Rozhodnutí Rady
ze dne 26. května 1997
o výměně informací týkajících se pomoci při dobrovolném návratu státních příslušníků třetích zemí
(97/340/JVV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. K.3 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
vzhledem k tomu, že čl. K.1 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že členské státy považují přistěhovaleckou politiku a politiku vůči státním příslušníkům třetích zemí za věci společného zájmu;
vzhledem k tomu, že bod 111 sdělení Komise ze dne 23. února 1994 o přistěhovalecké a azylové politice navrhuje, aby se politiky členských států týkající se dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí vzájemně sblížily;
vzhledem k tomu, že některé členské státy zavedly programy na podporu dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí, kteří pobývají na jejich území oprávněně i neoprávněně;
vzhledem k tomu, že v případě státních příslušníků třetích zemí pobývajících oprávněně na území členských států by se měly politiky členských států zaměřit na jejich integraci do společnosti a že pomoc při dobrovolném návratu by neměla být vykládána jako odraz politiky aktivní podpory takovéhoto návratu, ale je určena výhradně na usnadnění návratu těch osob, které se k tomu rozhodly z vlastní svobodné vůle;
vzhledem k tomu, že pomoc při dobrovolném návratu státních příslušníků třetích zemí protiprávně pobývajících na území členských států je v souladu s evropskou humanitární tradicí a může přispívat k nalezení důstojného řešení snižování počtu státních příslušníků třetích zemí protiprávně pobývajících v členských státech; že je třeba zabránit, aby tato pomoc vedla k nežádoucím stimulačním účinkům;
vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí se nedotýká ustanovení Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950 a Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 týkající se postavení uprchlíků, ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Výměna informací
1. Členské státy, které přijaly opatření k rozvíjení programů na podporu dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí do jejich země původu, o nich jednou ročně podají zprávu generálnímu sekretariátu Rady. Generální sekretariát sdělí tyto informace všem členským státům a Komisi.
2. Informace o těchto vnitrostátních programech pomoci k návratu musí zejména obsahovat tyto údaje:
- orgány příslušné pro provádění programu, t.j. nevládní nebo mezinárodní organizace,
- osobní působnost programu,
- veškeré další požadavky, kterým musí jednotlivé osoby, které se mají vrátit, vyhovět, aby u nich mohlo být uvažováno o pomoci podle programu,
- veškeré požadavky, kterým musí podle programu vyhovět země původu,
- druh a výše poskytované pomoci (např. cestovní náklady pro osoby, které se mají vrátit, a jejich rodiny, náklady na stěhování, příspěvek na navrácení),
- odhad účinnosti programu, včetně počtu příjemců a případného výskytu stimulačních účinků.
Článek 2
Analýza
1. Generální sekretariát Rady sdělí každý rok členským státům a Komisi návrh zprávy o informacích, které obdržel na základě článku 1. Zpráva musí mít vyčerpávající povahu a musí obsahovat konkrétní informace o každém z bodů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Návrh zprávy podle odstavce 1 prozkoumají dotyčné členské státy a Komise a v případě potřeby jej upraví.
Článek 3
Koordinace
1. Na základě návrhu zprávy podle čl. 2 odst. 1 si dotyčné členské státy a Komise vymění v rámci Rady své názory na programy uvedené v článku 1. Přitom porovnají zejména rozsah, podmínky a účinnost těchto programů se zřetelem na jejich možné sblížení.
2. Dotyčné členské státy, které tyto programy nezavedly, prozkoumají jejich výsledky a jejich užitečnost.
Článek 4
1. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.
2. Dotyčné členské státy vypracují zprávu uvedenou v článku 1 poprvé do šesti měsíců po zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku.
V Bruselu dne 26. května 1997.