NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1864/2005
ze dne 15. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o mezinárodní standard účetního výkaznictví č. 1 (IFRIC 1) a mezinárodní účetní standardy č. 32 a 39
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Komise (ES) č. 1725/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (2) byly přijaty veškeré mezinárodní účetní standardy a interpretace existující ke dni 14. září 2002 s výjimkou mezinárodního účetního standardu (IAS) 32, IAS 39 a souvisejících interpretací. V případě IAS 32 a IAS 39 byl rozsah změn považován za natolik zásadní, že se v té době nejevilo vhodné přijímat jejich stávající verzi.
(2)
Dne 17. prosince 2003 zveřejnila Mezinárodní rada pro účetní standardy (IASB) přepracovaný mezinárodní účetní standard (IAS) 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování jako součást své snahy včas zlepšit patnáct standardů, aby mohly být použity společnostmi, které je poprvé přijmou v roce 2005. Cílem přepracování bylo zvýšit kvalitu a soudržnost stávajícího souboru mezinárodních účetních standardů.
(3)
IAS 39 přepracovaný v prosinci 2003 zavedl možnost, která účetním jednotkám dovoluje, aby při počátečním zaúčtování vykázaly jakákoli finanční aktiva nebo finanční závazky, které mají být oceňovány reálnou hodnotou zisků a ztrát vykázaných jako zisk nebo ztráta (plná „možnost reálné hodnoty“). Evropská centrální banka (ECB), orgány obezřetnostního dohledu sdružené v Basilejském výboru (finanční kontroloři) i regulátoři cenných papírů však vyjádřili obavu, že by neomezená možnost oceňování reálnou hodnotou mohla být použita nepatřičně, zvláště v případě finančních nástrojů týkajících se pasiv společnosti.
(4)
Mezinárodní rada pro účetní standardy tyto obavy uznala, a proto dne 21. dubna 2004 vydala tzv. „Exposure Draft“ (konzultativní dokument), který navrhl změnu IAS 39 ve smyslu omezení možnosti oceňování reálnou hodnotou.
(5)
Aby byly pro použití v roce 2005 včas zavedeny hlavní účetní pokyny pro finanční nástroje, Komise svým nařízením (ES) č. 2086/2004 ze dne 19. listopadu 2004, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 týkající se zavedení IAS 39 (3), podpořila IAS 39 s výjimkou některých ustanovení týkajících se plné možnosti oceňování reálnou hodnotou a zajišťovacího účetnictví. Komise považovala toto vyloučení za výjimečné a dočasné, jež závisí na vyřešení zbývajících otázek prostřednictvím dalších konzultací a diskuse.
(6)
Ve světle připomínek, které obdržela ke konzultativnímu dokumentu zveřejněnému dne 21. dubna 2004, a další diskuse, zejména s ECB a Basilejským výborem, a po několika debatách ze zainteresovanými stranami u kulatého stolu v březnu 2005, Mezinárodní rada pro účetní standardy zveřejnila dne 16. června 2005Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou.
(7)
Pozměněný IAS 39 Možnost oceňování reálnou hodnotou omezuje své použití na situace, kdy výsledkem tohoto použití budou relevantnější údaje, neboť buď odstraňuje nebo významně snižuje nesoulad v oceňování nebo účtování („účetní neshoda“); nebo soubor finančních aktiv nebo finančních závazků nebo obojí je spravováno podle doložené strategie řízení rizik nebo investiční strategie. Pozměněná možnost oceňování reálnou hodnotou navíc dovoluje, aby celá smíšená smlouva, která obsahuje jeden nebo více vložených derivátů, byla za určitých okolností vykázána jako finanční aktivum nebo finanční závazek v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty. Použití pozměněné možnosti oceňování reálnou hodnotou je tak omezeno na případy, kdy musí být dodržovány určité zásady nebo okolnosti. Použití by mělo být doprovázeno zveřejněním odpovídajících informací.
(8)
Ustanovení týkající se použití možnosti oceňování reálnou hodnotou na finanční závazky, která jsou podle nařízení (ES) č. 2086/2004 vypuštěna, by tudíž měla být zapracována. Na plnou možnost oceňování reálnou hodnotou ve vztahu k finančním aktivům vyplývající z nařízení (ES) č. 2086/2004 by se navíc měl vztahovat přístup založený na zásadách.
(9)
Mezinárodní rada pro účetní standardy uznává, že přepracovaný standard v rámci obezřetnostního dohledu nezabraňuje tomu, aby orgány obezřetnostního dohledu ohodnotily přísnost postupů kontrolovaných finančních institucí při používání oceňování reálnou hodnotou a správnosti jejich základních strategií řízení rizik, politik a postupů a aby přijaly odpovídající opatření. Mezinárodní rada pro účetní standardy navíc souhlasí s tím, že některá uveřejnění informací by napomohla orgánům obezřetnostního dohledu v jejich hodnocení kapitálových požadavků. Zejména se to týká účtování zisků vyplývajících ze zhoršení vlastní bonity, které mají být následně přezkoumány v souvislosti s rozsáhlými zlepšeními IAS 39. Komise bude tudíž sledovat budoucí účinky Změn IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou a prověří jeho používání v rozsahu přezkumu uvedeného v článku 10 nařízení (ES) č. 1606/2002.
(10)
Přijetí změn IAS 39 v důsledku znamená změnu mezinárodního standardu účetního výkaznictví (IFRS) 1 a IAS 32, aby byl dosažen soulad mezi dotčenými účetními standardy.
(11)
Ve světle nového přístupu k možnosti oceňování reálnou hodnotou, který je založen na zásadách, a nutnosti, aby osoby, které ho budou poprvé přijímat, poskytly smysluplnější počáteční finanční výkazy a srovnávající informace, je vhodné, aby bylo upraveno zpětné provádění tohoto nařízení od 1. ledna 2005.
(12)
Konzultace s technickými odborníky v této oblasti potvrzují, že mezinárodní účetní standard (IAS) Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou splňuje technická kritéria pro převzetí, jak jsou stanovena v článku 3 nařízení (ES) č. 1606/2002, a zejména požadavek, že musejí odpovídat evropskému veřejnému zájmu.
(13)
Nařízení (ES) č. 1725/2003 by tedy mělo být patřičně pozměněno.
(14)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro účetnictví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1725/2003 se mění takto:
1.
Mezinárodní účetní standard (IAS) 39 se mění v souladu s bodem A přílohy tohoto nařízení;
2.
Znění „mezinárodního účetního standardu (IAS) Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou“ uvedené v bodu B přílohy tohoto nařízení se doplňuje do IAS 39.
3.
Mezinárodní standard finančního výkaznictví (IFRS) 1 a IAS 32 se doplňují v souladu s bodem B přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. listopadu 2005.