Směrnice Rady 98/76/Es
ze dne 1. října 1998,
kterou se mění směrnice 96/26/ES o přístupu k povolání provozovatele silniční přepravy zboží a provozovatele silniční přepravy osob, jakož i o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, s cílem umožnit účinný výkon svobody usazování těchto dopravců v oblasti vnitrostátní a mezinárodní dopravy
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 75 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
(1) vzhledem k tomu, že rozdíly mezi vnitrostátními úpravami přístupu k povolání provozovatele silniční dopravy a vzájemného uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci by mohly způsobit narušení hospodářské soutěže;
(2) vzhledem k tomu, že by se v rámci fungování vnitřního trhu mělo v této oblasti pokračovat v procesu harmonizace tím, že budou posilována společná pravidla stanovená směrnicí 96/26/ES [4];
(3) vzhledem k tomu, že vývoj na trhu silniční přepravy zboží, jakož i požadavky fungování vnitřního trhu vyžadují, aby byla rozšířena oblast působnosti směrnice 96/26/ES na některé kategorie provozovatelů silniční přepravy zboží vykonávané na cizí účet s využitím vozidel o malé nosnosti, jako jsou například kurýrní služby s výhradou zvláštních odchylek pro podniky provozující přepravu zboží na místní úrovni na krátké vzdálenosti a používající vozidla o maximální povolené hmotnosti více než 3,5 tuny až 6 tun;
(4) vzhledem k tomu, že by měl být zpřísněn požadavek dobré pověsti, pokud jde o ochranu životního prostředí a profesní odpovědnost;
(5) vzhledem k tomu, že ve věci finanční způsobilosti je nezbytné stanovit vyšší minimální hodnotu dostupného jmění a rezerv, aby se tak předešlo nerovnováze na trhu, a každých pět let stanovit hodnotu euro v národních měnách členských států, které se neúčastní třetí etapy měnové unie;
(6) vzhledem k tomu, že ve věci profesní způsobilosti je nezbytné, aby uchazeči o provozování dopravy prokázali, že mají minimální harmonizovanou úroveň vzdělání ve stejných oborech a že jsou držiteli osvědčení vystaveného v souladu se srovnatelným vzorem, které potvrzuje, že jejich profesní způsobilost, zejména v obchodní oblasti, je na minimální harmonizované úrovni a na základě jednotných metod kontroly ve všech členských státech; že by měla být pro tento účel rovněž harmonizována některá hlediska pořádání zkoušek;
(7) vzhledem k tomu, že není dotčeno právo členských států pořádat pro uchazeče, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, povinné kurzy pro přípravu ke zkoušce, která umožní poprvé ověřit jejich profesní způsobilost;
(8) vzhledem k tomu, že v důsledku toho se úroveň znalostí, ke které se přihlíží při vydávání osvědčení o profesní způsobilosti v jednotlivých členských státech liší, aniž je dotčena směrnice 92/26/ES; že s ohledem na tyto rozdíly by se mohly vnitrostátní opatření v rámci vymezeném v příloze I zmíněné směrnice značně lišit, zejména pokud jde o kvalifikaci provozovatelů dopravy, kvalitu služeb a bezpečnost silničního provozu;
(9) vzhledem k tomu, že by bylo vhodné připustit, aby po omezenou dobu a po konzultaci Komise mohly členské státy požadovat vykonání doplňující zkoušky od osob, které nikdy předtím nezískaly osvědčení o profesní způsobilosti v některém členském státě, ale složily zkoušku profesní způsobilosti v některém členském státě, když měly obvyklé bydliště v jiném členském státě, kde zamýšlejí poprvé vykonávat povolání provozovatele silniční dopravy; že tato doplňující zkouška se musí vztahovat na oblasti, ve kterých se vnitrostátní hlediska povolání liší od hledisek členského státu, v němž tyto osoby složily zkoušku, a to zejména zvláštní vnitrostátní hlediska obchodní, sociální, daňové a technické povahy nebo hlediska související s organizací trhu a právem společností;
(10) vzhledem k tomu, že pro provedení směrnice 96/26/ES v Rakousku, Finsku a Švédsku je nezbytné přijmout přechodná opatření;
(11) vzhledem k tomu, že je nezbytné pravidelně kontrolovat, zda oprávnění provozovatelé dopravy stále splňují požadavky dobré pověsti, finanční způsobilosti a profesní způsobilosti;
(12) vzhledem k tomu, že členské státy by měly v zájmu fungování vnitřního trhu ukládat účinné, přiměřené a odrazující sankce,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 96/26/ES se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 2:
- se první odrážka nahrazuje tímto:
- ""povoláním provozovatele silniční přepravy zboží" se rozumí činnost jakéhokoli podniku dopravujícího zboží na cizí účet buď motorovým vozidlem, nebo jízdní soupravou,"
- se doplňuje nová odrážka, která zní:
- ""obvyklým bydlištěm" rozumí místo, kde se určitá osoba obvykle zdržuje, tj. nejméně 185 dní v kalendářním roce z důvodů osobních a profesních vazeb nebo v případě osob bez profesních vazeb z důvodu osobních vazeb vyplývajících z úzkých vztahů mezi žadatelem a místem, kde bydlí.
Za obvyklé bydliště osoby, jejíž profesní vazby jsou jinde než osobní vazby a která tedy střídavě pobývá na různých místech ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se tam pravidelně vrací. Tato poslední podmínka se nepožaduje, pokud osoba pobývá v některém členském státě, aby zde vykonávala časově omezený úkol. Navštěvování vysoké školy nebo školy neznamená přesun obvyklého bydliště."
2. V článku 2:
- se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Tato směrnice se nevztahuje na podniky, které vykonávají povolání provozovatele silniční přepravy zboží s motorovými vozidly nebo jízdní soupravou, jejichž maximální povolená hmotnost nepřesahuje 3,5 tuny. Členské státy však mohou pro všechny nebo některé kategorie přepravy tuto mez snížit."
- se dosavadní odstavec 2 označuje jako odstavec 2 písmeno a) a doplňuje se nové písmeno, které zní:
- "b) Pokud jde o podniky vykonávající povolání provozovatele silniční přepravy zboží s vozidly o maximální povolené hmotnosti více než 3,5 tuny až 6 tun, mohou členské státy po uvědomění Komise osvobodit od používání této směrnice nebo její části podniky, jež provozují výlučně místní dopravu, která má pouze nepatrný vliv na dopravní trh z důvodu krátkých dopravních vzdáleností."
3. V článku 3:
- odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
- "c) byly odsouzeny pro závažné porušování platných předpisů týkajících se:
- podmínek odměňování a pracovních podmínek tohoto povolání nebo
- silniční přepravy zboží případně osob, a zejména předpisů týkajících se doby řízení a doby odpočinku řidičů, hmotnosti a rozměrů užitkových vozidel, bezpečnosti silničního provozu a bezpečnosti vozidel a ochrany životního prostředí, jakož i ostatních pravidel týkajících se profesní odpovědnosti."
- odstavci 3 se písmeno c) nahrazuje tímto:
- "c) Podnik musí mít základní kapitál a rezervy ve výši nejméně 9000 eur na jediné užívané vozidlo a nejméně 5000 eur pro každé další vozidlo.
Pro účely této směrnice se každých pět let určuje hodnota eura v národních měnách členských států, které se neúčastní třetí etapy měnové unie. Použijí se kurzy platné první pracovní den v říjnu, které jsou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství. Vstupují v platnost dne 1. ledna následujícího kalendářního roku."
- odstavci 3 se písmeno d) nahrazuje tímto:
- "d) Pro účely písmen a), b) a c) může příslušný orgán přijmout nebo požadovat jako důkaz potvrzení nebo ujištění poskytnuté bankou nebo jinou řádně oprávněnou institucí. Toto potvrzení nebo ujištění může být poskytnuto formou bankovní záruky nebo zástavy nebo jistoty nebo jakýmkoli jiným obdobným prostředkem."
- se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. a) Splnění podmínky profesní způsobilosti spočívá v získání znalostí odpovídajících úrovni vzdělání stanovené v příloze I v oborech, které jsou v ní vyjmenovány. Zjišťuje se na základě povinné písemné zkoušky, která může být doplněna ústní zkouškou pořádanou ve formě vymezené v příloze I orgánem nebo subjektem určeným pro tento účel členským státem.
b) Členské státy mohou od zkoušky osvobodit uchazeče, kteří prokáží nejméně pětiletou praktickou zkušenost v dopravním podniku na řídící úrovni, pokud tito uchazeči složí kontrolní zkoušku, kterou upraví členské státy v souladu s přílohou I.
c) Členské státy mohou držitele některých vysokoškolských diplomů nebo technických diplomů, které prokazují dobrou znalost oborů vyjmenovaných v seznamu v příloze I a které pro tento účel zvláště vymezí, osvobodit od zkoušky z oborů, kterých se tyto diplomy týkají.
d) Jako důkaz profesní způsobilosti musí být předloženo potvrzení vydané orgánem nebo subjektem uvedeným v písmenu a). Toto potvrzení se vystavuje v souladu se vzorem osvědčení uvedeným v příloze Ia.
e) Pro uchazeče, kteří zamýšlejí skutečně a trvale řídit podniky zajišťující výlučně vnitrostátní dopravu mohou členské státy stanovit, že znalosti, ke kterým se přihlíží při zjišťování profesní způsobilosti, se vztahují pouze na obory týkající se vnitrostátní dopravy. V tomto případě uvádí potvrzení profesní způsobilosti, jehož vzor je uveden v příloze Ia, že držitel potvrzení je výlučně oprávněn k výkonu skutečného a trvalého řízení podniků provozujících výlučně dopravu uvnitř členského státu, který potvrzení vydal.
f) Po konzultaci Komise může členský stát požadovat, aby každá fyzická osoba, která je držitelem osvědčení o profesní způsobilosti vydaného příslušným orgánem v jiném členském státě po 1. říjnu 1999, přičemž měla obvyklé bydliště v prvním členském státě, složila doplňující zkoušku uspořádanou orgánem nebo subjektem určeným pro tento účel prvním členským státem. Doplňující zkouška se týká specifických znalostí týkajících se vnitrostátních hledisek povolání provozovatele silniční dopravy v prvním členském státě.
Tento bod se uplatňuje po dobu tří let od 1. října 1999. Toto období může Rada na návrh Komise postupem podle Smlouvy prodloužit na další období nejvýše pěti let. Vztahuje se pouze na fyzické osoby, které v okamžiku získání osvědčení o profesní způsobilosti za podmínek uvedených v prvním pododstavci dosud v členském státě zmíněné osvědčení neobdržely."
4. V článku 5:
- se v odstavci 1 doplňuje nová odrážka, která zní:
- "1. lednem 1995 pro Rakousko, Finsko a Švédsko,"
- odst. 2 prvním pododstavci se po odrážce začínající slovy
"po 2. říjnu 1989"
doplňuje nová odrážka, která zní:
- "po 31. prosinci 1994 a před 1. lednem 1997 pro Rakousko, Finsko a Švédsko,"
- odstavci 2 se na konci prvního pododstavce po odrážce začínající slovy
"1. červnem 1992"
doplňuje nová odrážka, která zní:
- "1. lednem 1997 pro Rakousko, Finsko a Švédsko.",
- se doplňuje nový odstavec, který zní:
"3. a) Všechny podniky oprávněné vykonávat povolání provozovatele silniční dopravy před 1. říjnem 1999 musí, pokud jde o vozový park, kterým k tomuto dni disponují, splňovat podmínky čl. 3 odst. 3 nejpozději do 1. října 2001.
Tyto podniky musí nicméně splňovat podmínky čl. 3 odst. 3 pro veškerá doplnění vozového parku provedená po 1. říjnu 1999.
b) Podniky vykonávající povolání provozovatele silniční přepravy zboží před 1. říjnem 1999 vozidly o maximální povolené hmotnosti vyšší než 3,5 tuny a nižší než 6 tun musí nejpozději do 1. října 2001 splňovat podmínky čl. 3 odst. 3."
5. V čl. 6 odst. 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
"Členské státy zajistí, aby příslušné orgány pravidelně a nejméně každých pět let kontrolovaly, zda podniky stále splňují podmínky dobré pověsti, finační způsobilosti a profesní způsobilosti.
Není-li v okamžiku kontroly splněna podmínka finanční způsobilosti, avšak hospodářská situace podniku dává tušit, že podmínka finanční způsobilosti bude v dohledné budoucnosti opět splněna, a to trvale, na základě finančního plánu, mohou příslušné orgány udělit doplňující lhůtu nejvýše jeden rok."
6. V článku 7:
- odstavci 1 se zrušují slova: "…závažně nebo opakovaně méně závažně…".
- se stávající odstavec 2 zrušuje a dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 2.
7. V článku 8:
- odstavci 2 se zrušují slova "nebo za důkaz, že neprodělal úpadek,"
- odstavci 4 se zrušuje poslední věta.
8. V čl. 10 odst. 3 se datum 1. lednem 1990 nahrazuje datem stanoveným v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci této směrnice.
9. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 10a
Členské státy zavedou právní úpravu sankcí za porušování vnitrostátních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily uplatňování těchto sankcí. Takto zavedené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 10b
Od 1. října 1999 uznávají členské státy jako dostatečný důkaz profesní způsobilosti potvrzení odpovídající vzoru osvědčení uvedenému v článku Ia vystavenému orgány nebo subjekty určenými k tomuto účelu ostatními členskými státy."
10. Příloha I se nahrazuje přílohou I této směrnice a doplňuje se příloha Ia uvedená v příloze II této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 1. října 1998.