Směrnice Rady 2002/99/ES
ze dne 16. prosince 2002,
kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pokud jde o obchod uvnitř Společenství, byly v rámci jednotného trhu stanoveny zvláštní veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze třetích zemí, které jsou určeny k lidské spotřebě a jsou uvedeny v příloze I Smlouvy.
(2) Tyto předpisy umožnily odstranění překážek obchodu s dotčenými produkty, čímž přispěly k vytvoření vnitřního trhu a zároveň zajistily vysokou úroveň ochrany zdraví zvířat.
(3) Dalším cílem zmíněných předpisů je předcházet zavlékání nebo šíření nákaz zvířat v důsledku uvedení produktů živočišného původu na trh. Obsahují rovněž společná ustanovení týkající se zejména omezení, která jsou použitelná pro uvádění produktů pocházejících z hospodářství nebo z oblastí infikovaných nákazami na trh, a povinnosti ošetřovat produkty pocházející ze zakázaných území takovým způsobem, aby se zabránilo šíření původců chorob.
(4) Tato společná ustanovení by měla být harmonizována, aby se vyloučily případné nesrovnalosti vzniklé při přijímání zvláštních veterinárních předpisů. Taková harmonizace umožní rovněž zajistit jednotné provádění veterinárních předpisů v celém Společenství a zvýšit průhlednost struktury právních předpisů Společenství.
(5) Veterinární kontroly produktů živočišného původu určených pro uvedení na trh musejí být prováděny v souladu se směrnicí Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontroláchv obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [4]. Směrnice 89/662/EHS obsahuje ochranná opatření, která lze použít při vážném ohrožení zdraví zvířat.
(6) Produkty dovážené ze třetích zemí nesmějí ohrožovat zdraví hospodářských zvířat ve Společenství.
(7) Za tím účelem je třeba stanovit postupy, jimiž by se předcházelo zavlékání nákaz. Tyto postupy obsahují také pravidelné zhodnocení veterinární situace v dotčených třetích zemích.
(8) (8)Rovněž by měly být zavedeny postupy pro stanovení obecných nebo zvláštních předpisů či kritérií použitelných pro dovoz produktů živočišného původu.
(9) Ustanovení týkající se dovozu masa domácích kopytníků a masných výrobků, které jsou z tohoto masa připraveny nebo toto maso obsahují, jsou již zahrnuta ve směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [5].
(10) Postupy použitelné na dovoz masa a masných výrobků mohou sloužit jako vzor pro dovoz jiných produktů živočišného původu.
(11) Veterinární kontroly produktů živočišného původu dovážených do Společenství ze třetích zemí musejí být prováděny v souladu se směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství [6]. Směrnice 97/78/ES obsahuje ochranná opatření, která lze použít při vážném ohrožení zdraví zvířat.
(12) Při stanovení pravidel pro mezinárodní obchod by měly být zohledněny obecné zásady stanovené Mezinárodním úřadem pro nákazy zvířat.
(13) Je třeba zorganizovat audity a inspekce Společenství, aby se zajistilo jednotné používání veterinárních předpisů.
(14) Produkty, na něž se vztahuje tato směrnice, jsou uvedeny v příloze I Smlouvy.
(15) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice se přijmou v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice stanoví obecné veterinární předpisy, jimiž se řídí všechna stádia produkce, zpracování a distribuce uvnitř Společenství a dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze třetích zemí a výrobků z nich získaných, které jsou určeny k lidské spotřebě.
Tyto předpisy se nedotýkají ustanovení stanovených ve směrnicích 89/662/EHS a 97/78/ES a ve směrnicích uvedených v příloze I.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se podle potřeby použijí definice nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [8], a směrnice 97/78/ES. Použijí se rovněž tyto definice:
1. "všemi stádii produkce, zpracování a distribuce" se rozumí každé stádium od primární produkce produktu živočišného původu, včetně této primární produkce, až po jeho skladování, dopravu, prodej nebo dodání konečnému spotřebiteli, včetně tohoto skladování, dopravy, prodeje nebo dodání;
2. "dovozem" se rozumí dovoz zboží na jedno z území uvedených v příloze I směrnice 97/78/ES pro účely jeho propuštění do celních režimů uvedených v čl. 4 odst. 16 písm. a) až f) nařízení Rady (ES) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [9];
3. "úředním veterinárním lékařem" se rozumí veterinární lékař, který je způsobilý k výkonu této funkce a je jmenován příslušným orgánem;
4. "produkty živočišného původu" se rozumějí produkty získané ze zvířat, jakož i výrobky z těchto produktů, které jsou určeny k lidské spotřebě, včetně živých zvířat, pokud jsou určena k tomuto účelu.
KAPITOLA I
VETERINÁRNÍ POŽADAVKY POUŽITELNÉ PRO VŠECHNA STÁDIA PRODUKCE, ZPRACOVÁNÍ A DISTRIBUCE PRODUKTŮ ŽIVOČIŠNÉHO PŮVODU VE SPOLEČENSTVÍ
Článek 3
Obecné veterinární předpisy
1. Členské státy přijmou v souladu s níže uvedenými ustanoveními opatření, kterými zajistí, že provozovatelé potravinářských podniků nezpůsobí v žádném stádiu produkce, zpracování ani distribuce produktů živočišného původu ve Společenství šíření chorob přenosných na zvířata.
2. Produkty živočišného původu musejí být získány ze zvířat, která splňují veterinární podmínky stanovené příslušnými právními předpisy Společenství.
3. Produkty živočišného původu se získávají ze zvířat:
a) která nepocházejí z hospodářství, zařízení, z území nebo části území, na něž se vztahují veterinární omezení použitelná pro zvířata a dotčené produkty podle předpisů stanovených v příloze I;
b) která, pokud jde o maso a masné výrobky, nebyla usmrcena v zařízení, v němž se při porážce nebo v průběhu výrobního procesu nacházela infikovaná zvířata nebo zvířata podezřelá z nákazy jednou z chorob, na které se vztahují předpisy uvedené v písmeni a), nebo jatečně upravená těla těchto zvířat nebo části jatečně upravených těl těchto zvířat, pokud takové podezření nebylo vyloučeno;
c) která jsou v případě živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury v souladu se směrnicí 91/67/EHS [10].
Článek 4
Odchylky
1. Bez ohledu na článek 3 a při dodržení opatření pro tlumení choroby uvedených v příloze I mohou členské státy povolit produkci, zpracování a distribuci produktů živočišného původu pocházejících z území nebo části území, na které se vztahují veterinární omezení, avšak nikoliv z hospodářství, které je infikováno nebo je z infekce podezřelé, pokud:
i) produkty, dříve než byly podrobeny níže uvedenému ošetření, byly získány, bylo s nimi manipulováno, byly přepraveny a skladovány odděleně od produktů nebo v jiné době než produkty, které splňují všechny veterinární podmínky, a pokud podmínky pro přepravu mimo území, na které se vztahují veterinární omezení, schválil příslušný orgán;
ii) produkty, které mají být podrobeny ošetření, jsou jasně označeny;
iii) produkty se podrobí ošetření, které umožní odstranit příslušný veterinární problém, a
iv) ošetření se provede v zařízení, které je pro tento účel schváleno členským státem, v němž daný veterinární problém nastal.
Ustanovení prvního pododstavce se použijí v souladu s oddílem 1 příloh II a III nebo v souladu s pravidly, která se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.
2. Produkce, zpracování a distribuce produktů akvakultury, které nesplňují podmínky stanovené v článku 3, se povolí, pokud jsou dodrženy podmínky stanovené ve směrnici 91/67/EHS a v případě potřeby v souladu s dodatečnými podmínkami, které se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.
3. Je-li to za dané veterinární situace možné, lze v určitých situacích postupem podle čl. 12 odst. 2 povolit odchylky od článku 3. V takových případech se zohlední zejména:
a) zvláštní znaky choroby u dotčených druhů a
b) případné testy nebo opatření, jimž se zvířata musejí podrobit.
Pokud se takové odchylky povolí, mělo by se zajistit, aby se žádným způsobem nezhoršila úroveň ochrany zvířat před nákazou. Z toho důvodu se všechna opatření nezbytná pro zajištění ochrany zdraví zvířat ve Společenství přijmou týmž postupem.
Článek 5
Veterinární osvědčení
1. Členské státy zajistí, aby byly produkty živočišného původu určené k lidské spotřebě doprovázeny veterinárním osvědčením, pokud:
- ustanovení přijatá z veterinárních důvodů podle článku 9 směrnice 89/662/EHS stanoví, že produkty živočišného původu pocházející z členského státu musejí být provázeny osvědčením o zdravotní nezávadnosti, nebo
- byla povolena odchylka podle čl. 4 odst. 3.
2. Prováděcí pravidla a zejména vzor pro taková osvědčení mohou být s přihlédnutím k obecným zásadám definovaným v příloze IV stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2. Osvědčení mohou obsahovat údaje požadované v souladu s jinými právními předpisy Společenství týkajícími se zdraví lidí a zvířat.
Článek 6
Úřední veterinární kontroly
1. Do přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterými se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu a pravidla pro kontroly použitelné pro potraviny a krmiva, členské státy zajistí, že jejich příslušné orgány budou provádět úřední veterinární kontroly, aby se ověřilo dodržování této směrnice, jejích prováděcích pravidel a všech ochranných opatření týkajících produktů živočišného původu, která jsou přijata na základě této směrnice. Inspekce musejí být zpravidla neohlášené a kontroly musejí být prováděny v souladu s ustanoveními směrnice 89/662/EHS.
2. Do přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterými se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu a pravidla pro kontroly použitelné pro potraviny a krmiva a v případě, že je zjištěno porušení veterinárních předpisů, členské státy přijmou v souladu s ustanoveními směrnice 89/662/EHS nezbytná opatření, aby vzniklou situaci napravily.
3. Znalci Komise mohou ve spolupráci s příslušnými orgány členských států provádět kontroly na místě, včetně auditů, pokud je to nezbytné pro jednotné používání této směrnice. Členské státy, na jejichž území se kontroly provádějí, poskytnou znalcům při plnění úkolů veškerou nezbytnou pomoc. Komise informuje příslušný orgán o výsledku provedených kontrol.
Pokud je během auditu nebo inspekce Komise zjištěno vážné nebezpečí pro zdraví zvířat, dotčený členský stát přijme ihned veškerá nezbytná opatření, aby zajistil ochranu zdraví zvířat. Pokud se žádná opatření nepřijmou nebo pokud jsou považována za nedostatečná, přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nezbytná opatření na ochranu zdraví zvířat a informuje o nich členské státy.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména pravidla, jimiž se řídí spolupráce s vnitrostátními orgány, se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.
KAPITOLA II
DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Článek 7
Obecná ustanovení
Členské státy přijmou opatření, kterými se zajistí, že se produkty živočišného původu určené k lidské spotřebě dovážejí ze třetích zemí pouze tehdy, vyhovují-li požadavkům kapitoly I použitelným pro všechna stádia produkce, zpracování a distribuce těchto produktů ve Společenství nebo pokud nabízejí rovnocenné veterinární záruky.
Článek 8
Dodržování předpisů Společenství
Za tím účelem, aby se zajistilo dodržování obecného požadavku stanoveného v článku 7, stanoví se postupem podle čl. 12 odst. 2 toto:
1. Seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu. Třetí země se v těchto seznamech uvede pouze tehdy, pokud byl v této zemi proveden audit Společenství, který prokázal, že příslušný veterinární orgán poskytuje náležité záruky, pokud jde o dodržování právních předpisů Společenství.
Při sestavování nebo aktualizaci těchto seznamů se zohlední zejména:
a) právní předpisy třetí země;
b) organizace příslušného veterinárního orgánu a jeho inspekčních služeb ve třetí zemi, pravomoci těchto služeb, dozor, jemuž podléhají, a prostředky, včetně početního stavu pracovníků, které mají k dispozici k účinnému používání právních předpisů této země;
c) skutečné veterinární požadavky týkající se produkce, zpracování, manipulace, skladování a odesílání produktů živočišného původu určených pro Společenství;
d) záruky, které může příslušný veterinární orgán třetí země poskytnout, pokud jde o dodržování příslušných veterinárních podmínek nebo používání rovnocenných podmínek;
e) veškeré zkušenosti s uváděním daného produktu ze třetí země na trh a výsledky všech provedených dovozních kontrol;
f) výsledky inspekcí a/nebo auditů Společenství provedených ve třetí zemi, a zejména výsledky posouzení příslušných orgánů, nebo, pokud si to Komise vyžádá, zprávu předloženou příslušnými orgány třetí země o inspekcích, které provedly;
g) nákazový status hospodářských zvířat, jiných domácích zvířat i volně žijících živočichů ve třetí zemi, se zvláštním ohledem na exotické choroby zvířat a všechny aspekty celkové veterinární situace v zemi, pokud by mohla představovat nebezpečí pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat ve Společenství;
h) pravidelnost, rychlost a pružnost, s jakými třetí země poskytuje informace o výskytu infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat na svém území, zejména chorob, které jsou povinné hlášením a jsou uvedeny na seznamu Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat, nebo, v případě chorob živočichů pocházejících z akvakultury, chorob, které jsou povinné hlášením a jsou uvedeny na seznamu zákoníku zdraví živočichů pocházejících z akvakultury Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
i) předpisy pro prevenci a tlumení infekčních a nakažlivých chorob zvířat platné ve třetí zemi a jejich provádění včetně pravidel dovozu z jiných zemí
2. Komise přijme nezbytná ustanovení, aby aktualizované verze všech seznamů vypracovaných nebo aktualizovaných v souladu s tímto článkem zpřístupnila veřejnosti. Seznamy vypracované v souladu s tímto článkem mohou být kombinovány s jinými seznamy vypracovanými pro účely veřejného zdraví a zdraví zvířat a mohou rovněž obsahovat vzory veterinárních osvědčení.
3. Pravidla původu pro produkty živočišného původu a pro zvířata, z nichž se tyto produkty získávají, se stanoví postupem podle čl. 12 odst. 2.
4. Zvláštní podmínky dovozu pro každou třetí zemi nebo skupinu třetích zemí se stanoví s přihlédnutím k veterinární situaci v dotčené třetí zemi nebo třetích zemích postupem podle čl. 12 odst. 2.
5. Podle potřeby mohou být:
- prováděcí pravidla k tomuto článku,
- kritéria pro klasifikaci třetích zemí a regionů těchto třetích zemí, pokud jde o choroby zvířat, a
- zvláštní pravidla týkající se různých případů dovozu nebo zvláštních produktů, jako je dovoz produktů cestujícími nebo dovoz obchodních vzorků produktů,
stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2.
Článek 9
Doklady
1. Veterinární osvědčení, které splňuje požadavky stanovené v příloze IV, se předloží společně se zásilkami produktů živočišného původu při jejich vstupu do Společenství.
2. Veterinárním osvědčením se potvrzuje, že produkty vyhovují:
a) požadavkům stanoveným pro tyto produkty na základě této směrnice a právních předpisů Společenství, kterými se stanoví veterinární požadavky nebo ustanovení, která jsou těmto požadavkům rovnocenná; a
b) veškerým zvláštním podmínkám dovozu stanoveným postupem podle čl. 12 odst. 2.
3. Doklady mohou uvádět údaje požadované podle jiných ustanovení právních předpisů Společenství týkajících se veřejného zdraví a zdraví zvířat.
4. Postupem podle čl. 12 odst. 2 je možné:
a) stanovit použití elektronických dokladů,
b) vypracovat vzorové doklady,
c) stanovit pravidla a osvědčení pro tranzit.
Článek 10
Inspekce a audity Společenství
1. Znalci Komise mohou ve třetích zemích provádět inspekce a/nebo audity Společenství ve všech stádiích, na která se vztahuje tato směrnice, aby ověřili shodu nebo rovnocennost s veterinárními předpisy Společenství. Znalce Komise mohou doprovázet znalci členských států, které Komise určila, aby tyto inspekce a/nebo audity prováděli.
2. Inspekce a/nebo audity ve třetích zemích uvedené v odstavci 1 se provádějí jménem Společenství a Komise hradí vzniklé náklady.
3. Postup pro provádění inspekcí a/nebo auditů ve třetích zemích uvedených v odstavci 1 může být stanoven nebo změněn postupem podle čl. 12 odst. 2.
4. Pokud je během inspekce nebo auditu Společenství zjištěno vážné nebezpečí pro zdraví zvířat, přijme Komise v souladu s článkem 22 směrnice 97/78/ES neprodleně opatření nezbytná pro ochranu zdraví zvířat a uvědomí o nich členské státy.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Aktualizace technických příloh
Přílohy této směrnice lze změnit postupem podle čl. 12 odst. 2, aby zohledňovaly zejména:
i) vědecká stanoviska a vědecké poznatky, zejména pokud jde o nová posouzení nebezpečí;
ii) technický vývoj a
iii) stanovení bezpečnostních cílů pro zdraví zvířat.
Článek 12
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený podle článku 58 nařízení (ES) č. 178/2002.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba stanovená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 13
Přechodná ustanovení
1. Od data uvedeného v čl. 14 odst. 1 nebudou veterinární předpisy stanovené směrnicemi uvedenými v příloze V tohoto nařízení použitelné.
2. Prováděcí pravidla přijatá na základě těchto ustanovení zůstávají v platnosti, dokud je nenahradí pravidla s rovnocenným účinkem přijatá na základě této směrnice.
3. Přechodná opatření mohou být stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2.
Článek 14
1. Členské státy přijmou a vyhlásí právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 16. prosince 2002.