SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/45/ES
ze dne 6. května 2009
o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě
(Přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března 1998 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
V rámci společné dopravní politiky musí být přijata opatření ke zvýšení bezpečnosti v námořní dopravě.
(3)
Společenství je vážně znepokojeno nehodami lodí, do kterých byly zapojeny osobní lodě a které vedly k hromadným ztrátám na životech. Osoby, které používají ve Společenství osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla mají právo očekávat a spolehnout se na odpovídající úroveň bezpečnosti na lodích.
(4)
Pracovní zařízení a osobní ochranné prostředky pracovníků nejsou upraveny touto směrnicí, neboť ustanovení směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavedení opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (5) a příslušná ustanovení samostatných směrnic k této směrnici jsou použitelná pro tato zařízení a prostředky na osobních lodích provozujících vnitrostátní plavbu.
(5)
Poskytování služeb v námořní osobní dopravě mezi členskými státy již bylo liberalizováno nařízením Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi (6). Uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) bylo stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 (7).
(6)
K dosažení vysoké úrovně bezpečnosti a odstranění překážek obchodu je nutné vytvořit harmonizované normy bezpečnosti, a to na přiměřené úrovni, pro osobní lodě a plavidla provozující vnitrostátní plavbu. Normy pro plavidla provozující mezinárodní plavbu zpracovává Mezinárodní námořní organizace (IMO). Postupy, jak požádat IMO o uvedení norem pro mezinárodní plavbu do souladu s normami této směrnice by měly být k dispozici.
(7)
Vzhledem zejména k významu námořní osobní dopravy pro vnitřní trh je jediným možným způsobem, jak vytvořit společnou úroveň bezpečnosti pro lodě ve Společenství, opatření na úrovni Společenství.
(8)
Vzhledem k zásadě proporcionality je směrnice odpovídajícím právním nástrojem, protože stanoví rámec pro jednotné a závazné uplatňování bezpečnostních norem členskými státy, a přitom každému členskému státu ponechává právo rozhodnout o nástrojích, které jsou nejvhodnější pro provedení v jeho vnitrostátním systému.
(9)
S cílem zvýšit bezpečnost a zamezit narušování hospodářské soutěže by se měly ve Společenství uplatňovat společné bezpečnostní požadavky pro osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu, a to nezávisle na tom, pod jakou vlajkou plují. Je však nutné vyloučit určité kategorie lodí, pro než nejsou pravidla této směrnice technicky vhodná nebo ekonomicky možná.
(10)
Osobní lodě by měly být rozděleny do různých tříd v závislosti na vzdálenosti od břehu a podmínkách námořních oblastí, v nichž jsou provozovány. Vysokorychlostní osobní plavidla by měla být rozdělena do kategorií podle Mezinárodního předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel vypracovaného IMO.
(11)
Hlavním vymezujícím rámcem pro bezpečnostní normy by měla být Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (dále jen „úmluva SOLAS z roku 1974“) v platném znění, která obsahuje mezinárodně dohodnuté normy pro osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující mezinárodní plavbu a také odpovídající rezoluce přijaté IMO a další opatření doplňující a vykládající uvedenou úmluvu.
(12)
Různé třídy jak nových, tak i stávajících osobních lodí vyžadují odlišný přístup při stanovení bezpečnostních požadavků, zaručující rovnocennou úroveň bezpečnosti s ohledem na zvláštní potřeby a omezení těchto různých tříd. Je vhodné rozlišovat mezi bezpečnostními požadavky, které se mají dodržovat na nových a na stávajících lodích, neboť zavedení pravidel platných pro nové lodě na stávajících lodích by znamenalo tak rozsáhlé konstrukční úpravy, které by způsobily ekonomickou neživotaschopnost těchto lodí.
(13)
Finanční a technické důsledky vyplývající z modernizace stávajících lodí na úrovně stanovené touto směrnicí vyžadují určitá přechodná období.
(14)
S ohledem na značné rozdíly v navrhování, stavbě a používání vysokorychlostních osobních plavidel ve srovnání s tradičními osobními loděmi by mělo být pro tato plavidla vyžadováno dodržování zvláštních pravidel.
(15)
Zařízení námořních lodí vyhovující ustanovením směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení (8) by nemělo podléhat při instalaci na osobní loď dodatečným zkouškám, protože se na něj již vztahují normy a postupy uvedené směrnice.
(16)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/25/ES ze dne 14. dubna 2003 o zvláštních požadavcích na stabilitu osobních lodí typu ro-ro (9) zavedla přísnější požadavky na stabilitu pro osobní plavidla typu ro-ro provozující mezinárodní plavbu do přístavů Společenství a z přístavů Společenství, přičemž toto zpřísněné opatření by mělo být rovněž použito na některé kategorie plavidel tohoto typu provozujících vnitrostátní plavbu za stejných námořních podmínek. Neuplatňování těchto požadavků na stabilitu by mělo být důvodem pro vyřazení lodí typu ro-ro po určitém počtu let provozu. Z hlediska konstrukčních úprav, kterým mohou být stávající osobní lodě typu ro-ro podrobeny s cílem vyhovět zvláštním požadavkům na stabilitu, by tyto požadavky měly být zaváděny po dobu několika let tak, aby byl dotčeným podnikům poskytnut dostatečný čas k jejich splnění. Za tímto účelem by měl být pro stávající lodě stanoven časový rozvrh zavádění těchto úprav. Tento časový rozvrh zavádění by se neměl dotýkat prosazování zvláštních požadavků na stabilitu v námořních oblastech obsažených v přílohách Stockholmské dohody ze dne 28. února 1996.
(17)
Je důležité uplatňovat vhodná opatření, aby byl osobám se sníženou pohyblivostí zajištěn bezpečný přístup na osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní pravidelnou dopravu v členských státech.
(18)
S výhradou kontroly postupem projednávání ve výboru mohou členské státy přijmout další bezpečnostní požadavky, pokud je to odůvodněno místními poměry, dovolit používání rovnocenných norem nebo za určitých provozních podmínek povolit výjimky z této směrnice, nebo za zvlášť nebezpečných okolností přijmout ochranná opatření.
(19)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 ze dne 5. listopadu 2002, kterým se zřizuje Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) (10), soustředilo úkoly výborů zřízených podle příslušných právních předpisů Společenství o námořní bezpečnosti, zabránění znečištění z lodí a ochraně životních a pracovních podmínek na lodích.
(20)
Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata postupem podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (11).
(21)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k úpravě některých ustanovení této směrnice včetně jejích příloh s přihlédnutím k vývoji na mezinárodní úrovni, a zejména změnám a dodatkům mezinárodních úmluv. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(22)
Za účelem dohledu nad účinným prováděním a vymáháním této směrnice by se měly na nových a stávajících osobních lodích a plavidlech uskutečňovat prohlídky. Shoda s touto směrnicí by měla být potvrzena správou státu vlajky nebo jejím jménem.
(23)
S cílem zabezpečit plné uplatňování této směrnice by měly členské státy stanovit systém sankcí za porušování vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a dohlížet na dodržování této směrnice na základě ustanovení vytvořených podle ustanovení směrnice Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o státní přístavní inspekci (12).
(24)
Ustanovení nově zařazená do této směrnice se týkají pouze postupu projednávání ve výborech. Nemusí tudíž být členskými státy provedena.
(25)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v příloze IV části B,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je zavést jednotnou úroveň bezpečnosti lidského života a majetku na nových a stávajících osobních lodích a vysokorychlostních osobních plavidlech, provozují-li tyto lodě a plavidla vnitrostátní plavbu, a stanovit postupy pro projednávání harmonizace pravidel pro osobní lodě, jež provozují mezinárodní plavbu, na mezinárodní úrovni.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„mezinárodními úmluvami“ Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (dále jen „úmluva SOLAS z roku 1974“) v platném znění a Mezinárodní úmluva o nákladové značce z roku 1996 s jejich protokoly a změnami a dodatky;
b)
„předpisem o stabilitě v nepoškozeném stavu“„Předpis o stabilitě v nepoškozeném stavu pro všechny typy lodí uváděné v dokumentech IMO“ obsažený v rezoluci IMO A.749 (18) ze dne 4. listopadu 1993 v platném znění;
c)
„předpisem pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel“„Mezinárodní předpis pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel“ obsažený v rezoluci Výboru pro námořní bezpečnost IMO MSC 36 (63) ze dne 20. května 1994 v platném znění;
d)
„GMDSS“ Globální námořní tísňový a bezpečnostní systém stanovený v kapitole IV úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění;
e)
„osobní lodí“ loď, která přepravuje více než 12 cestujících;
f)
„lodí typu ro-ro“ loď přepravující více než 12 cestujících a mající nákladové prostory typu ro-ro nebo prostory zvláštní kategorie vymezené v pravidle II-2/A/2 obsaženém v příloze I;
g)
„vysokorychlostním osobním plavidlem“ vysokorychlostní plavidlo vymezené v pravidle 1 kapitoly X úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění, které přepravuje více než 12 cestujících, s výjimkou osobních lodí tříd B, C nebo D, provozujících vnitrostátní plavbu v námořních oblastech, pokud je:
i)
jejich výtlak na hlavní vodorysce menší než 500 m3 a
ii)
jejich maximální rychlost vymezená v bodě 1.4.30 předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel nižší než 20 uzlů;
h)
„novou lodí“ loď, jejíž kýl byl položen nebo která byla v podobném stadiu stavby 1. července 1998 nebo později; „podobným stádiem stavby“ stádium, v němž:
i)
začíná stavba ztotožnitelná s konkrétním typem lodě nebo
ii)
započala montáž lodě za použití nejméně 50 tun nebo 1 % odhadované hmotnosti všech konstrukčních materiálů, podle toho, která hodnota je nižší;
i)
„stávající lodí“ loď, která není novou lodí;
j)
„stářím“ stáří lodě vyjádřené v počtech roků ode dne jejího dodání;
k)
„cestujícím“ každá osoba jiná než:
i)
velitel lodi a členové posádky nebo jiné osoby zaměstnané nebo působící na lodi v jakékoli funkci pro potřeby této lodi a
ii)
dítě mladší jednoho roku;
l)
„délkou lodě“, není-li výslovně stanoveno jinak, 96 % celkové délky na vodorysce při boční výšce nejméně 85 % měřeno od vrchní strany kýlu, nebo délky od přední strany přídě k ose kormidelního pně na této vodorysce, pokud je tato hodnota větší. U plavidel postavených se sklonem kýlu musí být vodoryska, na které se délka měří, souběžná s projektovanou vodoryskou;
m)
„výškou přídě“ výška přídě definovaná v pravidle 39 Mezinárodní úmluvy o nákladové značce z roku 1966 jako svislá vzdálenost na přední svislici mezi vodoryskou odpovídající povolenému volnému okraji lodi při letním ponoru a při povoleném konstrukčním náklonu a horní hranou otevřené paluby na boku lodi;
n)
„lodí s přepážkovou palubou“ loď s celou palubou vystavenou nepřízni počasí a moři, která má stálé prostředky pro uzávěr všech otvorů v části vystavené nepřízni počasí a pod níž jsou všechny otvory po stranách lodě vybaveny minimálně stálými prostředky vodotěsných uzávěrů;
celá paluba může být vodotěsná nebo rovnocenné konstrukce pozůstávající z paluby, která není vodotěsná, ale je úplně zakrytá vodotěsnou konstrukcí odpovídající pevnosti, aby se zachovala vodotěsná odolnost, a která je vybavená prostředky s vodotěsnými uzávěry;
o)
„mezinárodní plavbou“ plavba po moři z přístavu členského státu do přístavu mimo tento členský stát nebo opačně;
p)
„vnitrostátní plavbou“ plavba v námořních oblastech z přístavu členského státu do stejného přístavu nebo jiného přístavu tohoto členského státu;
q)
„námořní oblastí“ oblast stanovená podle čl. 4 odst. 2;
pro účely uplatňování ustanovení o radiokomunikacích se však použije definice námořní oblasti obsažená v pravidle 2 kapitole IV úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění;
r)
„oblastí přístavu“ jakákoli jiná oblast než námořní oblast, jak ji vymezují členské státy, jež dosahuje k nejvzdálenějším trvalým přístavním hrázím, které tvoří součást přístavu, nebo k hranicím vymezeným přírodními zeměpisnými objekty, které chrání ústí řeky nebo podobnou odcloněnou oblast;
s)
„útočištěm“ jakákoli přirozeně nebo uměle chráněná oblast, kterou loď nebo plavidlo mohu v podmínkách ohrožujících jejich bezpečnost použít jako útočiště;
t)
„správou státu vlajky“ příslušné orgány státu, pod jehož vlajkou je loď nebo plavidlo oprávněno plout;
u)
„hostitelským státem“ členský stát, do nebo z jehož přístavu nebo přístavů loď nebo plavidlo plující pod jinou vlajkou, než je vlajka tohoto členského státu, uskutečňuje vnitrostátní plavbu;
v)
„uznaným subjektem“ subjekt uznaný v souladu s článkem 4 směrnice Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (13);
w)
„mílí“1 852 metrů;
x)
„významnou výškou vln“ průměrná výška nejvyšší třetiny vln zaznamenaných během určitého období;
y)
„osobami se sníženou pohyblivostí“ osoby, které trpí při používání veřejné dopravy zvláštními obtížemi, včetně starších osob, zdravotně postižených osob, osob se smyslovou poruchou a osob na kolečkových křeslech, těhotných žen a osob doprovázejících malé děti.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na následující osobní lodě a plavidla bez ohledu na jejich vlajku, provozují-li vnitrostátní plavbu:
a)
nové osobní lodě;
b)
stávající osobní lodě o délce nejméně 24 metrů;
c)
vysokorychlostní osobní plavidla.
Každý členský stát v postavení hostitelského státu zabezpečí, aby osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla plující pod vlajkou státu, který není členským státem, plně vyhověly požadavkům této směrnice, než budou moci provozovat vnitrostátní plavbu tohoto členského státu.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
tyto osobní lodě:
i)
válečné lodě a lodě pro dopravu vojsk,
ii)
plavidla nepoháněná mechanickými prostředky,
iii)
plavidla postavená z jiného materiálu, než je ocel nebo rovnocenný materiál, na která se nevztahují normy týkající se vysokorychlostních plavidel (rezoluce MSC 36(63)) nebo dynamicky poháněných plavidel (rezoluce A.373 (X)),
iv)
dřevěná plavidla primitivní konstrukce,
v)
původní historické osobní lodě navržené před rokem 1965 a postavené převážně z původních materiálů nebo jejich napodobeniny,
vi)
rekreační jachty, pokud nejsou obsazeny posádkou a nepřepravují pro obchodní účely více než 12 cestujících, nebo
vii)
plavidla provozovaná výlučně v oblastech přístavů;
b)
tato vysokorychlostní osobní plavidla:
i)
válečné lodě a lodě pro dopravu vojsk,
ii)
rekreační plavidla, pokud nejsou obsazena posádkou a nepřepravují pro obchodní účely více než 12 cestujících, nebo
iii)
plavidla provozovaná výlučně v oblastech přístavů.
Článek 4
Třídy osobních lodí
1. Osobní lodě jsou rozděleny do následujících tříd podle námořních oblastí, v nichž jsou provozovány:
„Třída A“
osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, kromě plavby zajišťované loděmi tříd B, C a D.
„Třída B“
osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není při průměrné výšce přílivu vzdálená nikdy více než 20 mil od pobřežní linie, kam se mohou osoby při ztroskotání dostat.
„Třída C“
osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není při průměrné výšce přílivu vzdálená nikdy více než 15 mil od útočiště ani více než 5 mil od pobřežní linie, kam se mohou osoby při ztroskotání dostat, a to v námořních oblastech, kde je pravděpodobnost významné výšky vln překračující 2,5 metru nižší než 10 % za období jednoho roku při celoročním provozu nebo za konkrétní vymezené období při provozu výlučně v tomto období (např. při letním provozu).
„Třída D“
osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není při průměrné výšce přílivu vzdálená nikdy více než 6 mil od útočiště ani více než 3 míle od pobřežní linie, kam se mohou osoby při ztroskotání dostat, a to v námořních oblastech, kde je pravděpodobnost významné výšky vln překračující 1,5 metru nižší než 10 % za období jednoho roku při celoročním provozu nebo za konkrétní vymezené období při provozu výlučně v tomto období (např. při letním provozu).
2. Každý členský stát
a)
zřídí a podle potřeby aktualizuje seznam námořních oblastí spadajících do jeho výsostných vod s vymezením zón, v nichž mohou být lodě jednotlivých tříd v provozu celoročně nebo případně s omezením na určitou část roku podle kritérií uvedených v odstavci 1;
b)
zveřejní tento seznam v rámci veřejné databáze přístupné na internetové stránce příslušného námořního orgánu;
c)
oznámí Komisi umístění těchto informací a případné změny provedené v seznamu.
3. U vysokorychlostních plavidel se použijí třídy vymezené v kapitole 1 bodech 1.4.10 a 1.4.11 předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel.
Článek 5
Použití
1. Nové i stávající osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla musí při provozování vnitrostátní plavby vyhovovat odpovídajícím bezpečnostním pravidlům a normám stanoveným v této směrnici.
2. Členské státy na základě této směrnice nebrání v provozování vnitrostátní plavby osobním lodím nebo vysokorychlostním osobním plavidlům, která vyhovují požadavkům této směrnice včetně případných doplňujících požadavků stanovených členským státem v souladu s čl. 9 odst. 1.
Každý členský stát v postavení hostitelského státu uzná osvědčení o bezpečnosti vysokorychlostního plavidla a povolení k provozu vydané jiným členským státem pro vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu nebo osvědčení o bezpečnosti osobní lodě uvedené v článku 13 vydané jiným členským státem pro osobní lodě provozující vnitrostátní plavbu.
3. Hostitelský stát může provádět inspekce osobních lodí nebo vysokorychlostních osobních plavidel provozujících vnitrostátní plavbu a prověřovat jejich doklady v souladu se směrnicí 95/21/ES.
4. U veškerého námořního zařízení lodě, které je uvedeno v příloze A.1 směrnice 96/98/ES a vyhovuje jejím ustanovením, se má za to, že vyhovuje této směrnici, bez ohledu na to, zda příloha I této směrnice požaduje, aby zařízení bylo schváleno a bylo podrobeno zkouškám, aby vyhovělo správě státu vlajky.
Článek 6
Bezpečnostní požadavky
1. Pokud jde o nové a stávajících osobní lodě tříd A, B, C a D:
a)
stavba a údržba trupu lodě, hlavního a pomocného strojního zařízení, elektrických a automatických zařízení musí vyhovovat normám stanoveným pro klasifikaci podle pravidel uznaného subjektu nebo rovnocenných pravidel uplatňovaných správou podle čl. 14 odst. 2 směrnice 94/57/ES;
b)
použije se kapitola IV, včetně změn týkajících se GMDSS z roku 1988, a kapitoly V a VI úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění;
c)
pro ustanovení o navigačním zařízení na námořních lodích se použije pravidlo 12, kapitola V úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění. U navigačního zařízení na námořních lodích uvedeného v příloze A bodě 1 směrnice 96/98/ES vyhovujícího ustanovením uvedené směrnice se má za to, že je v souladu s požadavky na schválení typu obsažené v pravidle 12 písm. r) kapitoly V úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění.
2. Pokud jde o nové osobní lodě:
a)
obecné požadavky:
i)
nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění a odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici. U pravidel, u nichž úmluva SOLAS z roku 1974 v platném znění ponechává výklad na uvážení správy, použije správa státu vlajky výklad obsažený v příloze I této směrnice;
ii)
nové osobní lodě tříd B, C a D musí vyhovovat odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici;
b)
požadavky na nákladovou značku:
i)
všechny osobní lodě o délce nejméně 24 m musí vyhovovat Mezinárodní úmluvě o nákladové značce z roku 1966;
ii)
kritéria zajišťující úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni podle Úmluvy o nákladové značce z roku 1966 se použijí, pokud jde o délku a třídu, u nových osobních lodí o délce menší než 24 m;
iii)
bez ohledu na body i) a ii) jsou osobní lodě třídy D osvobozeny od požadavku na minimální výšku přídě stanovenou v Úmluvě o nákladové značce z roku 1966;
iv)
nové osobní lodě tříd A, B, C a D musí mít přepážkovou palubu.
3. Pokud jde o stávající osobní lodě:
a)
stávající osobní lodě třídy A musí vyhovovat pravidlům pro stávající lodě stanoveným v úmluvě SOLAS z roku 1974 v platném znění a odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici. U pravidel, u nichž úmluva SOLAS z roku 1974 v platném znění ponechává výklad na uvážení správy, použije správa státu vlajky výklad obsažený v příloze I této směrnice;
b)
stávající osobní lodě třídy B musí vyhovovat odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici;
c)
stávající osobní lodě tříd C a D musí vyhovovat odpovídajícím požadavkům stanoveným v této směrnici a v případě záležitostí nezahrnutých do těchto požadavků musí vyhovovat pravidlům správy státu vlajky; taková pravidla musí zajišťovat úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni bezpečnosti podle kapitol II-1 a II-2 přílohy I a přitom přihlížet ke zvláštním místním provozním podmínkám v námořních oblastech, v nichž mohou být lodě této třídy provozovány;
správa státu vlajky musí obdržet souhlas hostitelského státu s těmito pravidly, než budou moci stávající lodě tříd C a D provozovat pravidelnou vnitrostátní plavbu v hostitelském státě.
d)
domnívá-li se členský stát, že pravidla vyžadovaná správou hostitelského státu podle písmene c) nejsou přiměřená, oznámí to neprodleně Komisi; Komise přijme opatření nezbytná k rozhodnutí postupem stanoveným v čl. 11 odst. 2;
e)
opravy, změny a úpravy většího rozsahu a s tím související úpravy musí vyhovovat požadavkům na nové lodě stanoveným v odst. 2 písm. a); změny uskutečněné na stávající lodi, jejichž jediným záměrem je dosáhnout vyšší schopnosti přežití, nejsou považovány za změny většího rozsahu;
f)
písmeno a), pokud úmluva SOLAS z roku 1974 v platném znění nestanoví kratší lhůty, a písmena b) a c), pokud příloha I této směrnice nestanoví kratší lhůty, se nepoužijí na loď, jejíž kýl byl položen nebo která byla v podobném stádiu stavby
i)
v období před 1. lednem 1940: do 1. července 2006;
ii)
od 1. ledna 1940 do 31. prosince 1962: do 1. července 2007;
iii)
od 1. ledna 1963 do 31. prosince 1974: do 1. července 2008;
iv)
od 1. ledna 1975 do 31. prosince 1984: do 1. července 2009;
v)
od 1. ledna 1985 do 1. července 1998: do 1. července 2010.
4. Pokud jde o vysokorychlostní osobní plavidla:
a)
vysokorychlostní osobní plavidla postavená 1. ledna 1996 nebo později, nebo na nichž byly k tomuto dni nebo později uskutečněny opravy, změny nebo úpravy většího rozsahu, musí vyhovět požadavkům pravidla X/3 úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění, s výjimkou těch,
i)
jejichž kýl byl položen nebo loď byla v podobném stádiu stavby nejpozději 4. června 1998,
ii)
dodání a uvedení do provozu se uskutečnilo nejpozději 4. prosince 1998 a
iii)
která plně vyhovují požadavkům Předpisu o bezpečnosti pro dynamicky poháněná plavidla (předpis DSC) obsaženého v rezoluci shromáždění IMO A.373(X) ze dne 14. listopadu 1977, ve znění rezoluce Výboru pro námořní bezpečnost (MSC) 37(63) ze dne 19. května 1994;
b)
vysokorychlostní osobní plavidla postavená před 1. lednem 1996 vyhovující požadavkům předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel jsou dále v provozu na základě osvědčení podle uvedeného předpisu;
vysokorychlostní osobní plavidla postavená před 1. lednem 1996 nevyhovující požadavkům předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel nesmějí provozovat vnitrostátní plavbu, pokud k 4. červnu 1998 již neprovozovala vnitrostátní plavbu v členském státě, v takovém případě mohou být dále oprávněna provozovat vnitrostátní plavbu v tomto členském státě; tato plavidla musí vyhovět požadavkům předpisu DSC;
c)
stavba a údržba vysokorychlostních osobních plavidel a jejich vybavení musí vyhovovat pravidlům pro klasifikaci vysokorychlostního plavidla uznaného subjektu nebo rovnocenným pravidlům uplatňovaným správou v souladu s čl. 14 odst. 2 směrnice 94/57/ES.
Článek 7
Požadavky na stabilitu a vyřazování osobních lodí typu ro-ro
1. Všechny osobní lodě typu ro-ro tříd A, B a C, jejichž kýl byl položen nebo které byly v podobném stádiu stavby dne 1. října 2004 nebo později, musí vyhovovat článkům 6, 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/25/ES.
2. Všechny osobní lodě typu ro-ro tříd A a B, jejichž kýl byl položen nebo které byly v podobném stádiu stavby před 1. říjnem 2004, musí do 1. října 2010 vyhovovat článkům 6, 8 a 9 směrnice 2003/25/ES, pokud nejsou k tomuto dni nebo k pozdějšímu dni, kdy dosáhnou stáří 30 let, vyřazeny, avšak v každém případě nejpozději do 1. října 2015.
Článek 8
Bezpečnostní požadavky pro osoby se sníženou pohyblivostí
1. Členské státy zajistí přijetí vhodných opatření založených, je-li to proveditelné, na obecných zásadách v příloze III s cílem umožnit osobám se sníženou pohyblivostí bezpečný přístup na všechny osobní lodě tříd A, B, C a D a na všechna vysokorychlostní osobní plavidla používané ve veřejné dopravě, jejichž kýl byl položen nebo které byly v podobném stádiu stavby dne 1. října 2004 nebo později.
2. Členské státy spolupracují s organizacemi zastupujícími osoby se sníženou pohyblivostí a konzultují s nimi provádění obecných zásad obsažených v příloze III.
3. Za účelem úpravy osobních lodí tříd A, B, C a D a vysokorychlostních osobních plavidel používaných ve veřejné dopravě, jejichž kýl byl položen nebo která byla v podobném stádiu stavby před 1. říjnem 2004, uplatňují členské státy obecné zásady v příloze III v míře, ve které je to z hospodářského hlediska přiměřené a proveditelné.
Členské státy vypracují svůj akční plán o způsobu, jakým mají být na tyto lodě a plavidla obecné zásady uplatňovány. Sdělí tento plán Komisi do 17. května 2005.
4. Do 17. května 2006 členské státy podají Komisi zprávu o provádění tohoto článku, pokud jde o všechny osobní lodě uvedené v odstavci 1, osobní lodě uvedené v odstavci 3 s osvědčením pro přepravu více než 400 cestujících a všechna vysokorychlostní osobní plavidla.
Článek 9
Dodatečné bezpečnostní požadavky, rovnocenné požadavky, výjimky a ochranná opatření
1. Domnívá-li se členský stát nebo skupina členských států, že použitelné bezpečnostní požadavky by měly být za určitých situací kvůli zvláštním místním podmínkám zpřísněny a prokáže-li takovou nutnost, může přijmout opatření pro zpřísnění bezpečnostních požadavků postupem podle odstavce 4.
2. Členský stát může postupem podle odstavce 4 přijmout opatření připouštějící rovnocenné požadavky namísto pravidel obsažených v příloze I, pokud jsou alespoň tak účinné jako uvedená pravidla.
3. Nesníží-li se úroveň bezpečnosti, může členský stát postupem podle odstavce 4 přijmout opatření, aby byla plavidla osvobozena od některých zvláštních požadavků této směrnice ve vnitrostátní plavbě uskutečňované v tomto státě, včetně jeho oblastí ostrovního moře chráněných před vlivy otevřeného moře, za určitých provozních podmínek plavby, jako je menší významná výška vln, omezené období roku, plavba pouze za denního světla nebo za vhodných klimatických nebo povětrnostních podmínek, omezené trvání cesty nebo blízkost záchranných služeb.
4. Členský stát, který využije odstavce 1, 2 nebo 3, postupuje v souladu s druhým až šestým pododstavcem tohoto odstavce.
Tento členský stát oznámí Komisi opatření, které zamýšlí přijmout, včetně údajů nutných k potvrzení, že bezpečnost je zachována na dostatečné úrovni.
Je-li do šesti měsíců od oznámení rozhodnuto postupem stanoveným v čl. 11 odst. 2, že navržená opatření nejsou odůvodněná, je uvedený členský stát vyzván, aby navržená opatření změnil nebo je nepřijal.
Přijatá opatření musí být vymezena v odpovídajících vnitrostátních právních předpisech a sdělena Komisi, která informuje ostatní členské státy o jejich podrobnostech.
Všechna tato opatření se uplatňují na všechny osobní lodě stejné třídy nebo plavidla provozovaná za stejných stanovených podmínek bez rozlišování na základě vlajky, státní příslušnosti nebo místa usazení provozovatele.
Opatření uvedená v odstavci 3 se použijí, pouze pokud je loď nebo plavidlo provozováno za stanovených podmínek.
5. Domnívá-li se členský stát, že osobní loď nebo plavidlo provozující vnitrostátní plavbu v tomto státě sice vyhovuje této směrnici, ale vytváří riziko vážného ohrožení bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí, může provoz této lodě nebo plavidla pozastavit nebo mohou být nařízena další opatření pro bezpečnost do doby, než je toto nebezpečí odstraněno.
V tom případě se použije tento postup:
a)
členský stát neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o svém rozhodnutí a řádně je odůvodní;
b)
Komise prošetří, zda je pozastavení provozu nebo jiné opatření oprávněné z důvodu vážného ohrožení bezpečnosti a životního prostředí;
c)
postupem stanoveným v čl. 11 odst. 2 se rozhodne, zda je rozhodnutí členského státu pozastavit provoz této lodě nebo plavidla nebo uložení dalších opatření odůvodněné vážným ohrožením bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí či nikoliv, a jestliže je pozastavení nebo opatření neodůvodněné, je dotyčný členský stát vyzván, aby odvolal toto pozastavení provozu nebo opatření.
Článek 10
Úpravy
1. Následující ustanovení mohou být upravena s cílem zohlednit vývoj na mezinárodní úrovni a zejména v IMO:
a)
definice v čl. 2 písm. a), b), c) d) a v)
b)
ustanovení týkající se postupu a pokynů pro prohlídky uvedené v článku 12;
c)
ustanovení o úmluvě SOLAS z roku 1974 v platném znění a předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel, včetně jejich následných změn, uvedená v čl. 4 odst. 3, 6 odst. 4, 12 odst. 3 a 13 odst. 3;
d)
zvláštní odkazy na mezinárodní úmluvy a rezoluce IMO obsažené v čl. 2 písm. g), m) a q), čl. 3 odst. 2 písm. a), čl. 6 odst. 1 písm. b) a c), čl. 6 odst. 2 písm. b) a čl. 13 odst. 3.
2. Přílohy mohou být změněny tak, aby
a)
pro účely této směrnice zahrnuly změny provedené v mezinárodních úmluvách;
b)
s ohledem na zkušenosti zdokonalily technické požadavky.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 11 odst. 3.
4. Změny mezinárodních právních nástrojů uvedených v článku 2 této směrnice mohou být vyjmuty z oblasti působnosti této směrnice na základě článku 5 nařízení (ES) č. 2099/2002.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízený článkem 3 nařízení (ES) č. 2099/2002.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Článek 12
Prohlídky
1. Každá nová osobní loď podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky uvedeným v písmenech a), b) a c):
a)
prohlídka před uvedením lodě do provozu;
b)
pravidelná prohlídka jednou za 12 měsíců; a
c)
další prohlídky podle potřeby.
2. Každá stávající osobní loď podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky uvedeným v písmenech a), b) a c):
a)
počáteční prohlídka před uvedením lodě do provozu ve vnitrostátní plavbě v hostitelském státě, u stávajících lodí provozujících vnitrostátní plavbu v členském státě, pod jehož vlajkou jsou oprávněny plout;
b)
pravidelná prohlídka jednou za 12 měsíců; a
c)
další prohlídky podle potřeby.
3. Každé vysokorychlostní osobní plavidlo, které musí podle čl. 6 odst. 4 této směrnice vyhovět požadavkům předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel, podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky vyžadovaným v uvedeném předpisu.
Vysokorychlostní osobní plavidlo, které musí podle čl. 6 odst. 4 této směrnice vyhovět požadavkům předpisu DSC, podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky vyžadovaným v předpisu DSC.
4. U prohlídek se dodržují odpovídající postupy a pokyny pro prohlídky za účelem vydání osvědčení o bezpečnosti osobní lodě uvedeného v rezoluci IMO A.746(18) ze dne 4. listopadu 1993 o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení, nebo postupy umožňující dosažení stejného cíle.
5. Prohlídky uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 vykonávají výlučně inspektoři správy státu vlajky, uznaného subjektu nebo členského státu pověřeného státem vlajky vykonávat prohlídky s cílem zabezpečit, aby byly dodrženy všechny použitelné požadavky této směrnice.
Článek 13
Osvědčení
1. Všechny nové a stávající osobní lodě musí mít osvědčení o bezpečnosti osobní lodě v souladu s touto směrnicí. Osvědčení se vystavuje podle vzoru stanoveného v příloze II. Toto osvědčení vydává správa státu vlajky po provedení počáteční prohlídky podle čl. 12 odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a).
2. Osvědčení o bezpečnosti osobní lodě se vydává na dobu nejdéle 12 měsíců. Správa státu vlajky může prodloužit dobu platnosti osvědčení až o jeden měsíc ode dne, kdy končí platnost uvedená v osvědčení. V případě prodloužení začíná nová doba platnosti osvědčení uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení před jeho prodloužením.
Nové osvědčení o bezpečnosti osobní lodě se vydává po vykonání pravidelné prohlídky podle čl. 12 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b).
3. U vysokorychlostních osobních plavidel vyhovujících požadavkům předpisu pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel vydává osvědčení o bezpečnosti vysokorychlostního plavidla a povolení k provozu vysokorychlostního plavidla správa státu vlajky v souladu s předpisem pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel.
U vysokorychlostních osobních plavidel vyhovujících požadavkům předpisu DSC vydává správa státu vlajky v souladu s předpisem DSC osvědčení DSC o bezpečnosti konstrukce a zařízení a povolení DSC k provozu vysokorychlostního plavidla.
Před vydáním povolení k provozu pro vysokorychlostní osobní plavidla ve vnitrostátní plavbě hostitelského státu dohodne správa státu vlajky s hostitelským státem všechny provozní podmínky spojené s provozem plavidla v hostitelském státě. Správa státu vlajky uvede všechny tyto podmínky v povolení k provozu.
4. Výjimky udělené lodím nebo plavidlu podle čl. 9 odst. 3 se zaznamenají do osvědčení lodi nebo plavidla.
Článek 14
Pravidla úmluvy SOLAS z roku 1974
1. Co se týče osobních lodí provozujících mezinárodní plavbu, Společenství předloží organizaci IMO žádosti, aby:
a)
urychlila práce probíhající v IMO na revizi pravidel kapitoly II-1, II-2 a III úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění obsahujících otázky ponechané na uvážení správ, zpracovala jednotný výklad těchto pravidel a přijala k nim odpovídající změny a dodatky; a
b)
přijala opatření pro závazné uplatňování zásad obsažených v oběžníku Výboru pro námořní bezpečnost (MSC) č. 606 o souhlasu přístavních států s výjimkami udělenými na základě úmluvy SOLAS.
2. Žádosti uvedené v odstavci 1 podá předsednictví Rady a Komise na základě harmonizovaných pravidel uvedených v příloze I.
Každý členský stát vyvine co největší úsilí s cílem zajistit, aby IMO urychleně vypracovala uvedená pravidla a opatření.
Článek 15
Sankce
Členské státy přijmou pravidla pro sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění, aby byly tyto sankce uplatňovány. Takto stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 16
Oznamování
Členské státy neprodleně sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijaly v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
Článek 17
Zrušení
Směrnice 98/18/ES ve znění směrnic uvedených v příloze IV části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze IV části B.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 6. května 2009.