Směrnice Rady
ze dne 23. července 1990
o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států
(90/435/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že seskupování společností různých členských států mohou být nezbytná k tomu, aby byly ve Společenství vytvořeny podmínky obdobné podmínkám vnitřního trhu a aby tím bylo zajištěno vytvoření a řádné fungování společného trhu; že těmto operacím by neměly být kladeny překážky v podobě omezení, znevýhodnění nebo zvláštních narušení, které by vyplývaly z daňových předpisů členských států; že je proto důležité stanovit pro tato seskupování daňová pravidla neutrální z hlediska hospodářské soutěže, aby se podniky mohly přizpůsobit požadavkům společného trhu, zvýšit svou produktivitu a zlepšit svou konkurenceschopnost na mezinárodní úrovni;
vzhledem k tomu, že zmíněná seskupování mohou vést k utvoření skupin mateřských a dceřiných společností;
vzhledem k tomu, že stávající daňové předpisy upravující vztahy mezi mateřskými a dceřinými společnostmi různých členských států se mezi jednotlivými členskými státy citelně liší a jsou obecně nepříznivější než ty, které se týkají vztahů mezi mateřskými a dceřinými společnostmi téhož členského státu; že spolupráce mezi společnostmi různých členských států je tím znevýhodňována oproti spolupráci společností téhož členského státu; že je vhodné zamezit tomuto znevýhodnění zavedením společného režimu, a tím i usnadnit seskupování na úrovni Společenství;
vzhledem k tomu, že obdrží-li některá mateřská společnost z důvodu svého podílu na dceřiné společnosti rozdělené zisky, stát mateřské společnosti
- upustí od zdanění těchto zisků, nebo
- zdaní tyto zisky, přičemž umožní mateřské společnosti odečíst od daně příslušnou část daně, která se vztahuje k těmto ziskům, splatné dceřinou společností z těchto zisků;
vzhledem k tomu, že je vůbec vhodné k zajištění daňové neutrality osvobodit od srážkové daně zisky, které dceřiná společnost rozděluje své mateřské společnosti; že je nicméně třeba umožnit Spolkové republice Německo a Řecké republice z důvodu zvláštní povahy jejich systémů korporační daně a Portugalské republice z rozpočtových důvodů dočasně pokračovat ve vybírání srážkové daně,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Každý členský stát použije tuto směrnici
- na rozdělování zisku obdrženého společnostmi tohoto státu, který pochází od jejich dceřiných společností ostatních členských států,
- na rozdělování zisku vytvořeného společnostmi tohoto státu společnostem ostatních členských států, jichž jsou dceřinými společnostmi.
2. Tato směrnice nevylučuje použití vnitrostátních předpisů nebo smluvních ustanovení nezbytných k potlačení daňových úniků a zneužívání daňových předpisů.
Článek 2
Pro účely této směrnice se "společností členského státu" rozumí každá společnost, která
a) má některou z forem uvedených v příloze této směrnice;
b) je podle daňového práva některého členského státu pro daňové účely považována za daňového rezidenta tohoto státu a podle smlouvy o zamezení dvojího zdanění uzavřené s třetí zemí není pro daňové účely považována za daňového rezidenta mimo Společenství;
c) podléhá navíc bez možnosti volby nebo osvobození jedné z následujících daní:
- impôt des sociétésvennootschapsbelasting v Belgii,
- selskabsskat v Dánsku,
- Körperschaftsteuer v Německu,
- φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων κερδοσκοπικού χαρακτήρα v Řecku,
- impuesto sobre sociedades ve Španělsku,
- impôt sur les sociétés ve Francii,
- corporation tax v Irsku,
- imposta sul reddito delle persone giuridiche v Itálii,
- impôt sur le revenu des collectivités v Lucembursku,
- vennootschapsbelasting v Nizozemsku,
- imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas v Portugalsku,
- corporation tax ve Spojeném království,
nebo jakékoli jiné dani, která některou z těchto daní v budoucnu nahradí.
Článek 3
1. Pro účely použití této směrnice se
a) postavení mateřské společnosti přiznává přinejmenším každé společnosti členského státu, která splňuje podmínky stanovené v článku 2 a která drží na základním kapitálu některé společnosti jiného členského státu splňující stejné podmínky podíl nejméně 25 %;
b) "dceřinou společností" rozumí společnost, na jejímž základním kapitálu je držen podíl uvedený v písmenu a).
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy
- dvoustrannou dohodou nahradit podmínku podílu na základním kapitálu podmínkou disponování hlasovacími právy,
- nepoužít tuto směrnici na ty své společnosti, které nebudou držet bez přerušení po dobu nejméně dvou let podíl, který je opravňuje k přiznání postavení mateřské společnosti, ani na ty své společnosti, v nichž společnost jiného členského státu nedrží takový podíl bez přerušení po dobu nejméně dvou let.
Článek 4
1. Obdrží-li mateřská společnost z důvodu svého podílu na dceřiné společnosti zisky rozdělené jinak než při likvidaci dceřiné společnosti, stát mateřské společnosti
- upustí od zdanění těchto zisků, nebo
- zdaní tyto zisky, přičemž umožní mateřské společnosti odečíst od daně příslušnou část daně splatné dceřinou společností, která se vztahuje k těmto ziskům, popřípadě daň sraženou státem, jehož daňovým rezidentem je dceřiná společnost, podle odchylek stanovených v článku 5 a maximálně do výše odpovídající vnitrostátní dani.
2. Každý členský stát si nicméně ponechá možnost stanovit, že náklady vztahující se k držbě podílu na dceřiné společnosti a ztráty vyplývající z rozdělování jejích zisků nelze odečíst od zdanitelných příjmů mateřské společnosti. Jsou-li v takovém případě výdaje na řízení vztahující se k podílu pevně stanoveny paušální sazbou, nesmí stanovená částka přesáhnout 5 % ze zisku rozdělovaného dceřinou společností.
3. Odstavec 1 se použije do dne zavedení společného systému zdanění obchodních společností.
Rada přijme v přiměřené době předpisy, které se použijí po dni uvedeném v prvním pododstavci.
Článek 5
1. Zisk rozdělovaný dceřinou společností její mateřské společnosti je osvobozen od srážkové daně, přinejmenším pokud mateřská společnost drží na základním kapitálu dceřiné společnosti podíl nejméně 25 %.
2. Odchylně od odstavce 1 smí Řecká republika tak dlouho, dokud nebude uplatňovat korporační daň na rozdělované zisky, vybírat srážkovou daň ze zisků rozdělovaných mateřským společnostem ostatních členských států. Sazba této srážkové daně však nesmí překročit sazbu stanovenou dvoustrannými smlouvami o zamezení dvojího zdanění.
3. Odchylně od odstavce 1 smí Spolková republika Německo tak dlouho, dokud na rozdělované zisky uplatňuje sazbu korporační daně nejméně o 11 % nižší, než je sazba daně z nerozdělených zisků, nejdéle však do poloviny roku 1996, vybírat vyrovnávací srážkovou daň 5 % ze zisků rozdělovaných svými dceřinými společnostmi.
4. Odchylně od odstavce 1 smí Portugalská republika vybírat srážkovou daň ze zisků rozdělovaných jejími dceřinými společnostmi mateřským společnostem ostatních členských států nejdéle do konce osmého roku ode dne, kdy se tato směrnice stane použitelnou.
Aniž jsou dotčena ustanovení stávajících dvoustranných smluv uzavřených mezi Portugalskem a členskými státy, nesmí sazba této srážkové daně překročit 15 % během prvních pěti let lhůty stanovené v prvním pododstavci a 10 % během posledních tří let.
Před koncem osmého roku rozhodne Rada jednomyslně na návrh Komise o případném prodloužení použitelnosti ustanovení tohoto odstavce.
Článek 6
Stát mateřské společnosti nesmí vybírat srážkovou daň ze zisků, které tato společnost obdrží od své dceřiné společnosti.
Článek 7
1. Výrazem "srážková daň" použitým v této směrnici se nerozumí záloha ani předběžná platba na korporační daň v členském státě dceřiné společnosti, která se uskutečňuje v souvislosti s rozdělováním jejích zisků mateřské společnosti.
2. Tato směrnice se nedotýká použití vnitrostátních předpisů nebo smluvních ustanovení, jejichž účelem je zamezit nebo omezit ekonomické dvojí zdanění dividend, zejména ustanovení týkajících se daňových zápočtů pro příjemce dividend.
Článek 8
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1992. Uvědomí o nich Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. července 1990.