NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 889/2005
ze dne 13. června 2005
o zavedení některých omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice a o zrušení nařízení (ES) č. 1727/2003
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/440/SZBP ze dne 13. června 2005 omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice (1),
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě společného postoje Rady 2002/829/SZBP ze dne 21. října 2002 dodávkách určitého vybavení do Konžské demokratické republiky (2) bylo uvaleno embargo na dodávky zbraní a souvisejícího materiálu do Konžské demokratické republiky (dále jen „KDR“).
(2)
Dne 28. července 2003 rozhodla Rady bezpečnosti Organizace spojených národů v rezoluci 1493 (2003) (dále jen „rezoluce 1493 (2003)“) o uvalení embarga na dodávky zbraní a souvisejícího materiálu, jakož i na poskytování pomoci, poradenství nebo výcviku souvisejících s vojenskou činností všem ozbrojeným skupinám a milicím, které operují na území severního a jižního Kivu a v oblasti Ituri, a skupinám v KDR, které nejsou stranami celkové a úplné dohody.
(3)
Společný postoj 2003/680/SZBP stanoví sladění společného postoje 2002/829/SZBP s opatřeními stanovenými v rezoluci 1493 (2003). Některá z těchto opatření byla provedena na úrovni Společenství nařízením Rady (ES) č. 1727/2003 (3).
(4)
Vzhledem k pokračujícímu nedovolenému toku zbraní do KDR a na jejím území přijala Rada bezpečnosti OSN v souladu s kapitolou VII Charty Organizace spojených národů rezoluci 1596 (2005) ze dne 18. dubna 2005 (dále jen („rezoluce 1596 (2005)“), kterou se mimo jiné rozšiřuje stávající zbrojní embargo na veškeré příjemce na území KDR. Rezoluce 1596 (2005) stanoví určité výjimky z tohoto embarga.
(5)
Společný postoj 2005/440/SZBP potvrzuje embargo a zákaz poskytování související pomoci stanovené společným postojem 2002/829/SZBP a stanoví dodatečnou výjimku ze zbrojního embarga a zákazu poskytování související pomoci za účelem uvedení seznamu výjimek v soulad s rezolucí 1596 (2005).
(6)
Zákaz poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností spadá do oblasti působnosti Smlouvy. Aby bylo vyloučeno narušení hospodářské soutěže, je pro provedení uvedeného zákazu, pokud jde o Společenství, nezbytné přijmout opatření Společenství.
(7)
Pro účely tohoto nařízení by se za území Společenství měla považovat území členských států, na která se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
(8)
Z praktických důvodu by Komise měla být oprávněna změnit přílohu tohoto nařízení.
(9)
Aby se zajistila účinnost opatření stanovených tímto nařízením, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení.
(10)
Z důvodu přehlednosti by nařízení (ES) č. 1727/2003 mělo být nahrazeno novým nařízením obsahujícím všechna nezbytná ustanovení o zákazu poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností v KDR,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„technickou pomocí“ každá technická pomoc, která se týká oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby a která může mít formu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
2.
„Výborem pro sankce“ výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený odstavcem 8 rezoluce RB OSN 1533 (2004).
Článek 2
Zakazuje se
a)
poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc související s vojenskou činností přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KDR nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zahrnující zejména finanční podpory, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí, prodej, dodávku nebo převod s tím související technické pomoci a jiných služeb přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KDR nebo pro použití v této zemi;
c)
účastnit se vědomě a úmyslně činností, jejichž přímým nebo nepřímým účelem nebo důsledkem je podpora transakcí podle písmen a) a b).
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 může v příloze uvedený příslušný orgán členského státu, ve kterém je poskytovatel služeb usazen, povolit
a)
poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související se zbraněmi a souvisejícím materiálem určeným výhradně na podporu mise Organizace spojených národů v KDR (MONUC) nebo pro její použití;
b)
poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související se zbraněmi a souvisejícím materiálem určeným výhradně na podporu vojenských a policejních jednotek KDR nebo pro jejich použití, pokud tyto jednotky
i)
dokončily proces své integrace nebo
ii)
působí pod velením „integrovaného štábu“ ozbrojených sil nebo národní policie KDR nebo
iii)
jsou v procesu integrace na území KDR mimo provincie Severní a Jižní Kivu a oblast Ituri;
c)
poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související s nesmrtonosným vojenským vybavením určeným výhradně k humanitárním nebo ochranným účelům, pokud poskytnutí takové pomoci nebo služeb bylo Výboru pro sankce předem oznámeno.
2. Na činnosti, které již proběhly, se povolení nevydávají.
Článek 4
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají v souvislosti s tímto nařízením k dispozici, zejména informace o porušování přepisů, obtížích s vynucováním a rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 5
1. Komise je oprávněna měnit přílohu na základě informací poskytnutých členskými státy.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Charty Organizace spojených národů, udržuje Komise veškeré nezbytné kontakty s Výborem pro sankce za účelem účinného provádění tohoto nařízení.
Článek 6
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny jejich následné změny.
Článek 7
Toto nařízení se použije
a)
na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru a na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
b)
pro jakoukoli osobu pobývající na území Společenství nebo mimo ně, která je státním příslušníkem některého členského státu;
c)
pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán založené nebo zřízené podle práva některého členského státu;
d)
pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán podnikající v rámci Společenství.
Článek 8
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1727/2003.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 13. června 2005.