratingové agentury a obdobným orgánem, který je příslušný pro ratingovou agenturu usazenou ve třetí zemi. Příslušný orgán domovského členského státu zajistí, aby tato ujednání o spolupráci obsahovala alespoň
i)
způsob výměny informací mezi dotyčnými příslušnými orgány a
ii)
postupy týkající se koordinace dohledových činností s cílem umožnit příslušnému orgánu domovského členského státu přejímající ratingové agentury průběžně sledovat ratingové činnosti vedoucí k vydání potvrzovaného ratingu.
4. Rating přejatý podle odstavce 3 se považuje za rating vydaný ratingovou agenturou usazenou ve Společenství a registrovanou v souladu s tímto nařízením.
Ratingová agentura usazená ve Společenství a registrovaná v souladu s tímto nařízením nesmí takové přejímání použít s cílem vyhnout se požadavkům tohoto nařízení.
5. Ratingová agentura, která přejala rating vydaný ve třetí zemi v souladu s odstavcem 3, zůstává plně odpovědná za tento rating i za splnění podmínek stanovených ve zmíněném odstavci.
6. Pokud Komise v souladu s čl. 5 odst. 6 uznala rovnocennost právního rámce a rámce dohledu třetí země s požadavky tohoto nařízení a existují-li ujednání o spolupráci podle čl. 5 odst. 7, není ratingová agentura přejímající ratingy vydané v dané třetí zemi nadále povinna ověřovat, popřípadě prokazovat, že je splněna podmínka stanovená v odst. 3 písm. g) tohoto článku.
Článek 5
Rovnocennost a certifikace na základě rovnocennosti
1. Ratingy osob usazených nebo finančních nástrojů vydaných ve třetích zemích, které vydala ratingová agentura usazená ve třetí zemi, lze ve Společenství používat v souladu s čl. 4 odst. 1, aniž by musely být přejaty podle čl. 4 odst. 3, a to za předpokladu, že
a)
ratingová agentura má v této třetí zemi povolení nebo registraci a podléhá zde dohledu;
b)
Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti v souladu s odstavcem 6 tohoto článku, kterým uznává rovnocennost právního rámce a rámce dohledu dané třetí země s požadavky tohoto nařízení;
c)
existují ujednání o spolupráci podle odstavce 7 tohoto článku;
d)
ratingy vydané danou ratingovou agenturou a její ratingová činnost nejsou systémově významné pro finanční stabilitu či řádné fungování finančních trhů jednoho nebo více členských států a
e)
ratingová agentura získala certifikaci v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2. Ratingová agentura uvedená v odstavci 1 může požádat o certifikaci. Tuto žádost předloží Evropskému výboru regulátorů trhů s cennými papíry (dále jen „výbor regulátorů“) v souladu s příslušnými ustanoveními článku 15. Do pěti pracovních dní od přijetí žádosti o certifikaci zašle výbor regulátorů tuto žádost příslušným orgánům všech členských států, přičemž je vyzve, aby zvážily členství v příslušném kolegiu v souladu s kritérii stanovenými v čl. 29 odst. 3 písm. b). Příslušné orgány, které se rozhodly pro členství v kolegiu, o tom informují výbor regulátorů do deseti pracovních dní od přijetí výzvy od výboru regulátorů. Příslušné orgány, které informovaly výbor regulátorů v souladu s tímto odstavcem, jsou členy kolegia. Do dvaceti pracovních dní od přijetí žádosti o certifikaci vypracuje výbor regulátorů seznam příslušných orgánů, které jsou členy kolegia, a zveřejní jej na svých internetových stránkách. Do deseti pracovních dní od zveřejnění tohoto seznamu zvolí členové kolegia koordinátora v souladu s kritérii stanovenými v čl. 29 odst. 5. Po ustavení kolegia se jeho složení a činnost řídí článkem 29.
3. Žádost o certifikaci se posuzuje postupem podle článku 16. Rozhodnutí o certifikaci vychází z kritérií stanovených v odst. 1 písm. a) až d) tohoto článku.
Rozhodnutí o certifikaci se oznámí a zveřejní v souladu s článkem 18.
4. Ratingová agentura může také zvlášť požádat
a)
v konkrétních případech o udělení výjimky z povinnosti plnit některé nebo všechny požadavky stanovené v oddílu A přílohy I a čl. 7 odst. 4, pokud je schopna prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti činnosti této ratingové agentury a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, nejsou tyto požadavky přiměřené;
b)
o udělení výjimky z požadavku na fyzickou přítomnost ve Společenství, pokud by byl takový požadavek příliš zatěžující a nepřiměřený vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti činnosti této ratingové agentury a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává.
Při posuzování této žádosti zohlední příslušné orgány velikost ratingové agentury, která žádost podala, vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její podnikatelské činnosti a vzhledem k povaze a rozsahu ratingů, které vydává, a dopad ratingů vydaných touto ratingovou agenturou na finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů jednoho nebo více členských států. Na základě tohoto posouzení mohou příslušné orgány rozhodnout o udělení výjimky pro ratingovou agenturu.
5. Na vydávání rozhodnutí o výjimce podle odstavce 4 tohoto článku se vztahují příslušná ustanovení a postupy stanovené v článku 16 s výjimkou odst. 7 druhého pododstavce uvedeného článku. Nemohou-li členové příslušného kolegia ani nadále dosáhnout dohody o tom, zda ratingové agentuře výjimku udělit, přijme koordinátor řádně odůvodněné rozhodnutí.
Pro účely certifikace, včetně udělování výjimek, a dohledu plní případně úkoly příslušného orgánu domovského členského státu koordinátor.
6. Komise může přijmout rozhodnutí o rovnocennosti regulativním postupem podle čl. 38 odst. 3, v němž prohlásí, že právní rámec a rámec dohledu třetí země zajišťuje, aby ratingové agentury, které mají povolení nebo registraci v této třetí zemi splňovaly právně závazné požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům vyplývajícím z tohoto nařízení a jejichž plnění v dané třetí zemi podléhá účinnému dohledu a jejich dodržování je v ní účinně vymáháno.
Právní a dohledový rámec třetí země může být považován za rovnocenný tomuto nařízení, pokud tento rámec splňuje alespoň následující podmínky:
a)
ratingové agentury podléhají v této třetí zemi povolení či registraci a je nad nimi průběžně vykonáván účinný dohled a je vymáháno, aby dodržovaly stanovené požadavky;
b)
ratingové agentury v této třetí zemi jsou povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v článcích 6 až 12 a v příloze I, a
c)
regulatorní režim v dané třetí zemi brání orgánům dohledu a dalším orgánům veřejné správy dané třetí země, aby zasahovaly do obsahu ratingů a metodik.
Komise dále upřesní nebo upraví kritéria stanovená v druhém pododstavci písm. a) až c) s cílem zohlednit vývoj na finančních trzích. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 38 odst. 2.
7. Koordinátor vypracuje ujednání o spolupráci s dotčenými příslušnými orgány třetích zemí, jejichž právní a dohledový rámec byl shledán rovnocenným s tímto nařízením v souladu s odstavcem 6. V těchto ujednáních se stanoví alespoň:
a)
způsob výměny informací mezi dotyčnými příslušnými orgány a
b)
postupy koordinace dohledu.
Výbor regulátorů koordinuje vypracování ujednání o spolupráci mezi příslušnými orgány členských států a dotčenými příslušnými orgány třetích zemí, jejichž právní rámec a rámec dohledu byl shledán rovnocenným s tímto nařízením v souladu s odstavcem 6.
8. Na certifikované ratingové agentury a na jimi vydávané ratingy se použijí obdobně články 20, 24 a 25.
HLAVA II
VYDÁVÁNÍ RATINGŮ
Článek 6
Nezávislost a předcházení střetu zájmů
1. Ratingová agentura přijme veškerá nezbytná opatření pro zajištění toho, že vydávání ratingů není ovlivněno žádným stávajícím nebo potenciálním střetem zájmů nebo obchodním vztahem ratingové agentury, která rating vydává, jejích řídících pracovníků, ratingových analytiků, zaměstnanců, jiných fyzických osob, které poskytují služby pro ratingovou agenturu nebo podle jejích příkazů, nebo jakékoli osoby s agenturou přímo či nepřímo spojené prostřednictvím kontroly.
2. Pro zajištění souladu s odstavcem 1 musí ratingová agentura splnit požadavky stanovené v oddílech A a B přílohy I.
3. Příslušný orgán domovského členského státu může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v bodech 2, 5 a 6 oddílu A přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud
a)
má ratingová agentura méně než 50 zaměstnanců;
b)
ratingová agentura zavedla opatření a postupy, zejména mechanismy vnitřní kontroly, pravidla pro oznamování a opatření zajišťující nezávislost ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy, čímž je zajištěno účinné dosahování cílů tohoto nařízení, a
c)
velikost ratingové agentury není vytvořena tak, aby se ratingová agentura nebo skupina ratingových agentur vyhnula plnění požadavků stanovených tímto nařízením.
V případě skupiny ratingových agentur příslušné orgány zajistí, aby alespoň jedné ratingové agentuře ve skupině nebyla udělena výjimka z plnění požadavků stanovených v bodech 2, 5 a 6 oddílu A přílohy I a v čl. 7 odst. 4.
Článek 7
Ratingoví analytici, zaměstnanci a další osoby účastnící se vydávání ratingů
1. Ratingová agentura zajistí, aby ratingoví analytici, její zaměstnanci a jiné fyzické osoby, které poskytují služby pro ratingovou agenturu nebo podle jejích příkazů, kteří se podílejí na výkonu ratingových činností, měli odpovídající znalosti a zkušenosti pro jim přidělované úkoly.
2. Ratingová agentura zajistí, aby osoby uvedené v odstavci 1 nesměly vyvolat a ani se účastnit jednání o poplatcích nebo platbách s jakoukoli hodnocenou osobou, spřízněnou třetí osobou nebo jakoukoli osobou přímo či nepřímo spojenou s hodnocenou osobou prostřednictvím kontroly.
3. Ratingová agentura zajistí, aby osoby uvedené v odstavci 1 splňovaly požadavky stanovené v oddíle C přílohy I.
4. Ratingová agentura zavede vhodný mechanismus postupného pravidelného střídání ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy ve smyslu oddílu C přílohy I. Pravidelné střídání probíhá ve fázích, přičemž jsou obměňováni jednotlivci, nikoli celý tým.
5. Odměňování a ohodnocení výkonu ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy nesmí být závislé na výši výnosu, který ratingová agentura získá od hodnocených osob nebo spřízněných třetích osob.
Článek 8
Metodiky, modely a klíčové předpoklady pro vydávání ratingů
1. Ratingová agentura uveřejňuje metodiky, modely a klíčové předpoklady pro vydání ratingu, které používá při svých ratingových činnostech, jak jsou definovány v oddílu E části I bodu 5 přílohy I.
2. Ratingová agentura přijímá, uplatňuje a prosazuje vhodná opatření k zajištění toho, aby ratingy, které vydává, byly založeny na důkladné analýze všech jí dostupných informací, které jsou podle jejích metodik pro vydávání ratingů pro její analýzu relevantní. Ratingová agentura přijme veškerá potřebná opatření, aby informace, které používá při udělování ratingů, byly dostatečně kvalitní a pocházely ze spolehlivých zdrojů.
3. Ratingová agentura používá metodiky pro vydávání ratingů, které jsou přesné a důsledné, systematické, stabilní a které podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování.
4. Jestliže ratingová agentura používá pro hodnocení podkladových aktiv nebo strukturovaného finančního nástroje existující rating vypracovaný jinou ratingovou agenturou, nesmí odmítnout vydat rating osoby nebo finančního nástroje proto, že k části této osoby nebo finančního nástroje již byl dříve vydán rating jinou ratingovou agenturou.
Ratingová agentura zaznamená všechny případy, kdy se při zpracování ratingu odchýlí od existujícího ratingu vypracovaného jinou ratingovou agenturou pro podkladová aktiva nebo strukturované finanční nástroje, a uvede důvod odlišného hodnocení.
5. Ratingová agentura sleduje ratingy a své ratingy a metodiky průběžně, nejméně jednou ročně, přezkoumává, a to zejména pokud dojde k významným změnám, které by mohly mít na rating vliv. Ratingová agentura zavede interní opatření pro sledování vlivu změn makroekonomických faktorů a podmínek na finančních trzích na ratingy.
6. Při změně metodik, modelů nebo klíčových předpokladů pro vydávání ratingů používaných při ratingových činnostech ratingová agentura
a)
neprodleně uveřejní pravděpodobný rozsah dotčených ratingů stejným způsobem, jaký byl použit pro jejich distribuci;
b)
bez zbytečného odkladu, nejpozději však do 6 měsíců od příslušné změny, přezkoumá dotčené ratingy a v mezidobí tyto ratingy sleduje a
c)
přehodnotí všechny ratingy, které byly na těchto metodikách, modelech nebo klíčových předpokladech pro vydávání ratingů založeny, pokud přezkum ukáže, že tyto změny mají obecně ve svém úhrnu vliv na tyto ratingy.
Článek 9
Outsourcing
Outsourcing důležitých provozních funkcí nesmí být vykonáván způsobem, který by významně snížil kvalitu vnitřní kontroly ratingové agentury a schopnost příslušných orgánů vykonávat dohled nad plněním povinností uložených ratingové agentuře tímto nařízením.
Článek 10
Uveřejňování a prezentace ratingů
1. Ratingová agentura neselektivně a včas uveřejní každý rating i každé rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu. V případě rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu obsahuje uveřejněná informace také plné odůvodnění takového rozhodnutí.
První pododstavec se vztahuje také na ratingy, které se distribuují na základě předplatného.
2. Ratingové agentury zajistí, aby byly ratingy prezentovány a zpracovávány v souladu s požadavky stanovenými v oddílu D přílohy I.
3. Pokud ratingová agentura vydává ratingy pro strukturované finanční nástroje, zajistí, aby jim přiřazené ratingové kategorie, byly jasně odlišeny pomocí dodatečného symbolu, jenž je odliší od ratingových kategorií používaných pro jiné osoby, finanční nástroje nebo finanční závazky.
4. Ratingová agentura uveřejní svá pravidla a postupy pro nevyžádané ratingy.
5. Pokud ratingová agentura vydává nevyžádaný rating, zřetelně v něm uvede, zda byla hodnocená osoba nebo spřízněná třetí osoba zapojena do procesu udělování ratingu a zda ratingová agentura měla přístup k účetnictví a dalším významným interním dokumentům hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby.
Nevyžádané ratingy musí být jako nevyžádané označeny.
6. Ratingová agentura nesmí použít název žádného příslušného orgánu způsobem, který by naznačoval nebo vzbuzoval dojem, že tento orgán přejímá či schvaluje její ratingy nebo schvaluje její ratingové činnosti.
Článek 11
Všeobecné a pravidelné uveřejňování informací
1. Ratingová agentura v plném rozsahu uveřejňuje a bezodkladně aktualizuje informace stanovené v oddílu E části I přílohy I.
2. Ratingová agentura poskytne do archivu zřízeného výborem regulátorů informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři stanoveným výborem regulátorů. Výbor regulátorů zpřístupní tyto informace veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.
3. Ratingová agentura každoročně poskytuje příslušnému orgánu svého domovského členského státu a výboru regulátorů informace stanovené v oddílu E části II bodu 2 přílohy I. Příslušný orgán domovského členského státu tyto informace poskytne členům příslušného kolegia.
Článek 12
Zpráva o transparentnosti
Ratingová agentura každoročně uveřejní zprávu o transparentnosti, která obsahuje informace stanovené v oddílu E části III přílohy I. Ratingová agentura tuto zprávu o transparentnosti uveřejní nejpozději tři měsíce po skončení každého účetního období a zajistí, aby byla přístupná na jejích internetových stránkách po dobu nejméně pěti let.
Článek 13
Poplatky za uveřejnění
Ratingová agentura nesmí za informace poskytnuté v souladu s články 8 až 12 požadovat žádné poplatky.
HLAVA III
DOHLED NAD RATINGOVÝMI ČINNOSTMI
KAPITOLA I
Postup registrace
Článek 14
Požadavek registrace
1. Ratingová agentura požádá o registraci pro účely čl. 2 odst. 1, pokud se jedná o právnickou osobu usazenou ve Společenství.
2. Registrace je účinná na celém území Společenství, jakmile v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy nabylo účinku rozhodnutí o registraci vydané příslušným orgánem domovského členského státu uvedeným v čl. 16 odst. 7 nebo čl. 17 odst. 7.
3. Registrovaná ratingová agentura musí trvale splňovat podmínky nezbytné pro registraci.
Ratingová agentura informuje bez zbytečného odkladu výbor regulátorů, příslušný orgán svého domovského členského státu a koordinátora o veškerých zásadních změnách podmínek pro registraci, včetně zahájení nebo ukončení provozu pobočky na území Společenství.
4. Aniž jsou dotčeny články 16 nebo 17, provede příslušný orgán domovského členského státu registraci ratingové agentury, pokud na základě posouzení žádosti dojde se zřetelem k článkům 4 a 6 k závěru, že ratingová agentura splňuje podmínky pro vydávání ratingů stanovené v tomto nařízení.
5. Příslušné orgány nesmějí registraci podmínit požadavky, které nejsou stanoveny v tomto nařízení.
Článek 15
Žádost o registraci
1. Ratingová agentura podá žádost o registraci výboru regulátorů. Žádost obsahuje informace stanovené v příloze II.
2. Pokud o registraci žádá skupina ratingových agentur, členové skupiny pověří jednoho z jejích členů, aby podal výboru regulátorů všechny žádosti jménem skupiny. Pověřená ratingová agentura poskytne informace stanovené v příloze II o každém členovi skupiny.
3. Ratingová agentura podává žádost v jazyce požadovaném právními předpisy svého domovského členského státu a rovněž v jazyce, který se obvykle používá v oblasti mezinárodních financí.
Žádost o registraci poslaná výborem regulátorů příslušnému orgánu domovského členského státu se považuje za žádost podanou dotčenou ratingovou agenturou.
4. Výbor regulátorů předá kopie žádosti příslušným orgánům všech členských států do pěti pracovních dní od jejího obdržení.
Do deseti pracovních dní od obdržení žádosti poskytne výbor regulátorů příslušnému orgánu domovského členského státu doporučení ohledně úplnosti žádosti.
5. Do 25 pracovních dní od obdržení žádosti posoudí příslušný orgán domovského členského státu a členové příslušného kolegia, zda je tato žádost úplná, přičemž zohlední doporučení výboru regulátorů podle odstavce 4. Není-li žádost úplná, stanoví příslušný orgán domovského členského státu lhůtu, v níž musí ratingová agentura poskytnout jemu i výboru regulátorů doplňující informace, a uvědomí o tom členy kolegia i výbor regulátorů.
Posoudí-li příslušný orgán domovského členského státu žádost jako úplnou, oznámí to ratingové agentuře, členům kolegia i výboru regulátorů.
6. Do pěti pracovních dní od obdržení doplňujících informací podle odstavce 5 je výbor regulátorů předá příslušným orgánům ostatních členských států.
Článek 16
Posouzení žádosti o registraci ratingové agentury příslušnými orgány
1. Příslušný orgán domovského členského státu a příslušné orgány, které jsou členy příslušného kolegia, do 60 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 5 druhého pododstavce
a)
společně posoudí žádost o registraci a
b)
v rámci svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhly dohody o tom, zda ratingové agentuře registraci udělit nebo zamítnout, v závislosti na tom, zda ratingová agentura splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Koordinátor může lhůtu pro posouzení prodloužit o 30 pracovních dní, zejména pokud ratingová agentura
a)
předpokládá, že bude přejímat ratingy podle čl. 4 odst. 3;
b)
předpokládá, že bude využívat outsourcing, nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Koordinátor koordinuje posuzování žádosti podané ratingovou agenturou a zajišťuje, aby členové příslušného kolegia sdíleli veškeré informace potřebné pro posouzení žádosti.
4. V návaznosti na dohodu podle odst. 1 písm. b) vypracuje příslušný orgán domovského členského státu řádně odůvodněný návrh rozhodnutí o registraci a předloží jej koordinátorovi.
Nedosáhnou-li členové příslušného kolegia dohody, vyhotoví příslušný orgán domovského členského státu řádně odůvodněný návrh rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci na základě písemných stanovisek členů kolegia, kteří se domnívají, že by registrace neměla být udělena, a předloží tento návrh koordinátorovi. Členové kolegia, kteří se domnívají, že by registrace měla být udělena, vyhotoví a předloží koordinátorovi podrobné odůvodnění svých stanovisek.
5. Koordinátor předloží výboru regulátorů řádně odůvodněný návrh rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci spolu s podrobným vysvětlením podle odst. 4 druhého pododstavce do 60 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 5 druhého pododstavce a v každém případě nejpozději do 90 pracovních dní od tohoto oznámení, pokud se použije odstavec 2.
6. Do 20 pracovních dní od předložení návrhu podle odstavce 5 poskytne výbor regulátorů členům příslušného kolegia své doporučení k tomu, zda ratingová agentura splňuje požadavky pro registraci. Po obdržení doporučení výboru regulátorů členové kolegia návrh rozhodnutí znovu přezkoumají.
7. Příslušný orgán domovského členského státu přijme řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci do patnácti pracovních dní od obdržení doporučení výboru regulátorů. Pokud se příslušný orgán domovského členského státu odchýlí od doporučení výboru regulátorů, toto své rozhodnutí řádně odůvodní. Pokud výbor regulátorů neposkytne žádné doporučení, přijme příslušný orgán domovského členského státu rozhodnutí do 30 pracovních dní od předložení návrhu rozhodnutí výboru regulátorů podle odstavce 5.
Nedojde-li mezi členy příslušného kolegia k dohodě, vydá příslušný orgán domovského členského státu řádně odůvodněné rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci, v němž uvede, které příslušné orgány mají odlišný názor, a popíše jejich stanoviska.
Článek 17
Posouzení žádostí o registraci skupiny ratingových agentur příslušnými orgány
1. Koordinátor a příslušné orgány, které jsou členy příslušného kolegia, do 60 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 5 druhého pododstavce
a)
společně posoudí žádosti o registraci a
b)
v rámci svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody o tom, zda členům skupiny ratingových agentur registraci udělit nebo žádost o registraci zamítnout, v závislosti na tom, zda tyto ratingové agentury splňují podmínky stanovené v tomto nařízení.
2. Koordinátor může lhůtu pro posouzení prodloužit o 30 pracovních dní, zejména pokud některá ratingová agentura ve skupině
a)
předpokládá, že bude přejímat ratingy podle čl. 4 odst. 3;
b)
předpokládá, že bude využívat outsourcing, nebo
c)
žádá o výjimku z povinnosti plnit požadavky podle čl. 6 odst. 3.
3. Koordinátor koordinuje posouzení žádostí podaných skupinou ratingových agentur a zajišťuje, aby členové příslušného kolegia sdíleli veškeré informace potřebné pro posouzení žádostí.
4. V návaznosti na dohodu podle odst. 1 písm. b) vypracují příslušné orgány domovských členských států jednotlivé řádně odůvodněné návrhy rozhodnutí o registraci pro každou z ratingových agentur ve skupině a předloží je koordinátorovi.
Nedojde-li mezi členy příslušného kolegia k dohodě, vypracují příslušné orgány domovských členských států řádně odůvodněné návrhy rozhodnutí o zamítnutí žádostí o registraci na základě písemných stanovisek členů kolegia, kteří se domnívají, že by registrace neměla být udělena, a předloží je koordinátorovi. Členové kolegia, kteří se domnívají, že by registrace měla být udělena, vyhotoví a předloží koordinátorovi podrobné odůvodnění svých stanovisek.
5. Koordinátor předloží výboru regulátorů jednotlivé řádně odůvodněné návrhy rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci spolu s podrobným vysvětlením podle odst. 4 druhého pododstavce do 60 pracovních dní od oznámení podle čl. 15 odst. 5 druhého pododstavce a v každém případě nejpozději do 90 pracovních dní od tohoto oznámení, pokud se použije odstavec 2.
6. Do 20 pracovních dní od předložení návrhů podle odstavce 5 poskytne výbor regulátorů členům příslušného kolegia své doporučení k tomu, zda ratingové agentury ve skupině splňují požadavky pro registraci. Po obdržení doporučení výboru regulátorů členové kolegia návrhy rozhodnutí znovu přezkoumají.
7. Příslušné orgány domovských členských států přijmou řádně odůvodněná rozhodnutí o registraci nebo o zamítnutí žádosti o registraci do patnácti pracovních dní od obdržení doporučení výboru regulátorů. Pokud se příslušné orgány domovských členských států odchýlí od doporučení výboru regulátorů, toto své rozhodnutí řádně odůvodní. Pokud výbor regulátorů neposkytne žádné doporučení, vydají příslušné orgány domovských členských států rozhodnutí do 30 pracovních dní od předložení návrhů rozhodnutí výboru regulátorů podle odstavce 5.
Nedohodnou-li se členové příslušného kolegia ve stanovené lhůtě na tom, zda určitou ratingovou agenturu ze skupiny zaregistrovat, či nikoli, vydá příslušný orgán domovského členského státu této ratingové agentury řádně odůvodněné rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci, v němž uvede, které příslušné orgány mají odlišný názor, a popíše jejich stanoviska.
Článek 18
Oznámení rozhodnutí o registraci, o zamítnutí žádosti o registraci nebo o zrušení registrace ratingové agentury
1. Příslušný orgán domovského členského státu oznámí do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle článků 16 nebo 17 dotčené ratingové agentuře, zda byla či nebyla zaregistrována. Pokud příslušný orgán domovského členského státu odmítne ratingovou agenturu zaregistrovat, musí své rozhodnutí řádně odůvodnit.
2. Příslušný orgán domovského členského státu oznámí Komisi, výboru regulátorů a ostatním příslušným orgánům vydání rozhodnutí podle článků 16, 17 nebo 20.
3. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na svých internetových stránkách seznam ratingových agentur registrovaných v souladu s tímto nařízením. Tento seznam je aktualizován do 30 dní od oznámení podle odstavce 2.
Článek 19
Poplatky za registraci a dohled
Příslušný orgán domovského členského státu může ratingové agentuře účtovat poplatky za registraci nebo dohled. Poplatky za registraci nebo dohled musí být přiměřené nákladům vynaloženým příslušným orgánem domovského členského státu.
Článek 20
Zrušení registrace
1. Příslušný orgán domovského členského státu zruší registraci ratingové agentury, jestliže ratingová agentura
a)
se výslovně vzdá registrace nebo nevydala za předchozích šest měsíců žádný rating;
b)
získala registraci na základě nepravdivých informací nebo jakýchkoli jiných neregulérních prostředků;
c)
již nesplňuje podmínky, za nichž byla zaregistrována, nebo
d)
závažně či opakovaně porušila ustanovení tohoto nařízení, která stanoví podmínky pro výkon činnosti ratingových agentur.
2. Má-li příslušný orgán domovského členského státu za to, že byla naplněna některá z podmínek stanovených v odstavci 1, uvědomí o tom koordinátora a úzce spolupracuje se členy příslušného kolegia s cílem rozhodnout, zda registraci ratingové agentury zrušit, či nikoli.
Členové kolegia provedou společné posouzení a v rámci svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody o tom, zda je nutné ratingové agentuře registraci zrušit.
Nedojde-li k dohodě, vyžádá si příslušný orgán domovského členského státu na žádost kteréhokoli jiného člena kolegia nebo z vlastního podnětu doporučení výboru regulátorů. Výbor regulátorů poskytne své doporučení do patnácti pracovních dní od obdržení takové žádosti.
Na základě dohody dosažené v kolegiu vydá příslušný orgán každého domovského členského státu samostatné rozhodnutí o zrušení registrace.
Nedojde-li mezi členy kolegia k dohodě do 30 pracovních dní od oznámení koordinátorovi podle prvního pododstavce, může příslušný orgán domovského členského státu vydat samostatné rozhodnutí o zrušení registrace. Pokud se ve svém rozhodnutí odchýlí od stanovisek ostatních členů kolegia, a případně od doporučení vydaného výborem regulátorů, musí toto v rozhodnutí řádně zdůvodnit.
3. Příslušný orgán členského státu, v němž se používají ratingy vydané dotčenou ratingovou agenturou a který se domnívá, že byla splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 1, může požádat příslušné kolegium, aby posoudilo, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace. Pokud příslušný orgán domovského členského státu rozhodne, že registraci dotčené ratingové agentury nezruší, své rozhodnutí řádně odůvodní.
4. Rozhodnutí o zrušení registrace je okamžitě účinné v celém Společenství, s výhradou přechodných období pro používání ratingů podle čl. 24 odst. 2.
KAPITOLA II
Výbor regulátorů a příslušné orgány
Článek 21
Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry
1. Výbor regulátorů poskytuje v případech stanovených tímto nařízením příslušným orgánům doporučení. Příslušné orgány před přijetím jakéhokoli konečného rozhodnutí podle tohoto nařízení tato doporučení zváží.
2. Výbor regulátorů do 7. června 2010 vydá metodické pokyny pro
a)
postup registrace a způsob koordinace mezi příslušnými orgány a s výborem regulátorů, včetně metodických pokynů týkajících se informací podle přílohy II, a metodické pokyny pro jazykový režim podávání žádostí výboru regulátorů;
b)
běžné fungování kolegií, včetně způsobu určování členů těchto kolegií, uplatnění kritérií pro výběr koordinátora podle čl. 29 odst. 5 písm. a) až d), písemných postupů pro fungování kolegií a pravidel pro koordinaci mezi kolegii;
c)
uplatňování pravidel pro přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3 ze strany příslušných orgánů a
d)
společné standardy pro prezentování informací, které ratingové agentury uveřejňují v souladu s čl. 11 odst. 2 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I, a to včetně struktury, formátu, způsobu a periodicity předkládání.
3. Výbor regulátorů do 7. září 2010 vydá metodické pokyny pro
a)
postupy a činnosti, které mají příslušné orgány vykonávat při prosazování pravidel podle tohoto nařízení;
b)
společné standardy pro posuzování toho, zda jsou metodiky pro vydávání ratingů v souladu s požadavky stanovenými v čl. 8 odst. 3;
c)
druhy opatření podle čl. 24 odst. 1 písm. d) k zajištění toho, aby ratingové agentury nadále splňovaly požadavky stanovené právními předpisy, a
d)
informace, které ratingová agentura musí předložit společně se žádostí o certifikaci a se žádostí o posouzení jejího systémového významu pro finanční stabilitu a řádné fungování finančních trhů podle článku 5.
4. Výbor regulátorů zveřejní každoročně a poprvé do 7. prosince 2010 zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména hodnocení dodržování požadavků stanovených v příloze I ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení.
5. Výbor regulátorů spolupracuje s Evropským výborem orgánů bankovního dohledu zřízeným na základě rozhodnutí Komise 2009/78/ES (23) a Evropským výborem orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním zřízeným na základě rozhodnutí Komise 2009/79/ES (24) a konzultuje s těmito výbory metodické pokyny uvedené v odstavcích 2 a 3 před jejich zveřejněním.
Článek 22
Příslušné orgány
1. Každý členský stát určí do 7. června 2010 příslušný orgán pro účely tohoto nařízení.
2. Příslušné orgány musí být vybaveny dostatečnými personálními zdroji, co do množství a odborných znalostí, aby byly schopny uplatňovat toto nařízení.
Článek 23
Pravomoci příslušných orgánů
1. Při výkonu svých povinností podle tohoto nařízení nezasahují příslušné orgány ani jiné orgány veřejné správy členských států do obsahu ratingů či metodik.
2. Pro řádné plnění svých povinností stanovených tímto nařízením mají příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci nezbytné pro řádný výkon svých funkcí. Tyto pravomoci vykonávají
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány nebo
c)
podáním žádosti k příslušným soudním orgánům.
3. Pro řádné plnění svých povinností stanovených tímto nařízením mají příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy v rámci výkonu dohledu pravomoc
a)
nahlížet do jakýchkoli dokumentů v jakékoli formě a obdržet je nebo pořizovat jejich kopie;
b)
požadovat informace od jakékoli osoby a v případě potřeby předvolat a vyslechnout jakoukoli osobu;
c)
provádět ohlášené i neohlášené kontroly na místě a
d)
požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.
Příslušné orgány mohou pravomoci uvedené v prvním pododstavci využívat pouze ve vztahu k ratingovým agenturám, osobám podílejícím se na ratingových činnostech, hodnoceným osobám a spřízněným třetím osobám, třetím osobám, které ratingové agentury využívají v rámci outsourcingu, a dalším osobám s jinou vazbou na ratingové agentury nebo ratingové činnosti.
Článek 24
Opatření v oblasti dohledu přijímaná příslušnými orgány domovského členského státu
1. Zjistí-li příslušný orgán domovského členského státu, že registrovaná ratingová agentura porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, může přijmout tato opatření:
a)
zrušit registraci této ratingové agentury v souladu s článkem 20;
b)
dočasně zakázat této ratingové agentuře vydávání ratingů s účinkem v celém Společenství;
c)
pozastavit používání ratingů vydaných touto ratingovou agenturou pro regulatorní účely s účinkem v celém Společenství;
d)
přijmout vhodná opatření k zajištění toho, aby ratingové agentury nadále splňovaly zákonné požadavky;
e)
vydat veřejná oznámení;
f)
předat záležitost k trestnímu stíhání příslušným vnitrostátním orgánům.
2. Byla-li přijata opatření podle odst. 1 písm. a) a c), lze ratingy používat pro regulatorní účely i nadále, a to po dobu nepřesahující
a)
deset pracovních dní, pokud pro dotčený finanční nástroj nebo osobu existují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení, nebo
b)
tři měsíce, pokud pro dotčený finanční nástroj nebo osobu neexistují ratingy vydané jinými ratingovými agenturami registrovanými podle tohoto nařízení.
Příslušný orgán může prodloužit období uvedené v prvním pododstavci písm. b) o další tři měsíce za mimořádných okolností souvisejících s případným narušením trhu nebo finanční stability.
3. Před přijetím opatření podle odstavce 1 uvědomí příslušný orgán domovského členského státu koordinátora a konzultuje svůj postup se členy příslušného kolegia. Členové kolegia v rámci svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody o tom, zda je nutné přijmout opatření podle odstavce 1.
Nedojde-li mezi členy kolegia k dohodě, vyžádá si příslušný orgán domovského členského státu na žádost kteréhokoli člena kolegia nebo z vlastního podnětu doporučení výboru regulátorů. Výbor regulátorů poskytne své doporučení do deseti pracovních dní od obdržení takové žádosti.
Nedojde-li mezi členy kolegia k dohodě o tom, zda přijmout opatření podle odstavce 1, do patnácti pracovních dní od oznámení záležitosti koordinátorovi podle prvního pododstavce, může příslušný orgán domovského členského státu přijmout rozhodnutí. Pokud se ve svém rozhodnutí odchyluje od stanovisek ostatních členů kolegia, a případně od doporučení poskytnutého výborem regulátorů, musí toto v rozhodnutí řádně zdůvodnit. Příslušný orgán domovského členského státu bez zbytečného odkladu oznámí vydání rozhodnutí koordinátorovi a výboru regulátorů.
Tento odstavec se použije, aniž je dotčen článek 20.
Článek 25
Opatření v oblasti dohledu přijímaná jinými příslušnými orgány než příslušným orgánem domovského členského státu
1. Zjistí-li příslušný orgán členského státu, že registrovaná ratingová agentura, jejíž ratingy jsou používány na jeho území, porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, může přijmout následující opatření:
a)
přijmout opatření v oblasti dohledu podle čl. 24 odst. 1 písm. e) a f);
b)
přijmout v rámci své územní působnosti opatření podle čl. 24 odst. 1 písm. d), přičemž řádně zohlední opatření, která již učinil nebo o kterých uvažuje příslušný orgán domovského členského státu;
c)
pozastavit používání ratingů dané ratingové agentury pro regulatorní účely subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1, jejichž sídlo se nachází v jeho územní působnosti, s výhradou přechodného období podle čl. 24 odst. 2;
d)
požádat příslušné kolegium, aby posoudilo, zda je zapotřebí přijmout opatření podle čl. 24 odst. 1 písm. b), c) nebo d).
2. Před přijetím opatření podle odst. 1 písm. a), b) nebo c) oznámí příslušný orgán tuto skutečnost koordinátorovi a konzultuje svůj postup se členy příslušného kolegia. Členové kolegia v rámci svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody o tom, zda je nutné přijmout opatření podle odst. 1 písm. a) a b). Nedojde-li k dohodě, vyžádá si koordinátor na žádost kteréhokoli člena kolegia nebo z vlastního podnětu doporučení výboru regulátorů. Výbor regulátorů poskytne své doporučení do deseti pracovních dní od obdržení takové žádosti.
3. Nedojde-li mezi členy příslušného kolegia k dohodě do patnácti pracovních dní od oznámení záležitosti koordinátorovi v souladu s odstavcem 2, může příslušný orgán dotčeného členského státu přijmout rozhodnutí. Pokud se ve svém rozhodnutí odchyluje od stanovisek ostatních členů kolegia, a případně od doporučení poskytnutého výborem regulátorů, musí toto v rozhodnutí řádně zdůvodnit. Příslušný orgán dotčeného členského státu bez zbytečného odkladu oznámí vydání rozhodnutí koordinátorovi a výboru regulátorů.
4. Tento článek se použije, aniž je dotčen článek 20.
KAPITOLA III
Spolupráce mezi příslušnými orgány
Článek 26
Povinnost spolupracovat
1. Příslušné orgány spolupracují, pokud je to nutné pro účely tohoto nařízení, a to i v případě, že vyšetřované jednání nepředstavuje porušení žádného právního předpisu platného v dotčeném členském státě.
2. Příslušné orgány rovněž úzce spolupracují s příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad podniky uvedenými v čl. 4 odst. 1.
Článek 27
Výměna informací
1. Příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují informace požadované pro účely výkonu jejich povinností podle tohoto nařízení.
2. Příslušné orgány mohou příslušným orgánům odpovědným za dohled nad subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1, centrálním bankám, Evropskému systému centrálních bank a Evropské centrální bance, jakožto měnovým orgánům, a případně dalším orgánům veřejné správy odpovědným za dohled nad platebními a vypořádacími systémy předávat důvěrné informace určené k plnění jejich úkolů. Obdobně těmto orgánům nebo subjektům nelze bránit v tom, aby příslušným orgánům předávaly informace, které mohou tyto orgány potřebovat pro účely plnění svých povinností stanovených tímto nařízením.
Článek 28
Spolupráce v případě žádosti týkající se kontrol na místě nebo šetření
1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat příslušný orgán jiného členského státu o pomoc při kontrolách na místě nebo šetřeních.
Žádající příslušný orgán informuje výbor regulátorů o všech žádostech uvedených v prvním pododstavci. V případě šetření nebo kontroly s přeshraničním prvkem mohou příslušné orgány požádat výbor regulátorů, aby převzal koordinaci takového šetření nebo kontroly.
2. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu na místě nebo šetření, učiní následující:
a)
sám provede kontrolu na místě nebo šetření;
b)
umožní příslušnému orgánu, který žádost podal, aby se účastnil kontroly na místě nebo šetření;
c)
umožní příslušnému orgánu, který žádost podal, aby sám provedl kontrolu na místě nebo šetření;
d)
jmenuje auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu na místě nebo šetření, nebo
e)
podělí se s ostatními příslušnými orgány o konkrétní úkoly související s činnostmi dohledu.
Článek 29
Kolegium příslušných orgánů
1. Do deseti pracovních dní od obdržení žádosti o registraci podle článku 15 příslušný orgán domovského členského státu nebo v případě skupiny ratingových agentur příslušný orgán domovského členského státu ratingové agentury pověřené podle čl. 15 odst. 2 zřídí kolegium příslušných orgánů, aby se usnadnilo plnění úkolů uvedených v článcích 4, 5, 6, 16, 17, 20, 24, 25 a 28.
2. Kolegium se skládá z příslušného orgánu domovského členského státu a příslušných orgánů uvedených v odstavci 3 v případě jedné ratingové agentury, nebo z příslušných orgánů domovských členských států a příslušných orgánů uvedených v odstavci 3 v případě skupiny ratingových agentur.
3. Příslušný orgán, který není příslušným orgánem domovského členského státu, se může kdykoli rozhodnout stát se členem kolegia za předpokladu, že
a)
pobočka, která je součástí ratingové agentury nebo jednoho z podniků ve skupině ratingových agentur, je usazena v jeho územní působnosti, nebo
b)
ratingy vydané dotčenou ratingovou agenturou nebo skupinou ratingových agentur jsou v jeho územní působnosti široce používány pro regulatorní účely nebo jejich používání pro regulatorní účely má či zřejmě bude mít v jeho územní působnosti významný dopad.
4. Příslušné orgány jiné než členové kolegia podle odstavce 3, v jejichž územní působnosti jsou ratingy vydávané danou ratingovou agenturou nebo skupinou ratingových agentur používány, se mohou zasedání a činností kolegia účastnit.
5. Do patnácti pracovních dní od zřízení kolegia vyberou jeho členové koordinátora; nedojde-li k dohodě, konzultuje kolegium výbor regulátorů. Pro tyto účely se přihlíží alespoň k těmto kritériím:
a)
vztahy mezi příslušným orgánem a ratingovou agenturou nebo skupinou ratingových agentur;
b)
míra, v jaké bude rating použit pro regulatorní účely na daném území nebo daných územích;
c)
místo ve Společenství, kde ratingová agentura nebo skupina ratingových agentur vykonává nebo má v úmyslu vykonávat nejdůležitější část svých ratingových činností, a
d)
administrativní vhodnost, optimalizace zátěže a vhodné pracovní vytížení.
Členové kolegia přezkoumají výběr koordinátora nejméně každých pět let, aby zajistili, že zvolený koordinátor je nadále nejvhodnější osobou s ohledem na kritéria uvedená v prvním pododstavci.
6. Koordinátor předsedá zasedáním kolegia, koordinuje činnost kolegia a zajišťuje účinnou výměnu informací mezi členy kolegia.
7. V zájmu zajištění úzké spolupráce mezi příslušnými orgány v rámci kolegia zavede koordinátor do deseti pracovních dní od svého výběru v rámci kolegia písemné koordinační postupy týkající se
a)
informací, které si příslušné orgány mají vyměňovat;
b)
rozhodovacího procesu mezi příslušnými orgány, aniž jsou dotčeny články 16, 17 a 20;
c)
případů povinných konzultací mezi příslušnými orgány;
d)
případů, kdy příslušné orgány uplatňují mechanismus mediace uvedený v článku 31 a
e)
případů, kdy si příslušné orgány mohou předávat úkoly v oblasti dohledu v souladu s článkem 30.
8. Nedojde-li k dohodě o písemných koordinačních postupech podle odstavce 7, může kterýkoli člen kolegia danou záležitost postoupit výboru regulátorů. Koordinátor řádně zváží doporučení poskytnuté výborem regulátorů ve věci písemných koordinačních postupů před schválením jejich konečného znění. Písemné koordinační postupy se uvedou v jednotném dokumentu obsahujícím řádné odůvodnění jakékoli významné odchylky od doporučení výboru regulátorů. Koordinátor předá písemné koordinační postupy členům kolegia a rovněž výboru regulátorů.
Článek 30
Předávání úkolů mezi příslušnými orgány
Příslušný orgán domovského členského státu může předat své úkoly příslušnému orgánu jiného členského státu, pokud s tím uvedený orgán souhlasí. Předávání úkolů nemá vliv na odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly předává.
Článek 31
Mediace
1. Výbor regulátorů zřídí mechanismus pro mediaci, která má pomoci nalézt společné stanovisko dotčených příslušných orgánů.
2. V případě, že se příslušné orgány neshodnou na posouzení nebo akci podle tohoto nařízení, předloží věc výboru regulátorů k mediaci. Dotčené příslušné orgány řádně zváží doporučení výboru regulátorů a jakoukoli odchylku od tohoto doporučení řádně odůvodní.
Článek 32
Mlčenlivost
1. Povinnost mlčenlivosti platí pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro výbor regulátorů, pro příslušný orgán nebo pro všechny orgány nebo osoby, jimž příslušný orgán předal úkoly, včetně auditorů a odborníků, s nimiž příslušný orgán uzavřel smluvní poměr. Informace, na které se vztahuje povinnost mlčenlivosti, nesmějí být zpřístupněny žádným třetím osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.
2. Veškeré informace vyměňované mezi výborem regulátorů a příslušnými orgány a mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení jsou považovány za důvěrné s výjimkou případů, kdy výbor regulátorů nebo dotčený příslušný orgán v okamžiku jejich sdělení uvedou, že dané informace mohou být zpřístupněny, nebo kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.
Článek 33
Zpřístupnění informací získaných z jiného členského státu
Příslušný orgán členského státu může zpřístupnit informace, které obdržel od příslušného orgánu jiného členského státu, pouze pokud dostal výslovný souhlas příslušného orgánu, který mu informace poskytl, přičemž tyto informace lze případně poskytnout výhradně pro účely, pro které tento příslušný orgán vydal svůj souhlas, nebo pokud je takové zpřístupnění informací nezbytné pro soudní řízení.
KAPITOLA IV
Spolupráce se třetími zeměmi
Článek 34
Dohoda o výměně informací
Příslušné orgány mohou uzavírat dohody o výměně informací s příslušnými orgány třetích zemí pouze v případě, že zpřístupněné informace podléhají zárukám zachování mlčenlivosti, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 32.
Tato výměna informací musí souviset s výkonem úkolů těchto příslušných orgánů.
Pro předávání osobních údajů třetím zemím použijí členské státy směrnici 95/46/ES.
Článek 35
Zpřístupnění informací získaných ze třetích zemí
Příslušný orgán členského státu může zpřístupnit informace, které obdržel od příslušných orgánů třetích zemí, pouze pokud dostal výslovný souhlas příslušného orgánu, který mu informace poskytl, přičemž tyto informace lze případně zpřístupnit výhradně pro účely, pro které tento příslušný orgán vydal svůj souhlas, nebo pokud je takové zpřístupnění informací nezbytné pro soudní řízení.
HLAVA IV
SANKCE, POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU, PŘEDKLÁDÁNÍ ZPRÁV A PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Sankce, postup projednávání ve výboru a předkládání zpráv
Článek 36
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy zajistí, aby příslušný orgán uveřejnil každou sankci, která byla uložena za porušení tohoto nařízení, ledaže by toto uveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným stranám.
Pravidla uvedená v prvním pododstavci oznámí členské státy do 7. prosince 2010 Komisi. Neprodleně jí také oznámí všechny následné změny těchto pravidel.
Článek 37
Změny příloh
Komise může přílohy pozměnit, aby zohlednila vývoj na finančních trzích, včetně mezinárodního vývoje, zejména v souvislosti s novými finančními nástroji a s přihlédnutím ke sbližování postupů dohledu.
Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 38 odst. 2.
Článek 38
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (25).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 39
Zprávy
1. Komise do 7. prosince 2012 zhodnotí uplatňování tohoto nařízení, včetně posouzení míry spoléhání se na ratingy ve Společenství, dopadu na úroveň koncentrace na ratingovém trhu, nákladů a přínosů tohoto nařízení a přiměřenosti odměňování ratingových agentur hodnocenými osobami (obchodní model „rating placený emitentem“), a předloží o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
2. Komise do 7. prosince 2010 na základě diskuse s příslušnými orgány zhodnotí uplatňování hlavy III tohoto nařízení, zejména spolupráci příslušných orgánů, právní postavení výboru regulátorů a dohledové postupy. Komise o tom předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu případně doplněnou návrhy na přezkum uvedené hlavy.
Tato zpráva musí obsahovat odkazy na návrh Komise ze dne 12. listopadu 2008 na přijetí nařízení o ratingových agenturách a na zprávu Hospodářského a měnového výboru Evropského parlamentu ze dne 23. března 2009 k tomuto návrhu.
3. Komise do 7. prosince 2010 na základě vývoje rámce regulace a dohledu pro ratingové agentury ve třetích zemích předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se účinků tohoto vývoje a vlivů přechodných období uvedených v článku 40 na stabilitu finančních trhů ve Společenství.
KAPITOLA II
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 40
Přechodná ustanovení
Ratingové agentury, které působily ve Společenství před 7.červnem 2010 (dále jen „stávající ratingové agentury“) a které mají v úmyslu požádat o registraci podle tohoto nařízení, přijmou veškerá opatření potřebná pro dosažení souladu s jeho ustanoveními do 7. září 2010.
Ratingové agentury podají žádost o registraci nejdříve 7. června 2010. Stávající ratingové agentury podají žádost o registraci do 7. září 2010.
Stávající ratingové agentury mohou pokračovat ve vydávání ratingů, které mohou být pro regulatorní účely používány finančními institucemi uvedenými v čl. 4 odst. 1, pokud není žádost o registraci zamítnuta. V případě zamítnutí žádosti o registraci se použije čl. 24 odst. 2.
Článek 41
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne vstupu v platnost. Nicméně
-
čl. 4 odst. 1 se použije od 7. prosince 2010 a
-
čl. 4 odst. 3 písm. f), g) a h) se použije od 7. června 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. září 2009.