Nařízení Komise (ES) č. 1901/2000
ze dne 7. září 2000,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 ze dne 7. listopadu 1991 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy [1], naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1624/2000 [2], a zejména s ohledem na článek 30 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3046/92 [3], kterým se provádí a mění nařízení (EHS) č. 3330/91, naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2535/98 [4], bylo při různých příležitostech několikrát podstatně změněno.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2256/92 [5], (ES) č. 1125/94 [6] a (ES) č. 2820/94 [7] dále provádějí nařízení (EHS) č. 3330/91, zejména pokud jde o statistické prahy, lhůty pro předávání výsledků a prahy pro jednotlivé transakce v rámci statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(3) Při dalších změnách nařízení (EHS) č. 3046/92 by měla být související nařízení vypracována způsobem snižujícím zatížení podniků a správních orgánů, kterých se taková nařízení týkají.
(4) S ohledem na zavádění statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy je třeba přesně vymezit oblast působnosti systému Intrastat, jak pokud jde o zboží, které má být zahrnuto, tak pokud jde o zboží, které má být osvobozeno.
(5) Je nutné stanovit datum, od kterého musí zpravodajská jednotka plnit svou zpravodajskou povinnost uvnitř Společenství, a rozsah povinností třetí strany, na niž může zpravodajská jednotka zpravodajskou povinnost převést.
(6) Je třeba podrobně stanovit některá pravidla, kterými se musí příslušné statistické orgány řídit, zejména proto, aby byly účinně spravovány registry hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
(7) Klíčový prvek systému Intrastat spočívá ve využívání informací o dani z přidané hodnoty u obchodních transakcí uvnitř Společenství. Aby bylo možné zkontrolovat úplnost statistik, je třeba přesně stanovit informace, které mohou správní orgány v členských státech odpovědné za uplatňování právních předpisů vztahujících se k dani z přidané hodnoty předávat stranám odpovědným za vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(8) Je třeba co nejvíce snížit zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství, a to buď jejich osvobozením od zpravodajské povinnosti, nebo zjednodušením postupů. Toto menší zatížení je možné omezit pouze dodatečně vymezenými požadavky na uspokojivou kvalitu statistik. Všechny členské státy musí mít nástroje potřebné k zajištění kvality, přičemž je třeba brat v úvahu jejich hospodářskou a obchodní strukturu.
(9) Je nezbytné stanovit způsob výpočtu prahů týkajících se některých údajů. Pokud jde o statistický postup, je třeba tuto informaci odlišovat od postupu používaného pro statistická hlášení a daňová přiznání.
(10) Přestože jsou zavedeny statistické prahy, existuje stále řada zpravodajských jednotek, které mají zpravodajskou povinnost vykazování značného počtu transakcí nevelké hodnoty v podrobné formě, což představuje zatížení naprosto neúměrné užitečnosti takto získaných informací. Je proto nezbytné toto zatížení snížit.
(11) Je třeba sestavit seznam zboží, jež má být ze statistiky obchodu se zbožím vyloučeno.
(12) Je třeba podrobněji stanovit, které údaje mají být předávány, a jednodušší mechanismy jejich předávání.
(13) Čistá hmotnost vyjádřená v kilogramech je hlavním ukazatelem mezi jednotkami množství a v zásadě by se měla uvádět u každého druhu zboží, avšak pro určité produkty není vhodnou měrnou jednotkou. Zpravodajská jednotka by tudíž měla být v takových případech od povinnosti uvádět čistou hmotnost osvobozena.
(14) Na statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy mohou mít podstatný vliv zvláštní pohyby zboží. Skutečnost, že na úrovni Společenství neexistují harmonizované předpisy, snižuje porovnatelnost statistických údajů mezi členskými státy. Kdekoli je to možné, je třeba zvyšovat harmonizaci statistických předpisů v oblasti zvláštního pohybu zboží dosažením souladu s příslušnými mezinárodními doporučeními.
(15) Aby bylo zajištěno pravidelné a včasné vypracování statistik Společenství o obchodu mezi členskými státy, musí členské státy předkládat výkazy podle společného časového harmonogramu. Je třeba rozlišovat souhrnné výsledky a podrobné výsledky tak, aby byly potřeby uživatele optimálně zajištěny a aby byly vzaty v úvahu požadavky na sběr a zpracování údajů.
(16) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
OBECNÉ POKYNY
Článek 1
Společenství a členské státy použijí nařízení (EHS) č. 3330/91 (dále jen "základní nařízení") pro vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy v souladu s pravidly uvedenými v tomto nařízení.
Článek 2
Systém Intrastat platí pro zboží uvedené v čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS [8], bez ohledu na formu a obsah průvodních dokladů, které se vystavují pro jejich pohyb mezi územími členských států.
Článek 3
1. Systém Intrastat neplatí pro:
a) zboží propuštěné do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku (režim s podmíněným osvobozením od cla), nebo přepracování pod celním dohledem, nebo zboží z těchto režimů vystupující;
b) zboží, které se pohybuje mezi částmi statistického území Společenství, z nichž alespoň jedna není částí území Společenství podle směrnice Rady 77/388/EHS [9].
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, se však ustanovení tohoto nařízení vztahují na uvedené zboží, kromě článků 2, 4, 5, 8 až 20, čl. 24 odst. 1, 2 (vyjma odrážky 3), 3 a 4, a článků 28, 29, 30 a 47.
2. Členské státy jsou odpovědné za sběr údajů uváděných v odstavci 1 na základě celních režimů vztahujících se na takové zboží.
3. Pokud není k dispozici statistická kopie jednotného správního dokladu s údaji uvedenými v čl. 23 odst. 1 a 2 základního nařízení, zašlou celní orgány v souladu s ujednáními dohodnutými uvedenými orgány nejméně jednou měsíčně příslušným statistickým orgánům pravidelný seznam se stejnými údaji podle druhu zboží.
KAPITOLA 2
POSKYTOVATELÉ INFORMACÍ A REGISTRY
Článek 4
1. Každá fyzická či právnická osoba, která poprvé provádí transakce uvnitř Společenství, ať již zboží přijímá či odesílá, se stává zpravodajskou jednotkou ve smyslu čl. 20 odst. 5 základního nařízení.
2. Zpravodajská jednotka uvedená v odstavci 1 poskytuje údaje o svých transakcích uvnitř Společenství prostřednictvím pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení od měsíce, během kterého dojde k překročení prahu asimilace, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se v tom případě na platný práh.
3. Pokud se změní identifikační číslo zpravodajské jednotky pro účely DPH v důsledku změny vlastnických poměrů, názvu, adresy, právního postavení nebo podobné změny, která neovlivní podstatnou měrou transakce uvnitř Společenství, pravidlo uvedené v odstavci 1 se na zpravodajskou jednotku nemusí použít. Tato dále podléhá zpravodajské povinnosti stejně jako před změnou.
Článek 5
1. Třetí strana, na kterou odkazuje čl. 9 odst. 1 základního nařízení, je dále uváděna jako "třetí deklarant".
2. Třetí deklarant poskytne příslušným vnitrostátním orgánům tyto informace:
a) v souladu s čl. 6 odst. 1 údaje potřebné
- k identifikaci své osoby,
- k identifikaci každé ze zpravodajských jednotek, které na ni převedly zpravodajskou povinnost;
b) za každou zpravodajskou jednotku údaje požadované podle základního nařízení a při jeho provádění.
Článek 6
1. Údaje potřebné pro identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení jsou tyto:
- úplné jméno a příjmení, popřípadě název firmy,
- úplná adresa včetně poštovního směrovacího čísla,
- identifikační číslo pro účely DPH podle zásad stanovených v čl. 10 odst. 6 základního nařízení.
Statistické orgány uvedené v čl. 10 odst. 1 základního nařízení se však mohou bez jednoho nebo více výše uvedených údajů obejít, nebo mohou hospodářské subjekty uvnitř Společenství osvobodit od povinnosti je poskytovat a stanovit podmínky, za kterých je budou poskytovat.
V členských státech uvedených v čl. 10 odst. 3 základního nařízení předávají správcové daně, na které odkazuje uvedený článek, údaje sloužící k identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství výše uvedeným statistickým orgánům, jakmile a když je mají správcové daně k dispozici, pokud nedojde mezi danými orgány k dohodě v jiném smyslu.
2. Minimální seznam údajů, které mají být zaznamenány v registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení, obsahuje u každého hospodářského subjektu uvnitř Společenství toto:
a) rok a měsíc zápisu do registru;
b) údaj potřebný k identifikaci hospodářského subjektu podle odstavce 1;
c) zda je hospodářský subjekt při odesílání nebo převzetí zpravodajskou jednotkou, nebo třetím deklarantem;
d) pokud jde o zpravodajskou jednotku, celkovou hodnotu jejích operací uvnitř Společenství, podle měsíce a toku zboží, spolu s hodnotou uvedenou v čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Tyto informace však není třeba uvádět, pokud je prováděna kontrola údajů, zaznamenaných jako statistické pomocí údajů uvedených v čl. 11 odst. 3 základního nařízení, a pokud je fungování statistických prahů uvedených v článku 28 základního nařízení uskutečňováno odděleně od správy registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Příslušné národní orgány mohou v souladu se svými potřebami v registru zaznamenávat i jiné údaje.
Článek 7
S ohledem na provádění čl. 10 odst. 6 základního nařízení lze za odůvodněné výjimky považovat případy, kdy odpovědnost za údaje u daných operací nespočívá na hospodářském subjektu jako na právnické osobě, ale na její jiné složce jako je pobočka, činnostní jednotka nebo místní jednotka.
Článek 8
1. Příslušní správci daně uvedou v seznamech podle čl. 11 odst. 1 základního nařízení hospodářské subjekty uvnitř Společenství, které se v důsledku rozdělení, fúze nebo zániku činnosti během sledovaného období na uvedených seznamech již nevyskytují.
2. Poskytování údajů daňové povahy uvedených v čl. 11 odst. 4 základního nařízení správními orgány členského státu, odpovědnými za uplatňování právních předpisů na daň z přidané hodnoty orgánům tohoto členském státu, které odpovídají za sestavování statistiky obchodu mezi členskými státy, je omezeno na údaje, které jsou plátci DPH povinni poskytovat v souladu s článkem 22 směrnice 77/388/EHS.
Článek 9
1. Zpravodajská jednotka předá informace požadované v základním nařízení a při jeho provádění:
a) v souladu s platnými předpisy Společenství;
b) přímo příslušným vnitrostátním orgánům nebo prostřednictvím sběrných míst, která členské státy založily za tím účelem nebo pro jiné statistické a správní účely;
c) za dané sledované období, podle svého uvážení:
- buď jediným hlášením ve lhůtě, kterou příslušný vnitrostátní orgán stanoví v pokynech pro zpravodajské jednotky,
- nebo několika dílčími hlášeními; v takovém případě mohou příslušné vnitrostátní orgány požadovat, aby s nimi byla uzavřena dohoda o frekvenci a termínech předávání, avšak poslední dílčí hlášení musí být předáno ve lhůtě stanovené v první odrážce.
2. Odchylně od odstavce 1 musí zpravodajská jednotka, která využívá osvobození na základě uplatnění prahu asimilace stanoveného v čl. 28 odst. 4 základního nařízení, splňovat při předávání údajů pouze předpisy příslušných správců daně.
3. Podle článku 34 základního nařízení nebrání ustanovení tohoto článku, která se vztahují na periodicitu poskytovaných hlášení, uzavření dohody stanovující předávání údajů v reálném čase, pokud jsou data přenášeny elektronicky.
4. Odchylně od odstavce 1 se v členských státech, ve kterých je pravidelné statistické hlášení shodné s pravidelným daňovým přiznáním, dávají ustanovení vztahující se na předávání statistických hlášení do souladu s daňovými předpisy Společenství nebo jednotlivých států.
KAPITOLA 3
STATISTICKÉ PRAHY A OSVOBOZENÍ
Oddíl 1
Všeobecné fungování prahů
Článek 10
Členské státy stanoví ročně prahy asimilace a prahy zjednodušení, na které odkazuje článek 28 základního nařízení. Při stanovování těchto prahů členské státy zajistí, aby tyto splňovaly jak požadavky na kvalitu, uvedené v této kapitole, tak plně využívaly možností snížení zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Článek 11
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a) "chybou" rozpor mezi výsledky dosaženými při nebo bez uplatnění prahů uvedených v článku 10. Uplatní-li se na výsledky dosažené použitím prahů opravný postup, vypočítá se chyba srovnáním s opravenými výsledky;
b) "celkovou hodnotou" - pro účely úpravy prahu - buď hodnota odeslaného, nebo přijatého zboží vykazovaná za období 12 měsíců hospodářskými subjekty uvnitř Společenství, kromě těch, které jsou osvobozeny podle článku 5 základního nařízení;
c) "mírou pokrytí" - ve vztahu k dané celkové hodnotě - hodnotový podíl odeslaného nebo přijatého zboží, vykázaného hospodářskými subjekty uvnitř Společenství ležícími nad prahem asimilace.
Článek 12
1. Prahy asimilace stanovené členskými státy splní tyto požadavky na kvalitu:
a) Výsledky podle skupin zboží
Každý členský stát zajistí, aby chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,005 % celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročila 5 %.
Každý členský stát však může zvýšit tento požadavek na kvalitu až na takovou míru, že chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,001 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí 5 %.
b) Výsledky podle partnerských zemí
Každý členský stát zajistí, že s výjimkou zemí, které představují méně než 3 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí chyba u ročních hodnot jeho výsledků podle partnerských zemí 1 %.
2. Pokud je podíl členského státu na celkové hodnotě odeslaného nebo přijatého zboží nižší než 3 %, může se členský stát odchýlit od požadavků na kvalitu stanovených v odst. 1 písm. a) prvním pododstavci. V takových případech se hodnoty 90 % a 0,005 % nahradí hodnotami 70 % a 0,01 %.
3. Aby členské státy splnily požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, založí výpočet svých prahů na výsledcích obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců před stanovením prahů.
U členských států, které tento výpočet nemohou provést z důvodu neúplných informací, se prahy asimilace stanovují na úrovni ležící mezi nejnižší a nejvyšší hodnotou prahů ostatních členských států. Toto ustanovení však není závazné pro členské státy, které jsou osvobozeny podle odstavce 2.
4. Pokud použití prahů vypočtených podle tohoto článku vede u některých skupin zboží k výsledkům, které nesplňují přiměřeně požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, a pokud tyto prahy není možné snížit bez omezení úlevy, kterou hospodářským subjektům uvnitř Společenství zaručuje článek 10, lze z podnětu Komise nebo na žádost členského státu přijmout vhodná opatření postupem podle článku 30 základního nařízení.
Článek 13
1. Pro stanovení prahů zjednodušení mohou členské státy stanovit:
- hodnotu prahů vyšší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 prvního pododstavce základního nařízení, pokud zajistí, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,
- pokud se u nich použije osvobození podle čl. 12 odst. 2, hodnotu prahů nižší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 druhého pododstavce základního nařízení, v míře potřebné pro zajištění toho, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,.
2. Zpravodajská jednotka podávající hlášení podle zjednodušených pravidel čl. 28 odst. 5 základního nařízení vykáže nejvýše deset relevantních podpoložek kombinované nomenklatury, které jsou pro sledované období hlášení hodnotově nejdůležitější. Pro zbývající produkty se použije kód 99500000.
Článek 14
1. Pro úpravu prahů asimilace se požadavky na kvalitu uvedené v článku 12 považují za splněné, pohybuje-li se pokrytí na úrovni dosažené v době stanovení prahů.
2. Podmínka stanovená v odstavci 1 je splněna, pokud členské státy
a) vypočítají své prahy pro rok následující po běžném roce na základě posledních dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců a
b) stanoví prahy na úrovni, která umožní stejné pokrytí v období takto vymezeném, jako v období použitém jako základ pro výpočet jejich prahů pro běžný rok.
Pokud členské státy použijí ke splnění této podmínky jinou metodu, oznámí toto Komisi.
3. Členské státy mohou snížit míru pokrytí, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v článku 12.
4. Členské státy upravují každoročně své prahy asimilace výpočtem. Prahy upravují, pouze představuje-li úprava změnu prahu nejméně o 10 % hodnoty za běžný rok.
Článek 15
1. S ohledem na úpravu prahů zjednodušení členské státy, které je stanovily:
- na úrovni vyšší, než jsou hodnoty stanovené v čl. 28 odst. 8 základního nařízení, zajistí splnění podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 první odrážce tohoto nařízení,
- na úrovni nižší, než jsou výše uvedené hodnoty, protože jsou osvobozeny podle čl. 12 odst. 2, zajistí dodržení limitu stanoveného v čl. 13 druhé odrážce tohoto nařízení.
2. Pro splnění podmínky uvedené v čl. 13 odst. 1 první odrážce nebo dodržení limitu uvedeného v čl. 13 odst. 1 druhé odrážce je postačující, aby členské státy vypočítaly úpravu prahů zjednodušení pomocí metody uvedené v čl. 14 odst. 2 pro úpravu prahů asimilace. Použijí-li členské státy odlišnou metodu, oznámí toto Komisi.
Článek 16
Informace vztahující se k úpravě prahů zjednodušení a asimilace se zveřejní nejpozději dne 31. října předchozího roku.
Článek 17
1. Zpravodajské jednotky jsou osvobozeny od svých povinností v míře, kterou umožňuje použití prahů asimilace a zjednodušení, stanovených pro daný rok, a to za předpokladu, že tyto prahy nebyly v předchozím roce překročeny.
2. Přijatá opatření platí u jednotlivých statistických prahů po celý rok.
Pokud však hodnota transakcí uskutečněných uvnitř Společenství zpravodajskou jednotkou překročí v některém období roku práh, který se na ni vztahuje, poskytne tato jednotka údaje o svých transakcích uvnitř Společenství za měsíc, v němž byl tento práh překročen, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se na příslušný práh. Pokud toto ustanovení zahrnuje předávání pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení, stanoví členské státy lhůtu pro předání těchto hlášení podle vlastních administrativních postupů.
Článek 18
Členské státy sdělují Komisi údaje týkající se vypočítaných prahů nejpozději dva týdny před jejich zveřejněním. Na žádost Komise sdělují také údaje požadované pro vyhodnocení těchto prahů, a to jak za období, na němž je jejich výpočet založen, tak za daný kalendářní rok.
Oddíl 2
Zvláštní prahy a osvobození
Článek 19
K provádění čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení a čl. 23 odst. 3 základního nařízení stanoví členské státy samostatné prahy pro přijaté a odeslané zboží na takové úrovni, aby nejméně 95 % zpravodajských jednotek bylo osvobozeno od povinnosti poskytovat údaje o "statistické hodnotě zboží", "dodacích podmínkách", "způsobu dopravy" a "statistickém postupu".
Pokud jde o "statistickou hodnotu zboží", členské státy zajistí, aby bylo pokryto alespoň 70 % celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží. Limit 95 % zpravodajských jednotek lze snížit na 90 %, pokud není dosažena míra pokrytí 70 % z celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží.
Členské státy vypočítají tyto limity z nejnovějších dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců.
Údaje vztahující se k zavádění těchto prahů se zveřejní nejpozději do 31. října 2000.
Členské státy mohou upravovat prahy každý kalendářní rok, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v tomto článku. Dotyčné členské státy zveřejňují údaje vztahující se k úpravě prahů nejpozději do 31. října předchozího roku.
Článek 20
1. Prahovou hodnotu pro jednotlivé transakce lze použít za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3. Aniž je dotčen odstavec 2, umožní tento práh zpravodajským jednotkám uvést všechny transakce, jejichž hodnota nedosahuje tohoto prahu, pod souhrnnou položku kombinované nomenklatury; v takovém případě se použití článku 23 základního nařízení omezí na poskytování těchto údajů:
- při přijetí: členský stát odeslání,
- při odeslání: členský stát určení,
- hodnota zboží.
Souhrnná položka, na kterou odkazuje odstavec 1, se označí kódem KN 99500000.
Pro účely tohoto článku se "transakcí" rozumí jakákoli operace definovaná v čl. 25 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení.
Práh pro každou transakci je 100 EUR.
2. V kontextu tohoto článku mohou členské státy zamítnout nebo omezit uplatnění možnosti poskytované v odstavci 1, pokud mají za to, že cíl zachování uspokojivé kvality statistických údajů převažuje nad potřebou snížit zatížení spojené s hlášením údajů.
3. Členské státy mohou žádat po zpravodajských jednotkách, aby předem požádaly vnitrostátní orgán, odpovědný za vypracovávání statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy, o povolení využít možnost uvedenou v odstavci 1.
4. Členské státy předají na požádání Komise údaje potřebné pro vyhodnocení používání tohoto článku.
Článek 21
Údaje, které se týkají zboží uvedeného na seznamu v příloze I se vyjímají ze zpracování, a v důsledku toho, podle čl. 25 odst. 4 základního nařízení, také ze statistického zjišťování.
KAPITOLA 4
STATISTICKÉ ÚDAJE
Článek 22
Na nosiči statistických informací se členské státy, jejichž statistické území je definováno v nomenklatuře zemí vydávané každý rok podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1172/95 [10], označují těmito kódy:
Belgie | BE nebo 017 |
Dánsko | DK nebo 008 |
Německo | DE nebo 004 |
Řecko | GR nebo 009 |
Španělsko | ES nebo 011 |
Francie | FR nebo 001 |
Irsko | IE nebo 007 |
Itálie | IT nebo 005 |
Lucembursko | LU nebo 018 |
Nizozemsko | NL nebo 003 |
Rakousko | AT nebo 038 |
Portugalsko | PT nebo 010 |
Finsko | FI nebo 032 |
Švédsko | SE nebo 030 |
Spojené království | GB nebo 006 |
Článek 23
Pro účely určení množství zboží uváděného na nosiči dat se rozumí
a) "čistou hmotností" skutečná hmotnost zboží bez veškerých obalů. Uvádí se v kilogramech. Uvádění čisté hmotnosti je pro zpravodajské jednotky nepovinné u podpoložek kombinované nomenklatury stanovených v příloze II. Pro informování zpravodajských jednotek o případných aktualizacích přílohy na základě ročních změn v kombinované nomenklatuře se v Úředním věstníku Evropských společenství (řada C) zveřejňují vysvětlující poznámky;
b) "doplňkovými jednotkami" měrné jednotky vyjadřující množství, kromě jednotek vyjadřujících hmotnost v kilogramech. Musí být uváděny v souladu s údaji stanovenými v platné verzi kombinované nomenklatury u příslušných podpoložek, jejichž seznam je zveřejněn v části I "Úvodní ustanovení" uvedené nomenklatury.
Článek 24
1. Hodnota zboží uvedená v čl. 23 odst. 1 písm. d) základního nařízení se uvádí na nosiči statistických informací podle zásad definovaných v odstavci 2 a odstavci 3.
2. Hodnota zboží, která má být vykazována v poli "fakturovaná částka" na nosiči statistických informací, je zdanitelná částka, kterou je třeba stanovit pro účely zdanění v souladu se směrnicí 77/388/EHS. U výrobků podléhajících spotřební dani však částka této daně nesmí být zahrnuta v hodnotě zboží.
Pokud není třeba částku podléhající zdanění vykazovat pro účely zdanění, odpovídá hodnota zboží, kterou je třeba oznámit, fakturované hodnotě bez DPH, nebo v ostatních případech částce, která by byla fakturována v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
V případě zpracování na základě smluvního vztahu se hodnota zboží určená k vykazování rovná - s přihlédnutím k těmto procesům a v návaznosti na ně - celkové částce, která by se fakturovala v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
3. Statistická hodnota zboží, jak je definována v odstavci 5, se též předává v poli určeném k tomuto účelu na nosiči statistických informací poskytovatelům informací, jejichž roční přijaté nebo odeslané zásilky překračují limity stanovené každým členským státem v souladu s článkem 19.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou členské státy osvobodit zpravodajské jednotky od povinnosti vypracovávat hlášení o statistické hodnotě zboží.
V takovém případě vypočítají příslušné členské státy statistickou hodnotu zboží, jak je definováno v odstavci 5, podle druhů zboží.
5. Statistická hodnota se zakládá na hodnotě zboží, které vykazují zpravodajské jednotky podle odstavce 2. Zahrnuje pouze vedlejší výdaje jako náklady na dopravu a pojištění, jež se vztahují na část trasy, která je:
- u odesílaných zásilek na statistickém území členského státu odeslání,
- u přijatých zásilek mimo statistické území členského státu přijetí.
6. Hodnota zboží definovaná v předchozích odstavcích se vykazuje v národní měně, přičemž použitý směnný kurs je:
- kurs použitelný pro stanovení zdanitelné částky pro účely zdanění, pokud je stanoven,
- v ostatních případech úřední směnný kurs v době vypracování hlášení, nebo kurs, který se použije pro výpočet pro celní účely, pokud se členské státy nerozhodnou pro zvláštní ustanovení.
7. V souladu s článkem 26 základního nařízení se hodnotou zboží uvedenou ve výkazech předávaných Komisi rozumí statistická hodnota vymezená v odstavci 5.
8. Na žádost Komise jí členské státy poskytnou údaje, na základě kterých je možné vyhodnotit uplatňování odstavce 3.
Článek 25
1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "transakcí" jakákoli operace, ať už obchodní či nikoli, na základě které dochází k pohybu zboží zahrnovaného do statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy;
b) "druhem transakce" množina charakteristik, které odlišují jednu transakci od druhé.
2. Jednotlivé transakce se rozlišují podle své povahy podle seznamu v příloze III.
Povaha transakce se na nosiči informací určí číslem kódu odpovídajícího příslušné skupině sloupce A ve výše uvedeném seznamu.
3. V rámci limitů uvedených v seznamu, na který odkazuje odstavec 2, mohou členské státy předepsat sběr informací o povaze transakce až do úrovně, kterou používají pro sběr informací o obchodu s třetími zeměmi, bez ohledu na to, zda je shromažďují v této souvislosti jako údaje o povaze transakce, nebo jako údaje o celním režimu.
Článek 26
1. "Zemí původu" se rozumí země původu zboží.
Zboží, které je zcela získáno v některé zemi, má v této zemi svůj původ.
Zboží, na jehož výrobě se podílí dvě nebo více zemí, má původ v té zemi, kde se uskuteční poslední podstatné ekonomicky odůvodněné zpracování nebo opracování provedené v podniku vybaveném pro tento účel a vedoucí k výrobě nového výrobku, nebo představující důležitou fázi výroby.
2. Země původu je označena kódem přiděleným zemi v nejnovější verzi klasifikace zemí, na kterou odkazuje článek 9 nařízení (ES) č. 1172/95 naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 374/98 [11].
Článek 27
1. "Regionem původu" se rozumí region členského státu odeslání, v němž bylo zboží vyrobeno nebo smontováno, sestaveno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region původu znám, nahradí se regionem, v němž proběhl obchod, nebo z něhož bylo zboží odesláno.
2. "Regionem určení" se rozumí region členského státu přijetí, v němž má být zboží spotřebováno nebo sestaveno, smontováno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region určení znám, nahradí se regionem, v němž má proběhnout obchod, nebo do něhož se má zboží odeslat.
3. Každý členský stát využívající možnosti podle čl. 23 odst. 2 písm. b) základního nařízení sestaví seznam regionů a stanoví kód o nejméně dvou znacích, kterým se tyto regiony označují na nosiči informací.
Článek 28
1. Pro účely tohoto nařízení se "dodacími podmínkami" rozumějí ustanovení kupní smlouvy, která stanoví povinnosti prodávajícího a kupujícího podle podmínek Incoterms Mezinárodní obchodní komory, uvedených v seznamu v příloze IV.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19 a na které odkazuje seznam uvedený v odstavci 1, mohou členské státy předepsat, aby se údaje o dodacích podmínkách uváděly na nosičích informací, a mohou stanovit podrobné pokyny k jejich vykazování.
Článek 29
1. "Předpokládaný druh dopravy" identifikuje při odesílání druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží opustit statistické území členského státu odeslání; při příjezdu tento údaj identifikuje druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží vstoupit na statistické území členského státu přijetí.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, jsou druhy dopravy uváděné na nosičích informací tyto:
Kód | Název |
1 | Námořní doprava |
2 | Železniční doprava |
3 | Silniční doprava |
4 | Letecká doprava |
5 | Poštovní zásilky |
7 | Zabudovaná dopravní zařízení |
8 | Vnitrozemská vodní doprava |
9 | Vlastní pohon |
Druh dopravy se označí na daném nosiči informací odpovídajícím číslem kódu.
Článek 30
1. "Statistickým postupem" se rozumí kategorie odeslání nebo přijetí, která není přiměřeně uvedena ve sloupci A nebo B seznamu transakcí v příloze III.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, mohou členské státy předepsat shromažďování údajů o statistických postupech na nosiči informací a vydat podrobné pokyny k jejich vykazování.
HLAVA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
DEFINICE A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
1. "Zvláštními pohyby zboží" ve smyslu článku 33 základního nařízení se rozumí pohyby zboží, které mají zvláštní charakteristiky významné pro interpretaci údajů a jsou odvozeny buď z pohybu zboží samotného, nebo z druhu zboží, z povahy transakce, která má za následek pohyb zboží, nebo ze zpravodajské jednotky.
2. Zvláštními pohyby zboží se rozumí:
a) kompletní průmyslové celky;
b) plavidla a letadla podle definice v kapitole 3;
c) mořský rybolov;
d) zásoby a provozní a pomocný materiál pro plavidla a letadla;
e) časově rozložené zásilky;
f) vojenské dodávky;
g) zařízení na volném moři;
h) kosmické lodě a kosmické nosné rakety;
i) náhradní díly motorových vozidel a letadel;
j) odpady.
3. Pokud není v tomto nařízení nebo v článku 30 základního nařízení stanoveno jinak, vykazují se zvláštní pohyby zboží v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy členských států.
4. Aniž je dotčen článek 13 základního nařízení, členské státy přijmou patřičná opatření k provádění této hlavy, a v případě potřeby mohou používat jiné statistické informační zdroje, než které jsou uvedeny v nařízení Komise (EHS) č. 3590/92 [12].
KAPITOLA 2
KOMPLETNÍ PRŮMYSLOVÉ CELKY
Článek 32
1. "Kompletním průmyslovým celkem" se rozumí kombinace strojů, přístrojů, zařízení, vybavení, nástrojů a materiálů, dále jen "komponentů", které spadají pod různé položky harmonizovaného systému a které dohromady slouží jako velkokapacitníjednotka pro výrobu zboží nebo poskytování služeb.
Při sestavení kompletního průmyslového celku je možné jako komponenty uvést i jiné zboží, pokud toto zboží není osvobozeno od statistického zpracování podle základního nařízení.
2. Při vykazování odeslání nebo příjmu kompletních průmyslových celků je možno používat zjednodušené celní prohlášení. Zpravodajským jednotkám se umožní na jejich vlastní žádost použití takového zjednodušeného celního prohlášení v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole.
3. Zjednodušené celní prohlášení je možné použít pouze u kompletních průmyslových celků, jejichž celková statistická hodnota je vyšší než 1,5 miliónu EUR, pokud se nejedná o opakované použití kompletních průmyslových celků.
Celková hodnota kompletního průmyslového celku se vypočítává jako součet odpovídajících statistických hodnot komponentů a odpovídajících statistických hodnot zboží, na které odkazuje odst. 1 druhý pododstavec. Hodnota braná v úvahu je fakturovaná hodnota zboží, nebo hodnota, která by byla fakturována v případě prodeje nebo koupě.
Článek 33
1. Pro účely této kapitoly se komponenty uvedené v příslušné kapitole klasifikují do patřičné podpoložky kompletních průmyslových celků v kapitole 98, pokud příslušný orgán stanovený v článku 35 nepožaduje, aby zboží bylo klasifikováno v kapitole 98 pod příslušnou podpoložkou kompletních průmyslových celků v klasifikační položce harmonizovaného systému, nebo aby se použila ustanovení odstavce 2.
Zjednodušené celní prohlášení však nevylučuje, že příslušný orgán může klasifikovat některé komponenty pod příslušnou podpoložkou kombinované nomenklatury ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [13].
2. Pokud příslušný orgán, na který odkazuje odstavec 1, má za to, že hodnota položek kompletního průmyslového celku je příliš malá na to, aby bylo oprávněno jejich uvádění v podpoložkách vztahujících se ke kapitolám, do kterých patří, použijí se specifické podpoložky uváděné v kombinované nomenklatuře.
Článek 34
Pro stanovení číselných kódů pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí v souladu s kombinovanou nomenklaturou tato pravidla:
1. Kód se skládá z osmi číselných znaků.
2. První dva znaky jsou 9 a 8.
3. Třetí znak je 8 a slouží k označení vývozu kompletních průmyslových celků.
4. Čtvrtý znak se mění od 0 do 9 podle hlavní ekonomické činnosti vykonávané kompletním průmyslovým celkem a podle této klasifikace:
Kód | Ekonomická činnost |
0 | Energetika (včetně výroby a distribuce horké páry a teplé vody) |
1 | Dobývání neenergetických surovin (včetně přípravy rud kovů a dobývání rašeliny); zpracování a opracování kamene a jiných surovin; výroba a zpracování skla |
2 | Průmysl železa a oceli; výroba produktů z kovu (bez strojírenského a automobilového průmyslu) |
3 | Strojírenství a výroba automobilů; výroba přístrojů |
4 | Chemický průmysl (včetně výroby umělých a syntetických vláken); gumárenský a plastikářský průmysl |
5 | Potravinový, nápojový a tabákový průmysl |
6 | Textilní, kožedělný, obuvní a oděvní průmysl |
7 | Dřevařský a papírenský průmysl (včetně tisku a vydavatelských činností); zpracovatelský průmysl jinde neuvedený |
8 | Doprava (kromě služeb spojených s dopravou, služeb cestovních kanceláří, dopravních dispečinků a jiných kanceláří zprostředkovávajících přepravu osob nebo zboží a skladování) a komunikace |
9 | Získávání, čištění a distribuce vody; služby spojené s dopravou; ekonomické činnosti jinde neuvedené. |
5. Pátý a šestý číselný znak odpovídají číslu kapitoly kombinované nomenklatury, do které podpoložka patří. Pro účely čl. 33 odst. 2 však je pátý a šestý znak 9.
6. Pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí, že na úrovni:
- kapitoly kombinované nomenklatury je sedmý a osmý číselný znak 0,
- položky harmonizovaného systému odpovídají sedmý a osmý znak třetímu a čtvrtému znaku této položky.
7. Příslušný orgán, na který odkazuje čl. 33 odst. 2, předepíše označení a číselný kód, který se použije v nosiči statistických informací, aby bylo možné identifikovat komponenty kompletního průmyslového celku.
Článek 35
1. Zpravodajské jednotky nesmí použít zjednodušené celní prohlášení bez předchozího povolení orgánu odpovědného za vypracovávání statistik obchodu mezi členskými státy, v souladu s prováděcími pravidly, která jednotlivé členské státy přijmou v rámci této kapitoly.
2. V případě kompletního průmyslového celku, s jehož komponenty obchoduje několik členských států, se povolení k použití zjednodušeného celního prohlášení uděluje každým členským státem pro toky, které se ho týkají.
KAPITOLA 3
PLAVIDLA A LETADLA
Článek 36
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "plavidly" plavidla pro námořní plavbu, uvedená v doplňkových poznámkách 1 a 2 ke kapitole 89 kombinované nomenklatury, a válečné lodě;
b) "letadly" letadla spadající pod kód KN 8802, pro civilní použití, pokud jsou používána leteckou společností, nebo pro vojenské použití;
c) "vlastnictvím plavidla nebo letadla" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník plavidla nebo letadla;
d) "partnerskou zemí":
- při přijetí: členský stát výroby, pokud je plavidlo nebo letadlo nové a bylo vyrobeno ve Společenství. Jinak se partnerskou zemí rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba převádějící vlastnictví plavidla nebo letadla,
- při odeslání: členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou je vlastnictví plavidla nebo letadla převáděno.
Článek 37
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v jiném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v daném členském státě; taková transakce se vykazuje jako přijetí;
b) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v daném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v jiném členském státě; taková transakce se vykazuje jako odeslání.
Pokud je plavidlo nebo letadlo nové, odeslání se vykazuje v členském státě výroby;
c) odeslání nebo přijetí plavidel nebo letadel za účelem provedení prací ve smluvním vztahu nebo po jejich skončení.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. a) a b), zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerské země;
c) u plavidel množství v kusech a v jiných doplňkových jednotkách stanovených v nomenklatuře; u letadel množství v čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 4
ZÁSOBY A PROVOZNÍ A POMOCNÝ MATERIÁL PRO PLAVIDLA A LETADLA
Článek 38
Pro účely této kapitoly se rozumí:
- "zásobami pro plavidla a letadla" výrobky určené ke spotřebě posádek a cestujících na plavidlech nebo v letadlech,
- "provozním a pomocným materiálem pro plavidla a letadla" výrobky potřebné na plavidlech a letadlech (pohonné hmoty, oleje, maziva atd.) pro provoz motorů, strojů a jiných zařízení,
- "plavidlem nebo letadlem z jiného členského státu" - pro konkrétní členský stát, a jako protiklad k "národnímu" plavidlu nebo letadlu - plavidlo nebo letadlo, u kterých je fyzická nebo právnická osoba zabezpečující jeho obchodní využití usazena v jiném členském státě.
Článek 39
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu pro plavidla a letadla z jiného členského státu, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu, pokud jde o zboží Společenství nebo o zboží třetích zemí, které bylo propuštěno do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo přepracování pod celním dohledem; taková transakce se vykazuje jako odeslání;
b) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu z jiného členského státu pro vnitrostátní plavidla a letadla, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu; taková transakce se vykazuje jako přijetí.
2. Měsíční hlášení o dodávkách uvedených v odst. 1 písm. a), předávaná členskými státy Komisi, obsahují tyto údaje:
a) nejméně kód výrobku podle tohoto zjednodušeného kódování:
- 99302400: zboží z kapitoly 1 až 24 harmonizovaného systému,
- 99302700: zboží z kapitoly 27 harmonizovaného systému,
- 99309900: zboží zařazené jinde;
b) zvláštní kód země QR (nebo 951);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 5
ČASOVĚ ROZLOŽENÉ ZÁSILKY
Článek 40
Pro účely této kapitoly se "časově rozloženými zásilkami" rozumí komponenty kompletního zboží, které bylo z obchodních nebo dopravních důvodů rozebráno na více částí a bylo odesláno nebo přijato v průběhu více sledovaných období.
Článek 41
V měsíčních výkazech předávaných Komisi členskými státy se údaje o přijetí a odeslání časově rozložených zásilek vykazují pouze jednou, tj. v měsíci přijetí nebo odeslání poslední časově rozložené zásilky, s uvedením plné hodnoty kompletního zboží a odpovídajícího kódu nomenklatury.
KAPITOLA 6
VOJENSKÉ DODÁVKY
Článek 42
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují zaslání a přijetí zboží pro vojenské účely podle definice tohoto zboží platné v členských státech.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a případně v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
3. Členské státy, které nemohou provádět ustanovení odstavce 2 z důvodu zachování vojenského tajemství, přijmou nezbytná opatření, aby měsíční výkazy, předávané Komisi, obsahovaly alespoň statistickou hodnotu zaslání a přijetí zboží určeného pro vojenské účely.
KAPITOLA 7
ZAŘÍZENÍ NA VOLNÉM MOŘI
Článek 43
1. Pro potřeby této kapitoly se "zařízením na volném moři" rozumí zařízení a vybavení instalovaná na volném moři za účelem provádění průzkumu a těžby nerostných surovin.
2. "Zahraničním" zařízením se rozumí zařízení, u kterého je fyzická nebo právnická osoba odpovědná za jeho obchodní využití - na rozdíl od "národních" zařízení - usazená v jiném členském státu.
Článek 44
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) přímé dodávky zboží z jiného členského státu nebo zahraničního zařízení do vnitrostátního zařízení; taková transakce se vykazuje jako za přijetí;
b) dodávky zboží z vnitrostátního zařízení do jiného členského státu nebo zahraničního zařízení; taková transakce se vykazuje jako zaslání;
c) přijetí zboží ze zahraničního zařízení na statistickém území daného členského státu;
d) zaslání zboží ze statistického území daného členského státu do zahraničního zařízení.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, mohou členské státy použít u zboží uvedeného v článku 38 zjednodušené kódování uvedené v čl. 39 odst. 2 písm. a);
b) kód partnerského členského státu.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, u zboží, pocházejícího z daného zařízení nebo pro něj určeného, se jako partnerský členský stát uvádí členský stát, v němž je usazena fyzická nebo právnická osoba odpovědná za obchodní využití zařízení; pokud tyto údaje nejsou k dispozici, uvede se kód QV (nebo 959);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 8
KOSMICKÉ LODĚ
Článek 45
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "kosmickými loděmi" létající objekty, jako např. družice, které se mohou pohybovat ve vesmírném prostoru;
b) "vlastnictvím kosmické lodi" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník kosmické lodi.
Článek 46
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují:
a) odeslání nebo přijetí kosmické lodi za účelem provedení práce ve smluvním vztahu nebo po jejím dokončení;
b) vypuštění kosmické lodi, která byla předmětem převodu vlastnictví mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech, do vesmíru. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena a
- přijetí v členském státě, ve kterém je usazen nový vlastník;
c) převod vlastnictví kosmické lodi, nacházející se na oběžné dráze, mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, v němž je usazen předchozí vlastník a
- příjem v členském státě, v němž je usazen nový vlastník.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. b) a c), zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu.
Pro účely odeslání uvedených v odstavci 1 písm. b) a písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou se převedlo vlastnictví kosmické lodi.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, která převádí vlastnictví kosmické lodi;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
U přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) zahrnuje statistická hodnota dopravní a pojišťovací náklady spojené s dopravou na místo startu a s vypuštěním do vesmíru.
KAPITOLA 9
DALŠÍ USTANOVENÍ
Článek 47
Členské státy, které si přejí mít podrobnější informace než ty, které jsou výsledkem uplatňování článku 21 základního nařízení, mohou odchylně od tohoto článku organizovat shromažďování takových informací za jednu nebo více specifických skupin výrobků za předpokladu, že zpravodajská jednotka si může zvolit jejich dodávání buď v souladu s kombinovanou nomenklaturou, nebo podle dalšího členění.
Členské státy uplatňující tuto možnost toto oznámí Komisi. Současně uvedou důvody svého rozhodnutí, předloží seznam odpovídajících podpoložek kombinované nomenklatury a popíší použitou metodu shromažďování informací.
HLAVA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 48
Členské státy zasílají Komisi (Eurostatu) měsíční výkazy statistiky obchodu mezi členskými státy vypracované v souladu se základním nařízením, a to nejpozději:
- osm týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě celkových hodnot rozepsaných členským státem určení v případě odesílání a členským státem odeslání v případě přijetí,
- deset týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě podrobných výsledků, které zahrnují všechny údaje uvedené v čl. 23 odst. 1 základního nařízení.
Článek 49
1. Nařízení (EHS) č. 3046/92 kromě článku 22 a kromě nařízení, která jej mění [14], nařízení (EHS) č. 2256/92 a nařízení (ES) č. 1125/94 a č. 2820/94 se dnem 1. ledna 2001 zrušují.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je třeba je interpretovat podle srovnávací tabulky v příloze V.
Článek 50
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. září 2000.