NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1859/2005
ze dne 14. listopadu 2005
o zavedení některých omezujících opatření vůči Uzbekistánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/792/SZBP ze dne 14. listopadu 2005 o omezujících opatřeních proti Uzbekistánu (1),
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 23. května 2005 Rada důrazně odsoudila „hlášené nadměrné, nepřiměřené a bezohledné použití síly ze strany uzbeckých bezpečnostních sil“ v Andižanu ve východním Uzbekistánu, ke kterému došlo na začátku měsíce. Rada vyjádřila svou hluboké politování nad tím, že uzbecké orgány nereagovaly přiměřeně na výzvu Organizace spojených národů k zahájení nezávislého mezinárodního vyšetřování. Dne 13. června 2005 vybídla tyto orgány, aby do konce června 2005 znovu zvážily svůj postoj.
(2)
Vzhledem k tomu, že doposud nedošlo k odpovídající reakci, stanoví společný postoj 2005/792/SZBP, že by měla být uložena některá omezující opatření na počáteční období jednoho roku, během kterého podléhají tato opatření průběžnému přezkumu.
(3)
Omezující opatření stanovená společným postojem 2005/792/SZBP zahrnují mimo jiné zákaz vývozu zařízení, která by mohla být použita k vnitřní represi, a zákaz technické pomoci, financování a finanční pomoci v souvislosti s vojenskými činnostmi, se zbraněmi a souvisejícím materiálem a zařízením, které by mohlo být použito k vnitřní represi.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, především aby se zajistilo jejich jednotné používání hospodářskými subjekty ve všech členských státech, jsou k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytné právní předpisy Společenství. Pro účely tohoto nařízení se za území Společenství považuje území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
(5)
Seznam zařízení, která mohou být použita k vnitřní represi, by měl být následně doplněn referenčními čísly z kombinované nomenklatury v souladu s přílohou I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (2).
(6)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení tohoto nařízení. Stanovené sankce by měly být přiměřené, účinné a odrazující.
(7)
Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„zařízením, které může být použito k vnitřní represi,“ zboží uvedené v příloze I;
2.
„technickou pomocí“ jakákoli technická pomoc, která se vztahuje na opravy, vývoj, výrobu, montáž, zkoušení, údržbu nebo na jiné technické služby a která může mít formu instruktáže, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí nebo dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje také ústní formy pomoci;
3.
„územím Společenství“ území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
Článek 2
Zakazuje se
a)
prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, které může být použito k vnitřní represi, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi, bez ohledu na to, zda zařízení pochází ze Společenství či nikoli;
b)
poskytovat technickou pomoc související se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
c)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
d)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž přímým či nepřímým cílem nebo důsledkem je podpora transakcí podle písmen a), b) nebo c).
Článek 3
Zakazuje se
a)
poskytovat technickou pomoc související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálů všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zahrnující zejména úvěry, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo pro jakékoli poskytnutí s tím související technické pomoci a jiných služeb jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je podpora transakcí uvedených v písmenech a) a b).
Článek 4
1. Odchylně od článků 2 a 3 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit:
a)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz vybavení, které může být použito k vnitřní represi, za předpokladu, že je určeno
i)
pro použití silami přispěvatelů na International Security Assistance Force (ISAF) a na „Operaci trvalá svoboda“ v Uzbekistánu, nebo
ii)
výhradně pro humanitární nebo ochranné účely;
b)
financování, poskytování finanční nebo technické pomoci související s vybavením uvedeným v písmenu a);
c)
financování, poskytování finanční nebo technické pomoci související s
i)
nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy OSN, Evropské unie a Společenství na budování institucí nebo pro operace EU a OSN pro řešení krizí; nebo
ii)
vojenským vybavením pro použití silami přispěvatelů na ISAF a „Operaci trvalá svoboda“ v Uzbekistánu.
2. Na činnosti, které již proběhly, se neudělují žádná povolení.
Článek 5
Články 2 a 3 se nevztahují na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Uzbekistánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie, Společenství nebo jeho členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 6
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, o obtížích s vynucováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 7
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 8
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 9
Toto nařízení se použije
a)
na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru;
b)
na palubě všech letadel nebo plavidel v pravomoci členského státu;
c)
na fyzické osoby, které jsou státními příslušníky členského státu, ať se nacházejí uvnitř či vně Společenství;
d)
na právnické osoby nebo subjekty založené nebo zřízené podle práva členského státu;
e)
na právnické osoby nebo subjekty v souvislosti s jakoukoli obchodní činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Společenství.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2005.