Nařízení Komise (ES) č. 3122/94
ze dne 20. prosince 1994,
kterým se stanoví kritéria pro analýzu rizika, pokud jde o zemědělské produkty, pro které jsou poskytovány náhrady
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 386/90 ze dne 12. února 1990 o kontrole prováděné při vývozu zemědělských produktů, pro které jsou poskytovány náhrady nebo jiné částky [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 163/94 [2], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení stanoví, že míra 5 % na odvětví produktu může být nahrazena mírou 5 % zahrnující všechna odvětví, pokud členský stát používá systém výběru zboží k fyzické kontrole, založený na analýze rizika, a to při dodržení minimální míry 2 %; že je oprávněné snížit procento kontroly u produktů neuvedených v příloze II;
vzhledem k tomu, že kritéria výběru musejí být stanovena postupem podle článku 6 nařízení (EHS) č. 386/90;
vzhledem k tomu, že tato kritéria musejí být přijata do 1. ledna 1995, protože nové znění čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 386/90 stanoví používání analýzy rizika od tohoto dne;
vzhledem k tomu, že strategický program Komise proti podvodům zdůraznil větší používání analýzy rizika, a to zejména na základě využití databází; že tento program zejména zdůrazňuje spolupráci mezi Komisí a členskými státy a zároveň dbá o to, aby tato činnost byla prováděna velmi diskrétně;
vzhledem k tomu, že tato opatření jsou nezbytná a vhodná a že musejí být uplatňována jednotně;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cílem analýzy rizika je zaměřit fyzickou kontrolu na zboží, fyzické a právnické osoby a odvětví, které představují největší riziko. Za tím účelem určuje rizika a odhaduje jejich úroveň s cílem vybrat zboží, které má být kontrolováno.
Pokud podle čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 386/90 použijí členské státy analýzu rizika, mohou při výběru vývozních prohlášení týkajících se zboží, které má být fyzicky kontrolováno, vzít zejména v úvahu určitý počet následujících kritérií:
1. pokud jde o zboží:
- původ,
- jakost,
- charakteristiky podle znění v nomenklatuře náhrad,
- hodnotu,
- celní status
- riziko nesprávného sazebního zařazení,
- sazbu náhrady podle technických charakteristik a popisu zboží (obsah tuku, vody, masa a popela, obalová úprava atd.),
- produkt, na který se vztahuje poskytnutí náhrad,
- množství,
- analýzy předchozích vzorků,
- závazné informace o sazebním zařazení zboží (ZISZ);
2. pokud jde o obchod:
- jeho četnost,
- výskyt neobvyklého obchodu a/nebo rozvoj nového obchodu,
- odklon obchodu;
3. pokud jde o nomenklaturu náhrad:
- sazbu náhrady,
- nomenklatury, u nichž je žádáno nejčastěji o výplatu náhrad,
- rizika nesprávných sazeb náhrad spojená s technickými charakteristikami a popisem zboží (obsah tuku, vody, masa a popela, balení atd.);
4. pokud jde o vývozce:
- jeho pověst a důvěryhodnost,
- jeho finanční situaci,
- nového vývozce,
- vývozy nejspíše ekonomicky neodůvodněné,
- dřívější sporné chování, zejména podvodné chování;
5. pokud jde o nesrovnalosti:
- odhalené nebo předpokládané nesrovnalosti v určitých odvětvích zboží;
6. pokud jde o použité celní režimy:
- normální celní prohlášení,
- zjednodušené celní prohlášení,
- přijetí vývozního prohlášení podle článků 790 a 791 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [3];
7. pokud jde o podmínky pro poskytování vývozních náhrad:
- financování předem (produkty v nezměněném stavu nebo s přepracováním),
- přímý vývoz,
- zásobování.
Článek 2
Pokud se použijí kritéria uvedená v článku 1, dbají příslušné orgány o zachování služebního tajemství a zajistí důvěrnost osobních údajů, jejichž držiteli jsou nebo s nimiž se seznámí, a to v jakékoliv formě. Zajistí zejména, aby tyto údaje požívaly ochrany, která je poskytována podobným údajům podle jejich vnitrostátních právních předpisů a odpovídajících ustanovení práva Společenství.
Mimoto tyto údaje nesmějí být používány pro jiné účely, než jsou účely stanovené tímto nařízením.
Článek 3
1. Členské státy a Komise společně vyhodnotí na základě získaných zkušeností spolehlivost a význam těchto kritérií, aby provedly popřípadě nezbytné úpravy systému a parametrů výběru za účelem posílit účinnost a zaměření fyzických kontrol.
2. Členské státy sdělí Komisi:
- přijatá opatření, zejména o pokyny vnitrostátním orgánům k používání systému výběru na základě analýzy rizika s ohledem na kritéria uvedená v odstavci 1,
- zvláštní případy, které mohou zajímat ostatní členské státy.
3. Členské státy zajistí, aby ústřední orgán koordinoval informace týkající se analýzy rizika.
Článek 4
Pokud členský stát uplatní systém výběru založený na analýze rizika, procento fyzických kontrol provedených u zboží neuvedeného v příloze II není bráno v úvahu pro účely výpočtu celkové 5 % míry pro všechna odvětví. V tomto případě se použije minimální míra 2 % na zboží neuvedené v příloze II.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1995 pro vývozní prohlášení, která byla od tohoto dne přijata.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 1994.