ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. ledna 2005
vztahující se k řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP vůči společnostem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB, Eka Chemicals AB a Akzo Nobel AB společně a nerozdílně, Clariant AG a Clariant GmbH společně a nerozdílně, Elf Aquitaine SA a Arkema SA společně a nerozdílně a společnosti Hoechst AG
(Věc č. C.37.773 - MCAA)
(oznámeno pod číslem K(2004) 4876)
(Pouze anglické, francouzské a německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/897/ES)
Dne 19. ledna 2005 Komise přijala rozhodnutí týkající se řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP. Komise v souladu s článkem 30 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (1) zveřejňuje jména stran a hlavní obsah rozhodnutí, včetně všech uložených sankcí, a bere přitom v úvahu oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodních zájmů. Úplné znění rozhodnutí bez důvěrných údajů je k dispozici v jazycích případu, v nichž je znění rozhodnutí závazné, a v pracovních jazycích Komise na internetových stránkách Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na adrese: http://europa.eu.int/comm/competition.
I. SOUHRNNÝ PŘEHLED PROTIPRÁVNÍCH JEDNÁNÍ
(1)
Rozhodnutí je určeno společnostem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB, Eka Chemicals AB a Akzo Nobel AB (dále jen „Akzo“) společně a nerozdílně, Clariant AG a Clariant GmbH (dále jen „Clariant“) společně a nerozdílně, Elf Aquitaine SA (dále jen „Elf Aquitaine“) a Arkema SA (dále jen „Arkema“, dříve pod názvem Atofina SA) společně a nerozdílně a společnosti Hoechst AG (dále jen „Hoechst“).
(2)
Toto shrnutí bude především odkazovat na společnost Atofina SA (či „Atofina“) a nikoli na společnost Arkema, i když toto rozhodnutí je určeno právě jí; Atofina je název, který měla v době, kdy probíhalo správní řízení.
(3)
Strany, jimž je rozhodnutí určeno, se podílely na jediném a trvajícím protiprávním jednání v rozporu s článkem 81 Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“ nebo „Smlouva“) a ode dne 1. ledna 1994 v rozporu s čl. 53 odst. 1 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“); protiprávní jednání se vztahovalo na celé území EHP.
(4)
Komise zahájila šetření v rámci EHP ohledně kyseliny monochloroctové poté, co v lednu 1999 obdržela od společnost Clariant žádost o shovívavost. Šetření odhalilo, že kartelová dohoda existovala nejméně od 1. ledna 1984 do 7. května 1999.
(5)
Monochloroctová kyselina je reaktivní organická kyselina, která se používá jako meziprodukt při výrobě detergentů, lepidel, pomocných textilních produktů a zahušťovadel využívaných v potravinářském, farmaceutickém a kosmetickém průmyslu.
(6)
S prostorem EHP se počítalo jakožto se zeměpisným trhem. Hodnota tohoto trhu byla odhadnuta na zhruba 121 milion EUR v roce 1998, což byl poslední rok, kdy k protiprávnímu jednání docházelo během celého průběhu roku. V době šetření pociťovaly dopady kartelové dohody téměř všechny regiony společného trhu a EHP.
(7)
Pokud jde o organizaci kartelu, lze první kontakty mezi hlavními výrobci kyseliny monochloroctové vystopovat na konci 70. a počátku 80. let; v té době kontakty probíhaly především na bilaterální úrovni a týkaly se výměny informací o zákaznících a cenách.
(8)
V období od počátku do poloviny 80. let se začala organizovat multilaterální zasedání a ujednání byla postupně konkrétnější s cílem zajistit si uchování příslušných podílů na trhu. Jednání v té době probíhala mezi společnostmi Hoechst, Akzo a Atochem SA (poté Atofina SA, dnes Arkema). Společnost Clariant se ke kartelu připojila až v roce 1997, poté co odkoupila obchodní činnosti společnosti Hoechst týkající se kyseliny monochloroctové.
(9)
V té době se strany účastnící se kartelu setkávaly dvakrát až čtyřikrát ročně na multilaterální úrovni při zasedáních pořádaných střídavě v zemích, kde sídlí dotčené podniky. Účastníci zachovávali i bilaterální kontakty a setkávali se při zvlášních zasedáních a při společenských příležitostech.
(10)
Kartel se více formalizoval v roce 1993 a za cíl si stanovil průhlednější statistiky, zamezení podvodům, větší kontrolu nad prodejci a uplatnění systému náhrad. Byl rovněž spuštěn mechanismus výměny údajů mezi účastníky o prodeji a cenách za čtvrtletí.
(11)
Kromě toho byl za účelem zdůvodnění výměny údajů o trhu využit subjekt zabývající se statistickými údaji […] (dále jen „[…]“). […] poskytoval ucelené statistiky o trhu. Účastníci se se zástupci […] setkávali dvakrát za rok, obvykle v […], aby projednávali nejrůznější otázky týkající se odvětví.
(12)
Tato legitimní zasedání však byla pouze zástěrkou pro skutečný účel setkání, při nichž se projednával způsob provedení kartelových dohod. Tato nezákonná zasedání se obvykle konala večer před zasedáním […]v jiné budově. V letech 1994-1999 bylo naplánováno 13 zasedání […], ačkoli poslední zasedání bylo pravděpodobně zrušeno.
(13)
I když organizace kartelu se mohla během času měnit, hlavní charakteristiky zůstaly stejné, tzn. rozdělení objemů a zákazníků s cílem zachovat si podíly na trhu. Podíly na trhu byly rovněž chráněny prostřednictvím mechanismu náhrad mezi stranami v případě prodeje přesahujícího nebo nedosahujícího stanovených objemů. Došlo ke značné výměně informací o prodeji a cenách. Byly rovněž shromážděny důkazy ohledně dohod o zvýšených cenách.
II. POKUTY
(14)
Protiprávní jednání spočívalo v přidělení zákazníků a objemových kvót, zvyšování dohodnutých cen, zavádění mechanismů náhrad s cílem uplatňovat kvóty, výměně informací o objemech prodeje a o cenách, jakož i v účasti na pravidelných multilaterálních a bilaterálních zasedáních a v jiných kontaktech, jejichž prostřednictvím mělo být zajištěno žádoucí fungování kartelu. Takové jednání samo o sobě představuje vážné porušení článku 81 Smlouvy o ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP.
(15)
Výrobci, kteří v daném období pokrývali velkou většinu společného trhu a prostoru EHP, prováděli kartelové dohody po 1. lednu 1994. Proto jistě měly dopad na trh s monochloroctovou kyselinou v rámci společného trhu a v EHP.
(16)
Vzhledem k předmětnému chování měla Komise za to, že se strany, jimž je toto rozhodnutí určeno, dopustily velmi závažného porušení článku 81 Smlouvy o ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP.
(17)
Podniky byly rozděleny do různých kategorií podle jejich relativního významu na trhu s cílem zohlednit konkrétní váhu a tedy skutečný dopad každého podniku na trh.
(18)
Na základě srovnání relativního významu podniků na dotčeném trhu považovala Komise za vhodné použít celkový obrat EHP. Srovnání bylo učiněno na základě celkového obratu EHP v posledním roce, kdy k protiprávnímu jednání docházelo během celého průběhu roku: 1998 v případě všech podniků kromě podniku Hoechst. V případě tohoto podniku, který opustil trh s kyselinou monochloroctovou v roce 1997, je referenčním rokem rok 1996.
(19)
Společnosti Akzo, Clariant a Atofina byly v roce 1998 nejvýznamnějšími výrobci kyseliny monochloroctové v rámci EHP s podílem na trhu 44 %, 34 % respektive 17 %. V roce 1996 měla společnost Hoechst podíl na trhu 26 %, než v polovině roku 1997 opustila trh s monochloroctovou kyselinou. Podniky proto byly rozděleny do tří kategorií. První kategorie: Akzo; druhá kategorie: Hoechst a Clariant; třetí kategorie: Atofina.
(20)
V kategorii velmi závažných porušení škála pokut, které lze uložit, umožňuje stanovit takovou výši, která zaručí dostatečný odrazující účinek, a zároveň se přihlédne k velikosti každého podniku. V tomto ohledu Komise poznamenala, že v roce 2003 byl obrat společnosti Atofina/Elf Aquitaine 84,5 miliard EUR a obrat společnosti Akzo 13 miliard EUR. V důsledku toho měla Komise za to, že pokutu uloženou společnosti Atofina/Elf Aquitaine je třeba vynásobit koeficientem 2,5 a pokutu uloženou společnosti Akzo koeficientem 1,5.
(21)
Společnosti Akzo a Atofina se dopustily dlouhodobého protiprávního jednání. Na kartelové dohodě se podílely od ledna 1984 do května 1999, tzn. po patnáct let a čtyři měsíce, čímž je odůvodněno zvýšení základní výše pokuty o 150 % v případě obou podniků.
(22)
Společnost Hoechst rovněž dlouhodobě porušovala předpisy. Na protiprávních dohodách se podílela od ledna 1984 do konce června 1997, tedy po 13 let a 6 měsíců, čímž je odůvodněno zvýšení základní výše pokuty o 135 %.
(23)
Společnost Clariant se účastnila od července 1997, kdy převzala obchodní aktivity společnosti Hoechst v oblasti monochloroctové kyseliny, do května 1999. Podílela se na kartelové dohodě po dobu 1 roku a 10 měsíců, čímž se zdůvodňuje zvýšení základní výše pokuty o 15 %.
(24)
V době, kdy docházelo k protiprávnímu jednání, se dvou stran, jimž je určeno toto rozhodnutí, týkalo dřívější rozhodnutí Komise ve věci kartelové dohody. Společnosti Hoechst byla určena rozhodnutí Komise ve věcech PVC II (94/599/ES; 27. července 1994) a Dyestuffs (69/243/EHS; 24. července 1969). Rozhodnutí PVC II bylo rovněž určeno společnosti Atofina. Na základě přitěžujících okolností byla zvýšena základní výše pokuty uložené společnostem Hoechst a Atofina o 50 %.
(25)
Společnost Akzo dobrovolně sdělila informace, které Komisi umožnily dojít k závěru, že společnosti Eka Nobel AB, Eka Nobel Skoghall AB a Nobel Industrier AB (nyní pod názvy Eka Chemicals AB, Akzo Nobel Base Chemicals AB a Akzo Nobel AB) se samostatně podílely na kartelové dohodě od 15. června 1993 do 25. února 1994, kdy se staly součástí skupiny Akzo group. Na základě těchto informací mohla být společnosti uložena vyšší pokuta, než pokud by bývala nespolupracovala. Komise měla tedy za to, že je s ohledem na spravedlnost a zvláštní okolnosti případu třeba snížit na nulovou úroveň pokutu uloženou výše uvedeným společnostem za jejich samostatnou účast na kartelové dohodě.
(26)
Tři ze stran (Akzo, Atofina and Clariant), jimž je toto rozhodnutí určeno, v různých fázích šetření protiprávního jednání spolupracovaly s Komisí, aby jim bylo přiznáno výhodné zacházení podle oznámení Komise o shovívavosti z roku 1996 (2).
(27)
Oznámení o shovívavosti se v rozhodnutí uplatňuje takto:
1. Neuložení pokuty nebo velmi podstatné snížení její výše („Oddíl B“: snížení o 75 % až 100 %)
(28)
Clariant byl prvním podnikem, který předložil rozhodující důkaz o existencii tajného kartelu ovlivňujícího odvětví monochloroctové kyseliny v EHP. Tyto informace byly poskytnuty v prohlášení a společnost Clariant předložila důkaz 6. prosince 1999. Na základě těchto informací mohla Komise provádět šetření v prostorech společností Akzo a Atofina. Společnost Clariant rovněž splnila ostatní podmínky oddílu B: ukončila účast v kartelu, plně spolupracovala během šetření a k vytvoření kartelu nedala podnět. Rozhodnutí zohlednilo všechy tyto prvky při snížení pokuty o 100 %, jež by jinak byly uloženy společnostem Clariant AG a Clariant GmbH, pokud by s Komisí nespolupracovaly.
2. Podstatné snížení pokuty („Oddíl C“: snížení o 50 % až 75 %)
(29)
Společnost Akzo ani společnost Atofina nesplnily podmínky uvedené v oddílu C oznámení o shovívavosti.
3. Významné snížení pokuty („Oddíl D“: snížení o 10 % až 50 %)
(30)
Společnost Akzo i společnost Atofina s Komisí spolupracovaly.
(31)
Společnost Atofina úzce s Komisí spolupracovala a může jí být tedy značně snížena výše pokuty, jelikož byla druhým podnikemm, který poskytl Komisi informace a důkazy, které významně přispěly k prokázání existence kartelu. Kromě toho společnost Atofina nepopírala skutečnosti, o něž se Komise opírala, když stanovovala, že se jedná o kartel. Informace a důkazy poskytnuté společností Atofina byly podrobné a Komise se o ně v tomto rozhodnutí do velké míry opírala. Společnost Atofina splnila podmínky uvedené v oddíle D a díky její spolupráci byla výše pokuty, která by jinak byla uložena, snížena o 40 %.
(32)
Společnosti Akzo může být významně snížena výše pokuty, jelikož byla třetím podnikem, který poskytl Komisi informace a důkazy, jež potvrzují, že se jednalo o kartel v odvětví monochloroctové kyseliny. Společnost Akzo nepopírala skutečnosti, o které se Komise opírala. Komise dospěla k názoru, že společnost Akzo splnila podmínky uvedené v oddílu D. Informace a důkazy poskytnuté společností Akzo byly podrobné a Komise se o ně mohla opírat; díky tomu byla výše pokuty, která by jinak byla uložena, snížena o 25 %.
(33)
Uvedené společnosti porušily článek 81 Smlouvy přidělováním objemových kvót a zákazníků, odsouhlasením zvyšování dohodnutých cen, odsouhlasením mechanismu náhrad, výměnou informací o objemech prodeje a o cenách, účastí na pravidelných zasedáních a ostatními kontakty s cílem dohodnout a zavést výše uvedená omezení. Jednání uvedených podniků od 1. ledna 1994 rovněž porušuje článek 53 ods. 1 Dohody o EHP.
(a)
Společnosti Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Nederland BV a Akzo Nobel NV od 1. ledna 1984 do 7. května 1999;
(b)
Společnosti Akzo Nobel Base Chemicals AB, Eka Chemicals AB a Akzo Nobel AB od 15. června 1993 do 7. května 1999;
(c)
Společnost Hoechst AG od 1. ledna 1984 do 31. června 1997;
(d)
Společnosti Elf Aquitaine a Arkema SA (dříve pod názvem Atofina SA) od 1. ledna 1984 do 7. května 1999;
(e)
Společnosti Clariant AG, Clariant GmbH od 1. července 1997 do 7. května 1999.
(34)
Za uvedená protiprávní jednání se ukládají následující pokuty:
(a)
společnostem Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB, Eka Chemicals AB a Akzo Nobel AB:
84,38 milionu EUR;
(b)
společnosti Hoechst AG:
74,03 milionu EUR;
(c)
společnostem Elf Aquitaine SA a Arkema SA (dříve pod názvem Atofina SA) společně a nezozdílně:
45,00 milionu EUR;
(d)
společnosti Arkema SA (dříve pod názvem Atofina SA):
13,50 milionu EUR;
(e)
společnostem Clariant AG a Clariant GmbH společně a nerozdílně:
0 milión EUR.
Společnosti Akzo Nobel Base Chemicals AB, Eka Chemicals AB a Akzo Nobel AB jsou společně a nerozdílně povinny zaplatit pokutu uloženou v písmenu a) prvního odstavce do výše 50,63 miliónu EUR. Ostatní společnosti Akzo vyjmenované v uvedeném bodě jsou povinny společně a nerozdílně zaplatit plnou výši pokuty.
(35)
Podniky uvedené v bodě 1 neprodleně ukončí protiprávní jednání, pokud tak již neučinily. Zdrží se jak opakování jakéhokoli jednání nebo chování shledaného v tomto případě jako protiprávní jednání, tak všech opatření, která mají stejný cíl nebo účinek.