Nařízení Rady (ES) č. 82/2001
ze dne 5. prosince 2000
o definici pojmu "původní produkty" a metodách správní spolupráce při obchodování mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na akt o přistoupení Španělska a Portugalska, a zejména na protokol 2 uvedeného aktu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Od vstupu v platnost nařízení Rady (EHS) č. 1135/88 ze dne 7. března 1988 o definici pojmu "původní produkty" a metodách správní spolupráce při obchodování mezi celním územím Společenství, Ceutou a Melillou a Kanárskými ostrovy [1] byla pravidla původu použitelná podle různých dohod o volném obchodu podepsaných Společenstvím podstatně změněna. V určitých ohledech jsou výhodnější než pravidla uvedená v nařízení (EHS) č. 1135/88, zejména pokud jde o požadované doklady.
(2) Výše uvedené dohody, jimiž se řídí obchod mezi Společenstvím a jeho obchodními partnery, stanoví zvláštní pravidla původu pro Ceutu a Melillu. Tato ustanovení by se měla použít na obchodování mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou.
(3) Nařízením Rady (EHS) č. 1911/91 ze dne 26. června 1991 o uplatňování právních předpisů Společenství na Kanárské ostrovy [2] byly tyto ostrovy začleněny do celního území Společenství. Není proto nutné stanovovat pro toto území zvláštní pravidla původu.
(4) Nařízení (EHS) č. 1135/88 by mělo být v zájmu jasnosti přeformulováno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
"výrobou" každé opracování nebo zpracování včetně sestavování nebo zvláštních postupů;
"materiálem" jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě;
"produktem" vyráběný produkt, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
"zbožím" jak materiál, tak produkty;
"celní hodnotou" celní hodnota určená v souladu s Dohodou z roku 1994 o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě);
"cenou ze závodu" cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci ve Společenství nebo v Ceutě a Melille, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu produktu;
"hodnotou materiálu" celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, a není-li známa a nelze-li ji určit, první zjistitelná cena zaplacená za materiály ve Společenství nebo v Ceutě a Melille;
"hodnotou původních materiálů" hodnota těchto materiálů stanovená podle písmena g), které se použije obdobně;
"přidanou hodnotou" cena ze závodu snížená o celní hodnotu každého použitého produktu pocházejícího ze zemí uvedených v čl. 3 a 4, nebo pokud celní hodnota není známa a nelze-li ji určit, první zjistitelná cena zaplacená za materiály ve Společenství nebo v Ceutě a Melille;
"kapitolami" a "čísly" kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží, dále jen "harmonizovaný systém" nebo "HS";
"zásilkou" produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou dopravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci nebo, pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury;
"územími" území včetně pobřežních vod.
Pojmem "zařazení" se rozumí zařazení produktu nebo materiálu do příslušného čísla.
KAPITOLA II
DEFINICE POJMU "PŮVODNÍ PRODUKTY" ČI "PRODUKTY POCHÁZEJÍCÍ Z"
Článek 2
Obecné požadavky
1. Pro účely používání ustanovení, jimiž se řídí obchod mezi celním územím Společenství (dále jen "Společenství") a Ceutou a Melillou, se za produkty pocházející ze Společenství považují:
a) produkty, které byly ve Společenství zcela získány nebo vyrobeny ve smyslu článku 5;
b) produkty získané ve Společenství s použitím materiálů, které zde nebyly zcela získány, za předpokladu, že tyto materiály byly ve Společenství dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 6;
c) zboží s původem v Evropském hospodářském prostoru (EHP) ve smyslu protokolu 4 Dohody o Evropském hospodářském prostoru.
2. Pro účely používání ustanovení, jimiž se řídí obchod mezi Společenstvím a Ceutou a Melillou, se za produkty pocházející z Ceuty a Melilly považují:
a) produkty, které byly v Ceutě a Melille zcela získány nebo vyrobeny ve smyslu článku 5;
b) produkty získané v Ceutě a Melille s použitím materiálů, které zde nebyly zcela získány, za předpokladu, že tyto materiály byly v Ceutě a Melille dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 6.
Článek 3
Kumulace ve Společenství
1. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 1, produkty se považují za pocházející ze Společenství, jestliže jsou zde získány s použitím materiálů s původem ve Společenství, Ceutě a Melille či jakékoli jiné zemi, se kterou Společenství podepsalo vzájemnou dohodu, v jejímž protokolu o pravidlech původu jsou zvláštní ustanovení týkající se Ceuty a Melilly, za předpokladu, že opracování nebo zpracování prováděné ve Společenství přesahuje opracování nebo zpracování uvedené v článku 7. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány či zpracovány.
2. Jestliže opracování nebo zpracování provedené ve Společenství nepřesahuje opracování či zpracování uvedené v článku 7, považuje se získaný produkt za produkt pocházející ze Společenství pouze pokud je přidaná hodnota větší než hodnota použitých materiálů pocházejících z jedné z ostatních zemí uvedených v odstavci 1. Pokud tomu tak není, získaný produkt se považuje za produkt pocházející ze země, ve které původní materiály použité při výrobě ve Společenství představují nejvyšší hodnotu.
3. Produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v odstavci 1, které nejsou ve Společenství podrobeny žádnému opracování nebo zpracování, si ponechávají svůj původ, jestliže jsou vyvezeny do jedné z těchto zemí.
4. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství (série C) seznam zemí a datum, od kterého se může kumulace ve Společenství použít.
Článek 4
Kumulace v Ceutě a Melille
1. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 2, produkty se považují za pocházející z Ceuty a Melilly, jestliže jsou zde získány s použitím materiálů s původem v Ceutě a Melille, Společenství, či jakékoli jiné zemi, se kterou Společenství podepsalo vzájemnou dohodu, v jejímž protokolu o pravidlech původu jsou zvláštní ustanovení týkající se Ceuty a Melilly, za předpokladu, že opracování nebo zpracování prováděné v Ceutě a Melille přesahuje opracování nebo zpracování uvedené v článku 7. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány či zpracovány.
2. Jestliže opracování nebo zpracování provedené v Ceutě a Melille nepřesahuje opracování či zpracování uvedené v článku 7, považuje se získaný produkt za produkt pocházející z Ceuty a Melilly pouze pokud je přidaná hodnota větší než hodnota použitých materiálů pocházejících z jedné z ostatních zemí uvedených v odstavci 1. Pokud tomu tak není, získaný produkt se považuje za produkt pocházející ze země, ve které původní materiály použité při výrobě v Ceutě a Melille představují nejvyšší hodnotu.
3. Produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v odstavci 1, které nejsou v Ceutě a Melille podrobeny žádnému opracování nebo zpracování, si ponechávají svůj původ, jestliže jsou vyvezeny do jedné z těchto zemí.
4. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství (série C) seznam zemí a datum, od kterého se může kumulace v Ceutě a Melille použít.
Článek 5
Zcela získané produkty
1. Následující produkty se považují za zcela získané ve Společenství nebo v Ceutě a Melille:
a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;
b) rostlinné produkty tam sklizené;
c) živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;
d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
e) produkty tamního lovu a rybolovu;
f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo pobřežní vody Společenství nebo Ceuty a Melilly tamními plavidly;
g) produkty zhotovené na palubě tamních výrobních plavidel výhradně z produktů uvedených v písmenu f);
h) upotřebené předměty tam sebrané, které lze využít pouze pro získání surovin, včetně použitých pneumatik vhodných pouze na protektorování nebo jako odpad;
i) odpady a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;
j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody těchto států, má-li tato země výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
k) zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).
2. Pro účely odst. 1 písm. f) a g) se za plavidla a výrobní plavidla Společenství nebo Ceuty a Melilly považují plavidla a výrobní plavidla,
a) která jsou registrována nebo přihlášena v některém členském státě, nebo která jsou v případě Ceuty a Melilly registrována v lodním rejstříku příslušného místního úřadu (Registros de Matrícula de Buques de la respectiva Capitania Marítima);
b) která nesou vlajku některého členského státu;
c) která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci členských států nebo společnost, jejíž sídlo se nachází v jednom z těchto států, jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky členských států ES a, v případě osobních společností nebo společností s ručením omezením navíc, alespoň polovinu základního kapitálu této společnosti vlastní tyto státy, veřejnoprávní subjekty nebo státní příslušníci uvedených států;
d) jejichž velitel a důstojníci jsou státními příslušníky členských států a
e) jejichž posádku tvoří alespoň z 50 % státní příslušníci členských států.
Článek 6
Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
1. Pro účely článku 2 se produkty, které nejsou zcela získány, považují za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze B.
Tyto podmínky popisují pro všechny produkty, na které se vztahuje akt o přistoupení Španělska a Portugalska, opracování nebo zpracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě a vztahují se výhradně na tyto materiály. Z toho vyplývá, že je-li produkt, který získal status původu na základě splnění podmínek stanovených pro něj v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky stanovené pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.
2. Odchylně od odstavce 1 nepůvodní materiály, které by se podle podmínek uvedených v seznamu v příloze B pro daný produkt neměly použít při výrobě tohoto produktu, lze použít za předpokladu, že
a) jejich celková hodnota nepřesáhne 10 % ceny produktu ze závodu;
b) použitím tohoto odstavce není překročeno žádné procentní vyjádření nejvyšší hodnoty nepůvodních materiálů uvedené v seznamu.
Tento odstavec se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou článku 7.
Článek 7
Nedostatečné opracování nebo zpracování
1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se dále uvedené operace za nedostatečné k tomu, aby produktu udělily status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 6:
a) operace, jejichž účelem je zachování původního stavu produktů během přepravy a skladování (větrání, rozprostření, sušení, chlazení, naložení do slaného nebo sirného nálevu nebo vody s přidáním jiných látek, odstranění poškozených částí a obdobné operace);
b) jednoduché operace spočívající ve zbavování prachu, prosévání, výběru, třídění, zařazování (včetně skládání souprav produktů), umývání, natírání, krájení;
c) i) výměna obalů, rozdělení nebo spojování zásilek;
ii) prosté plnění do lahví, baněk, uložení do pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky apod. a veškeré ostatní jednoduché balící operace;
d) připevňování značek, štítků nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
e) jednoduché mísení produktů, též různého druhu, pokud jedna nebo více součástí směsi nesplňuje podmínky stanovené v tomto nařízení, aby mohly být považovány za produkt pocházející ze Společenství nebo z Ceuty a Melilly;
f) jednoduché sestavování částí za účelem vytvoření úplného produktu;
g) kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až f);
h) porážení zvířat.
2. Při určování, zda se opracování nebo zpracování provedené na produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechna opracování nebo zpracování provedená na tomto produktu ve Společenství nebo v Ceutě a Melille posuzují dohromady.
Článek 8
Určující jednotka
1. Určující jednotkou pro použití tohoto nařízení je produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury založené na harmonizovaném systému.
Z toho vyplývá, že
a) je-li produkt sestávající ze sady nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;
b) sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se toto nařízení na každý dotyčný produkt samostatně.
2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 harmonizovaného systému zařazen s produktem i obal, pak je zařazen do stejného čísla také pro účely určení původu.
Článek 9
Příslušenství, náhradní díly a nástroje
Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem se považují za jeden celek se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem, jestliže jsou součástí běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
Článek 10
Soupravy
Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy, které se skládají z původních i nepůvodních produktů, se považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních produktů netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.
Článek 11
Neutrální prvky
Při určování, zda je produkt původní, není nutné zjišťovat původ následujících prvků, které mohou být použity při jeho výrobě:
a) energie a palivo;
b) zařízení a vybavení;
c) stroje a nástroje;
d) zboží, které není a nemá se stát součástí konečného složení produktu.
KAPITOLA III
ÚZEMNÍ POŽADAVKY
Článek 12
Zásada teritoriality
1. S výhradou ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. c) a článků 3 a 4 musí být podmínky pro získání statusu původu stanovené v kapitole II plněny ve Společenství nebo v Ceutě a Melille bez přerušení.
2. S výhradou článků 3 a 4, pokud se původní zboží vyvezené ze Společenství nebo z Ceuty a Melilly vrací do jiné země, musí být považováno za nepůvodní, pokud není možné celním orgánům věrohodně prokázat, že
a) zpět dovážené zboží je totožné s vyváženým a
b) nebylo podrobeno jiné operaci než operaci nezbytné pro jeho uchování v původním stavu v dané zemi nebo při vývozu.
Článek 13
Přímá doprava
1. Preferenční zacházení podle této dohody se použije pouze na produkty, které splňují požadavky tohoto nařízení, které jsou přepravovány přímo mezi Společenstvím a Ceutou a Melillou nebo přes území ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4.
Produkty tvořící jedinou zásilku však mohou být přepravovány přes jiná území, též s překládkou nebo dočasným uskladněním na takovém území, jestliže zůstaly v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nebyly podrobeny jiným operacím než vykládce, překládce nebo operacím, jejichž účelem je zachování jejich původního stavu.
Původní produkty mohou být přepravovány potrubím přes jiná území, než území uvedená v prvním pododstavci.
2. Splnění podmínek uvedených v odstavci 1 se příslušným orgánům Společenství nebo Ceuty a Melilly prokazuje předložením:
a) jednotného dopravního dokladu, na jehož základě se uskutečňuje přeprava přes zemi tranzitu nebo
b) potvrzení vydaného celními orgány země tranzitu, které obsahuje:
i) přesný popis produktů;
ii) data vykládky nebo překládky produktů a případně označení plavidel nebo jiných použitých dopravních prostředků a
iii) potvrzení podmínek, za kterých produkty zůstaly v tranzitním státě, nebo
c) jinými průkaznými doklady, nemohou-li být předloženy doklady uvedené výše.
Článek 14
Výstavy
1. Jsou-li původní produkty zasílány na výstavu do jiné země než země uvedené v článcích 3 a 4 a po výstavě, prodané a dovezené do Společenství nebo Ceuty a Melilly, použijí se na ně při dovozu ustanovení protokolu 2 aktu o přistoupení Španělska a Portugalska, jestliže je celním orgánům věrohodně prokázáno, že
a) vývozce zaslal tyto produkty ze Společenství nebo Ceuty a Melilly do země konání výstavy a vystavoval je tam;
b) vývozce tyto produkty prodal nebo jinak přenechal příjemci ve Společenství nebo v Ceutě a Melille;
c) produkty byly zaslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stejném stavu, v jakém byly odeslány na výstavu a
d) produkty nebyly od okamžiku odeslání na výstavu použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
2. Doklad o původu musí být vystaven nebo vyhotoven v souladu s ustanoveními kapitoly V a předložen obvyklým způsobem příslušným celním orgánům Společenství nebo Ceuty a Melilly. Na doklad o původu je nutno uvést název a adresu výstavy. Je-li to nezbytné, je možné vyžádat dodatečné písemné doklady o podmínkách, za kterých byly vystavovány.
3. Odstavec 1 platí pro všechny výstavy, veletrhy nebo podobné veřejné akce, obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, které nejsou organizovány pro soukromé účely v obchodech nebo podnikatelských prostorách s úmyslem prodeje zahraničních produktů a během níž produkty zůstávají pod celním dohledem.
KAPITOLA IV
NAVRACENÍ CEL NEBO OSVOBOZENÍ OD CEL
Článek 15
Zákaz navracení cel nebo osvobození od cel
1. Nepůvodní materiály použité při výrobě produktů pocházejících ze Společenství, z Ceuty a Melilly nebo z jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4, pro které je vydán nebo vystaven doklad o původu podle ustanovení kapitoly V, nepodléhají ve Společenství nebo v Ceutě a Melille navracení cla nebo osvobození od cla jakéhokoliv druhu.
Produkty zařazené v kapitole 3 nebo pod čísla 1604 a 1605 harmonizovaného systému, které jsou podle čl. 2 odst. 1 písm. c) původními produkty Společenství ve smyslu tohoto nařízení, pro které je vydán nebo vystaven doklad o původu podle ustanovení kapitoly V, nepodléhají ve Společenství nebo v Ceutě a Melille navracení cla nebo osvobození od cla jakéhokoliv druhu.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se vztahuje na všechna opatření týkající se náhrady, prominutí cla nebo neplacení, částečné nebo úplné, cel nebo poplatků s rovnocenným účinkem, použitelných ve Společenství nebo v Ceutě a Melille na materiály použité k výrobě a na produkty uvedené v odstavci 1 druhém pododstavci, jestliže se taková náhrada, prominutí nebo neplacení uplatňuje, výslovně nebo fakticky, pokud jsou produkty získané z těchto materiálů vyváženy a nejsou určeny pro domácí použití.
3. Vývozce produktů uvedených v dokladu o původu musí kdykoli na požádání celních orgánů předložit všechny dokumenty prokazující, že nebylo uplatněno navracení cla pro nepůvodní materiály použité při výrobě dotyčných produktů a že veškerá cla a poplatky s rovnocenným účinkem, které jsou použitelné na tyto materiály, byly skutečně zaplaceny.
4. Ustanovení odstavců 1, 2 a 3 se použije rovněž na obaly ve smyslu čl. 8 odst. 2 na příslušenství, náhradní díly a nástroje ve smyslu článku 9 a na produkty v soupravách ve smyslu článku 10, pokud jsou nepůvodní.
5. Ustanovení odstavců 1 až 4 nevylučují uplatnění systému vývozních náhrad u zemědělských produktů.
KAPITOLA V
PROKAZOVÁNÍ PŮVODU
Článek 16
Všeobecné požadavky
1. Produkty pocházející ze Společenství dovážené do Ceuty a Melilly a produkty pocházející z Ceuty a Melilly dovážené do Společenství mají nárok na výhody podle ustanovení protokolu 2 aktu o přistoupení Španělska a Portugalska, pokud je předloženo:
a) průvodní osvědčení EUR.1 podle vzoru uvedeného v příloze C nebo
b) v případech uvedených v čl. 21 odst. 1 prohlášení vývozce, jehož text je uveden v příloze D, na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčný produkt dostatečně podrobně, aby byla umožněna jeho identifikace (dále jen "prohlášení na faktuře").
2. Odchylně od odstavce 1 mají původní produkty ve smyslu tohoto nařízení v případech uvedených v článku 26 nárok na výhody, aniž by bylo nutné předkládat některý z dokladů uvedených v odstavci 1.
Článek 17
Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1
1. Průvodní osvědčení EUR. 1 vydávají příslušné celní orgány Společenství nebo Ceuty a Melilly na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo, na odpovědnost vývozce, jeho pověřeným zástupcem.
2. Pro tento účel vyplní vývozce nebo jeho pověřený zástupce průvodní osvědčení EUR.1 a formulář žádosti, jejichž vzory jsou uvedeny v příloze C. Tyto formuláře se vyplňují v jednom z úředních jazyků Společenství. Jestliže jsou vyplněny ručně, musí být napsány inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů musí být uveden v kolonce k tomu určené bez vynechání prázdných řádků. Není-li tato kolonka vyplněna celá, musí být poslední řádek popisu podtržen vodorovnou čarou a prázdný prostor proškrtnut.
3. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 musí kdykoliv na požádání příslušných celních orgánů Společenství nebo Ceuty a Melilly, kde je průvodní osvědčení EUR.1 vydáváno, předložit veškeré potřebné doklady prokazující původ dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek tohoto nařízení.
4. Průvodní osvědčení EUR.1 vydají příslušné celní orgány Společenství nebo Ceuty a Melilly, pokud lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející ze Společenství, z Ceuty a Melilly nebo z jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4 a jsou-li splněny ostatní požadavky tohoto nařízení.
5. Vydávající celní orgány přijmou všechna nezbytná opatření k ověření statusu původu produktů a splnění všech ostatních požadavků podle tohoto nařízení. Za tím účelem mají právo požadovat jakékoli důkazní prostředky a provádět jakoukoli kontrolu účetnictví vývozce či jakoukoliv jinou kontrolu, kterou považují za vhodnou.
Celní orgány, které vydávají průvodní osvědčení EUR.1 rovněž zajistí, že formuláře uvedené v odstavci 2 jsou řádně vyplněny. Zkontrolují zejména, je-li prostor určený pro popis produktů vyplněn způsobem, který vylučuje možnost dodatečného neoprávněného doplnění.
6. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 se uvede v kolonce 11 osvědčení.
7. Průvodní osvědčení EUR.1 vydají celní orgány a zpřístupní jej vývozci, jakmile byl vlastní vývoz uskutečněn nebo zajištěn.
Článek 18
Dodatečně vydaná průvodní osvědčení EUR.1
1. Odchylně od čl. 17 odst. 7 může být výjimečně vydáno průvodní osvědčení EUR.1 po uskutečnění vývozu produktů, kterých se osvědčení týká, jestliže
a) nebylo vydáno v době vývozu z důvodů omylu, nezaviněného opomenutí nebo zvláštních okolností nebo
b) je celním orgánům věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických důvodů.
2. V případech podle odstavce 1 musí vývozce ve své žádosti uvést místo a datum vývozu produktů, na které se průvodní osvědčení EUR.1 vztahuje a uvést důvody pro tuto žádost.
3. Celní orgány mohou dodatečně vydat průvodní osvědčení EUR.1 pouze poté, co ověřily, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s příslušnými podklady.
4. Průvodní osvědčení EUR.1 dodatečně vydaná musí obsahovat jednu z těchto poznámek:
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- .
5. Poznámka uvedená v odstavci 4 se zapíše do kolonky "Poznámky" průvodního osvědčení EUR.1.
Článek 19
Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1
1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat celní orgány, které průvodní osvědčení vydaly, o vystavení duplikátu na základě vývozních dokladů, které vlastní.
2. Duplikát vystavený tímto způsobem musí obsahovat slovo:
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- .
3. Slovo uvedené v odstavci 2 se zapíše do kolonky "Poznámky" duplikátu průvodního osvědčení EUR.1.
4. Duplikát, na kterém musí být uvedeno datum vystavení originálu průvodního osvědčení EUR.1, je platný od tohoto data.
Článek 20
Vydání průvodních osvědčení EUR.1 na základě dříve vydaného nebo vystaveného dokladu o původu
Jsou-li původní produkty umístěny pod celní dohled ve Společenství nebo v Ceutě a Melille, je možné pro účely zaslání všech nebo části těchto produktů na jiná celní místa ve Společenství nebo v Ceutě a Melille nahradit původní doklad o původu jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydá celní orgán, pod jehož dohledem se produkty nacházejí.
Článek 21
Podmínky pro vystavení prohlášení na faktuře
1. Prohlášení na faktuře uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. b) může učinit:
a) schválený vývozce ve smyslu článku 22 nebo
b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6000 EUR.
2. Prohlášení na faktuře může být učiněno, lze-li dotyčné produkty považovat za pocházející ze Společenství, z Ceuty a Melilly nebo z jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4 a jsou-li splněny ostatní podmínky tohoto nařízení.
3. Vývozce činící prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu předložit veškeré nezbytné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek tohoto nařízení.
4. Prohlášení na faktuře vyhotoví vývozce na psacím stroji, razítkem nebo tiskem na fakturu, dodací list nebo jiný obchodní doklad. Prohlášení, jehož vzor je uveden v příloze D je vystaveno v jednom z jazyků stanovených v této příloze a v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.
5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 22 však není povinen podepisovat tato prohlášení, jestliže se celním orgánům země vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
6. Prohlášení na faktuře může učinit vývozce při vývozu produktů, na které se osvědčení vztahuje, nebo po vývozu, za předpokladu, že je prohlášení předloženo v zemi dovozu do dvou let po uskutečnění dovozu příslušných produktů.
Článek 22
Schválený vývozce
1. Celní orgány členského státu vývozu mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen "schválený vývozce"), který často vyváží produkty, na které se vztahuje toto nařízení, aby činil prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu těchto produktů. Vývozce, který o takové povolení žádá, musí poskytnout celním orgánům dostatečné záruky nezbytné k ověření statusu původu produktů a splnění ostatních podmínek tohoto nařízení.
2. Celní orgány mohou vázat poskytnutí statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.
3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které bude uváděno v prohlášení na faktuře.
4. Celní orgány dohlížejí na využívání povolení schváleným vývozcem.
5. Celní orgány mohou povolení kdykoliv odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo povolení jinak nepřípustně zneužívá.
Článek 23
Platnost dokladu o původu
1. Doklad o původu je platný čtyři měsíce od data jeho vystavení v zemi vývozu a musí být v této lhůtě předložen celním orgánům země dovozu.
2. Doklady o původu předkládané celním orgánům země dovozu po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1 lze přijmout pro poskytnutí preferenčního zacházení, pokud lhůta nemohla být dodržena na základě mimořádných okolností.
V jiných případech opožděného předložení mohou celní orgány země dovozu přijmout doklady o původu za předpokladu, že jim byly produkty předloženy před uplynutím této lhůty.
Článek 24
Předkládání dokladu o původu
Doklady o původu se předkládají celním orgánům země dovozu v souladu s postupy platnými v této zemi. Tyto orgány mohou požadovat překlad dokladu o původu a rovněž mohou požadovat, aby k dovoznímu celnímu prohlášení bylo přiloženo prohlášení dovozce o tom, že produkty splňují podmínky vyžadované pro účely používání tohoto nařízení.
Článek 25
Dovoz po částech
Jsou-li na žádost dovozce a za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produktyve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému spadající do tříd XVI a XVII nebo do čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, prokazuje se jejich původ celním orgánům pouze při dovozu první části.
Článek 26
Osvobození od dokladu o původu
1. Produkty, které jsou zasílány v malých zásilkách soukromými osobami soukromým osobám, nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty, aniž by bylo třeba předložit doklad o původu, za předpokladu, že nejsou dováženy obchodně, že byly prohlášeny za produkty splňující požadavky tohoto nařízení a že neexistují žádné pochybnosti o pravdivosti takového prohlášení. V případě produktů zasílaných poštou může být toto prohlášení uvedeno na celním prohlášení C22/CN23 nebo na listu papíru, který je připojen k tomuto dokladu.
2. Dovozy, které jsou příležitostné a sestávají výlučně z produktů pro osobní použití příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, se nepovažují za obchodní, je-li z povahy a množství produktů zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.
Celková hodnota těchto produktů nesmí u malých zásilek přesáhnout 500 EUR a u produktů, které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících 1200 EUR.
Článek 27
Podpůrné doklady
Za dokumenty uvedené v čl. 17 odst. 3 a čl. 21 odst. 3, které prokazují, že produkty uvedené v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře vývozce mohou být považovány za produkty pocházející ze Společenství, z Ceuty a Melilly nebo z jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4 a že splňují ostatní požadavky tohoto nařízení, mohou být pokládány mj:
a) přímý důkaz o činnostech prováděných vývozcem nebo dodavatelem při získávání dotyčného zboží, například na základě jeho účtů nebo účetnictví;
b) doklady prokazující status původu použitých materiálů, vydané nebo vystavené ve Společenství nebo v Ceutě a Melille, kde jsou takové doklady použity v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
c) doklady prokazující opracování nebo zpracování materiálů ve Společenství nebo v Ceutě a Melille, vydané nebo vystavené ve Společenství nebo v Ceutě a Melille, kde jsou takové doklady použity v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
d) průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře, prokazující původ použitých materiálů, vydané nebo vystavené ve Společenství nebo v Ceutě a Melille v souladu s tímto nařízením nebo v jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4 v souladu s pravidly původu, která jsou shodná s pravidly v tomto nařízení.
Článek 28
Uchovávání dokladů o původu a podpůrných dokladů
1. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 uchovává doklady uvedené v čl. 17 odst. 3 po dobu nejméně tří let.
2. Vývozce, který činí prohlášení na faktuře uchovává kopii tohoto prohlášení na faktuře a doklady uvedené v čl. 21 odst. 3 po dobu nejméně tří let.
3. Celní orgány země vývozu, které vydávají průvodní osvědčení EUR.1, uchovávají žádosti uvedené v čl. 17 odst. 2 po dobu nejméně tří let.
4. Celní orgány země dovozu uchovávají průvodní osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, která jim byla předložena, po dobu nejméně tří let.
Článek 29
Odchylky a formální chyby
1. Zjištění drobných rozporů mezi údaji uvedenými v dokladu o původu a údaji v dokladech, které byly celnímu orgánu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, nezbavuje doklad o původu ipso facto platnosti, jestliže je náležitě prokázáno, že se tento dokument vztahuje na předložené produkty.
2. Zjevné formální chyby, například překlepy v dokladu o původu nejsou důvodem pro jeho odmítnutí, nejsou-li tyto chyby takové povahy, že vyvolávají pochybnosti o správnosti údajů obsažených v tomto dokladu.
Článek 30
Částky vyjádřené v eurech
1. Částky v národní měně členského státu vývozu nebo používané v Ceutě a Melille odpovídající částkám vyjádřeným v eurech budou první pracovní den v říjnu 1999 přepočteny podle kursu eura příslušné národní měny a sděleny Komisí členským státům.
2. Jestliže částky převyšují odpovídající částky stanovené členským státem dovozu, uzná je tento členský stát za předpokladu, že produkty jsou fakturovány v měně členského státu vývozu. Jsou-li produkty fakturovány v měně jiného členského státu, uzná členský stát dovozu částku oznámenou tímto členským státem.
KAPITOLA VI
ZPŮSOBY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 31
Vzájemná pomoc
1. Španělské celní orgány a celní orgány ostatních členských států si navzájem prostřednictvím Komise poskytují vzory otisků razítek, která tyto orgány používají pro vydávání průvodních osvědčení EUR.1 a adresy celních orgánů příslušných k ověřování těchto osvědčení a prohlášení na faktuře.
2. K zajištění řádného provádění tohoto nařízení si Španělsko a ostatní členské státy vzájemně poskytují pomoc prostřednictvím příslušných celních správ při kontrole pravosti průvodních osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře a při kontrole přesnosti údajů uvedených v těchto dokladech.
Článek 32
Ověřování dokladů o původu
1. Dodatečné ověřování dokladů o původu se provádí namátkou nebo kdykoli mají celní orgány členského státu dovozu důvodné pochybnosti o pravosti těchto dokladů, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění jiných podmínek tohoto nařízení.
2. V případech uvedených v odstavci 1 vrátí celní orgány členského státu dovozu průvodní osvědčení EUR.1 a fakturu, pokud je předložena, prohlášení na faktuře nebo kopie těchto dokladů celním orgánům členského státu vývozu a případně uvedou věcné nebo formální důvody požadavku na vyšetření. Spolu se žádostí o dodatečné ověření budou zaslány jakékoli doklady a získané informace nasvědčující tomu, že údaje uvedené na dokladu o původu jsou nesprávné.
3. Dodatečné ověření provádí celní orgány členského státu vývozu. Pro tyto účely mají právo požadovat předložení jakýchkoli důkazů a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou.
4. Rozhodnou-li celní orgány členského státu dovozu pozastavit uplatňování preferenčního zacházení pro dotčené produkty až do výsledku ověření, umožní dovozci propuštění produktů, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za nezbytná.
5. Celní orgány, které požádaly o dodatečné ověření, budou informovány o jeho výsledcích co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou doklady pravé, zda je možno dotyčné produkty považovat za produkty pocházející ze Společenství, z Ceuty a Melilly nebo z jedné z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4 a zda jsou splněny ostatní podmínky tohoto nařízení.
6. Jestliže v případech důvodných pochybností neobdrží žádající celní orgány odpověď do 10 měsíců od data žádosti o dodatečné ověření nebo jestliže odpověď neobsahuje údaje, které jsou dostatečné pro určení pravosti předmětného dokumentu nebo skutečného původu produktů, odmítnou celní orgány nárok na preference, s výjimkou mimořádných okolností.
Článek 33
Řešení sporů
Pokud nastanou spory ohledně ověření uvedeného v článku 32, které nelze mezi celními orgány, které žádají o ověření, a celními orgány příslušnými k tomuto ověření vyřešit nebo pokud tyto orgány vznesou otázku ohledně výkladu tohoto nařízení, předloží se Výboru pro celní kodex zřízený nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 [3].
Řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu se řídí právními předpisy této země.
Článek 34
Sankce
Každé osobě, která vystaví nebo způsobí vystavení dokumentu obsahujícího nesprávné údaje za účelem získání preferenčního zacházení pro produkty, bude uložena sankce. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 35
Svobodná pásma
1. Členské státy učiní všechna nezbytná opatření k zajištění, aby obchodované produkty provázené dokladem o původu, které jsou během přepravy na jejich území umístěny ve svobodném pásmu, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebylo s nimi zacházeno jinak, než je obvyklé pro jejich zachování v dobrém stavu.
2. Odchylně od odstavce 1 vydají příslušné celní orgány na žádost vývozce nové průvodní osvědčení EUR.1 v případech, kdy jsou produkty pocházející ze Společenství nebo z Ceuty a Melilly, provázené dokladem o původu a podrobené zacházení nebo zpracování dováženy do svobodného pásma, za předpokladu, že toto zacházení nebo zpracování je v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 1135/88 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. prosince 2000.