Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/45/ES
ze dne 27. června 2001,
kterou se mění směrnice Rady 89/655/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 137 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků.
(2) Podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.
(3) Zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který nesmí být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy.
(4) Pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany zdraví pro používání pracovního zařízení.
(5) Předpisy přijaté na základě čl. 137 odst. 2 Smlouvy nebrání žádnému členskému státu, aby si zachoval nebo zavedl přísnější opatření na ochranu pracovních podmínek slučitelná se Smlouvou.
(6) Práce ve výšce může vystavovat zaměstnance zvlášť závažným rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost, zejména rizikům pádů z výšky a dalším vážným pracovním úrazům, které tvoří velkou část všech úrazů, zejména smrtelných úrazů.
(7) Osoby samostatně výdělečně činné a zaměstnavatelé, pokud sami provádějí pracovní činnost a osobně používají pracovní zařízení určené pro vykonávání dočasné práce ve výšce, mohou ohrožovat zdraví a bezpečnost zaměstnanců.
(8) Směrnice Rady 92/57/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích (osmá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [4] ukládá těmto skupinám osob povinnost dodržovat mimo jiné článek 4 a přílohu I směrnice 89/655/EHS [5].
(9) Každý zaměstnavatel, který zamýšlí provádět dočasnou práci ve výšce, musí zvolit zařízení poskytující odpovídající ochranu proti pádům z výšky.
(10) Obvykle kolektivní ochranná opatření pro zabránění pádům poskytují lepší ochranu než osobní ochranná opatření. Výběr a použití zařízení vhodného pro každé konkrétní místo, aby předcházelo a vyloučilo nebezpečí, by měly být případně doprovázeny zvláštní přípravou a doplňkovým šetřením.
(11) Žebříky, lešení a lana jsou zařízeními nejčastěji používanými při výkonu dočasné práce ve výšce, a bezpečnost a zdraví zaměstnanců vykonávajících tento druh práce proto závisí v podstatné míře na jejich správném použití. Způsob, kterým mohou zaměstnanci tato zařízení nejbezpečněji použít, proto musí být přesně stanoven. Z tohoto důvodu je požadováno odpovídající zvláštní školení zaměstnanců.
(12) Tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem pro dosažení vytyčených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné.
(13) Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.
(14) Členským státům by měla být dána příležitost využít přechodné období k přihlédnutí ke konkrétním problémům, kterým musí malé a střední podniky čelit,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Ve směrnici 89/655/EHS příloze II se doplňuje text obsažený v příloze této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. července 2004. Neprodleně o nich uvědomí Komisi
Pokud jde o provádění oddílu 4 přílohy, mají členské státy možnost využít nejvýše dvouletého přechodného období ode dne uvedeného v prvním pododstavci, aby vzaly v úvahu různé situace, které mohou vyplynout z praktického uplatňování této směrnice zejména malými a středními podniky.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 27. června 2001.