NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 246/2009
ze dne 26. února 2009
o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi společnostmi liniové dopravy (konsorcii)
(kodifikované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 83 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 479/92 ze dne 25. února 1992 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi společnostmi liniové dopravy (konsorcii) (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
V souladu s čl. 81 odst. 3 Smlouvy lze prohlásit čl. 81 odst. 1 Smlouvy za neúčinný pro určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které splňují podmínky uvedené v čl. 81 odst. 3.
(3)
Podle článku 83 Smlouvy by měla být společná ustanovení k provedení čl. 81 odst. 3 Smlouvy přijata prostřednictvím nařízení nebo směrnice. Podle čl. 83 odst. 2 písm. b) mají uvedená ustanovení určit prováděcí pravidla k čl. 81 odst. 3 s přihlédnutím k nutnosti zajistit účinný dozor při co největším zjednodušení správní kontroly. Podle čl. 83 odst. 2 písm. d) se uvedená ustanovení vyžadují pro vymezení úloh Komise a Soudního dvora.
(4)
Liniová doprava je kapitálově náročný obor. Kontejnerizace zvýšila potřebu spolupráce a racionalizace. Obchodní loďstvo Společenství potřebuje dosáhnout nezbytných úspor z rozsahu, aby mohlo úspěšně konkurovat na světovém trhu liniové dopravy.
(5)
Dohody o společných službách mezi společnostmi liniové dopravy s cílem racionalizovat provoz technickými, provozními nebo obchodními prostředky (označovanými v námořní dopravě jako konsorcia) mohou poskytnout nezbytné prostředky pro zvýšení produktivity liniové dopravy a podpořit technický a hospodářský pokrok.
(6)
Námořní doprava má význam pro rozvoj obchodu Společenství a dohody o konsorciu mohou plnit z tohoto hlediska určitou úlohu se zřetelem na zvláštní rysy mezinárodní liniové dopravy. Legalizace těchto dohod je opatření, které může pozitivně přispívat ke zvýšení konkurenceschopnosti námořní dopravy Společenství.
(7)
Uživatelé námořní dopravy nabízené konsorcii se mohou podílet na výhodách plynoucích z vyšší produktivity a lepších služeb, mezi jiným pravidelností, snížením nákladů plynoucích z vyššího využití kapacity a lepší kvality služeb vyplývající z kvalitnějších plavidel a zařízení.
(8)
Proto by měla mít Komise možnost stanovit formou nařízení, že se čl. 81 odst. 1 nevztahuje na určité kategorie dohod konsorcií, jejich rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, aby se podnikům usnadnila spolupráce formou, která je ekonomicky žádoucí a bez nepříznivých účinků z hlediska politiky hospodářské soutěže. Komise by měla být v úzké a stálé spolupráci s příslušnými orgány členských států schopna přesně vymezit rozsah těchto výjimek a podmínky s nimi spojené.
(9)
Konsorcia v liniové dopravě jsou specializovaným a komplexním typem společného podniku. Existuje velká pestrost různých dohod o konsorciu používaných za různých okolností. Působnost, strany a činnosti nebo podmínky konsorcií se často mění. Proto by měla být Komisi udělena pravomoc pravidelně určovat konsorcia, pro která by měla být uplatňována bloková výjimka.
(10)
Pro zajištění splnění všech podmínek stanovených v čl. 81 odst. 3 Smlouvy by měly být blokové výjimky vázány na podmínky, které mají zejména zajistit spravedlivý podíl na výhodách pro uživatele a nevyloučit hospodářskou soutěž,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V souladu s čl. 81 odst. 3 Smlouvy může Komise formou nařízení prohlásit, že se čl. 81 odst. 1 Smlouvy nevztahuje na určité kategorie dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem je rozvíjet nebo vytvářet spolupráci při společném provádění námořní dopravy, mezi společnostmi liniové dopravy pro účely racionalizace jejich provozu technickými, provozními nebo obchodními prostředky, s výjimkou stanovení cen (konsorcia).
2. Nařízení přijaté na základě odstavce 1 tohoto článku stanoví kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, na které se vztahuje, a upřesní, za jakých podmínek mají být vyňaty z působnosti čl. 81 odst. 1 Smlouvy v souladu s odstavcem 3 uvedeného článku.
Článek 2
1. Nařízení přijaté podle článku 1 je použitelné po dobu pěti let ode dne vstupu v platnost.
2. Nařízení přijaté podle článku 1 může být zrušeno nebo změněno, změní-li se okolnosti s ohledem na kteroukoliv ze skutečností, na jejichž základě bylo přijato.
Článek 3
Nařízení přijaté podle článku 1 může obsahovat ustanovení o zpětné působnosti pro dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě existující ke dni vstupu uvedeného nařízení v platnost, pokud splňují podmínky stanovené v uvedeném nařízení.
Článek 4
Nařízení přijaté podle článku 1 může stanovit, že zákaz uvedený v čl. 81 odst. 1 Smlouvy se po dobu stanovenou uvedeným nařízením nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě existující již 1. ledna 1995, na které se vztahuje čl. 81 odst. 1 v důsledku přistoupení Rakouska, Finska a Švédska a které nesplňují podmínky stanovené v čl. 81 odst. 3. Tento článek se však nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, na které se k 1. lednu 1995 již vztahoval čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP.
Článek 5
Před přijetím nařízení podle článku 1 zveřejní Komise jeho návrh a vyzve dotyčné osoby a organizace, aby se k němu vyjádřily v přiměřené lhůtě, kterou stanoví, ne však kratší než jeden měsíc.
Článek 6
Před zveřejněním návrhu nařízení a před přijetím nařízení podle článku 1 konzultuje Komise Poradní výbor pro restriktivní praktiky a dominantní postavení, uvedený v článku 14 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (4).
Článek 7
Nařízení (EHS) č. 479/92 ve znění aktů uvedených v příloze I se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. února 2009.