Nařízení Rady (ES) č. 963/2002
ze dne 3. června 2002,
kterým se stanoví přechodná ustanovení týkající se antidumpingových a antisubvenčních opatření přijatých podle rozhodnutí Komise č. 2277/96/ESUO a č. 1889/98/ESUO, jakož i dosud neukončených antidumpingových a antisubvenčních šetření, stížností a žádostí podle těchto rozhodnutí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Smlouva o založení Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen "Smlouva o ESUO") pozbude platnosti dnem 23. července 2002.
(2) Výrobky, které se v současné době řídí Smlouvou o ESUO, budou od 24. července 2002 spadat pod Smlouvu o založení Evropského společenství.
(3) Komise přijala řadu antidumpingových opatření podle rozhodnutí Komise č. 2277/96/ESUO ze dne 28. listopadu 1996 o ochraně před dumpingovým dovozem výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen "základní antidumpingové rozhodnutí") [1]. Opatření se podle čl. 11 odst. 2 základního antidumpingového rozhodnutí běžně zavádějí na období 5 let. Některá z těchto opatření však nedosáhnou ke dni pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO konce pětiletého období (dále jen "antidumpingová opatření ESUO"). Některá šetření zahájená podle základního antidumpingového rozhodnutí mohou v době, kdy Smlouva o ESUO pozbude platnosti, stále ještě probíhat (dále jen "neukončená antidumpingová šetření"). Podobně mohou být ke dni, kdy Smlouva o ESUO pozbude platnosti, stále ještě nevyřízeny stížnosti nebo jiné žádosti o zahájení řízení, podané podle ustanovení základního antidumpingového rozhodnutí (dále jen "nevyřízené antidumpingové žádosti").
(4) Je proto zapotřebí zajistit, aby po dni pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO antidumpingová opatření ESUO podle nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní antidumpingové nařízení") [2] dále platila a aby se na tato opatření od tohoto data vztahovala ustanovení základního antidumpingového nařízení. Všechna dosud probíhající šetření by po pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO měla dále pokračovat a být uzavřena podle ustanovení základního antidumpingového nařízení a všechna antidumpingová opatření vyplývající z těchto šetření by měla podléhat ustanovením základního antidumpingového nařízení. Podobně by mělo být po pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO zacházeno s nevyřízenými žádostmi o antidumpingové řízení podle ustanovení základního antidumpingového nařízení.
(5) V této souvislosti je třeba poznamenat, že ustanovení základního antidumpingového rozhodnutí jsou s výjimkou těch, která se týkají postupu vydávání rozhodnutí Společenství, prakticky shodná s ustanoveními základního antidumpingového nařízení.
(6) Komise rovněž přijala řadu vyrovnávacích opatření podle rozhodnutí Komise č. 1889/98/ESUO o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen "základní antisubvenční rozhodnutí") [3]. Opatření se běžně zavádějí na období 5 let podle čl. 18 odst. 1 základního antisubvenčního rozhodnutí. Některá z těchto opatření však nedosáhnou ke dni pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO konce pětiletého období (dále jen "vyrovnávací opatření ESUO"). Některá šetření zahájená podle základního antisubvenčního rozhodnutí mohou v době, kdy Smlouva o ESUO pozbude platnosti, stále ještě probíhat (dále jen "neukončená antisubvenční šetření"). Podobně mohou být ke dni, kdy Smlouva o ESUO pozbude platnosti, stále ještě nevyřízeny stížnosti nebo jiné žádosti o zahájení řízení podané podle ustanovení základního antisubvenčního rozhodnutí (dále jen "nevyřízené antisubvenční žádosti").
(7) Je proto rovněž zapotřebí zajistit, aby po datu pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO antisubvenční opatření ESUO podle nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní antisubvenční nařízení") [4] dále platila a aby se na tato opatření po datu pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO vztahovala ustanovení základního antisubvenčního nařízení. Všechna dosud probíhající šetření by po pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO měla dále pokračovat a být uzavřena podle ustanovení základního antisubvenčního nařízení a všechna vyrovnávací opatření vyplývající z těchto šetření by měla podléhat ustanovením základního antisubvenčního nařízení. Podobně by mělo být po pozbytí platnosti Smlouvy o ESUO zacházeno s nevyřízenými žádostmi o antisubvenční řízení podle ustanovení základního antisubvenčního nařízení.
(8) V této souvislosti je třeba poznamenat, že ustanovení základního antisubvenčního rozhodnutí jsou s výjimkou těch, která se týkají postupu vydávání rozhodnutí Společenství, prakticky shodná s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Antidumpingová opatření uvedená v příloze I tohoto nařízení, která byla přijata podle rozhodnutí č. 2277/96/ESUO a která budou ke dni 23. července 2002 stále ještě v platnosti (dále jen "antidumpingová opatření uvedená v příloze I") budou dále platit a budou se řídit ustanoveními nařízení (ES) č. 384/96 s účinkem od 24. července 2002.
2. Při stanovování dne, kdy antidumpingová opatření uvedená v příloze I pozbudou platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96, musí být vzat zřetel na původní datum vstupu těchto opatření v platnost.
3. Jakékoliv šetření zahájené podle rozhodnutí č. 2277/96/ESUO, které ke dni 23. července 2002 stále ještě nebude ukončeno, nebo jakákoliv žádost o zahájení takového šetření, která k tomuto datu nebude vyřízena, bude pokračovat a podléhat ustanovením nařízení (ES) č. 384/96 s účinkem od 24. července 2002. Všechna antidumpingová opatření, která z těchto neukončených antidumpingových šetření vyplynou, stížnosti nebo žádosti se budou řídit ustanoveními nařízení (ES) č. 384/96.
Článek 2
1. Vyrovnávací opatření uvedená v příloze II tohoto nařízení, která byla přijata podle rozhodnutí č. 1898/98/ESUO a která budou ke dni 23. července 2002 stále platit (dále jen "antisubvenční opatření uvedená v příloze II"), budou platná i dále a budou se řídit opatřeními nařízení (ES) č. 2026/97 s účinkem od 24. července 2002.
2. Při stanovování dne, kdy antisubvenční opatření uvedená v příloze II pozbudou platnosti podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2026/97, musí být vzat zřetel na původní datum vstupu těchto opatření v platnost.
3. Jakékoliv šetření zahájené podle rozhodnutí č. 1898/98/ESUO, které ke dni 23. července 2002 stále ještě nebude ukončeno, nebo jakákoliv žádost o zahájení takového šetření, která k tomuto datu nebude vyřízena, bude pokračovat a podléhat ustanovením nařízení (ES) č. 2026/97 s účinkem od 24. července 2002. Všechna vyrovnávací opatření, která z těchto neukončených antisubvenčních šetření vyplynou, stížnosti nebo žádosti se budou řídit ustanoveními nařízení (ES) č. 2026/97.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. července 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 3. června 2002.