Směrnice Rady
ze dne 16. prosince 1991
o vzájemném uznávání národních osvědčení vůdců plavidel pro přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách
(91/672/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je vhodné pracovat na společných ustanoveních týkajících se řízení plavidel vnitrozemské plavby na vnitrozemských vodních cestách Společenství;
vzhledem k tomu, že je vhodné jako první krok, s ohledem na podporu volné plavby po vnitrozemských vodních cestách Společenství, dosáhnout vzájemného uznávání národních osvědčení vůdců plavidel pro přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách;
vzhledem k tomu, že pro účely plavby na určitých vnitrozemských vodních cestách by mohlo být nezbytné požadovat splnění dalších požadavků na znalosti místních situací,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Pro účely této směrnice se národní osvědčení vůdců plavidel pro přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách podle přílohy I dělí takto:
Skupina A: | osvědčení vůdce plavidla platné pro vodní cesty námořního charakteru podle přílohy II, |
Skupina B: | osvědčení vůdce plavidla platné pro ostatní vodní cesty Společenství, kromě řek Rýn, Lek a Waal. |
Článek 2
S výhradou čl. 3 odst. 5 platí osvědčení vůdce plavidla pro plavbu na Rýně vydaná v souladu s revidovanou Úmluvou o plavbě na Rýně pro všechny vodní cesty Společenství.
Článek 3
1. Platná osvědčení vůdce plavidla uvedená ve skupině A přílohy I uznávají všechny členské státy za platná pro účely plavby po vodních cestách námořního charakteru podle přílohy II, jako by byla daná osvědčení vydána těmito státy.
2. Členské státy vzájemně uznávají platná osvědčení vůdců plavidel uvedená ve skupině B přílohy I za platná pro účely plavby na jejich vnitrozemských vodních cestách, kromě těch, u kterých se požaduje osvědčení pro plavbu na Rýně, nebo které jsou uvedeny v příloze II, jako kdyby tato osvědčení samy vydaly.
3. Uznání osvědčení vůdce plavidla skupiny A nebo skupiny B přílohy I členským státem může být podmíněno dosažením stejného minimálního věku, jaký je stanoven v daném členském státě pro vydání osvědčení stejné skupiny.
4. Uznání osvědčení vůdce plavidla členským státem může být omezeno na ty kategorie plavidel, pro které osvědčení platí v členském státě, který osvědčení vydal.
5. S výhradou konzultací s Komisí a ostatními členskými státy může členský stát požadovat, aby pro účely plavby po určitých vodních cestách jiných než námořního charakteru podle přílohy II splňovali vůdci plavidel z jiných členských států další podmínky, pokud jde o znalost místní situace, rovnocenné podmínkám, jejichž splnění požaduje od vlastních vůdců plavidel.
6. Tato směrnice nebrání členskému státu požadovat od vůdce plavidla další znalosti, pokud jde o řízení plavidla přepravujícího nebezpečné látky na jeho území.
Členské státy uznávají osvědčení vydaná v souladu s číslem 10170 ADNR jako důkaz těchto znalostí.
Článek 4
V případě potřeby přijme Komise potřebné kroky k úpravě seznamu osvědčení uvedených v příloze I postupem podle článku 7.
Článek 5
Na základě návrhu Komise předloženého nejpozději do 31. prosince 1993 rozhodne Rada kvalifikovanou většinou nejpozději do dne 31. prosince 1994 o společných ustanoveních týkajících se řízení plavidel vnitrozemské plavby určených pro přepravu zboží a cestujících.
Článek 6
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1993. Bez odkladu o tom informují Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 7
1. Pro účely článku 4 je Komisi nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh změn přílohy I. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může stanovit předseda podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme změny přílohy I, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
Pokud navrhovaná změna není v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovanou změnu Komise.
Článek 8
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 16. prosince 1991.