Nařízení Rady (ES) č. 988/2002
ze dne 3. června 2002,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 3677/90 o opatřeních, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V nařízení (EHS) č. 3677/90 [2] jsou stanovena opatření, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek.
(2) Z důvodu srozumitelnosti a za účelem plnění ustanovení čl. 12 odst. 10 Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami ze dne 19. prosince 1988, a usnesení č. 20/4 zvláštního zasedání Valného shromáždění OSN o drogách v roce 1988 je nezbytné oddělit ustanovení o povolení vývozu uvedených látek zařazených do kategorie 1 přílohy nařízení (EHS) č. 3677/90 od ustanovení, která se týkají oznámení před vývozem.
(3) Nařízení (EHS) č. 3677/90 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 3677/90 se mění takto:
1. V čl. 2 odst. 1 se třetí odrážka nahrazuje tímto:
"- jméno a adresu vývozce, dovozce a distributora a v souladu s čl. 4, 4a, 5 a 5a konečného příjemce".
2. Článek 4 se nahrazuje novými články články 4 a 4a, které znějí:
"Článek 4
Oznámení před vývozemUvedené látky zařazené do kategorie 1 přílohy
1. Před vývozem uvedených látek zařazených do kategorie 1 přílohy musí být vždy učiněno oznámení před vývozem, které se odesílá do země určení v souladu s ustanoveními čl. 12 odst. 10 Úmluvy OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami ze dne 19. prosince 1988, a usnesením č. 20/4, které bylo přijato na zvláštním zasedání Valného shromáždění OSN o drogách v roce 1988.
Zemi určení je poskytnuta lhůta pro odpověď v délce nejvýše 15 pracovních dnů, po jejímž uplynutí příslušné orgány vyvážejícího členského státu vývoz povolí, pokud během uvedené lhůty neobdrží jiné informace.
2. Před vývozem uvedených látek do země určení poskytnou příslušné orgány dotyčného členského státu údaje uvedené v čl. 4a odst. 2 příslušným orgánům dané země.
Orgán poskytující uvedené údaje požádá orgán třetí země, který tyto údaje získává, aby zachoval mlčenlivost o ekonomickém, obchodním, průmyslovém nebo služebním tajemství, případně o všech informacích týkajících se příslušných obchodních transakcí.
Článek 4a
Vývozní povoleníUvedené látky zařazené do kategorie 1 přílohy
1. Vývoz uvedených látek zařazených do kategorie 1 přílohy podléhá vývoznímu povolení, které pro každý vývoz vydávají příslušné orgány členského státu, v němž je podle platných předpisů nutné předložit vývozní celní prohlášení.
2. Žádosti o vývozní povolení uvedené v odstavci 1 musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno a adresu vývozce, dovozce ve třetí zemi a jakéhokoliv jiného provozovatele zúčastněného na vývozní operaci nebo na přepravě a dále také konečného příjemce;
b) název uvedené látky podle kategorie 1 zařazené v příloze;
c) množství a hmotnost uvedené látky, v případě směsi množství a hmotnost směsi, jakož i množství a hmotnost nebo procentuální podíl látky nebo látek uvedených v příloze, které jsou ve směsi obsaženy;
d) údaje o přepravě, zejména předpokládané datum odeslání, způsob přepravy, název celního úřadu, kde musí být předloženo vývozní celní prohlášení, a dále, pokud jsou tyto informace v dané fázi již k dispozici, identifikační údaje o dopravním prostředku, trasu, předpokládané místo opuštění celního území Společenství a místo vstupu do dovážející země.
V případech uvedených v odstavci 9 musí být k žádosti přiloženo dovozní povolení vydané v zemi určení.
3. Příslušné orgány rozhodnou o žádosti ve lhůtě 15 pracovních dnů ode dne, kdy dokumentaci označí za kompletní. Tato lhůta se prodlouží, pokud v případech uvedených v odstavci 9 musí příslušné orgány provést další šetření s cílem zjistit, zda dovoz látek byl řádně povolen.
4. Aniž je dotčeno případné provádění donucovacích opatření, vývozní povolení uvedené v odstavci 1 se zamítne, pokud
a) existují dostatečné důvody pro podezření, že údaje poskytnuté v souladu s odstavcem 2 jsou nepravdivé nebo nepřesné;
b) se v případech uvedených v odstavci 9 prokáže, že dovoz uvedených látek nebyl řádně povolen příslušnými orgány země určení;
c) existují dostatečné důvody pro podezření, že dotyčné látky jsou určeny k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek.
5. Nejsou-li v žádosti podle odstavce 2 uvedeny podrobné údaje týkající se trasy a dopravního prostředku, pak ve vývozním povolení musí být uvedeno, že provozovatel je povinen tyto údaje poskytnout celním orgánům nebo jinému příslušnému orgánu v místě opuštění celního území Společenství dříve než zásilka toto území fyzicky opustí. V tomto případě musí být uvedený požadavek zapsán do vývozního povolení v okamžiku jeho vydání.
6. Ve všech případech se vývozní povolení předkládá celním orgánům současně s podáním vývozního celního prohlášení. Kromě toho musí jedno vyhotovení povolení doprovázet zásilku až na celní úřad v místě, kde uvedené látky opouští celní území Společenství. Tento úřad případně doplní do povolení údaje uvedené v odstavci 5 a všechny další údaje, které považuje za nezbytné, povolení orazítkuje, a poté jej vrátí orgánu, který jej vydal.
7. Vydání vývozního povolení nezprošťuje jeho držitele případné správní nebo jiné odpovědnosti.
8. Příslušné orgány mohou vývozní povolení pozastavit nebo odebrat, existují-li dostatečné důvody pro podezření, že by uvedené látky mohly být zneužity k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek.
9. Pokud na základě dohody mezi Společenstvím a třetí zemí může být dovoz povolen pouze tehdy, pokud příslušné orgány třetí země vydají pro dotyčné látky dovozní povolení, pak Komise sdělí příslušným orgánům členských států jméno a adresu příslušného orgánu uvedené třetí země, jakož i všechny praktické informace, které od této země obdržela.
Příslušné orgány členských států zajistí, aby veškerý dovoz byl řádně povolen, a v případě nutnosti si od příslušných orgánů třetí země vyžádají příslušné potvrzení."
3. V článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Ustanovení článků 4 a 4a se použijí přiměřeně na vývozy uvedené v odstavci 1 ve všech případech, kdy se prokáže, že vývoz přímo nebo nepřímo směřuje do třetí země, která byla označena za zemi, v níž se provozuje nedovolená výroba omamných nebo psychotropních látek s použitím uvedených uvedených látek. Důvodem tohoto označení může být zejména odůvodněná žádost, kterou dotčená třetí země předloží Komisi.
Ustanovení článku 4a se použijí rovněž v případě, kdy nelze vydat otevřené individuální povolení podle odstavce 3."
4. V článku 5a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Na vývoz látek uvedených v odstavci 1 se přiměřeně vztahují ustanovení článků 4 a 4a, kdykoli zvláštní dohody uzavřené mezi dotyčnými třetími zeměmi stanoví, že pro každou operaci musí být vydáno vývozní povolení a předloženo oznámení před vývozem.
Ustanovení článku 4a se použijí rovněž v případě, kdy nelze vydat otevřené individuální povolení podle odstavce 3."
5. V článku 6 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Za účelem zajištění správného používání článku 2 a článků 4, 4a, 5 a 5a přijme každý členský stát v rámci svých vnitrostátních právních předpisů opatření nezbytná k tomu, aby příslušné orgány mohly:
a) získávat informace o objednávkách uvedených látek nebo o činnostech s těmito látkami souvisejícími;
b) vstupovat do provozních prostor provozovatelů za účelem získání důkazů o protizákonném jednání.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 4, 4a, 5 a 5a a odstavce 1 tohoto článku, mohou příslušné orgány každého členského státu zakázat uvedení uvedených látek na celní území Společenství nebo jejich přesun z tohoto území, existují-li dostatečné důvody pro podezření, že tyto látky jsou určeny k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 3. června 2002.