Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004
ze dne 10. března 2004,
o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi
(nařízení o poskytování služeb)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 80 odst. 2 uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 11. prosince 2003,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Členské státy v různé míře reorganizovaly své vnitrostátní poskytovatele letových navigačních služeb tím, že zvýšily jejich úroveň samostatnosti a svobody při poskytování služeb. Stále více je nezbytné zajistit, aby v tomto novém prostředí byly uspokojovány minimální požadavky veřejného zájmu.
(2) Zpráva skupiny na vysoké úrovni pro jednotné evropské nebe z listopadu 2000 potvrdila, že na úrovni Společenství je nutné mít pravidla, která by rozlišovala mezi regulací a poskytováním služeb, a že je nutné zavést systém certifikace zaměřený na zachování požadavků veřejného zájmu, především s ohledem na bezpečnost, a zdokonalit mechanismus zpoplatňování.
(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004 (rámcové nařízení [5]) stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe.
(4) V zájmu vytvoření jednotného evropského nebe by měla být přijata opatření k bezpečnému a účinnému poskytování letových navigačních služeb, která jsou v souladu s organizací a užíváním vzdušného prostoru podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) [6]. Zřízení harmonizované organizace pro poskytování těchto služeb je důležité pro uspokojení poptávky uživatelů vzdušného prostoru a bezpečné a účinné kontroly letového provozu.
(5) Poskytování letových navigačních služeb tak, jak navrhuje toto nařízení, je spojeno s výkonem veřejné moci, která není hospodářské povahy a neopravňuje k použití pravidel na ochranu hospodářské soutěže uvedených ve Smlouvě.
(6) Členské státy odpovídají za zajištění bezpečného a účinného poskytování letových navigačních služeb a za kontrolu, jak poskytovatelé letových navigačních služeb dodržují společné požadavky stanovené na úrovni Společenství.
(7) Členským státům by mělo být povoleno, aby uznaným organizacím, které mají technické zkušenosti, svěřily ověřování, jak poskytovatelé letových navigačních služeb dodržují společné požadavky stanovené na úrovni Společenství.
(8) Plynulý provoz systému letecké dopravy rovněž vyžaduje jednotné a vysoké normy provozní bezpečnosti určené poskytovatelům letových navigačních služeb.
(9) Měla by být přijata ustanovení k harmonizování systému osvědčování způsobilosti řídících letového provozu s cílem zvýšit dostupnost řídících letového provozu a podporovat vzájemné uznávání povolení.
(10) Zároveň se zárukou plynulého poskytování služby by měl být vytvořen systém vydávání osvědčení poskytovatelům navigačních služeb, který by umožnil vymezit práva a povinnosti těchto poskytovatelů a pravidelně sledovat dodržování těchto požadavků.
(11) Podmínky spojené s osvědčením by měly být objektivně odůvodněny a měly by být nediskriminační, přiměřené, průhledné a slučitelné se souvisejícími mezinárodními normami.
(12) Osvědčení by měla být všemi členskými státy vzájemně uznávaná, aby umožnila poskytovatelům letových navigačních služeb poskytovat služby v jiném členském státě, než ve které získali svá osvědčení, pokud jsou dodržovány bezpečnostní požadavky.
(13) Poskytování komunikačních, navigačních a pozorovacích služeb a rovněž leteckých informačních služeb by mělo být organizováno za tržních podmínek, přičemž by měly být brány v úvahu zvláštnosti těchto služeb a zachovávání vysoké úrovně bezpečnosti.
(14) V zájmu usnadnění bezpečného odbavování leteckého provozu mezi členskými státy s přihlédnutím k zájmům uživatelů vzdušného prostoru a cestujících by měl systém vydávání osvědčení zajišťovat rámec, který usnadňuje členským státům určovat poskytovatele letových provozních služeb bez ohledu na místo vydání osvědčení těmto poskytovatelům.
(15) Členské státy by na základě své analýzy bezpečnostních otázek měly mít možnost určit jednoho nebo více poskytovatelů meteorologických služeb pro celý vzdušný prostor nebo jeho část ve své působnosti, aniž by bylo třeba vyhlašovat nabídkové řízení.
(16) Poskytovatelé letových navigačních služeb by měli pomocí vhodných opatření zřídit a udržovat úzkou spolupráci s vojenskými orgány příslušnými pro řízení činností, které mohou ovlivnit všeobecný letový provoz.
(17) Účetnictví všech poskytovatelů letových navigačních služeb by mělo být co nejprůhlednější.
(18) Zavedení harmonizovaných zásad a podmínek pro přístup k provozním údajům by mělo v novém prostředí usnadnit poskytování letových navigačních služeb a provoz uživatelů vzdušného prostoru a letišť.
(19) Podmínky zpoplatňování použitelné pro uživatele vzdušného prostoru by měly být spravedlivé a průhledné.
(20) Uživatelské poplatky by měly stanovit úhradu za zařízení a služby poskytované letovými navigačními službami a členskými státy. Výše uživatelských poplatků by měla být přiměřená nákladům s přihlédnutím k cílům bezpečnosti a ekonomické efektivnosti.
(21) Při poskytování rovnocenných letových navigačních služeb by nemělo docházet k diskriminaci mezi uživateli vzdušného prostoru.
(22) Poskytovatelé letových navigačních služeb nabízejí určitá zařízení a služby, které přímo souvisejí s provozem letadel, a takové náklady by měli být schopni uhradit na základě zásady "platí uživatel", což znamená, že uživatelé vzdušného prostoru by měli platit za náklady, které vzniknou v místě užití nebo v jeho nejbližším okolí.
(23) Je důležité zajistit průhlednost nákladů, které vzniknou použitím těchto zařízení nebo služeb. Proto má být každá změna systému nebo výše poplatků vysvětlena uživatelům vzdušného prostoru. Tyto změny nebo investice navrhované poskytovateli letových navigačních služeb by měly být vysvětleny v rámci výměny informací mezi jejich řídicími orgány a uživateli vzdušného prostoru.
(24) Měl by být vytvořen prostor pro úpravu poplatků, které přispějí k maximalizaci kapacity celkového systému. Finanční podněty mohou být užitečnou cestou k rychlejšímu zavádění pozemního nebo palubního vybavení, které zvyšuje kapacitu, a k odměňování vysokého výkonu nebo k vyrovnání obtíží při zvolení méně poptávaného směrování tratí.
(25) V souvislosti s těmito příjmy vybíranými v zájmu zajistit přiměřenou návratnost kapitálu a v přímém vztahu k úsporám, které jsou vytvořeny zvýšením účinnosti, by Komise měla prozkoumat možnost stanovení rezervy, která by omezila účinek náhlého zvýšení poplatků požadovaných na uživatelích vzdušného prostoru v době snížené úrovně letového provozu.
(26) Komise by měla prozkoumat možnost zavedení dočasné finanční podpory opatření ke zvýšení celkové kapacity evropského systému řízení letového provozu.
(27) Komise by měla ve spolupráci s Eurocontrolem, vnitrostátními dozorovými orgány a uživateli vzdušného prostoru pravidelně přezkoumat stanovení a ukládání poplatků pro uživatele vzdušného prostoru.
(28) Vzhledem ke zvláštní citlivosti informací, které se týkají poskytovatelů letových navigačních služeb, by vnitrostátní dozorové orgány neměly zveřejňovat informace, na které se vztahuje profesní tajemství, aniž je dotčeno zavedení systému sledování a zveřejňování výsledků těchto poskytovatelů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a účel
1. V oblasti působnosti rámcového nařízení se toto nařízení týká poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi. Účelem tohoto nařízení je stanovit společné požadavky pro bezpečné a účinné poskytování letových navigačních služeb ve Společenství.
2. Toto nařízení se vztahuje na poskytování letových navigačních služeb pro všeobecný letový provoz v souladu s rámcovým nařízením a v oblasti jeho působnosti.
Článek 2
Úkoly vnitrostátních dozorových orgánů
1. Vnitrostátní dozorové orgány uvedené v článku 4 rámcového nařízení zajišťují náležitý dozor nad uplatňováním tohoto nařízení, zejména s ohledem na bezpečnou a účinnou činnost poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří poskytují služby vztahující se k vzdušnému prostoru, který spadá do pravomoci členského státu, jenž určil nebo zřídil tento příslušný orgán.
2. Za tímto účelem provádí každý vnitrostátní dozorový orgán řádné inspekce a šetření, aby ověřil, zda jsou dodržovány požadavky tohoto nařízení. Dotčení poskytovatelé letových navigačních služeb tuto práci usnadňují.
3. Se zřetelem na funkční bloky vzdušného prostoru, které přesahují vzdušný prostor spadající pod pravomoc jednoho členského státu, uzavřou dotčené členské státy uzavřou dohodu uvedenou v tomto článku, která se týká dozoru nad poskytovateli letových navigačních služeb poskytujících služby vztahující se k těmto blokům. Členské státy mohou s poskytovateli letových navigačních služeb, kteří poskytují služby v jiném členském státě, než ve kterém má dotčený poskytovatel hlavní provozovnu, uzavřít dohodu o dozoru uvedenou v tomto článku.
4. Vnitrostátní dozorové orgány přijmou vhodná opatření pro úzkou vzájemnou spolupráci za účelem zajištění dostatečného dozoru nad poskytovateli letových navigačních služeb, kteří jsou držiteli platného osvědčení některého z členských států a kteří rovněž poskytují služby vztahující se k vzdušnému prostoru spadajícímu do pravomoci jiného členského státu. Tato spolupráce zahrnuje dohodu o vyřizování případů neplnění použitelných společných požadavků stanovených v článku 6 nebo podmínek stanovených v příloze II.
Článek 3
Uznané organizace
1. Vnitrostátní dozorové orgány mohou rozhodnout, aby byly prováděním inspekcí a šetření uvedených v čl. 2 odst. 2 úplně nebo částečně pověřeny uznané organizace, které splňují požadavky stanovené v příloze I.
2. Uznání udělené vnitrostátním dozorovým orgánem platí v celém Společenství po dobu tří let, přičemž lze tuto dobu obnovit. Vnitrostátní dozorové orgány mohou dát každé z uznaných organizací se sídlem ve Společenství pokyn k provedení inspekcí a šetření.
Článek 4
Bezpečnostní předpisy
Komise postupem stanoveným v čl. 5 odst. 3 rámcového nařízení určí a přijme bezpečnostní předpisy Eurocontrolu (ESARR) a následné změny těchto předpisů v oblasti působnosti tohoto nařízení, které mají být podle právních předpisů Společenství povinné. Odkazy na tyto ESARR se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Osvědčování způsobilosti řídících letového provozu
Komise co nejdříve po vstupu tohoto nařízení v platnost podle potřeby předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě týkající se osvědčování způsobilosti řídících letového provozu.
KAPITOLA II
PRAVIDLA PRO POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB
Článek 6
Společné požadavky
Společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb se vymezují postupem stanoveným v čl. 5 odst. 3 rámcového nařízení. Společné požadavky se týkají:
- technické a provozní způsobilosti a přiměřenosti,
- systémů a postupů pro řízení provozní bezpečnosti a kvality,
- systémů podávání zpráv,
- finanční způsobilosti,
- odpovědnosti a pojistného krytí,
- vlastnické a organizační struktury včetně ochrany před střetem zájmů,
- lidských zdrojů včetně odpovídajících plánů na nábor pracovníků,
- ochrany před protiprávními činy,
- security.
Článek 7
Vydávání osvědčení poskytovatele letových navigačních služeb
1. Poskytování všech letových navigačních služeb ve Společenství podléhá osvědčení, které je vydáváno členskými státy.
2. Žádosti o vydání osvědčení se předávají vnitrostátnímu dozorovému orgánu členského státu, kde má žadatel hlavní provozovnu nebo případně sídlo.
3. Vnitrostátní dozorové orgány vydají poskytovateli letových navigačních služeb osvědčení, jestliže splňuje společné požadavky uvedené v článku 6. Osvědčení mohou být vydávána jednotlivě pro každý typ letové navigační služby definované v článku 2 rámcového nařízení nebo pro soubor těchto služeb, mimo jiné pokud poskytovatel letových provozních služeb bez ohledu na své právní postavení provozuje a udržuje své vlastní komunikační systémy, navigační systémy a systémy pozorování letového provozu. Osvědčení jsou pravidelně kontrolována.
4. Osvědčení vymezuje práva a povinnosti poskytovatelů letových navigačních služeb včetně zásady zákazu diskriminace uživatelů vzdušného prostoru v jejich přístupu k službám, přičemž zvláštní ohled se klade na bezpečnost. Vydání osvědčení smí být vázáno pouze na podmínky stanovené v příloze II. Tyto podmínky musí být objektivně odůvodněné, nediskriminující, přiměřené a průhledné.
5. Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy povolit, aby byly bez uděleného osvědčení letové navigační služby poskytovány v celém vzdušném prostoru, který spadá pod jejich pravomoc, nebo v části tohoto vzdušného prostoru, pokud poskytovatel těchto služeb tyto služby nabízí v prvé řadě pro pohyby letadel mimo rámec všeobecného letového provozu. V těchto případech dotčený členský stát informuje Komisi a ostatní členské státy o svém rozhodnutí a opatřeních přijatých k zajištění maximálního souladu se společnými požadavky.
6. Aniž je dotčen článek 8 a s výhradou článku 9, zajišťuje vydané osvědčení poskytovatelům letových navigačních služeb možnost nabízet ve Společenství své služby ostatním poskytovatelům letových navigačních služeb, uživatelům vzdušného prostoru a letištím.
7. Vnitrostátní dozorové orgány sledují dodržování společných požadavků a podmínek připojených k osvědčení. Podrobnosti tohoto sledování jsou zahrnuty do výročních zpráv překládaných členskými státy podle čl. 12 odst. 1 rámcového nařízení. Jestliže vnitrostátní dozorový orgán zjistí, že držitel osvědčení tyto požadavky nebo podmínky nadále neplní, přijme vhodná opatření, přičemž zajistí pokračování služby. Tato opatření mohou zahrnovat odebrání osvědčení.
8. Členský stát uzná každé osvědčení, které v souladu s tímto článkem vydal jiný členský stát.
9. Za výjimečných okolností mohou členské státy odložit provedení tohoto článku o šest měsíců ode dne, který vyplývá z čl. 19 odst. 2. Toto odložení členské státy oznámí Komisi a uvedou důvody, které je k němu vedly.
Článek 8
Určení poskytovatelů letových provozních služeb
1. Členské státy zajistí poskytování výlučných letových provozních služeb pro konkrétní bloky vzdušného prostoru s ohledem na vzdušný prostor pod jejich pravomocí. K tomuto účelu členské státy určí poskytovatele letových provozních služeb, který je držitelem osvědčení platného ve Společenství.
2. Členské státy přesně vymezí práva a povinnosti určeného poskytovatele služeb. Povinnosti mohou zahrnovat podmínky včasného poskytnutí významných informací, které umožňují identifikaci pohybů všech letadel ve vzdušném prostoru pod jejich pravomocí.
3. Členské státy mohou volně uvážit, koho zvolit za poskytovatele služeb, pokud tento poskytovatel plní požadavky a podmínky uvedené v článcích 6 a 7.
4. Ve vztahu k funkčním blokům vzdušného prostoru stanoveným v souladu s článkem 5 nařízení o vzdušném prostoru, které přesahují vzdušný prostor spadající pod pravomoc jednoho členského státu, určí dotčené členské státy alespoň jeden měsíc před zřízením bloku vzdušného prostoru společně jednoho nebo více poskytovatelů letových provozních služeb.
5. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o všech rozhodnutích přijatých na základě tohoto článku, která se týkají určení poskytovatelů letových provozních služeb v konkrétních vzdušných blocích s ohledem na vzdušný prostor spadající pod jejich pravomoc.
Článek 9
Určení poskytovatelů meteorologických služeb
1. Členské státy mohou určit poskytovatele meteorologických služeb, aby dodával všechny meteorologické údaje nebo jejich část výlučně pro celý vzdušný prostor spadající pod jejich pravomoc nebo jeho část, přičemž je třeba brát ohled na bezpečnostní hlediska.
2. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o všech rozhodnutích přijatých na základě tohoto článku, která se týkají určení poskytovatele meteorologických služeb.
Článek 10
Vztahy mezi poskytovateli služeb
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb mohou využít služeb ostatních poskytovatelů služeb, kterým bylo vydáno osvědčení ve Společenství.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb formalizují své pracovní vztahy písemnými dohodami nebo obdobnými právními ujednáními, ve kterých jsou stanovené jednotlivé povinnosti a funkce převzaté každým poskytovatelem a které umožňují výměnu provozních údajů mezi všemi poskytovateli služeb, pokud se jedná o všeobecný letový provoz. Tyto dohody nebo ujednání se oznamují příslušnému vnitrostátnímu dozorovému orgánu nebo příslušným vnitrostátním dozorovým orgánům.
3. V případech, ve kterých jde o poskytování letových provozních služeb, je vyžadován souhlas dotčených členských států. V případech, ve kterých jde o poskytování meteorologických služeb, je vyžadován souhlas dotčených členských států, jestliže určily poskytovatele na výlučném základě v souladu s čl. 9 odst. 1.
Článek 11
Vztah k vojenským orgánům
Členské státy přijmou v rámci společné dopravní politiky nezbytná opatření k zajištění, aby s ohledem na řízení konkrétních bloků vzdušného prostoru byly mezi příslušnými civilními a vojenskými orgány uzavřeny písemné dohody nebo obdobná právní ujednání.
Článek 12
Průhlednost účetních výkazů
1. Bez ohledu na své vlastnické vztahy nebo právní formu sestavují poskytovatelé letových navigačních služeb své účetní výkazy, předávají je k auditu a zveřejňují. Tyto účetní výkazy musí být v souladu s mezinárodními účetními standardy přijatými ve Společenství. Jestliže vzhledem k právnímu postavení poskytovatele služby není plný soulad s mezinárodními účetními standardy možný, musí se poskytovatel snažit dosáhnout tohoto souladu v maximální míře.
2. Ve všech případech poskytovatelé letových navigačních služeb zveřejňují výroční zprávu a pravidelně se podrobují nezávislému auditu.
3. Jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb poskytují soubor služeb, určují ve svém interním účetnictví odpovídající náklady a příjmy letových navigačních služeb členěné podle zásad Eurocontrolu pro určování nákladového základu pro poplatky za traťová zařízení a výpočet jednotkových sazeb, a případně vedou souhrnné účty pro ostatní služby netýkající se letové navigace, tak jak by to bylo vyžadováno, kdyby dotčené služby poskytovaly různé podniky.
4. Členské státy určí příslušné orgány, které jsou oprávněné k nahlédnutí do účetních výkazů poskytovatelů služeb, kteří poskytují služby ve vzdušném prostoru spadajícím pod pravomoc dotčených členských států.
5. Členské státy mohou použít přechodná ustanovení článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů [7] na poskytovatele letových navigačních služeb, kteří spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Článek 13
Přístup k údajům a ochrana údajů
1. Co se týče všeobecného letového provozu, jsou mezi všemi poskytovateli letových navigačních služeb, uživateli vzdušného prostoru a letišti významné provozní údaje, které usnadňují jejich provozní potřeby, vyměňovány v reálném čase. Údaje smějí být užívány jen pro provozní účely.
2. Přístup k významným provozním údajům je umožněn příslušným orgánům, poskytovatelům letových navigačních služeb majícím osvědčení, uživatelům vzdušného prostoru a letištím v souladu se zásadou zákazu diskriminace.
3. Poskytovatelé letových navigačních služeb mající osvědčení, uživatelé vzdušného prostoru a letiště stanoví standardní podmínky přístupu k jiným významným provozním údajům, než které jsou uvedeny v odstavci 1. Tyto standardní podmínky schvalují vnitrostátní dozorové orgány. Postupem stanoveným v čl. 5 odst. 3 rámcového nařízení jsou podle potřeby stanovena podrobná pravidla, která se vztahují k těmto podmínkám.
KAPITOLA III
SYSTÉMY POPLATKŮ
Článek 14
Obecně
V souladu s požadavky článků 15 a 16 je pro letové navigační služby vypracován systém poplatků, který přispívá k dosažení větší průhlednosti, co se týče určování, ukládání a vymáhání poplatků ve vztahu k uživatelům vzdušného prostoru. Tento systém je dále slučitelný s článkem 15 Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví z roku 1944 a se systémem poplatků používaným Eurocontrolem pro poplatky za traťovou navigaci.
Článek 15
Zásady
1. Systém poplatků je založen na zúčtování nákladů na letové navigační služby vynaložených poskytovateli letových navigačních služeb při jejich činnosti ve prospěch uživatelů vzdušného prostoru. Systém tyto náklady rozděluje mezi kategorie uživatelů.
2. Při určování nákladového základu pro poplatky se použijí tyto zásady:
a) náklady, které mají být sdíleny uživateli vzdušného prostoru, jsou úplnými náklady za poskytnutí letových navigačních služeb včetně náležitých úroků investovaného kapitálu, odpisů jmění a nákladů na údržbu, provoz, řízení a administrativu;
b) v této souvislosti mají být zúčtovány náklady, které jsou posuzovány ve vztahu k zařízením a službám poskytovaným a realizovaným podle regionálního plánu letové navigace ICAO pro evropskou oblast. Mohou rovněž obsahovat náklady vynaložené vnitrostátními dozorovými orgány nebo uznanými organizacemi a také ostatní náklady vynaložené příslušným členským státem a poskytovatelem služby vztahující se k poskytování letových navigačních služeb;
c) náklady odlišných letových navigačních služeb jsou určovány samostatně, jak je stanoveno v čl. 12 odst. 3;
d) vzájemné dotování mezi různými letovými navigačními službami je povoleno, pouze pokud jsou k tomu objektivní důvody a pokud je jednoznačně určitelné;
e) průhlednost nákladového základu pro poplatky musí být zaručena. Mají být přijata prováděcí pravidla pro informace poskytované poskytovateli služeb s cílem umožnit přezkoumání výhledu poskytovatele, skutečných nákladů a příjmů poskytovatelů. Vnitrostátní dozorové orgány, poskytovatelé služeb, uživatelé vzdušného prostoru, Komise a Eurocontrol si vzájemně pravidelně vyměňují informace.
3. Aniž je dotčen systém poplatků Eurocontrolu, který se vztahuje na poplatky za traťovou navigaci, dodržují členské státy při určování poplatků v souladu s odstavcem 2 tyto zásady:
a) poplatky pro dostupnost letových navigačních služeb jsou stanoveny v souladu se zásadou zákazu diskriminace. Jestliže jsou různým uživatelům vzdušného prostoru ukládány poplatky za užití stejné služby, nesmí být činěn rozdíl s ohledem na státní příslušnost nebo kategorii uživatele;
b) pro určité uživatele může být povolena výjimka, zejména pro lehké letouny a státní letadla, za předpokladu, že náklady na tyto výjimky nejsou přeneseny na ostatní uživatele;
c) letové navigační služby mohou přinášet dostatečné příjmy, které mohou převyšovat všechny přímé a nepřímé provozní náklady, zajišťovat přiměřenou návratnost aktiv a přispívat k nezbytným kapitálovým investicím;
d) poplatky odrážejí náklady letových navigačních služeb a zařízení, které jsou dávány k dispozici uživatelům vzdušného prostoru, přičemž je třeba brát ohled na relativní produktivní kapacity různých typů dotčených letadel;
e) poplatky podněcují k bezpečnému, účinnému a účelnému poskytování letových navigačních služeb s ohledem na vysokou úroveň bezpečnosti a účelnosti nákladů a podněcují integrované poskytování služeb. Za tímto účelem mohou být tyto poplatky užívány k zajištění:
- mechanismů, včetně pobídek sestávajících se z finančních výhod a znevýhodnění, s cílem podněcovat poskytovatele letových navigačních služeb nebo uživatele vzdušného prostoru, aby podporovali zlepšování uspořádání toku letového provozu zároveň s dodržováním optimální úrovně bezpečnosti. Rozhodnutí, zda se má tento mechanismus uplatnit, zůstává v pravomoci každého členského státu,
- příjmů ve prospěch projektů určených k tomu, aby pomohly určitým kategoriím uživatelů vzdušného prostoru nebo poskytovatelům letových navigačních služeb zlepšit společně sdílené infrastruktury letové navigace, zlepšit poskytování letových navigačních služeb a užívání vzdušného prostoru.
4. Prováděcí pravidla v oblastech uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 budou přijata postupem stanoveným v článku 8 rámcového nařízení.
Článek 16
Přezkum poplatků
1. Komise zajišťuje průběžný přezkum dodržování zásad a pravidel uvedených v článcích 14 a 15, přičemž spolupracuje s členskými státy. Komise usiluje o zřízení nezbytného mechanismu pro využívání odborných schopností Eurocontrolu.
2. Komise na požádání jednoho nebo více členských států, které považují výše uvedené zásady a pravidla za nesprávně uplatňované, nebo z vlastního podnětu vyšetří každé údajné nedodržení nebo neuplatnění dotčených zásad nebo pravidel. Do dvou měsíců po obdržení žádosti, po vyslyšení dotčených členských států a po konzultaci s výborem pro jednotné nebe postupem stanoveným v čl. 5 odst. 2 rámcového nařízení Komise rozhodne o uplatňování článků 14 a 15 a o tom, zda může dotčená praxe pokračovat.
3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen. Každý členský stát se do jednoho měsíce může proti rozhodnutí Komise odvolat k Radě. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Přizpůsobení technickému pokroku
1. V zájmu přizpůsobení technickému rozvoji mohou být přílohy měněny postupem stanoveným v čl. 5 odst. 3 rámcového nařízení.
2. Komise zveřejní prováděcí pravidla přijatá na základě tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Důvěrnost údajů
1. Ani vnitrostátní dozorové orgány jednající v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy, ani Komise nezveřejní informace důvěrné povahy, zejména informace o poskytovatelích letových navigačních služeb, jejich obchodních vztazích nebo jejich nákladových položkách.
2. Odstavcem 1 není dotčeno právo vnitrostátních dozorových orgánů na zveřejnění údajů v případech, kdy je to zásadní pro účely plnění jejich povinností, přičemž toto zveřejnění musí být přiměřené a respektovat oprávněné zájmy poskytovatelů letových navigačních služeb při ochraně jejich obchodních tajemství.
3. Kromě toho odstavec 1 nevylučuje zveřejnění informací, které nejsou důvěrné povahy a týkají se podmínek a výkonnosti poskytování služby.
Článek 19
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Články 7 a 8 však vstupují v platnost jeden rok po zveřejnění společných požadavků, tak jak je uvedeno v článku 6 v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 10. března 2004.