Nařízení Komise (ES) č. 136/2004
ze dne 22. ledna 2004,
kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství [1], a zejména na čl. 3 odst. 5, čl. 4 odst. 5, čl. 5 odst. 4, čl. 8 odst. 7, čl. 16 odst. 3 a čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Původní předpisy pro veterinární kontroly produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí byly stanoveny ve směrnici Rady 90/675/EHS [2], která byla zrušena a nahrazena směrnicí 97/78/ES.
(2) Na základě zkušeností získaných od přijetí směrnice 90/675/EHS byly směrnicí 97/78/ES zavedeny některé změny postupů. Rozhodnutí Komise 93/13/EHS ze dne 22. prosince 1992, kterým se stanoví postupy veterinární kontroly produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství [3], naposledy pozměněné rozhodnutím 2003/279/ES [4], bylo přijato na základě první směrnice a mělo by tedy být aktualizováno.
(3) Osvědčení vydávané po provedení veterinárních kontrol, v současnosti obsažené v příloze B rozhodnutí 93/13/EHS, by mělo být pozměněno, aby odpovídalo změnám postupů pro zásilky, které vyhovují předpisům Společenství, i pro zásilky, které těmto předpisům nevyhovují, ať již pro dovoz do Společenství, nebo pro tranzit Společenstvím.
(4) Prováděcí pravidla pro používání tohoto osvědčení jsou stanovena v rozhodnutí Komise 2000/208/ES ze dne 24. února 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 97/78/ES, pokud jde o přepravu produktů živočišného původu z jedné třetí země do jiné třetí země po silnici pouze přes území Evropského společenství [5], a rozhodnutí Komise 2000/571/ES ze dne 8. září 2000, kterým se stanoví metodyveterinárních kontrol produktů ze třetích zemí určených pro svobodná celní pásma, svobodné celní sklady, celní sklady nebo pro provozovatele zásobující prostředky přeshraniční námořní dopravy [6].
(5) Je však třeba stanovit zvláštní předpisy pro praktické zacházení s osvědčením v situacích, kdy zásilky na stanovišti hraniční kontroly projdou veterinární prohlídkou, ale z daňových důvodů zůstávají nějakou dobu pod celním dohledem. V těchto případech je třeba vytvořit systém, který umožňuje vysledovatelnost, a objasnit doklady, které musí doprovázet zásilku.
(6) Pro řádné fungování systému veterinárních kontrol na jednotném trhu je třeba všechny údaje související s produktem shrnout do jediného dokladu jednotného vzoru, aby byly omezeny obtíže jazykových rozdílností v různých členských státech.
(7) Zvláštní ustanovení harmonizovaného odběru vzorků a laboratorních zkoušek u různých druhů produktů budou předmětem pozdějších prováděcích rozhodnutí, ale prozatím by se měly nadále používat vnitrostátní předpisy, s výjimkou případů zvláštních ochranných opatření.
(8) Zkušenost ukazuje, že je zásadně důležité mít k dispozici spolehlivé zdroje informací o všech zásilkách, které vstupují do Společenství, aby byly omezeny podvody a obcházení kontrol. Hlavním rysem tohoto postupu získávání informací je kontrola manifestů, která je však velmi rozsáhlým a časově náročným úkolem, který by měl být pokud možno automatizován elektronickými prostředky.
(9) Vedle efektivního získávání příslušných informací u všech vhodných hospodářských subjektů by měl mít příslušný orgán možnost přístupu do dotyčných databází celních orgánů. Do tohoto systému databází by měly být začleněny všechny hospodářské subjekty, aby byla zajištěna dostupnost aktualizovaných informací všech zúčastněných.
(10) Některé rostlinné produkty představující riziko šíření infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat by měly být podrobeny veterinárním kontrolám. Seznam těchto produktů by měl být sestaven společně se seznamem třetích zemí nebo částí těchto zemí, ze kterých mohou být tyto produkty vyváženy do Společenství.
(11) Pro malá množství produktů živočišného původu, které cestující dovážejí ze třetích zemí pro svou osobní spotřebu, mohou být uděleny výjimky z postupů veterinárních kontrol. Na některé z těchto produktů se vztahují ochranná opatření v souladu s rozhodnutím Komise 2002/995/ES ze dne 9. prosince 2002, kterým se stanoví prozatímní ochranná opatření týkající se dovozu produktů živočišného původu pro osobní spotřebu [7]. Odkaz na tato opatření by měl být zachován až do přijetí trvalých předpisů v tomto odvětví.
(12) Opatření tohoto nařízení nahrazují opatření stanovená v rozhodnutí 93/13/EHS a toto rozhodnutí by tedy mělo být zrušeno.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Veterinární kontroly
1. Kontroly dokladů podle čl. 4 odst. 3 směrnice 97/78/ES se provádějí v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Laboratorní kontroly a analýzy úředních vzorků podle čl. 4 odst. 4 písm. b) směrnice 97/78/ES se provádějí v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Oznamování příjezdu produktů prostřednictvím společného veterinárního vstupního dokladu
1. Před fyzickým příjezdem zásilky na území Společenství osoba odpovědná za náklad oznámí příjezd produktů veterinárnímu personálu stanoviště hraniční kontroly, na kterém mají být produkty kontrolovány, s použitím společného veterinárního vstupního dokladu (SVVD) podle přílohy III.
2. SVVD se vydává v souladu s obecnými pravidly pro vydávání osvědčení podle příslušných předpisů Společenství.
3. SVVD se vystavuje v originále a kopiích podle pokynů příslušného orgánu, aby vyhovoval požadavkům tohoto nařízení. Osoba odpovědná za náklad vyplní část 1 SVVD a předá jej veterinárnímu personálu stanoviště hraniční kontroly.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 3, mohou být informace uvedené v SVVD se souhlasem příslušných orgánů, které se zabývají dotyčnou zásilkou, oznámeny předem prostřednictvím telekomunikačních nebo jiných systémů elektronického přenosu dat. V tomto případě musí informace poskytnuté v elektronické podobě odpovídat informacím, které mají být uvedeny v části 1 vzoru SVVD.
Článek 3
Postup po provedení veterinárních kontrol
1. Po provedení veterinárních kontrol podle článku 4 směrnice 97/78/ES vyplní příslušný úřední veterinární lékař stanoviště hraniční kontroly část 2 SVVD. Pro veterinární schválení zásilky je SVVD podepsán tímto úředním veterinárním lékařem nebo jiným úředním veterinárním lékařem pracujícím pod jeho dohledem.
V případě stanovišť hraniční kontroly, která kontrolují dovoz ryb v souladu s rozhodnutím Komise 93/352/EHS [8], může úkoly úředního veterinárního lékaře, včetně vyplňování a podpisu SVVD, převzít určený zástupce orgánu.
2. Originál SVVD pro zásilky, které byly veterinárně odbaveny, je společně tvořen řádně vyplněnými a podepsanými částmi 1 a 2.
3. Úřední veterinární lékař nebo osoba odpovědná za náklad informuje celní orgány stanoviště hraniční kontroly o veterinárním schválení zásilky podle odstavce 1 předložením originálu SVVD nebo elektronickými prostředky.
- Po skončení celního odbavení [9] doprovází originál SVVD zásilku do prvního zařízení určení.
- Úřední veterinární lékař na stanovišti hraniční kontroly si ponechá kopii SVVD.
- Úřední veterinární lékař předá kopii SVVD osobě odpovědné za náklad.
4. Úřední veterinární lékař uchová originál veterinárního osvědčení nebo dokladů vystavených třetí zemí a doprovázejících zásilku a kopii SVVD nejméně po dobu tří roků. Avšak v případě zásilek produktů v tranzitu nebo pro skladování ve skladu schváleném podle čl. 12 odst. 4 nebo článku 13 směrnice 97/78/ES, které jsou určeny pro konečná místa určení vně Společenství, zásilku nadále doprovázejí originály dovozních veterinárních dokladů a stanoviště hraniční kontroly si ponechá pouze kopie těchto dokladů.
Článek 4
Postup pro veterinárně odbavené zásilky produktů, které jsou dosud pod celním dohledem
1. Pro zásilky produktů, které byly veterinárně odbaveny na stanovišti hraniční kontroly podle čl. 3 odst. 1, ale které zůstávají pod celním dohledem a do volného oběhu jsou propuštěny později, použije se postup uvedený v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Originál SVVD doprovází zásilku, která zůstává pod celním dohledem, jedním nebo více zařízeními do doby, než osoba odpovědná za náklad požádá o celní odbavení.
3. Pro první celní odbavení předloží osoba odpovědná za náklad originál SVVD celnímu útvaru příslušnému pro zařízení, kde se zásilka nachází. Se svolením příslušného orgánu tak rovněž může učinit elektronickou cestou.
4. Při žádosti o celní odbavení podle odstavce 3 provozovatel zařízení:
a) si ponechá kopii SVVD doprovázejícího zásilku;
b) zaznamená datum přijetí zásilky a
c) zaznamená datum celního odbavení nebo data tohoto odbavení, je-li zásilka rozdělena na části podle článku 5.
Článek 5
Postup při rozdělení zásilek pod celním dohledem na části
1. Je-li zásilka podle čl. 4 odst. 1 rozdělena na části, originál SVVD je předložen příslušným celním orgánům příslušným pro zařízení, kde je zásilka rozdělena. Kopie SVVD zůstává v zařízení, kde je zásilka rozdělena.
2. Příslušný orgán pro zařízení podle odstavce 1 může vydat ověřenou kopii originálu SVVD, která doprovází každou část zásilky a ve které jsou uvedeny údaje o změněném množství nebo změněné hmotnosti.
Příslušný orgán může provozovateli zařízení, kde je zásilka rozdělena, uložit povinnost uchovávat záznamy, aby byla zajištěna vysledovatelnost různých částí zásilky.
Záznamy a kopie SVVD musí být uchovávány po dobu tří let.
Článek 6
Koordinace s ostatními zúčastněnými orgány
Aby bylo zajištěno, že všechny produkty živočišného původu dovážené do Společenství absolvují veterinární kontroly, příslušné orgány a úřední veterinární lékaři každého členského státu koordinují svou činnost se zúčastněnými orgány, aby získávali veškeré související informace o dovozu živočišných produktů. Běží zejména o:
a) informace dostupné celním útvarům;
b) informace o manifestech plavidel, vlaků nebo letadel;
c) ostatní zdroje informací dostupné hospodářským subjektům silniční, železniční, vodní nebo letecké dopravy.
Článek 7
Přístup k databázím a integrace informačních systémů
Pro účely článku 6 má příslušný orgán přístup k databázím celních útvarů nebo příslušným částem těchto databází.
S výhradou přiměřené ochrany dat jsou informační systémy používané příslušným orgánem, pokud je to možné a kde je to vhodné, integrovány s informačními systémy celních útvarů a hospodářských subjektů, aby byl urychlen přenos informací.
Článek 8
Zvláštní pravidla pro produkty dovážené cestujícími v zavazadlech nebo zasílané jako malé zásilky jednotlivcům
1. Aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství pro některé produkty, nevztahují se na produkty podle čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a d) směrnice 97/78/ES systematické veterinární kontroly uvedené v kapitole 1 této směrnice, mají-li hmotnost menší než 1 kg a jsou-li určeny pro osobní spotřebu.
Tyto produkty se však smějí do Společenství dovážet pouze ze schválených třetích zemí nebo schválených částí třetích zemí.
2. Odstavec 1 se nedotýká ustanovení pro zdraví zvířat a veřejné zdraví příslušných předpisů Společenství.
3. Pro malá balení produktů živočišného původu dovážená do Dánska z Grónska a Faerských ostrovů pro přímou spotřebu jednotlivci je hmotnostní limit podle odstavce 1 stanoven na 5 kg.
4. Pro ryby ulovené při rekreačním rybolovu a dovážené do Finska a Švédska z Ruska v osobních zavazadlech cestujících pro přímou spotřebu jednotlivci je hmotnostní limit podle odstavce 1 stanoven na 15 kg nebo jednu rybu jakékoli hmotnosti.
Článek 9
Veterinární kontroly některých rostlinných produktů
1. Členské státy podrobí rostlinné produkty podle seznamu v příloze IV ze schválených zemí uvedených v příloze V kontrolám dokladů podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení a případně laboratorním kontrolám podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení a jiným fyzickým kontrolám uvedeným v příloze III směrnice 97/78/ES.
2. Požadavky směrnice 97/78/ES a tohoto nařízení se vztahují na všechny rostlinné produkty uvedené v příloze IV tohoto nařízení, které mohou zejména s ohledem na svůj původ a následné místo určení představovat riziko šíření infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat.
Článek 10
Používání elektronického osvědčení
Vydávání, používání, přenášení a ukládání SVVD v různých situacích popsaných v tomto nařízení elektronickou cestou závisí na rozhodnutí příslušného orgánu.
Článek 11
Zrušení
Rozhodnutí 93/13/EHS se zrušuje.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2004.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. ledna 2004.