Směrnice Rady 95/50/ES
ze dne 6. října 1995
o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
vzhledem k tomu, že Společenství přijalo řadu opatření pro vytvoření vnitřního trhu zahrnujícího prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu v souladu s ustanoveními Smlouvy;
vzhledem k tomu, že kontroly přepravy nebezpečných věcí po silnici jsou prováděny v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 4060/89 ze dne 21. prosince 1989 o odstranění kontrol na hranicích členských států v silniční a vnitrozemské vodní dopravě [4] a s nařízením Rady (EHS) č. 3912/92 ze dne 17. prosince 1992 o kontrolách prováděných uvnitř Společenství v silniční a vnitrozemské vodní dopravě a týkajících se dopravních prostředků registrovaných nebo uváděných do provozu ve třetích zemích [5];
vzhledem k tomu, že Rada přijala směrnici Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí [6]; že by proto měly být postupy kontroly a definice pro tuto přepravu harmonizovány, aby se účinněji ověřoval soulad s bezpečnostními normami stanovenými v uvedené směrnici;
vzhledem k tomu, že členské státy mají zajistit dostatečnou úroveň kontrol daných vozidel na celém svém území s tím, že pokud možno vyloučí několikanásobné kontroly;
vzhledem k tomu, že se zřetelem na zásadu subsidiarity musí být zapojeno Společenství, aby se zvýšila bezpečnost přepravy nebezpečných věcí;
vzhledem k tomu, že kontroly mají být prováděny za použití seznamu společných položek platných pro tuto dopravu v celém Společenství;
vzhledem k tomu, že je nezbytné sestavit seznam způsobů protiprávního jednání považovaných všemi členskými státy za dostatečně závažné k tomu, aby byla na příslušná vozidla uplatněna opatření podle okolností nebo bezpečnostních požadavků, včetně případného odmítnutí uvést dotčená vozidla do provozu ve Společenství;
vzhledem k tomu, že musí být v zájmu zlepšení souladu s bezpečnostními normami při přepravě nebezpečných věcí upraveny kontroly, které lze provádět v podnicích buď jako preventivní opatření, nebo dojde-li k vážnému porušení předpisů o silniční přepravě nebezpečných věcí;
vzhledem k tomu, že tyto kontroly se musí vztahovat na veškerou přepravu nebezpečných věcí po silnici zcela nebo částečně na území členských států, a to nezávisle na výchozím místě nebo místě určení věcí a nezávisle na zemi, v níž je vozidlo registrováno;
vzhledem k tomu, že dojde-li k závažnému nebo opakovanému protiprávnímu jednání, musí být možné požádat příslušné orgány členského státu, v němž je vozidlo registrováno nebo v němž je podnik usazen, o přijetí vhodných opatření, přičemž tyto orgány musí uvědomit žádající členský stát o všech přijatých opatřeních;
vzhledem k tomu, že by se uplatňování této směrnice mělo sledovat na základě zprávy, která má být předložena Komisi,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na kontroly prováděné členskými státy, pokud jde o přepravu nebezpečných věcí po silnici vozidly, které se účastní silničního provozu na jejich území nebo na jejich území vjíždějí ze třetí země.
Nevztahuje se na přepravu nebezpečných věcí vozidly patřícími ozbrojeným silám nebo spadajícími do jejich odpovědnosti.
2. Touto směrnicí však není, při dodržování práva Společenství, dotčeno právo členských států kontrolovat na svém území vnitrostátní a mezinárodní přepravu nebezpečných věcí vozidly, která nepodléhají této směrnici.
Článek 2
Pro účely této směrnice se:
- "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k silniční přepravě, kompletní nebo nekompletní, minimálně čtyřkolové, s maximální konstrukční rychlostí větší než 25 km/h, a jeho návěsy, s výjimkou kolejových vozidel a zemědělských a lesnických traktorů a s výjimkou všech mobilních strojních zařízení,
- "nebezpečnými věcmi" rozumějí nebezpečné věci podle směrnice 94/55/ES,
- "přepravou" rozumí každá činnost silniční přepravy prováděná vozidly úplně nebo částečně na veřejných pozemních komunikacích na území členského státu, včetně nakládky a vykládky, na něž se vztahuje směrnice 94/55/ES, aniž jsou dotčeny právní předpisy členských států ohledně odpovědnosti za tyto činnosti,
- "podnikem" rozumí každá fyzická osoba, každá právnická osoba, založená za účelem zisku nebo ne, každé občanské sdružení nebo seskupení osob bez právní subjektivity, založené za účelem zisku nebo ne, nebo každý orgán veřejné moci, ať již s vlastní právní subjektivitou nebo na orgánu s právní subjektivitou závislý, který provozuje přepravu, nakládku nebo vykládku nebezpečných věcí nebo je nechá přepravovat, včetně subjektů, které nebezpečné věci dočasně skladují, shromažďují, balí nebo dodávají v rámci své přepravní činnosti, a které se nacházejí na území Společenství,
- "kontrolou" rozumí každá kontrola, přezkoumání, inspekce, ověření nebo formalita provedená příslušnými orgány z bezpečnostních důvodů v souvislosti s přepravou nebezpečných věcí.
Článek 3
1. Členské státy zajistí, aby reprezentativní podíl zásilek nebezpečných věcí přepravovaných po silnici byl předmětem kontrol stanovených touto směrnicí za účelem ověření, zda jsou dodržovány předpisy o silniční přepravě nebezpečných věcí.
2. Tyto kontroly se provádějí na území členského státu v souladu s článkem 3 nařízení (EHS) č. 4060/89 a článkem 1 nařízení (EHS) č. 3912/92.
Článek 4
1. Při provádění kontrol stanovených v této směrnici používají členské státy seznam obsažený v příloze I. Jeden opis tohoto seznamu nebo osvědčení o výsledcích kontroly vypracované orgánem, který kontrolu provedl, musí být předán řidiči vozidla a předložen na požádání, aby se podle možností zjednodušily nebo vyloučily následné kontroly. Tímto odstavcem není dotčeno právo členských států provádět zvláštní opatření k podrobným kontrolám.
2. Kontroly jsou namátkové a pokud možno zahrnují rozsáhlou část silniční sítě.
3. Místa zvolená pro tyto kontroly musí vozidlům, u nichž bylo zjištěno protiprávní jednání, umožnit, aby byla uvedena do souladu s předpisy nebo aby byla kontrolním orgánem, jestliže to považuje za vhodné, znehybněna na místě nebo na místě určeném tímto orgánem k tomuto účelu, aniž by vzniklo ohrožení bezpečnosti.
4. Jestliže tím nevznikne žádné ohrožení bezpečnosti, mohou být případně odebrány vzorky přepravovaného zboží pro prozkoumání laboratořemi uznanými příslušným orgánem.
5. Kontroly nesmějí trvat nepřiměřeně dlouhou dobu.
Článek 5
Aniž jsou dotčeny jiné možné sankce, mohou být vozidla, u nichž bylo zjištěno jedno nebo více porušení předpisů o silniční přepravě nebezpečných věcí, zejména pokud jde o protiprávní jednání uvedená v příloze II, znehybněna buď na místě, nebo na místě určeném pro tyto účely kontrolními orgány; jízda smí pokračovat až po uvedení do souladu s předpisy nebo po přijetí jiných vhodných opatření v závislosti na okolnostech nebo požadavcích bezpečnosti, včetně případného odmítnutí povolení vjezdu těchto vozidel do Společenství.
Článek 6
1. Kontroly smějí být rovněž prováděny v provozovnách podniků jako preventivní opatření nebo pokud bylo zjištěno protiprávní jednání ohrožující bezpečnost silniční přepravy nebezpečných věcí.
2. Účelem těchto kontrol je zajistit, aby přeprava nebezpečných věcí probíhala za bezpečnostních podmínek, které odpovídají příslušným právním předpisům.
Jestliže bylo u přepravy nebezpečných věcí po silnici zjištěno jedno nebo více protiprávních jednání, zejména jednání uvedených v příloze II, musí být dotyčná přeprava uvedena do souladu s předpisy před tím, než zboží opustí podnik, nebo musí být přijata jiná vhodná opatření.
Článek 7
1. Za účelem řádného uplatňování této směrnice členské státy vzájemně spolupracují.
2. Závažná nebo opakovaná protiprávní jednání ohrožující bezpečnost přepravy nebezpečných věcí, jichž se dopustí vozidlo nebo podnik nerezident, musí být ohlášena příslušným orgánům členského státu, kde je vozidlo registrováno nebo kde je podnik usazen.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém byla zjištěna závažná nebo opakovaná protiprávní jednání, smějí požádat příslušné orgány členského státu, ve kterém je vozidlo registrováno nebo v němž je podnik usazen, o přijetí vhodných opatření vůči osobě, která se protiprávního jednání dopustí.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je vozidlo registrováno nebo v němž je podnik usazen, musí příslušným orgánům členského státu, ve kterém bylo protiprávní jednání zjištěno, oznámit každé opatření učiněné ve vztahu k dopravci nebo podniku.
Článek 8
Jestliže zjištění učiněná při silniční kontrole týkající se vozidla registrovaného v jiném členském státě odůvodňují podezření, že došlo k závažnému nebo opakovanému protiprávnímu jednání, které nemohlo být zjištěno v průběhu této kontroly vzhledem k chybějícím nezbytným údajům, příslušné orgány dotčených členských států spolupracují při vyjasňování situace. Jestliže za tímto účelem příslušný orgán členského státu provede kontrolu v podniku, musí být výsledky sděleny ostatním členským státům, jichž se to týká.
Článek 9
1. Každý členský stát musí za každý kalendářní rok nejpozději do dvanácti měsíců po skončení tohoto roku zaslat Komisi zprávu o uplatňování této směrnice, vypracovanou podle vzoru v příloze III a zahrnující tyto údaje:
- je-li to možné, zjištěný nebo odhadnutý objem nebezpečných věcí přepravovaných po silnici (v přepravovaných tunách nebo v tuno-kilometrech),
- počet provedených kontrol,
- počet zkontrolovaných vozidel podle místa registrace (vozidla registrovaná v dotyčném členském státě, v ostatních členských státech nebo ve třetích zemích),
- počet a druhy zjištěných protiprávních jednání,
- druh a počet uložených sankcí.
2. Komise předloží poprvé v roce 1999 a následně každý třetí rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy, přičemž uvede údaje podle odstavce 1.
Článek 10
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 6. října 1995.