ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. května 2005
o režimu podpory Německa - Výstavba komunální hospodářské infrastruktury podle části II bodu 7 rámcového plánu společného programu „Zlepšení regionální hospodářské struktury“ - Výstavba nebo rozšíření obchodních, technologických a podnikatelských center, která poskytnou prostory a společné služby malým a středním podnikům 2004-2006
(oznámeno pod číslem K(2005) 1315)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2005/782/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
poté, co Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky podle těchto ustanovení (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 19. září 2002, zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 20. září 2002, informovalo Německo Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES o uvedeném režimu podpory. Ačkoli Německo nepovažovalo toto opatření za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, oznámilo jej z důvodů právní jistoty. Případ byl zaevidován jako státní podpora č. N 644/g/2002. Dopisy ze dne 9. října 2002, 17. ledna 2003, 30. června 2003 a 25. září 2003 požádala Komise o doplňující informace. Ty Německo poskytlo v dopisech ze dne 18. listopadu 2002, 11. a 12. února 2003, 24. července 2003 a 30. října 2003. V dopise ze dne 26. listopadu 2003 Německo souhlasilo s prodloužením dvouměsíční lhůty podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 659/1999 do 5. února 2004 a předalo další informace.
(2)
V dopise ze dne 18. února 2004 Komise sdělila Německu své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby v této věci předložily své připomínky.
(4)
Dopisem ze dne 2. listopadu 2004 zaevidovaným dne 3. listopadu 2004 Komise obdržela stanovisko od Spolkového svazu německých inovačních, technologických a podnikatelských center (ADT - Bundesverband deutscher Innovations-, Technologie- und Gründerzentren e.V. (dále jen „ADT“)). Dopisem ze dne 15. listopadu 2004 Komise zaslala toto stanovisko Německu, které dostalo příležitost na něj reagovat. Německo se však k těmto připomínkám nevyjádřilo.
(5)
Dne 19. března 2004 byly doručeny připomínky Německa. Dne 22. dubna 2004 se uskutečnilo jednání, po kterém na základě dvou výzev Komise ze dne 9. července 2004 a 9. září 2004 Německo zaslalo dopisem ze dne 16. září 2004, který byl zaevidován dne 22. září, doplňující informace. Dne 16. prosince 2004 se konalo další jednání, po kterém na základě výzev Komise ze dne 14. února 2005 Německo zaslalo v dopisech z 3. a 23. března 2005, zaevidovaných ve stejné dny, doplňující informace a změnilo opatření.
II. POPIS OPATŘENÍ
(6)
Opatření financují společně spolková vláda a spolkové země. Je spravováno vládami spolkových zemí, takže opatření budou v jednotlivých spolkových zemích prováděna v určitých detailech s nepatrnými rozdíly.
(7)
Státní podpora je poskytována ve formě dotací zřizovatelům center. Obnáší nejvýše 90 % nákladů na výstavbu a rozšíření center. Z finanční podpory poskytované v rámci opatření by měli mít prospěch uživatelé center. Nelze ji chápat tak, že by zřizovatelé nebo uživatelé center získávali podpory ve výši 90 % nákladů způsobilých k podpoře. Opatření platí jak pro oblasti podle čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES, tak i pro oblasti, které nejsou způsobilé pro podporu (okolo 5 % oblastí, na které se opatření vztahuje). Potrvá do 31. prosince 2006; předpokládané finanční prostředky činí přibližně 120 milionů EUR ročně.
(8)
Opatření je určeno k předkládání určitých nabídek malým a středním podnikům. V první řadě jde o možnost malých a středních podniků najmout si v daném centru prostory. Kromě toho mohou malé a střední podniky využívat v těchto centrech také poradenské služby, výzkumná vybavení a možnosti spolupráce zejména s vysokými školami a výzkumnými ústavy nebo propojení s jinými podniky.
(9)
Malé a střední podniky však nejsou podporovány přímo, nýbrž v rámci souhrnnější struktury. Německo poskytuje odpovědným místům, „zřizovatelům“, finanční prostředky, které mají sloužit jako pobídka k výstavbě a/nebo rozšíření budovy, tj. obchodního, technologického nebo podnikatelského centra, aby poskytovalo uživatelům, tj. malým a středním podnikům, prostory a služby. Zřizovatelé musí zajistit provoz center po dobu minimálně 15 let.
(10)
Zřizovateli center jsou obvykle obce a sdružení obcí, může však jít i o veřejná nebo soukromá nezisková sdružení.
(11)
Centra jsou obecně buď neziskové komunální podniky nebo samostatné neziskové právnické osoby.
(12)
Existují různé druhy center: obchodní centra poskytují obvykle prostory pro všechny druhy malých a středních podniků určitého odvětví nebo všech odvětví, zatímco technologická centra se zaměřují na malé podniky, které provozují výzkumnou činnost; nabízejí těmto podnikům nezbytné vybavení, např. laboratoře, poradenské služby, kontakty na vysoké školy a výzkumné ústavy. Cílovou skupinu podnikatelských center tvoří nově založené podniky, zejména ty nejmenší. Existují ovšem také smíšené formy. Pokud nemohou být všechny prostory pronajaty podnikům z určité cílové skupiny, zaměřují se centra také na jiné cílové skupiny. Technologické centrum by například mohlo být využito částečně jako obchodní centrum.
(13)
Malé a střední podniky, které využívají služby center (dále jen „uživatelé“), platí za pronajaté prostory nájem a příplatky za užívání ostatních zařízení (laboratoří nebo speciálních vybavení) a/nebo případně poradenských služeb. Nájemné a/nebo cena za využívání jiných zařízení/služeb může být nižší než je tržní cena. Nájemci mohou centra využívat obvykle po dobu pěti let (ve výjimečných případech osm let).
(14)
Následující graf znázorňuje fungování opatření:
III. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(15)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti opatření se společným trhem, neboť Německo neposkytlo dostatek informací. Šlo především o otázky, zda se podpory vztahují na všechny úrovně opatření, zejména, zda jsou zvýhodněni zřizovatelé center a malé a střední podniky, které využívají jejich služeb, nebo zda z celé podpory těží malé a střední podniky.
IV. STANOVISKA ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
(16)
ADT prohlásil, že služby, které nabízejí centra, nejsou na trhu dostupné. K nabízeným službám patří podle ADT poradenské služby (vypracování podnikatelských plánů, pomoc s obstaráním počátečního kapitálu atd.), krátkodobé nájemní smlouvy, spolupráce a vytváření seskupení s regionálními výzkumnými zařízeními, vysokými školami nebo jinými podniky a výzkumná vybavení (laboratoře, speciální vybavení atd.).
(17)
Dále ADT poukázal na skutečnost, že přibližně 90 % nově založených podniků v centrech se udrží déle než tři roky, což je velmi mnoho v porovnání s nově založenými podniky kdekoli jinde.
V. STANOVISKO NĚMECKÝCH ORGÁNŮ
(18)
Ve svém původním stanovisku Německo vysvětlilo, že cílem opatření bylo kompenzovat selhání trhu s nemovitostmi, na kterém nebylo pro nově založené podniky možné získat prostory za přijatelnou cenu. Podle zkušeností Německa se soukromý trh zdráhá s nabídkami prostor inovačním nově založeným podnikům, neboť jsou zatíženy vysokým rizikem. Kromě toho nejsou zjevně na trhu k dispozici žádné malé prostory.
(19)
Německo dále prohlásilo, že celá podpora by přinesla užitek uživatelům center. Pokud jde o prvek podpory určený uživatelům prohlásilo Německo nejdříve, že míra podpory nepřesáhne u uživatelů 10-20 % srovnatelných tržních cen. Ve svém dopise ze dne 22. září 2004 naproti tomu uvedlo, že uživatelé obvykle platí tržní ceny (ceny na spodní hranici rozpětí tržních cen) a že podpora ve tříletém období nečiní v žádném případě více než 100 000 EUR (ročně až 23 000 EUR na uživatele v pětiletém období). Německo předalo stanoviska všech spolkových zemí, která odkazují zčásti na studie, ve kterých jsou popsány pozitivní účinky center na uživatele a na regiony. Do tohoto okamžiku se Německo nezavázalo dodržovat všechny podmínky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (4), a zejména v článku 3 pokud jde o kumulaci a sledování.
(20)
Ve svém posledním stanovisku a především v dopise ze dne 3. března 2005 změnilo Německo původní oznámení; zavázalo se, pokud jde o dotace na poradenství pro malé a střední podniky - uživatele center, že bude uplatňovat článek 5 nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (5). Kromě toho se Německo zavázalo, že bude na všechna ostatní opatření podpory pro malé a stření podniky, zejména na pronájmy prostor a laboratoří, využívání vybavení pro výzkum nebo jiných zařízení, uplatňovat nařízení (ES) č. 69/2001. Ačkoli se na podporu vztahuje výjimka na základě uvedeného nařízení, Německo požádalo z důvodů právní jistoty Komisi o konečné rozhodnutí.
VI. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(21)
Komise posoudila opatření ve světle článku 87 a násl. Smlouvy o ES a článku 61 a násl. Dohody o EHP a nařízení (ES) č. 69/2001 a (ES) č. 70/2001.
1. Existence podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES
(22)
Při posouzení opatření ve světle právních předpisů o státních podporách Smlouvy o ES je třeba nejprve přezkoumat, zda se u opatření jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(23)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES jsou státní podpory nebo podpory poskytované v jakékoli formě ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy. Pojem podpory zahrnuje každé zvýhodnění, které je přímo nebo nepřímo financováno ze státních prostředků a je poskytováno samotným státem nebo subjekty, které jednají na základě zmocnění státu. Za státní podporu se považuje opatření, které splňuje všechna kritéria stanovená v čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(24)
V rámci posouzení, zda se jedná o státní podporu, je u opatření, která jsou poskytována ve formě dotace nebo půjčky, obvykle zřejmé, který podnik potenciálně zvýhodňují. Toto posuzované opatření je však složitější, jelikož německé úřady vytvářejí podněty pro skupinu účastníků trhu (zřizovatele), aby podporovala jinou skupinu (uživatele). Kromě toho opatření předvídá, že bude vytvořena třetí skupina potenciálních účastníků trhu (centra), která bude existovat nezávisle na zřizovatelích a uživatelích. Ačkoli Německo zamýšlí zvýhodnit pouze uživatele, mohou být příjemci státní podpory podniky na všech třech úrovních.
(25)
Existence státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES proto musí být posouzena na třech různých úrovních: na úrovni zřizovatelů, center a uživatelů.
1. První úroveň: Zřizovatelé
(26)
Není sporné, že opatření je financováno ze státních prostředků. Procento státní podpory závisí na skutečnosti, zda je zřizovatelem obec nebo svaz obcí nebo veřejná příp. soukromá nezisková organizace. V prvním případě je na zřízení centra poskytnuto 100 % státních prostředků (až do výše 90 % z prostředků Spolku a spolkových zemí a nejméně 10 % z prostředků obce nebo sdružení obcí). Naproti tomu účastní-li se financování nezisková organizace, musí poskytnout finanční prostředky ve výši nejméně 10 %, zatímco zbylých až 90 % hradí stát. Skutečnými příjemci podpory jsou ovšem malé a střední podniky; státní prostředky jsou nezbytné k pokrytí způsobilých nákladů pro výstavbu budovy a nevypovídají nic o výši poskytnuté podpory malým a středním podnikům.
(27)
Jsou dva druhy zřizovatelů: 1. obce a sdružení obcí, příp. veřejné podniky v jejich vlastnictví a 2. veřejné nebo soukromé neziskové instituce, jako např. vysoké školy nebo výzkumná zařízení. Bez ohledu na právní formu zřizovatelů a na skutečnost, že se jedná o neziskové organizace, zastává Komise názor, který již uvedla ve svém rozhodnutí č. 98/353/ES ze dne 16. září 1997 o státních podporách pro podnik Gemeinnützige Abfallverwertung GmbH (6), že zřizovatele je třeba posuzovat jako podniky ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud na trhu vykonávají hospodářskou činnost.
(28)
Obce a sdružení obcí se sice obvykle nepovažují za podniky, přesto však, ačkoli provádějí řadu veřejných úkolů a mohou vykonávat veřejnou moc, mohou podle názoru Soudního dvora Evropských společenství, který vyjádřil ve svém rozsudku ze dne 16. června 1987 ve věci C-118/85 (Komise vs. Itálie) (7), být považovány za podniky, pokud na trhu vykonávají určitou hospodářskou činnost. Platí to především v případech, kdy obce vykonávají činnost prostřednictvím vlastního komunálního podniku.
(29)
V rámci posuzovaného opatření odpovídají zřizovatelé za výstavbu a správu centra. Tím vytvářejí předpoklad pro to, že centrum může malým a středním podnikům pronajímat prostory a/nebo nabízet jiné služby. I když jsou zřizovatelé neziskovými organizacemi, vykonávají hospodářskou činnost, kterou by mohly uskutečňovat například soukromé realitní kanceláře nebo soukromé poradenské společnosti.
(30)
Opatření však nemá zvýhodňovat samotné zřizovatele, neboť státní podpora je určena k nabídce prostor a služeb pro malé a střední podniky. Státní prostředky, které zřizovatelé dostávají k dispozici, mají zajistit hospodářskou výhodu výlučně uživatelům. Aby bylo zajištěno, že zřizovatelům nebude poskytnuta žádná výhoda, jsou stanoveny různé mechanismy.
(31)
V souvislosti s výstavbou nebo rozšířením centra se vypíše nabídkové řízení v souladu s předpisy o zadávání veřejných zakázek.
(32)
Zřizovatelé mají povinnost přenechat uživatelům centra do pronájmu nebo užívání na dobu nejméně 15 let. Během tohoto patnáctiletého období, ve kterém musí budovy sloužit jako centra, nezískávají zřizovatelé žádné výhody.
(33)
Po uplynutí 15 let však budovy zůstávají ve vlastnictví zřizovatelů a nebudou-li muset vyrovnat zůstatkovou cenu, mohla by hodnota centra, které je možné využít k jiným účelům nebo prodat, představovat pro zřizovatele (vlastníky budovy) výhodu. Aby bylo zajištěno, že po uplynutí této doby nevznikne zřizovatelům žádná výhoda, zavázaly se německé orgány v průběhu přezkumu Komisí, že po 15 letech zajistí odčerpání zisku. To proběhne buď formou hodnoty výnosu (metody discounted-cash-flow) nebo v každém případě podle metody, která odpovídá metodě stanovené v čl. 29 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (8). Při ní se spolu se zbytkovou hodnotou budovy zohledňují všechny zisky a ztráty, které vznikly zřizovatelům v patnáctiletém období provozování centra. Proto by měla být podnikatelská činnost center uskutečňována na úrovni zřizovatelů, neboť ti nesou v konečném důsledku riziko spojené s hospodářskou činností centra.
(34)
Zřizovatele nelze považovat za příjemce státních podpor ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, jelikož nezískávají žádnou hospodářskou výhodu. Lze je považovat pouze za prostředníky, kteří se starají, aby uživatelům byla prostřednictvím center zajištěna plnění na podporu jejich činností.
2. Druhá úroveň: Centra a jejich provozovatelé
(35)
Státní prostředky poskytované v rámci posuzovaného opatření slouží na výstavbu nebo rozšíření center. Dané opatření nekryje provozní náklady center, neboť způsobilé pro podporu jsou v jeho rámci pouze stavební náklady. To může být zajištěno kontrolami využívání prostředků, tj. sledováním podpory ze strany Německa. Centra, která jsou ve vlastnictví zřizovatelů, slouží výlučně k poskytování prostor a služeb uživatelům.
(36)
Dále se odkazuje na odčerpání zisku uvedené v bodu odůvodnění 33, které se podle slibu Německa uplatní také na úrovni center. Tento postup zajistí, že na úrovni center nezůstane po uplynutí 15 let žádná neoprávněná výhoda.
(37)
Pro případ, že provoz centra bude přebírat třetí strana, Německo slíbilo, že na takový provoz vyhlásí nabídkové řízení v souladu s předpisy o zadávání veřejných zakázek. Provozovatelé centra obdrží pouze odměnu stanovenou v nabídkovém řízení, která je na trhu obvyklá.
(38)
Proto nezískávají ani centra ani jejich vedení hospodářskou výhodu a nelze je považovat za příjemce podpory, nýbrž jen za prostředníky, kteří zajišťují, aby uživatelům byla poskytnuta podpora jejich činností. Na úrovni center a jejich řízení proto nejsou v rámci opatření poskytovány žádné podpory.
3. Třetí úroveň: Uživatelé
(39)
Malé a střední podniky, které si najímají prostory v centrech, jsou zvýhodněny nepřímo státními prostředky prostřednictvím zřizovatelů center a samotných center. Je však třeba zdůraznit, že pro cílovou skupinu malých a středních podniků není stanovena žádná míra podpory ve výši 90 %. Náklady financované až do výše 90 % nebo dokonce až 100 % ze státních prostředků jsou nezbytné k výstavbě centra.
(40)
Centra poskytují malým a středním podnikům řadu služeb (prostory, vybavení, možnosti spolupráce, laboratoře, poradenské a jiné služby). Nájemné, které platí malé a střední podniky za užívání prostor a ceny za další služby (laboratoře, speciální vybavení), se mohou pohybovat pod tržní cenou, neboť tyto podniky mohou mít potíže nalézt podobné prostory a služby na trhu, přinejmenším ne za ceny, které by si mohly finančně dovolit. Výhoda pro malé a střední podniky proto spočívá v levném využívání prostor centra a jiných služeb v porovnání s tržními cenami. Pokud se nájem a/nebo jiné nabídky pohybují pod tržní cenou, domnívá se Komise, že opatření poskytuje malým a středním podnikům výhodu.
(41)
Tímto opatřením je narušena hospodářská soutěž, nebo hrozí její narušení, neboť je zaměřeno na určité podniky, přičemž cílová skupina je určena typem centra. Jak je uvedeno v bodech odůvodnění 6-14, obchodní centra jsou zaměřena na všechny typy malých a středních podniků, technologická centra na inovační malé a střední podniky a podnikatelská centra na nově založené malé a nejmenší podniky. Samozřejmě existuje také mnoho smíšených forem, takže také nově založené podniky mohou být inovační.
(42)
V rámci opatření není vyloučeno, že se podpora poskytuje podnikům, které vykonávají činnost v hospodářských oblastech, ve kterých se uskutečňuje obchod mezi členskými státy. Proto je třeba předpokládat, že opatření narušuje obchod mezi členskými státy.
(43)
Opatření proto představuje na úrovni uživatelů státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud nebude podle nařízení (ES) č. 69/2001 překročena hranice de minimis ve výši 100 000 EUR na jednoho příjemce podpory v období tří let.
(44)
Ohledně použití horní hranice de minimis na různé nabídky center Komise stanoví:
-
Pokud jde o pronájmy prostor je třeba poznamenat, že se Německo zavázalo dodržovat na úrovni uživatelů center nařízení (ES) č. 69/2001. Předchozí nedostatek transparentnosti opatření je napraven, neboť se Německo zavázalo, že vypočítá prvky podpory obsažené v nájemném za prostory pronajaté malými a středními podniky na základě srovnatelných nájmů podobných prostor, zejména úředních tabulek komerčního nájemného. Tím Německo zajistí, že horní hranice de minimis ve výši 100 000 EUR bude během tříletého období dodržena. Zavazuje se proto, že každému uživateli centra vysvětlí, že využívání služeb centra může obsahovat prvky podpory, které mohou být posouzeny jako podpory de minimis, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 69/2001.
-
Pokud jde o využívání laboratoří a dalšího speciálního vybavení (zejména v technologických centrech) Německo sdělilo, že se veškeré prvky podpory odráží v příplatku k nájemnému, které má uživatel platit. To může proto být od běžného nájemného odděleno. Ohledně těchto příplatků za užívání laboratoří a speciálního vybavení Německo také slíbilo, že bude dodržovat nařízení (ES) č. 69/2001.
-
V případě poradenských služeb nebyl prvek podpory omezen na horní hranici de minimis, a musí být proto posouzen jako státní podpora spadající do oblasti působnosti čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
2. Legalita opatření
(45)
Německo splnilo svoji povinnost podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.
3. Slučitelnost opatření se Smlouvou o ES
(46)
Jelikož opatření spadající do režimu podpory ve prospěch malých a středních podniků (jako např. prostory, laboratoře a speciální vybavení), pokud je dodržena horní hranice - de minimis a nařízení (ES) č. 69/2001, nejsou s výjimkou poradenských služeb považována za státní podporu, zbývá posoudit již jen slučitelnost poradenských služeb ve prospěch malých a středních podniků se společným trhem.
(47)
Tento režim má podporovat rozšíření a obchodní využití nového německého a mezinárodního výzkumu a rozvoje v oblasti obecného řízení a rozvoje podnikání. Tím zvýhodňuje transfer technologií a spolupráci mezi podniky.
(48)
Podle článku 157 Smlouvy o ES jsou podpora transferu technologií a spolupráce mezi podniky důležitými cíly Společenství. Do této míry je režim podpory v souladu s cíly uvedenými v článku 157 Smlouvy o ES. Ačkoli jsou taková opatření běžně podporována Evropským fondem pro regionální rozvoj v rámci regionální politiky Společenství, Komise ještě nevypracovala žádná zvláštní kritéria pro posouzení opatření podpory, která jsou zvlášť zaměřená na cíle podle článku 157 Smlouvy o ES.
(49)
V této souvislosti Komise odkazuje na své sdělení jarnímu zasedání Evropské rady „Společně k růstu a zaměstnanosti“ (9), které podtrhuje význam stimulace inovací a uskupení zaměřených na inovaci. Cílovou skupinou posuzovaného opatření jsou tedy výlučně malé a střední podniky zaměřené na inovace a technologie v počáteční fázi; toto je zároveň nejdůležitější cílová skupina, pokud jde o podporu hospodářského růstu a zaměstnanosti.
(50)
Německo se zavázalo že nebude u poradenských služeb poskytovat podpory ve výši přesahující 50 % nákladů způsobilých pro podporu. Proto je podpora poskytovaná na poradenské služby v souladu s nařízením (ES) č. 70/2001 a zejména článkem 5 uvedeného nařízení.
(51)
Proto by Komise měla opatření posoudit příznivě.
VII. ZÁVĚR
(52)
Na základě změn, které Německo provedlo v průběhu formálního vyšetřovacího řízení, Komise dospěla k tomuto závěru:
(53)
Pokud jde o podporu na pronájem prostor, využívání laboratoří nebo speciálního vybavení a/nebo jiných zařízení poskytovanou určitým malým a středním podnikům v rámci režimu podpory, bere Komise na vědomí příslib Německa, že zajistí dodržování nařízení (ES) č. 69/2001.
(54)
Pokud jsou v rámci režimu podpory poskytovány malým a středním podnikům podpory na „poradenské služby pro malé a střední podniky“ v centrech, Německo se zavázalo, že bude takové prostředky přidělovat v souladu s nařízením (ES) č. 70/2001 a zejména článkem 5 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Režim podpory, který Německo zamýšlí provádět v období let 2004-2006 na vybudování komunální hospodářské infrastruktury podle části II bodu 7 rámcového plánu společného programu „Zlepšení regionální hospodářské struktury“ za účelem výstavby nebo rozšíření obchodních, technologických nebo podnikatelských center, které poskytují malým a středním podnikům prostory a služby, nepředstavuje státní podporu v rozsahu oblasti působnosti čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud Německo dodrží svůj slib, že bude, pokud jde o nájem prostor, laboratoře, speciální vybavení a/nebo jiná zařízení, dodržovat nařízení (ES) č. 69/2001.
2. Režim podpory uvedený v odstavci 1 představuje státní podporu podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, která je slučitelná se společným trhem, pokud Německo dodrží příslib, že každá podpora na poradenské služby malým a středním podnikům, které využívají nabízených služeb v obchodních, technologických nebo podnikatelských centrech bude poskytnuta v souladu s nařízením (ES) č. 70/2001.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 3. května 2005.