Nařízení Komise (ES) č. 1148/2001
ze dne 12. června 2001
o kontrolách dodržování obchodních norem pro čerstvé ovoce a zeleninu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 911/2001 [2], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2251/92 ze dne 29. července 1992 o kontrole jakosti čerstvého ovoce a zeleniny [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 766/97 [4], musí být na mnoha místech změněno za účelem zohlednění vývoje a profesionalizace obchodu s čerstvým ovocem a zeleninou a změn ve společné organizaci trhu v tomto odvětví a odstranění četných nejasností v tomto nařízení. V zájmu zjednodušení a vyjasnění by měla být pravidla zcela přepracována a nařízení (EHS) č. 2251/92 by mělo být zrušeno.
(2) Členské státy musí určit kontrolní subjekty odpovědné za provádění kontrol shody ve všech etapách uvádění na trh. Vzhledem k velmi rozdílným podmínkám v členských státech by měl být v každém členském státu vybrán jeden z těchto subjektů jako odpovědný za kontakty a koordinaci mezi všemi určenými subjekty.
(3) Kontroly shody by se měly provádět odebíráním vzorků a měly by se soustředit na obchodníky, u kterých je největší pravděpodobnost, že jejich zboží není v souladu s obchodními normami. V souladu s podmínkami národních trhů určí členské státy pravidla, podle kterých se kontroly zaměří na určité kategorie obchodníků. Z důvodů transparentnosti by se tato pravidla měla oznámit Komisi. V jednotlivých členských státech je třeba zřídit databáze obchodníků v odvětví čerstvého ovoce a zeleniny, která naváže na seznamy podle nařízení (EHS) č. 2251/92, protože údaje o obchodnících a jejich hlavní charakteristiky jsou nepostradatelným prostředkem analýzy prováděné členskými státy.
(4) Členské státy zajišťují, aby vývoz ovoce a zeleniny do třetích zemí odpovídal normám, a potvrzují dodržování norem v souladu se Ženevským protokolem o normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny a suchého a sušeného ovoce uzavřeným v rámci Evropské hospodářské komise OSN a se systémem OECD pro používání mezinárodních norem pro ovoce a zeleninu. Dovoz čerstvého ovoce a zeleniny ze třetích zemí musí odpovídat obchodním normám nebo alespoň normám jim rovnocenným. Kontroly shody se tedy provádějí před vstupem zboží na celní území Společenství, kromě malých množství, u nichž je dle názoru kontrolního subjektu malé riziko, že by nebyly ve shodě. V některých třetích zemích, které poskytují dostatečné záruky pro dodržování norem, mohou kontroly provádět kontrolní útvary těchto třetích zemí. V tomto případě členské státy pravidelně ověřují platnost kontrol prováděných kontrolními útvary třetích zemí a informují Komisi o výsledcích těchto ověřování.
(5) Produkty určené k průmyslovému zpracování nemusejí odpovídat těmto normám, proto musí být zaručeno, že se neprodávají na trhu s čerstvými produkty. Tyto produkty by měly být náležitě označeny a v určitých případech provázeny osvědčením o průmyslovém užití, které uvádí konečné využití a umožňuje provedení kontroly.
(6) Ovoce a zelenina, u kterých se kontroluje shoda s obchodními normami, by měly být kontrolovány stejně bez ohledu na etapu uvádění na trh. K tomuto účelu by měly být přijaty kontrolní směrnice doporučené Evropskou hospodářskou komisí OSN, které jsou v souladu s příslušnými doporučeními OECD. Pro kontroly na úrovni maloobchodu by však měla být stanovena zvláštní opatření.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Členské státy provádějí ve všech etapách uvádění na trh kontroly shody produktů s obchodními normami podle článků 7, 8 a 9 nařízení (ES) č. 2200/96 v souladu s tímto nařízením.
Článek 2
Příslušné subjekty
1. Všechny členské státy určí jeden orgán odpovědný za koordinaci a kontakty v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení (dále jen "koordinační orgán").
2. Členské státy sdělí Komisi:
- název a poštovní a elektronickou adresu koordinačního orgánu určeného podle odstavce 1,
- název a poštovní a elektronickou adresu kontrolních subjektů stanovených podle třetího pododstavce čl. 7 nařízení (ES) č. 2200/96 (dále jen "kontrolní subjekty") a
- přesný popis svěřených oblastí činností stanovených kontrolních subjektů.
3. Koordinační orgán může být kontrolním subjektem nebo jedním z kontrolních subjektů nebo jiným subjektem určeným podle odstavce 1.
4. Komise zveřejní seznam koordinačních orgánů určených členskými státy v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
Článek 3
Databáze obchodníků
1. Členské státy zřídí databázi obchodníků v odvětví ovoce a zeleniny, která za podmínek podle tohoto článku zahrnuje obchodníky podílející se na uvádění čerstvého ovoce a zeleniny na trh, pro které byly stanoveny normy podle čl. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
"Obchodníkem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která drží čerstvé ovoce a zeleninu, na něž se vztahují obchodní normy, pro jejich vystavení za účelem prodeje, prodej, nabízení k prodeji nebo jejich jiné uvedení na trh na vlastní účet nebo účet třetí strany na území Společenství a/nebo pro jejich vývoz do třetích zemí.
Členské státy stanoví podmínky, podle nichž se následující obchodníci zařadí či nezařadí do databáze:
- obchodníci, na jejichž činnost se podle čl. 3 nařízení (ES) č. 2200/96 nevztahuje povinnost dodržovat obchodní normy,
- fyzické nebo právnické osoby, jejichž činnost v odvětví ovoce a zeleniny je omezena buď na přepravu zboží, nebo na prodej malých množství na maloobchodní úrovni.
2. Je-li databáze složena z několika různých částí, koordinační orgán zajistí, aby databáze, její části a jejich aktualizace byly jednotné. Aktualizaci provádějí zejména kontrolní subjekty na základě údajů získaných při kontrolách prováděných ve všech etapách uvádění na trh.
3. Tato databáze u každého obchodníka uvádí registrační číslo, název, adresu, údaje potřebné pro zařazení do jedné z kategorií uvedených v článku 4 tohoto nařízení, zejména pozici v tržním řetězci, údaje o významu obchodníka, o zjištěních při předchozích kontrolách provedených u tohoto obchodníka a veškeré další údaje, které jsou považovány za nezbytné pro účely kontroly.
4. Obchodníci musí poskytovat údaje, které členské státy považují za nezbytné pro zřízení a aktualizaci databáze. Členské státy stanoví podmínky, podle nichž se v databázi uvádějí obchodníci, kteří nejsou usazeni na jejich území, ale provádějí na něm obchodní činnost.
Článek 4
Kontroly shody na vnitřním trhu
1. Členské státy zavedou systém kontrol na základě vzorků pro soulad produktů, které drží obchodníci ve všech etapách uvádění na trh, s obchodními normami.
V tomto systému členské státy na základě analýzy rizika, že by obchodník uváděl produkty, jež nejsou v souladu s obchodními normami, stanoví četnost kontrol prováděných kontrolními subjekty, které musí zajistit dodržování předpisů Společenství ve všech jimi předem vymezených kategoriích obchodníků. Tato analýza rizik se především týká velikosti podniků, jejich pozice v tržním řetězci, zjištění při předchozích kontrolách a dalších případných parametrů, jež budou vymezeny členskými státy. Kontroly se ve větší míře vztahují na obchodníky, kteří se zabývají obalovou úpravou a balením ovoce a zeleniny zejména v produkčním regionu než na ostatní kategorie obchodníků. Kontroly se rovněž mohou provádět při přepravě.
Zjistí-li kontroly závažné nesrovnalosti, kontrolní subjekty zvýší četnost kontrol dotyčných obchodníků.
2. Obchodníci musí kontrolním subjektům poskytnout všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol.
3. Členské státy mohou oprávnit na dobu tří let s možností prodloužení obchodníky na úrovni odeslání, kteří skýtají trvalý a vysoký stupeň shody odesílaného ovoce a zeleniny, na něž se vztahují obchodní normy, aby na každý odeslaný balík umístili etiketu, jejíž vzor je uveden v příloze III.
Obchodníci s tímto oprávněním musí navíc:
- mít zaměstnance kontroly, kteří prošli školením schváleným členským státem,
- mít přiměřené zařízení pro přípravu a obalovou úpravu produktů,
- zavázat se provádět kontroly shody odesílaného zboží a vést registr pro záznamy o všech provedených kontrolách.
Neskýtají-li již obchodníci záruky vysokého a trvalého stupně shody nebo nesplňují-li již některou z uvedených podmínek, odejme jim členský stát oprávnění umisťovat na každý odeslaný balík etiketu, jejíž vzor je uveden v příloze III.
4. Koordinační orgán sdělí Komisi před počátkem použitelnosti tohoto nařízení podrobnosti systému kontrol podle odstavce 1. Toto sdělení upřesňuje zejména různé kategorie obchodníků a četnost kontrol pro jednotlivé kategorie a případně podrobné podmínky pro provádění odstavce 3, podrobné podmínky pro provádění čl. 5 odst. 1, včetně minimálního rozsahu kontrol různých obchodníků. Komisi jsou neprodleně sděleny veškeré následné změny tohoto systému.
Článek 5
Kontroly shody při vývozu
1. Předtím, než produkty určené k vývozu do třetích zemí opustí celní území Společenství, ujistí se kontrolní subjekt příslušný pro vývoz kontrolou shody, zda jsou tyto produkty v souladu s obchodními normami.
Vývozci musí kontrolním subjektům poskytnout všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol.
U obchodníků splňujících podmínky používání čl. 4 odst. 3 mohou členské státy u každé kategorie těchto obchodníků a na základě analýzy rizik stanovit minimální rozsah dodávek a množství, u nichž provádí kontroly shody kontrolní subjekt příslušný pro vývoz. Tento rozsah musí být dostatečný pro zaručení dodržování pravidel Společenství. Jestliže kontroly odhalí závažné nesrovnalosti, zvýší kontrolní subjekty rozsah dodávek, které se u těchto obchodníků kontrolují.
2. Kontrolní subjekt po provedení kontroly podle odstavce 1 vystaví pro každou šarži určenou na vývoz, která je podle jeho názoru v souladu s obchodními normami, osvědčení o shodě podle přílohy I. Je-li vyvezená zásilka složena z několika šarží, může se shoda u těchto šarží potvrdit jedním osvědčením, které zřetelně uvádí jednotlivé šarže této zásilky.
3. Příslušný celní orgán přijme vývozní celní prohlášení pouze v případě, že:
- ke zboží je přiloženo buď osvědčením podle odstavce 2, nebo osvědčením podle čl. 8 odst. 2 nebo
- příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem uvědomí celní orgán, že pro dotyčné šarže bylo vydáno jedno z těchto dvou osvědčení.
Článek 6
Kontroly shody při dovozu
1. Před propuštěním produktů ze třetích zemí do volného oběhu se u nich provádějí kontroly souladu s obchodními normami.
Dovozci musí kontrolním subjektům poskytnout všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol podle odstavce 2 tohoto článku a čl. 7 odst. 5.
2. S výhradou článku 7 provádí kontrolní subjekt příslušný pro dovoz kontrolu shody u všech dovážených šarží a vydává osvědčení o shodě podle přílohy I, pokud tyto produkty jsou v souladu s obchodními normami. Je-li dovezená zásilka složena z několika šarží, může se shoda u těchto šarží potvrdit jedním osvědčením, které zřetelně uvádí jednotlivé šarže této zásilky.
3. Celní orgány schválí propuštění do volného oběhu pouze v případě, že:
- ke zboží je přiloženo osvědčení podle odstavce 2, osvědčení podle čl. 7 odst. 3 nebo osvědčení podle čl. 8 odst. 2 nebo
- příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem uvědomí celní orgán, že pro dotyčné šarže bylo vydáno jedno z těchto osvědčení.
4. Odchylně od odstavců 1, 2 a 3 může kontrolní subjekt příslušný pro dovoz rozhodnout, že nemusí kontrolovat šarže o hmotnosti nejvýše 500 kilogramů, u kterých je podle jeho názoru malé riziko, že by nebyl ve shodě. Za tímto účelem zašle celnímu orgánu orazítkované prohlášení nebo jiným způsobem informuje tento orgán, že může provést celní odbavení.
Článek 7
Schválení kontrol prováděných třetími zeměmi před dovozem do Společenství
1. Na žádost třetí země může Komise postupem podle čl. 46 nařízení (ES) č. 2200/96 schválit kontroly prováděné touto třetí zemí před dovozem do Společenství.
2. Schválení podle odstavce 1 mohou získat třetí země, které o ně požádají a na jejichž území jsou pro produkty vyvážené do Společenství dodržovány obchodní normy Společenství nebo alespoň rovnocenné normy.
Schválení stanoví úředního zpravodaje třetí země, který je zodpovědný za prováděné kontroly podle odstavce 1. Tento zpravodaj je zodpovědný za udržování kontaktů se Společenstvím. Schválení rovněž stanoví kontrolní útvary zodpovědné za náležité provádění kontrol (dále jen "kontrolní útvary třetí země").
Schválení může platit pouze pro produkty pocházející z dotyčné třetí země a může být omezeno na některé produkty.
Komise zveřejní seznam třetích zemí, které získají schválení za podmínek podle tohoto článku v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
3. Kontrolní útvary třetí země musí být úředními subjekty nebo subjekty úředně uznanými úředním zpravodajem uvedeným v odstavci 2, které skýtají dostatečné záruky a mají k dispozici potřebný personál, vybavení a zařízení pro provádění kontrol podle metod uvedených v čl. 9 odst. 1 nebo podle rovnocenných metod.
Kontrolní útvary třetí země vystaví pro každou šarži kontrolovanou před uvedením na celní území Společenství buď osvědčení o shodě podle přílohy I, nebo jiný doklad, na němž se dohodla Komise se dotyčnou třetí zemí. Je-li dovezená zásilka složena z několika šarží, lze shodu u těchto šarží potvrdit jedním osvědčením, které zřetelně uvádí jednotlivé šarže této zásilky.
4. Komise může schválení pozastavit, zjistí-li, že u významné části šarží a/nebo množství neodpovídá zboží údajům zapsaným v osvědčeních o shodě vydávaných kontrolními útvary třetí země.
5. Členské státy při dovozu kontrolují dodržení norem u produktů, které se dovážejí za podmínek vymezených v tomto článku, prostřednictvím kontrol shody pro všechny dotčené třetí země s významným rozsahem zásilek a množstvím dováženým za těchto podmínek. Tento rozsah musí být dostatečný, aby zaručil dodržování pravidel Společenství kontrolními útvary třetí země. Členské státy zaručí, aby se na kontrolované šarže, které nejsou v souladu s obchodními normami, používala opatření podle čl. 9 odst. 3.
Jestliže kontroly odhalí závažné nesrovnalosti, informují členské státy ihned Komisi a kontrolní subjekty zvýší rozsah zásilek a množství, které se kontrolují v souladu s ustanoveními tohoto článku.
6. Koordinační orgán sdělí Komisi za každé čtvrtletí, nejpozději na konci čtvrtletí následujícího po příslušném čtvrtletí, za všechny třetí země a dotyčné produkty počet šarží a celková množství dovezená v souladu s odstavcem 1, počet šarží a množství, které byly podrobeny kontrole shody podle odstavce 5, a šarže, které podle kontrolních subjektů neodpovídají údajům v osvědčeních o shodě vydaných kontrolním útvarem třetí země, přičemž uvede množství v každé z těchto šarží a druh zjištěných nedostatků.
7. Celní orgány poskytnou koordinačnímu orgánu a/nebo kontrolním subjektům všechny údaje nezbytné pro používání ustanovení tohoto článku.
Článek 8
Produkty určené k průmyslovému zpracování
1. Pro účely tohoto nařízení znamenají produkty určené k průmyslovému zpracování čerstvé ovoce a zeleninu, na něž se vztahují obchodní normy, které se dopravují do zpracovatelských podniků, kde se zpracovávají na produkty zařazené do jiné položky kombinované nomenklatury než původní čerstvý produkt.
2. Příslušné kontrolní subjekty vydávají osvědčení o průmyslovém určení podle přílohy II pro produkty určené na vývoz do třetích zemí a produkty dovážené do Společenství, jsou-li tyto produkty určeny k průmyslovému zpracování a nemusí-li tedy v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 2200/96 odpovídat obchodním normám. Zajistí, aby byla dodržena zvláštní ustanovení o označování etiketou podle odstavce 3.
3. Příslušný kontrolní subjekt zašle ve stadiu dovozu po vydání všech osvědčení podle odstavce 2 koordinačnímu orgánu zpracovávajícího členského státu neprodleně kopii osvědčení a všechny další údaje potřebné pro případné provádění kontrol při zpracování. Po zpracování vrátí zpracovatelský podnik osvědčení příslušnému kontrolnímu subjektu, který ověří, zda byly produkty skutečně zpracovány.
4. Balení produktů určených k průmyslovému zpracování musí být zřetelně označeno nápisem "průmyslové určení" nebo jiným rovnocenným nápisem. U přepravovaného volně loženého zboží přímo nakládaného na dopravní prostředek se toto označení uvádí v průvodním dokladu ke zboží nebo na viditelném místě uvnitř dopravního prostředku.
5. Členské státy přijmou všechna opatření, která považují za nezbytná, zejména s ohledem na spolupráci s ostatními členskými státy, aby zabránily tomu, že by se zboží určené na trh s čerstvým ovocem a zeleninou dopravovalo z produkčního regionu jako zboží určené k průmyslovému zpracování.
Článek 9
Kontrolní metody
1. Kontroly podle tohoto nařízení, kromě kontrol při maloobchodním prodeji konečnému spotřebiteli, se provádějí v souladu s metodami v příloze IV, pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak.
Členské státy stanoví zvláštní kontrolní opatření pro maloobchodní prodej konečnému spotřebiteli.
2. Zjistí-li kontrola, že zboží je v souladu s obchodními normami, může kontrolní subjekt vydat osvědčení o shodě podle přílohy I. Toto osvědčení se v každém případě vydává při dovozu nebo vývozu.
3. Není-li zboží v souladu s normami, vydá kontrolní subjekt protokol o nedodržení norem, určený obchodníkovi nebo jeho zástupci. Zboží, pro které byl vydán protokol o nedodržení norem, se nemůže převážet bez schválení kontrolního subjektu, který vydal tento protokol. Toto schválení může být podmíněno dodržením podmínek stanovených kontrolním subjektem.
Obchodníci mohou uvést veškeré zboží nebo jeho část do souladu s normami. Zboží uvedené do souladu s normami se nemůže prodávat dříve, než se příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem přesvědčí, že zboží bylo skutečně do souladu s normami uvedeno. Pouze bylo-li zboží uvedeno do souladu s normami, může případně kontrolní subjekt pro příslušnou šarži nebo její část vydat osvědčení o shodě podle přílohy I.
Článek 10
Závěrečná ustanovení
1. Kontrolní subjekty každého členského státu, na jehož území se zjistí, že šarže zboží z jiného členského státu není v souladu s normami z důvodu závad nebo zhoršení jakosti, které mohlo být zjištěno již v okamžiku balení, informují ihned o těchto případech nesouladu s normami, zjištěných až na úrovni velkoobchodního prodeje včetně distribučních center, koordinační orgány dalších členských států, kterých by se zjištění mohla týkat.
2. Zjistí-li se při dovozu ze třetí země, že šarže zboží není v souladu s normami, koordinační orgán příslušného členského státu informuje ihned Komisi a koordinační orgány dalších členských států, jež mohou být dotčeny, které na svém území zajistí rozšíření této informace v nezbytném rozsahu. Oznámení Komisi se zasílá prostřednictvím elektronického systému určeného Komisí.
3. Pro účely tohoto nařízení musí faktury a průvodní doklady u produktů, pro které existují obchodní normy, uvádět třídu jakosti, zemi původu produktů a případně jejich průmyslové určení. Tento požadavek se nevztahuje na maloobchodní prodej konečnému spotřebiteli.
Článek 11
1. Nařízení (EHS) č. 2251/92 se zrušuje.
2. Obchodníci, na které se nevztahovala kontrola zboží v okamžiku odeslání podle článku 6 nařízení (EHS) č. 2251/92, mohou do 31. prosince 2002 používat balící materiál opatřený etiketou podle přílohy III uvedeného nařízení.
3. Osvědčení o kontrole vydávaná podle čl. 3 odst. 9 nařízení (EHS) č. 2251/92 zůstávají platná do data platnosti uvedeného v kolonce 12 dotyčného osvědčení. Osvědčení o průmyslovém určení vydávaná podle článku 10 nařízení (EHS) č. 2251/92 jsou platná do 31. ledna 2002.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. června 2001.