NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2133/2004
ze dne 13. prosince 2004,
kterým se příslušným orgánům členských států ukládá povinnost systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic členských států a kterým se k tomuto účelu mění prováděcí úmluva k Schengenské dohodě a Společná příručka
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na zasedání v Seville ve dnech 21. a 22. června 2002 vyzvala k užší spolupráci v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a vyzvala Komisi a členské státy, aby učinily operativní kroky k zajištění rovnocenné úrovně kontroly a ostrahy vnějších hranic.
(2)
Ustanovení úmluvy, kterou se provádí Schengenská dohoda ze dne 14. června 1985 (2), a Společné příručky (3) o překračování vnějších hranic postrádají jasnost a přesnost, pokud jde o povinnost opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic. V důsledku toho vedou tato ustanovení k rozdílné praxi členských států a ztěžují kontrolu dodržování podmínek týkajících se délky krátkodobých pobytů státních příslušníků třetích zemí na území členských států, totiž nejdéle tři měsíce v jakémkoli období šesti měsíců.
(3)
Rada na zasedání ve dnech 27. a 28. února 2003 podpořila záměr Komise vyjasnit v této oblasti dosavadní pravidla, a to zejména prostřednictvím předložení Radě návrhu nařízení, které stanoví členským státům povinnost systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při vstupu a výstupu na vnějších hraničních přechodech.
(4)
Rada v závěrech ze dne 8. května 2003 vyzvala ke zřízení oddělených, odlišně označených kontrolních pruhů pro státní příslušníky různých zemí. Konkrétní pravidla Společenství o malém pohraničním styku by měla zlepšit správu vnějších hranic vykonávanou příslušnými orgány a usnadní překonání případných praktických obtíží vyplývajících z požadavku systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí. Tato opatření rovněž pomohou zajistit, aby případná opatření zmírňující kontroly osob na vnějších hranicích byla výjimečná.
(5)
Povinnost členských států systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při vstupu na území členských států dává ve spojení s omezením možností přijímat opatření zmírňující kontroly osob na vnějších hranicích možnost předpokládat, že chybí-li v cestovních dokladech otisk razítka, jejich držitel nedodržuje nebo přestal dodržovat podmínky týkající se délky krátkodobého pobytu.
(6)
Dotyčný státní příslušník třetí země by však měl mít možnost tuto domněnku vyvrátit jakoukoli formou náležitého a věrohodného důkazu. V těchto případech by měly příslušné vnitrostátní orgány potvrdit datum a místo překročení příslušné hranice, aby státnímu příslušníku třetí země poskytly důkaz o tom, že dodržuje podmínky týkající se délky pobytu.
(7)
Opatření cestovního dokladu otiskem razítka umožňuje s jistotou určit datum a místo překročení hranice, avšak nepotvrzuje vždy, že byla provedena všechna požadovaná opatření pro kontrolu cestovního dokladu.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž vymezit kategorie osob, jejichž doklady nemusí být při překročení vnějších hranic členských států systematicky opatřovány otiskem razítka. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že se připravují předpisy Společenství o malém pohraničním styku, včetně předpisů o opatřování cestovních dokladů osob žijících v pohraničí otiskem razítka. V souladu se stávajícími dvoustrannými dohodami o malém pohraničním styku by měla být až do přijetí předpisů Společenství o místním pohraničním styku zachována možnost vynětí cestovních dokladů osob žijících v pohraničí z povinnosti opatřovat je otiskem razítka.
(9)
Ustanovení úmluvy, kterou se provádí Schengenská dohoda, a Společné příručky by měla být změněna.
(10)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(11)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (4), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A rozhodnutí 1999/437/ES (5) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(12)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady ze dne 25. října 2004 o podpisu uvedené dohody jménem Evropské unie a podpisu jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení (7).
(13)
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (8). Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(14)
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9). Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účelem tohoto nařízení je:
-
potvrdit povinnost příslušných orgánů členských států opatřovat systematicky otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic členských států,
-
vymezit podmínky, za kterých může chybějící vstupní razítko v cestovních dokladech státních příslušníků třetích zemí vést k domněnce, že došlo k překročení povolené délky krátkodobého pobytu těchto státních příslušníků na území členských států.
Článek 2
Prováděcí úmluva k Schengenské dohodě se mění takto:
1.
V čl. 6 odst. 2 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
Pokud z důvodu výjimečných a nepředvídaných okolností vyžadujících přijetí okamžitých opatření nelze tyto kontroly provádět, musí být stanoveny priority. V tomto případě mají kontroly na vstupu obecně přednost před kontrolami na výstupu.“
2.
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 6a
Cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) jsou při vstupu a výstupu systematicky opatřovány otiskem razítka.“
3.
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 6b
1. Není-li cestovní doklad státního příslušníka třetí země opatřen otiskem vstupního razítka, mohou příslušné vnitrostátní orgány předpokládat, že držitel nesplňuje nebo přestal splňovat podmínky délky pobytu platné v dotyčném členském státě.
2. Tuto domněnku je možné vyvrátit, pokud státní příslušník třetí země jakýmkoli způsobem věrohodně prokáže, například jízdenkou či letenkou nebo důkazem o své přítomnosti mimo území členských států, že dodržel podmínky týkající se délky krátkodobého pobytu.
V těchto případech,
a)
pokud se státní příslušník třetí země nachází na území některého z členských států, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, vyznačí příslušné orgány v cestovním dokladu státního příslušníka třetí země, v souladu s vnitrostátním právem a praxí, datum a místo překročení vnější hranice některého z těchto členských států touto osobou;
b)
pokud se státní příslušník třetí země nachází na území některého z členských států, v jehož případě nebylo učiněno rozhodnutí uvedené v čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003, vyznačí příslušné orgány v cestovním dokladu státního příslušníka třetí země, v souladu s vnitrostátním právem a praxí, datum a místo překročení vnější hranice tohoto členského státu;
c)
kromě vyznačení údajů podle písmen a) a b) může být dotyčnému státnímu příslušníkovi třetí země vydán tiskopis uvedený v příloze;
d)
členské státy se navzájem informují o svých vnitrostátních postupech vyznačování údajů podle tohoto článku a rovněž o nich uvědomí Komisi a sekretariát Rady.
3. Není-li domněnka podle odstavce 1 vyvrácena, mohou příslušné orgány státního příslušníka třetí země z území dotyčných členských států vyhostit.“
Článek 3
Část II Společné příručky se mění takto:
1.
Bod 1.3.5 se nahrazuje tímto:
„1.3.5.
Kontroly na pozemních hranicích mohou být v důsledku výjimečných nebo nepředvídaných okolností uvolněny. Tento případ nastane, pokud nepředvídané události vedou k takové intenzitě dopravy, že i přes vyčerpání veškerých zdrojů, pokud jde o personál, vybavení a organizaci, dochází k nepřiměřenému prodlení při čekání na zahájení kontroly.“
2.
Vkládá se nový bod, který zní:
„1.3.5.4.
I v případě zmírnění kontrol musí místní úředníci odpovědní za hraniční kontroly opatřovat cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí otiskem razítka při vstupu i při výstupu.“
3.
Bod 2.1.1 se mění takto:
a)
v prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„2.1.1.
Při vstupu na území členského státu nebo při výstupu z tohoto území se opatří otiskem razítka:“;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Doklady občanů Evropské unie, státních příslušníků zemí Evropského hospodářského prostoru a státních příslušníků Švýcarské konfederace se otiskem vstupního razítka neopatřují.
Dále se otiskem vstupního razítka neopatřují doklady státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občanů Evropské unie, státních příslušníků zemí Evropského hospodářského prostoru nebo státních příslušníků Švýcarské konfederace, za podmínky, že předloží doklad o pobytu vydaný členským státem nebo některým z těchto třetích států v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků se volně pohybovat a pobývat na území členských států (10).“
4.
V bodě 2.1.5 se doplňuje nová odrážka, která zní:
„-
cestovní doklady osob požívajících výhod z dvoustranných dohod o malém pohraničním styku, které nestanoví povinnost opatřovat tyto doklady otiskem razítka, jsou-li tyto dvoustranné dohody v souladu s právem Společenství.“
5.
V bodě 3.4.2.3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„I v případě uvolnění kontrol musí příslušní úředníci postupovat v souladu s bodem 1.3.5.4.“
Článek 4
Ke Společné příručce se přikládá text obsažený v příloze.
Článek 5
Nejpozději do tří let po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Radě zprávu o jeho uplatňování.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 13. prosince 2004.