ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. listopadu 2009,
kterým se stanoví první regiony pro zahájení provozu Vízového operačního systému (VIS)
(oznámeno pod číslem K(2009) 8542)
(Pouze bulharské, české, estonské, finské, francouzské, italské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, německé, nizozemské, polské, portugalské, rumunské, řecké, slovenské, slovinské, španělské a švédské znění je závazné)
(2010/49/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (1), a zejména na čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 48 nařízení (ES) č. 767/2008 stanoví postupné provádění provozu VIS. Je proto nutné určit první regiony, kde budou údaje, které mají být zpracovávány ve VIS, včetně fotografií a daktyloskopických údajů, shromažďovány a přenášeny do VIS v případě všech žádostí o víza předložených v dotčeném regionu v prvních fázích postupného provádění.
(2)
Podle ustanovení čl. 48 odst. 4 nařízení (ES) č. 767/2008 se regiony stanoví na základě těchto kritérií: nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví, ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států a proveditelnost shromažďování biometrických údajů ze všech míst v daném regionu.
(3)
Komise posoudila různé regiony, jak bylo definováno v roce 2005 odborníky z členských států pro postupné provádění VIS, a s přihlédnutím k různým prvkům, konkrétně v případě prvního kritéria k průměrné míře zamítnutých žádostí o víza a odepření vstupu v každém z dotčených regionů a v případě třetího kritéria ke skutečnosti, že je v některých regionech třeba v zájmu provádění VIS zvýšit konzulární přítomnost nebo zastoupení.
(4)
Podle tohoto posouzení by měla být prvním regionem, kde by měly být shromažďování a přenos vízových údajů zahájeny pro všechny žádosti o víza, severní Afrika.
(5)
Druhým regionem, kde by měly být shromažďování a přenos vízových údajů do VIS zahájeny pro všechny žádosti o víza, by měl Blízký východ, a to s výjimkou okupovaného palestinského území kvůli závažným technickým obtížím, které by mohly vyvstat při vybavování dotčených konzulárních úřadů. V pozdější fázi by mělo být přijato rozhodnutí týkající se zahájení provozu VIS na tomto území.
(6)
Třetím regionem, kde by měly být shromažďování a přenos vízových údajů zahájeny pro všechny žádosti o víza, by měla být oblast Perského zálivu.
(7)
Aby nedocházelo k mezerám v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a v ochraně vnitřní bezpečnosti, měly by být hraniční přechody schengenského prostoru při zavádění systému označeny jako samostatný region, aby bylo možné zahrnout žádosti o víza podané na vnějších hranicích. Členské státy by měly zahájit shromažďování a přenos údajů do VIS na vnějších hraničních přechodech co nejdříve, aby se zabránilo tomu, že budou státní příslušníci třetích zemí tento systém při jeho zavádění v regionech obcházet podáváním žádostí na vnějších hranicích.
(8)
Datum zahájení provozu v každém z těchto regionů stanoví Komise podle čl. 48 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 797/2008.
(9)
Pro stanovení dalších regionů by měla být v pozdější fázi přijata následná rozhodnutí na základě dalšího a aktualizovaného posouzení těchto dalších regionů jednak v souladu s příslušnými kritérii a jednak na základě zkušeností s prováděním systému v prvních regionech definovaných tímto rozhodnutím.
(10)
Dánsko se v souladu s článkem 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství neúčastnilo přijímání nařízení (ES) č. 767/2008, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Avšak vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 767/2008 navazuje na schengenském aquis podle ustanovení hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu Dánsko dopisem ze dne 13. října 2008 oznámilo provedení tohoto acquis do svého vnitrostátního právního řádu. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto rozhodnutí pro Dánsko závazné.
(11)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (2). Rozhodnutí proto není pro Spojené království závazné ani použitelné. Toto rozhodnutí by proto nemělo být určeno Spojenému království.
(12)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (3). Rozhodnutí proto není pro Irsko závazné ani použitelné. Toto rozhodnutí by proto nemělo být určeno Irsku.
(13)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (4), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (5).
(14)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (7) a 2008/149/SVV (8).
(15)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (9) a 2008/262/ES (10).
(16)
Pokud jde o Kypr, toto rozhodnutí představuje ustanovení navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(17)
Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, toto rozhodnutí představuje ustanovení navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(18)
Opatření upravená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 51 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (11),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Regiony, kde má být zahájeno shromažďování a přenos údajů do Vízového informačního systému (VIS) podle čl. 48 odst. 1 písm. c) a čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008, jsou následující:
-
První region:
-
Alžírsko,
-
Egypt,
-
Libye,
-
Mauritánie,
-
Maroko,
-
Tunisko.
-
Druhý region:
-
Izrael,
-
Jordánsko,
-
Libanon,
-
Sýrie.
-
Třetí region:
-
Afghánistán,
-
Bahrajn,
-
Írán,
-
Irák,
-
Kuvajt,
-
Omán,
-
Katar,
-
Saudská Arábie,
-
Spojené arabské emiráty,
-
Jemen.
Článek 2
Vnější hraniční přechody definované nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (12), představují samostatný region. V případě žádostí o víza podaných na vnějších hranicích budou shromažďování a přenos údajů do VIS zahájeny podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarské republice, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice a Švédskému království.
V Bruselu dne 30. listopadu 2009.