Směrnice Rady 92/29/EHS
ze dne 31. března 1992
o minimálních bezpečnostních a zdravotních předpisech pro zlepšení lékařské péče na palubách plavidel
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1] vypracovaný po konzultaci Poradního výboru pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že sdělení Komise o jejím programu v oblasti bezpečnosti, hygieny a zdraví na pracovišti [4] navrhuje přijetí opatření pro zajištění lékařské péče na moři;
vzhledem k tomu, že bezpečnost a zdraví zaměstnanců na plavidle, které je pracovištěm představujícím velký počet rizik, mimo jiné s ohledem na jeho geografickou izolovanost, vyžaduje zvláštní pozornost;
vzhledem k tomu, že by plavidla měla mít k dispozici odpovídající lékařské vybavení udržované v dobrém stavu a pravidelně kontrolované, aby mohla být zaměstnancům poskytována nezbytná lékařská péče na moři;
vzhledem k tomu, že k zajištění odpovídající lékařské péče na moři je třeba podporovat vzdělávání a informování námořníků, pokud jde o používání lékařského vybavení;
vzhledem k tomu, že používání prostředků pro lékařské konzultace na dálku představuje účinnou metodu ke zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "plavidlem" všechny lodě plující pod vlajkou některého členského státu nebo zapsané pod plnou soudní pravomocí některého členského státu, způsobilé pro námořní plavbu nebo provozující rybolov v ústí řeky, ve veřejném nebo soukromém vlastnictví, s výjimkou
- říční plavby,
- válečných plavidel,
- rekreačních plavidel provozovaných pro neobchodní účely bez profesionální posádky a
- remorkérů plujících v přístavních zónách.
Plavidla jsou rozdělena do tří kategorií v souladu s přílohou I;
b) "zaměstnancem" každá osoba vykonávající na palubě plavidla profesní činnost, jakož i stážisté a učni, s výjimkou přístavních lodivodů a pozemního personálu vykonávajícího práce na palubě plavidla v přístavišti;
c) "provozovatelem námořního plavidla" registrovaný vlastník plavidla, ledaže je plavidlo pronajato bez posádky nebo je zcela nebo částečně spravováno fyzickou nebo právnickou osobou odlišnou od registrovaného vlastníka na základě dohody o správě; v tom případě je za provozovatele námořního plavidla považován nájemce plavidla bez posádky nebo fyzická nebo právnická osoba zajišťující správu plavidla;
d) "lékařským vybavením" léčivé přípravky, zdravotnický materiál a antidota, jejichž nevyčerpávající seznam je uveden v příloze II;
e) "antidotem" látka používaná jako prevence nebo léčba přímých nebo nepřímých zhoubných účinků způsobených jednou nebo více látkami uvedenými na seznamu nebezpečných látek v příloze III.
Článek 2
Léčivé přípravky a zdravotnický materiál - Ošetřovna - Lékař
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby:
1. a) všechna plavidla plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí měla trvale na své palubě lékařské vybavení v kvalitě odpovídající alespoňpříloze II oddílům I a II pro kategorii plavidla, do které jsou zařazeny;
b) množství léčivých přípravků a zdravotnického materiálu, které má být naloženo, bylo určeno v závislosti na povaze cesty (zejména: zastávkách v přístavech, místě určení, trvání), typu nebo typech činností, které mají být vykonány během cesty, na povaze lodního nákladu a na počtu zaměstnanců;
c) obsah lékařského vybavení, pokud jde o léčivé přípravky a zdravotnický materiál, byl podrobně zapsán do kontrolního dokladu odpovídajícího alespoň obecnému rámci uvedenému v příloze IV oddílech A, B a oddíle C bodech II 1 a II 2;
2. a) všechna plavidla plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí měla pro každý ze svých záchranných vorů a člunů vodotěsnou lékárničku, která obsahuje alespoň lékařské vybavení uvedené v příloze II oddílech I a II pro plavidla kategorie C;
b) obsah lékárniček byl rovněž podrobně zapsán do kontrolního dokladu uvedeného v odst. 1 písm. c);
3. všechna plavidla s více než 500 brutto registrovanými tunami, plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí, jejichž posádku tvoří patnáct nebo více zaměstnanců a která vykonávají plavbu delší než tři dny, měla ošetřovnu, v níž může být za uspokojivých materiálních a hygienických podmínek poskytována lékařská péče;
4. všechna plavidla plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí, jejichž posádku tvoří sto nebo více zaměstnanců a která vykonávají mezinárodní cestu delší než tři dny, měla na palubě lékaře odpovědného za poskytování lékařské péče zaměstnancům.
Článek 3
Antidota
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby:
1. všechna plavidla plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí, která přepravují jednu nebo několik nebezpečných látek vyjmenovaných v příloze III, měla na palubě v lékařském vybavení alespoň antidota uvedená v příloze II oddíle III;
2. všechna převozní plavidla plující pod jeho vlajkou nebo zapsaná pod jeho plnou soudní pravomocí, jejichž provozní podmínky vždy neumožňují v dostatečném předstihu zjistit povahu přepravovaných nebezpečných látek, měla na palubě v lékařském vybavení alespoň antidota uvedená v příloze II oddíle III.
Je-li však na pravidelné lince předpokládaná doba přepravy kratší než dvě hodiny, mohou být antidota omezena na ta, která musí být podána v případě mimořádné naléhavosti ve lhůtě nepřesahující běžnou dobu přepravy;
3. obsah lékařského vybavení, pokud jde o antidota, byl podrobně zapsán do kontrolního dokladu odpovídajícího alespoň obecnému rámci uvedenému v příloze IV oddílech A a B a oddíle C bodě II 3.
Článek 4
Odpovědnost
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby:
1. a) za dodávky a obnovování lékařského vybavení všech plavidel plujících pod jeho vlajkou nebo zapsaných pod jeho plnou soudní pravomocí byl výlučně odpovědný provozovatel námořního plavidla, aniž by zaměstnancům vznikly jakékoli výdaje;
b) za správu lékařského vybavení odpovídal kapitán; kapitán může, aniž je tím dotčena tato odpovědnost, zmocnit k používání a udržování lékařského vybavení jednoho nebo více zaměstnanců určených jmenovitě s ohledem na jejich pravomoci;
2. lékařské vybavení bylo udržováno v dobrém stavu a doplňováno nebo obnovováno, jakmile to je možné, a v každém případě přednostně při běžném zásobování;
3. v naléhavých případech stanovených kapitánem po obdržení, pokud možno, lékařské zprávy, byly nezbytné léčivé přípravky, zdravotnický materiál a antidota, které nejsou na lodi, co nejrychleji opatřeny.
Článek 5
Informace a vzdělávání
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby:
1. byl k lékařskému vybavení připojen jeden nebo více návodů k použití obsahující alespoň způsob použití antidot uvedených v příloze II oddíle III;
2. všechny osoby, které získají odborné vzdělání v oblasti námořnictví a rozhodnou se pro práci na plavidle, získaly základní vzdělání týkající se poskytování lékařské péče a pomoci, které se v případě nehody nebo lékařské naléhavosti musí provést okamžitě;
3. kapitán a zaměstnanec nebo zaměstnanci, kteří byli zmocněni podle čl. 4 odst. 1 písm. b) k používání lékařského vybavení, získali zvláštní vzdělání obnovované pravidelně nejméně jednou za pět let, s ohledem na zvláštní rizika a potřeby spojené s různými kategoriemi plavidel a v souladu s obecnými zásadami vymezenými v příloze V.
Článek 6
Lékařské konzultace pomocí rádia
1. Pro zajištění lepšího pohotovostního ošetření zaměstnanců přijme každý členský stát nezbytná opatření, aby:
a) bylo určeno jedno nebo několik středisek pro bezplatné poskytování lékařské poradenské služby zaměstnancům pomocí rádia,
b) lékaři z radiokonzultačního střediska, kteří mají poskytovat své služby v rámci činnosti zmíněných středisek, byli vyškoleni pro zvláštní podmínky, které jsou na palubách plavidel.
2. V radiokonzultačních střediscích mohou být případně vedeny se souhlasem dotyčných zaměstnanců osobní údaje zdravotní povahy, aby bylo možné optimalizovat poskytované poradenské služby.
Musí být zachována důvěrná povaha těchto údajů.
Článek 7
Kontrola
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby se příslušná osoba nebo příslušný orgán při roční kontrole lékařského vybavení na palubách všech plavidel plujících pod jeho vlajkou ujistily, že
- vybavení je v souladu s minimálními požadavky této směrnice,
- kontrolní doklad uvedený v čl. 2 bodu 1 písm. c) potvrzuje soulad vybavení s těmito minimálními požadavky,
- podmínky uložení lékařského vybavení jsou dobré,
- doba použitelnosti léčivých přípravků je dodržována.
2. Kontrola lékařského vybavení uloženého na záchranných vorech se provádí během jejich roční údržby.
Tato kontrola může být výjimečně odložena nejvýše o pět měsíců.
Článek 8
Výbor
1. Pro provedení přísně technického přizpůsobení příloh této směrnice technickému pokroku nebo vývoji mezinárodních předpisů nebo specifikací a poznatků je Komisi nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti otázky. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 9
Závěrečná ustanovení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které již přijaly nebo které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů.
Komise o tom uvědomí Evropský parlament, Hospodářský a sociální výbor a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.
4. Nejméně každých pět let podává Komise Evropskému parlamentu, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Poradnímu výboru pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci zprávu o provádění této směrnice s ohledem na odstavce 1, 2 a 3.
Článek 10
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 31. března 1992.