Nařízení Komise (ES) č. 12/97
ze dne 18. prosince 1996,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], ve znění aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 249 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2153/96 [3], provádí nařízení (EHS) č. 2913/92;
vzhledem k tomu, že Rada přijala rozhodnutí 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod v rámci mnohostranných jednání Uruguayského kola (1986-1994) jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho působnosti [4]; že podle přílohy 1A zmíněného rozhodnutí, týkající se Dohody o pravidlech původu, se Společenství zavázalo zavést systém závazných informací o původu zboží;
vzhledem k tomu, že je nutné, při respektování zvláštní povahy každého systému pravidel původu, zlepšit konsistenci mezi těmito systémy k usnadnění celkové srozumitelnosti, zejména v oblasti všeobecných pravidel původu; že je nutné přihlédnout k vstupu v platnost kombinované nomenklatury přijaté po úpravě harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží a ke vstupu v platnost tiskopisu A osvědčení o původu zboží ve znění Unctad;
vzhledem k tomu, že by mělo být jasně určeno, které dokumenty se přikládají k celnímu prohlášení s návrhem na propuštění zboží do režimu s hospodářským účinkem, aby se zjednodušily formalit související s uplatňováním těchto režimů;
vzhledem k tomu, že je vhodné vymezit některé klíčové údaje, které má obsahovat potvrzení vydané při zaplacení cla po podání ústního celního prohlášení na důkaz, že celní formality týkající se dotyčného zboží byly splněny;
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 482/96 [5], kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se vydává celní kodex Společenství, zpružnilo poskytování alternativních důkazů o ukončení operací tranzitu Společenství v případě nevrácení výtisku 5 jednotného správního dokladu; že by měla být zavedena stejná pružnost při poskytování alternativních důkazů v případě nevrácení vratné kopie karnetu TIR nebo ATA;
vzhledem k tomu, že nařízením (ES) č. 482/96 bylo doplněno ustanovení o stanovení závazných tras v rámci tranzitního režimu Společenství, zejména pro dopravu zboží, pro které je pozastavena možnost poskytování souborné jistoty; že by měla být stanovena totožná kontrolní opatření pro stejné zboží nacházející se v režimu TIR;
vzhledem k tomu, že by mělo být upraveno vracení dovozního cla po vývozu zboží propuštěného do režimu aktivního zušlechťovacího styku (systém navracení) v nezměněném stavu;
vzhledem k tomu, že podle článků 871 a 905 nařízení (EHS) č. 2454/93 musí Komise na základě informací poskytnutých členskými státy rozhodnout jak o situacích, které umožňují nezaúčtovat nevybrané dovozní nebo vývozní clo, tak o žádostech o vrácení nebo prominutí dovozního nebo vývozního cla;
vzhledem k tomu, že by mělo být zaručeno právo na slyšení osobám dotčeným rozhodnutím o zaúčtování nevybraného dovozního nebo vývozního cla a žadatelům o vrácení nebo prominutí dovozního nebo vývozního cla;
vzhledem k tomu, že, by mělo být upraveno odložení povinnosti dlužníka zaplatit clo v případech, kdy clo bude pravděpodobně vráceno, zejména na základě čl. 222 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2913/92, aby v těchto případech neprobíhalo vymáhací řízení;
vzhledem k tomu, že článek 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 stanoví podmínky pro určení původu zboží; že různé součásti mohou pocházet z více než jedné země a mohou být předběžně smontovány v zemích jiných, než kde jsou smontovány definitivně do některých magnetických disket bez záznamu, že montáž z předběžně smontovaných prvků nemůže být považována za udělující status původu a že za těchto podmínek a k zajištění jednotného výkladu a používání zmíněného článku 24 je nezbytné pozměnit přílohu 11 nařízení (EHS) č. 2454/93;
vzhledem k tomu, že rozhodnutí 4/92 Výboru pro spolupráci mezi EHS a San Marinem ze dne 22. prosince 1992 [6] a rozhodnutí 1/96 Smíšeného výboru ES a Andorry ze dne 1. července 1996 [7] povolují použití tranzitního režimu Společenství mezi Společenstvím a Andorrou a Společenstvím a San Marinem; že je proto nezbytné doplnit seznam kódů používaných v kolonkách 51, 52 a 53 jednotného správního dokladu;
vzhledem k tomu, že je z hospodářských důvodů žádoucí rozšířit seznam v příloze 87;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1. V části I se hlava II nahrazuje tímto:
"HLAVA II
ZÁVAZNÉ INFORMACE
KAPITOLA 1
Definice
Článek 5
Pro účely této hlavy se rozumí:
1. závaznou informací:
informace o sazebním zařazení zboží nebo informace o původu zboží závazná pro orgány všech členských států Společenství, jestliže jsou splněny podmínky uvedené v článcích 6 a 7;
2. žadatelem:
- v záležitostech sazebního zařazení: každá osoba, která podala celním orgánům žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží,
- v záležitostech původu: znamená osobu, každá osoba, která podala celním orgánům žádost o vydání závazné informace o původu zboží a má opodstatněné důvody tak učinit;
3. oprávněná osoba:
osoba, které se závazná informace vydává.
KAPITOLA 2
Postup pro získání závazných informací - Oznámení informací žadatelům a jejich předávání Komisi
Článek 6
1. Žádost o vydání závazných informací se podává písemně příslušným celním orgánům členského státu nebo členských států, v nichž má být daná informace použita, nebo příslušným celním orgánům členského státu, v němž je žadatel usazen.
2. Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží; žádost o vydání závazné informace o původu zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží a jednoho souboru okolností udělujících status původu.
3. A) Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno a adresu oprávněné osoby;
b) jméno a adresu žadatele, pokud není oprávněnou osobou;
c) celní nomenklaturu, do níž má být zboží zařazeno. Pokud žadatel požaduje zařazení zboží do některé z nomenklatur uvedených v čl. 20 odst. 3 písm. b) a odst. 6 písm. b) kodexu, musí v žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží tuto nomenklaturu výslovně uvést;
d) přesný popis zboží umožňující jeho ztotožnění a zařazení do celní nomenklatury;
e) složení zboží a případně zkušební metody použité k jeho stanovení, jestliže na tomto údaji závisí zařazení zboží;
f) případně jako přílohy vzorky, fotografie, plány, katalogy nebo jiné podklady, které by mohly celním orgánům pomoci ke správnému zařazení daného zboží do celní nomenklatury;
g) předpokládané zařazení;
h) souhlas s předložením překladu jakýchkoliv přiložených dokladů do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků dotyčného členského státu, pokud o něj celní orgány požádají;
i) vyznačení údajů, jež mají být považovány za důvěrné;
j) sdělení žadatele, zda podle jeho informací byla pro stejné nebo podobné zboží v rámci Společenství vydána závazná informace o sazebním zařazení zboží nebo zda byla podána žádost o její vydání;
k) souhlas s tím, že sdělené informace mohou být uloženy v databázi Komise Evropských společenství; kromě článku 15 kodexu se však na tyto informace vztahují předpisy o ochraně údajů platné v členských státech.
B) Žádost o vydání závazné informace o původu zboží musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno a adresu oprávněné osoby;
b) jméno a adresu žadatele, pokud není oprávněnou osobou;
c) příslušný právní základ ve smyslu článků 22 a 27 kodexu;
d) podrobný popis zboží a jeho sazební zařazení;
e) v potřebném rozsahu složení zboží a případně zkušební metody použité k jeho stanovení, a případně jeho cena ze závodu;
f) podmínky umožňující určení původu, použité materiály a jejich původ, sazební zařazení, odpovídající hodnoty a popis okolností (pravidla ke změně čísla sazebníku, přidaná hodnota, popis zpracování či opracování nebo jiné specifické pravidlo) umožňujících splnění příslušných podmínek; zejména musí být přesně uvedeno použité pravidlo původu a navrhovaný původ daného zboží;
g) veškeré vzorky, fotografie, plány, katalogy nebo jiné podklady o složení zboží a o materiálech, z nichž se skládá, které by mohly pomoci při popisu výrobního procesu nebo zpracování, kterými materiály prošly;
h) souhlas s předložením překladu případně přiložených dokladů do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků dotyčného členského státu, pokud o něj celní orgány požádají;
i) vyznačení údajů, jež mají být považovány za důvěrné, ať již ve vztahu k veřejnosti nebo k správním orgánům;
j) sdělení žadatele, zda podle jeho informací byla pro zboží nebo materiály stejné nebo podobné a materiálům uvedeným v písmenech d) nebo f) ve Společenství vydána závazné informace o sazebním zařazení zboží nebo závazná informace o původu zboží nebo zda byla podána žádost o její vydání;
k) souhlas s tím, že sdělené informace mohou být uloženy ve veřejně přístupné databázi Komise Evropských společenství; kromě článku 15 kodexu se však na tyto informace vztahují předpisy o ochraně údajů platné v členských státech.
4. Mají-li celní orgány po obdržení žádosti za to, že žádost neobsahuje všechny údaje potřebné ke kvalifikovanému posouzení, vyzvou žadatele, aby chybějící údaje doplnil. Lhůty tří měsíců nebo 150 dnů, zmíněné v článku 7, počínají dnem, kdy mají celní orgány všechny informace potřebné k vydání rozhodnutí; celní orgány vyrozumí žadatele o obdržení žádosti a o dni, kterým uvedená lhůta počíná.
5. Seznam celních orgánů určených členskými státy k přijímání žádostí o vydání závazných informací a k jejich vydávání se zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
Článek 7
1. Závazná informace bude žadateli oznámena co nejdříve.
a) V záležitostech sazebního zařazení: není-li možné oznámit závaznou informaci o sazebním zařazení zboží žadateli do tří měsíců od přijetí žádosti, vyrozumějí jej celní orgány o této skutečnosti a uvedou důvod odkladu a dobu, ve které budou pravděpodobně schopny požadovanou informaci oznámit.
b) V záležitostech původu: závazná informace musí být oznámena ve lhůtě 150 dnů ode dne přijetí žádosti.
2. Oznámení se provádí na tiskopise odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 1 (závazné informace o sazebním zařazení zboží) nebo v příloze 1A (závazné informace o původu zboží). Na tiskopise se vyznačují údaje, jež mají být považovány za důvěrné. Na tiskopise se rovněž uvádí právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí celních orgánů podle článku 243 kodexu.
Článek 8
1. Celní orgány příslušného členského státu předají neprodleně Komisi kopii oznámené závazné informace o sazebním zařazení zboží (vyhotovení č. 2 v příloze 1) a údaje (vyhotovení č. 4 v téže příloze), nebo kopii oznámené závazné informace o původu zboží a údaje. Toto předání se uskuteční pomocí elektronického přenosu dat.
2. Na žádost kteréhokoli členského státu mu Komise neprodleně sdělí údaje obsažené v kopii tiskopisu a ostatní související informace. Toto předání se uskuteční pomocí elektronického přenosu dat.
KAPITOLA 3
Ustanovení o rozporných závazných informacích
Článek 9
1. V případě rozporu mezi dvěma nebo více závaznými informacemi,
- Komise z vlastního podnětu nebo na žádost zástupce některého členského státu zahrne tento bod k rozpravě na pořad jednání výboru, které se koná následující měsíc, a pokud tak neučiní, na pořad následujícího jednání,
- postupem projednávání ve výboru Komise přijme opatření k zajištění jednotného používání celní nomenklatury nebo pravidel původu co nejdříve do šesti měsíců od jednání zmíněného v první odrážce.
2. Pro účely odstavce 1 se závazné informace o původu zboží považují za rozporné, pokud určují různý původ zboží,
- které spadá do stejné položky sazebníku a jehož původ byl určen podle stejných pravidel původu a
- které bylo získáno stejným výrobním procesem.
KAPITOLA 4
Působnost závazných informací
Článek 10
1. Aniž jsou dotčeny články 5 a 64 kodexu, smí se závazné informace dovolávat pouze oprávněná osoba.
2. a) V záležitostech sazebního zařazení: celní orgány mohou požadovat, aby je oprávněná osoba při plnění celních formalit uvědomila o tom, že má k dispozici závaznou informaci o sazebním zařazení zboží, která je předmětem celního řízení.
b) V záležitostech původu: orgány příslušné pro kontrolu použitelnosti závazné informace o původu zboží mohou požadovat, aby je oprávněná osoba při plnění celních formalit uvědomila o tom, že má k dispozici závaznou informaci o původu zboží, ke kterému jsou formality prováděny.
3. Oprávněná osoba může závaznou informaci uplatnit ve vztahu k určitému zboží pouze v případě, že
a) v záležitostech sazebního zařazení: věrohodně prokáže celním orgánům, že dotyčné zboží zcela odpovídá zboží uvedenému v předložené informaci;
b) v záležitostech původu: věrohodně prokáže orgánům uvedeným v odst. 2 písm. b), že dotyčné zboží a okolnosti určující jeho původ zcela odpovídají zboží a okolnostem uvedeným v předložené informaci.
4. Celní orgány (pro závazné informace o sazebním zařazení zboží) nebo orgány zmíněné v odst. 2 písm. b) (pro závazné informace o původu zboží) mohou požadovat překlad této závazné informace do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků daného členského státu.
Článek 11
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány kteréhokoli členského státu po 1. lednu 1991 jsou závazné pro příslušné orgány všech členských států za stejných podmínek.
Článek 12
1. Po přijetí některého z aktů nebo opatření podle čl. 12 odst. 5 kodexu učiní celní orgány kroky potřebné k zajištění toho, aby byly závazné informace vydávány pouze v souladu s daným aktem nebo opatřením.
2. a) U závazných informací o sazebním zařazení zboží se pro účely odstavce 1 přihlíží k těmto datům:
- pokud jde o nařízení uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě i) kodexu, která se týkají změn celní nomenklatury, den, od kterého se nařízení použije,
- pokud jde o nařízení uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě i) kodexu, která stanovují či ovlivňují zařazení zboží do celní nomenklatury, den jejich vyhlášení v řadě L Úředního věstníku Evropských společenství,
- pokud jde o opatření uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii) kodexu, která se týkají změn vysvětlivek ke kombinované nomenklatuře, den jejich zveřejnění v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství,
- pokud jde o rozsudky Soudního dvora Evropských společenství uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii) kodexu, den vynesení rozsudku,
- pokud jde o opatření uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii), která se týkají přijetí stanoviska k zařazení nebo změny vysvětlivek k nomenklatuře harmonizovaného systému Světovou celní organizací, den sdělení Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
b) U závazných informací o původu zboží se pro účely odstavce 1 přihlíží k těmto datům:
- ohledně nařízení uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě i) kodexu, která se týkají určení původu zboží, a pravidel uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii), den, od kterého se nařízení použije,
- ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodu ii) kodexu, která se týkají změn vysvětlivek a stanovisek přijatých na úrovni Společenství, den jejich zveřejnění v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství,
- ohledně rozsudků Soudního dvora Evropských společenství uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, den vynesení rozsudku,
- ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, která se týkají stanovisek k původu nebo vysvětlivek přijatých Světovou obchodní organizací, den uvedený ve sdělení Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství,
- ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, která se týkají přílohy k Dohodě Světové obchodní organizace o pravidlech původu a opatření přijatých na základě mezinárodních dohod, den, od kterého se použijí.
3. Komise neprodleně sdělí data přijetí opatření a aktů uvedených v tomto článku celním orgánům.
KAPITOLA 5
Ustanovení o pozbytí platnosti závazných informací
Článek 13
Je-li závazná informace zrušena podle čl. 12 odst. 4 druhé věty kodexu nebo pozbude-li platnosti podle čl. 12 odst. 5 kodexu, uvědomí o tom celní orgány, které informaci vydaly, neprodleně Komisi.
Článek 14
1. Hodlá-li oprávněná osoba závaznou informaci, která pozbyla platnosti z důvodů uvedených v čl. 12 odst. 5 kodexu, používat po určitou dobu na základě odstavce 6 téhož článku, uvědomí o tom celní orgány a v případě potřeby jim poskytne veškeré podklady potřebné k prověření, zda jsou splněny příslušné podmínky.
2. Ve výjimečných případech, kdy Komise v souladu s čl. 12 odst. 7 druhým pododstavcem kodexu přijme opatření odchylná od odstavce 6 téhož článku nebo kdy podmínky uvedené v odstavci 1 týkající se možnosti nadále používat závaznou informaci o sazebním zařazení zboží nebo závaznou informaci o původu zboží nebyly splněny, vyrozumějí o tom celní orgány písemně oprávněnou osobu."
2. V části 1 hlavě IV se kapitola 2 nahrazuje tímto:
"KAPITOLA 2
Preferenční původ zboží
Článek 66
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "výrobou" každé zpracování nebo přepracování, včetně sestavování nebo zvláštních postupů;
b) "materiálem" jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě;
c) "výrobkem" právě vyráběný výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
d) "zbožím" jak materiál, tak výrobky;
e) "celní hodnotou" celní hodnota určená v souladu Dohodou z roku 1994 o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě);
f) "cenou ze závodu" v seznamech v přílohách 15, 19 a 20 cena zaplacená výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu zpracování nebo přepracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu všeho materiálu použitého při výrobě po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu výrobku;
g) "hodnotou" v seznamech v přílohách 15, 19 a 20 celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, a není-li známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve Společenství nebo ve zvýhodněné zemi ve smyslu čl. 67 odst. 1 nebo ve zvýhodněné republice nebo území ve smyslu čl. 98 odst. 1. Pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno přiměřeně;
h) "kapitolami" a "čísly" kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém;
i) "zařazením" zařazení výrobku nebo materiálu do určitého čísla;
j) "zásilkou" výrobky, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou dopravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury.
Oddíl 1
Systém všeobecných celních preferencí
Pododdíl 1
Definice pojmu "původní výrobky"
Článek 67
1. Pro účely uplatňování předpisů o celních preferencích poskytovaných Společenstvím na výrobky pocházející z rozvojových zemí (dále jen "zvýhodněné země") se za výrobky pocházející ze zvýhodněné země považují
a) výrobky, které byly v dané zemi zcela získány nebo vyrobeny ve smyslu článku 68;
b) výrobky, které byly v této zvýhodněné zemi vyrobeny s použitím jiných výrobků, než které jsou uvedeny v písmenu a), jestliže byly dostatečně zpracovány nebo přepracovány ve smyslu článku 69.
2. Pro účely tohoto oddílu se výrobky pocházející ze Společenství ve smyslu odstavce 3 považují za výrobky pocházející ze zvýhodněné země, pokud byly v této zemi podrobeny zpracování nebo přepracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 70.
3. Odstavec 1 se použije přiměřeně k určování původu výrobků vyrobených nebo získaných ve Společenství.
4. Pokud Norsko a Švýcarsko poskytují všeobecné celní preference na výrobky pocházející ze zvýhodněných zemí zmíněných v odstavci 1 a uplatňují pojem původu odpovídající pojmu definovanému v tomto oddíle, považují se výrobky pocházející ze Společenství, Norska nebo Švýcarska, které jsou v některé zvýhodněné zemi podrobeny zpracování nebo přepracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 70, za pocházející z této zvýhodněné země.
První pododstavec se vztahuje pouze na výrobky pocházející ze Společenství, Norska nebo Švýcarska (podle pravidel původu týkajících se dotyčných celních preferencí), které jsou přímo vyváženy do zvýhodněných zemí.
Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství zveřejní datum, od kterého nabývají účinnosti ustanovení prvního a druhého pododstavce.
5. Odstavec 4 se uplatňuje za podmínky, že Norsko a Švýcarsko poskytují na základě vzájemnosti stejné zacházení výrobkům Společenství.
Článek 68
1. Výrobky zcela vyrobenými nebo získanými ve zvýhodněné zemi nebo ve Společenství se rozumějí
a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;
b) rostlinné produkty tam sklizené;
c) živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;
d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
e) produkty tamního lovu a rybolovu;
f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo jejich pobřežní vody tamními plavidly;
g) výrobky vyrobené nebo získané na palubě tamních výrobních plavidel z produktů uvedených v písmenu f);
h) vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;
i) odpady a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;
j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody, má-li tato země nebo Společenství výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
k) výrobky tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).
2. Pojmy "tamní plavidla" a "tamní výrobní plavidla" v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla,
- která jsou registrována nebo přihlášena ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě,
- která plují pod vlajkou zvýhodněné země nebo některého členského státu,
- která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států nebo společnosti, jejíž skutečné sídlo se nachází ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky zvýhodněné země nebo členských států, a v případě společností navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní zvýhodněná země nebo členské státy, veřejnoprávní subjekty nebo státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států,
- jejichž velitel a důstojníci jsou výhradně státními příslušníky zvýhodněné země nebo členských států
a
- jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států.
3. Pojmy "zvýhodněná země" a "Společenství" zahrnují rovněž pobřežní vody této země nebo členských států.
4. Zámořská plavidla včetně výrobních plavidel, na nichž se produkty rybolovu zpracovávají nebo přepracovávají, se považují za součást území zvýhodněné země nebo členského státu, kterému náležejí, jestliže splňují požadavky odstavce 2.
Článek 69
1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se pro účely článku 67 nepůvodní materiály za dostatečně zpracované nebo přepracované, je-li vyrobený nebo získaný výrobek zařazen do jiného čísla než jednotlivé nepůvodní materiály použité k jejich výrobě.
2. U výrobků uvedených ve sloupcích 1 a 2 seznamu v příloze 15 musí být místo podmínky uvedené v odstavci 1 splněny požadavky stanovené pro daný výrobek v sloupci 3.
Článek 70
Následující zpracování nebo zpracování se považují za nedostatečná k tomu, aby výrobku udělila status původu bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky čl. 69 odst. 1:
a) operace, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy nebo skladování (větrání, rozprostření, sušení, chlazení, naložení do slaného nebo sirného nálevu nebo vody s přidáním jiných látek, odstranění poškozených částí a obdobné úkony);
b) jednoduché úkony spočívající ve zbavování prachu, prosévání, výběru, třídění (včetně skládání souprav výrobků), umývání, natírání, krájení;
c) i) výměna obalů, rozdělení nebo spojování zásilek,
ii) prosté plnění do lahví, baněk, uložení do pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky apod. a veškeré ostatní jednoduché balící úkony;
d) připevňování značek, štítků nebo obdobných rozlišovacích znaků na výrobky nebo jejich obaly;
e) jednoduché mísení výrobků, též různého druhu, pokud jedna nebo více součástí směsi nesplňuje podmínky stanovené v této hlavě, aby mohly být považovány za výrobek pocházející z některé zvýhodněné země nebo ze Společenství;
f) kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až f);
g) porážení zvířat.
Článek 71
1. Odchylně od článku 69 lze nepůvodní materiály použít při výrobě daného výrobku, pokud jejich celková hodnota nepřesáhne 5 % ceny konečného výrobku ze závodu a jsou splněny podmínky stanovené v poznámce 3.4 v příloze 14.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na výrobky kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
Článek 72
1. Odchylně od článku 67 se při určování, zda je výrobek vyrobený ve zvýhodněné zemi, která je členem regionálního sdružení, původním výrobkem ve smyslu článku 67, považují výrobky pocházející z kterékoli jiné země daného regionálního sdružení použité při výrobě za výrobky pocházející ze země, v níž se daná výroba uskutečnila (regionální kumulace).
2. Země původu konečného výrobku se určuje podle článku 72a.
3. Regionální kumulace se vztahuje na tři různá regionální sdružení zvýhodněných zemí, které využívají systém všeobecných celních preferencí:
a) Sdružení národů jihovýchodní Asie (ASEAN) (Brunei-Darussalam, Filipíny, Indonésie, Malajsie, Singapur, Thajsko, Vietnam);
b) Středoamerický společný trh (CACM) (Guatemala, Honduras, Kostarika, Nikaragua, Salvador);
c) Andská skupina (Bolívie, Ekvádor, Kolumbie, Peru, Venezuela).
4. "Regionálním sdružením" se podle souvislosti rozumí ASEAN, CACM nebo Andská skupina.
Článek 72a
1. Je-li zboží pocházející z některé země regionálního sdružení zpracováno nebo přepracováno v jiné zemi stejného regionálního sdružení, pochází nadále z té země regionálního sdružení, v níž bylo provedeno poslední zpracování nebo přepracování, jestliže
a) zde přidaná hodnota podle definice v odstavci 3 je vyšší než nejvyšší celní hodnota použitých výrobků pocházejících z kterékoli jiné země regionálního sdružení, a
b) zpracování nebo přepracování, které zde bylo provedeno, přesahuje rámec úkonů uvedených v článku 70 a v případě textilních výrobků též rámec zpracovatelských operací uvedených v příloze 16.
2. Pokud nejsou splněny podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) a b), pochází výrobek z té země regionálního sdružení, ze které pocházejí výrobky s nejvyšší celní hodnotou ze všech výrobků pocházejících ze zemí regionálního sdružení.
3. "Přidanou hodnotou" se rozumí cena ze závodu snížená o celní hodnotu všech začleněných výrobků pocházejících z některé jiné země regionálního sdružení.
4. Původ zboží vyváženého ze země regionálního sdružení do jiné země stejné skupiny, kde má být dále zpracováno nebo přepracováno nebo odkud má být zpětně vyvezeno v případě, že nedochází k žádnému dalšímu zpracování ani přepracování, se prokazuje pomocí osvědčení o původu na tiskopise A vydaného v první uvedené zemi.
5. Status původu, nabytý nebo ponechaný podle článku 72, tohoto článku a článku 72b, se u zboží vyváženého ze země regionálního sdružení do Společenství prokazuje pomocí osvědčení o původu na tiskopise A vydaného podle odstavce 4, anebo pomocí prohlášení na faktuře vystaveného v uvedené zemi na základě osvědčení o původu na tiskopise A vydaného podle odstavce 4.
6. Země původu se vyznačuje v kolonce 12 osvědčení o původu na tiskopise A nebo na prohlášení na faktuře, a touto zemí je
- v případě výrobků vyvezených bez dalšího zpracování nebo přepracování podle odstavce 4 země výroby,
- v případě výrobků vyvezených po dalším zpracování nebo přepracování země původu, určená podle odstavce 1.
Článek 72b
1. Články 72 a 72a se použijí pouze tehdy, jestliže
a) je právní úprava obchodu mezi zeměmi regionálního sdružení s ohledem na regionální kumulaci totožná s ustanoveními tohoto oddílu;
b) se každá země regionálního sdružení zaváže, že bude dodržovat ustanovení tohoto oddílu nebo dbát na jejich dodržování a že zajistí nezbytnou administrativní spolupráci se Společenstvím i ostatními zeměmi regionálního sdružení, aby bylo zabezpečeno řádné vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A a ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře.
O tomto závazku uvědomí Komisi sekretariát regionálního sdružení.
Sekretariáty se rozumějí
- Generální sekretariát ASEAN,
- Stálý sekretariát Středoamerického společného trhu,
- Junta del Acuerdo de Cartagena.
2. Komise uvědomí členské státy, jakmile jednotlivá regionální sdružení splní podmínky stanovené v odstavci 1.
3. Ustanovení čl. 78 odst. 1 písm. b) se nevztahuje na výrobky pocházející ze zemí regionálního sdružení, pokud přecházejí přes území některé jiné země regionálního sdružení, bez ohledu na to, zda se zde uskutečňuje další zpracování nebo přepracování.
Článek 73
Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
Článek 74
Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní výrobky, jestliže jsou původními výrobky všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy výrobků, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se považují za původní výrobek jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.
Článek 75
Při určování, zda je výrobek původní, se nezjišťuje původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:
a) energie a palivo;
b) zařízení a vybavení;
c) stroje a nástroje;
d) zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení výrobku.
Článek 76
1. Ve prospěch nejméně rozvinutých zemí zvýhodněných systémem všeobecných celních preferencí mohou být učiněny odchylky od ustanovení tohoto oddílu, jestliže k tomu opravňuje rozvoj stávajících průmyslových odvětví nebo zahájení činnosti nových průmyslových odvětví. Nejméně rozvinuté země jsou uvedeny v nařízeních Rady (ES) a v rozhodnutí ESUO o uplatňování všeobecných celních preferencí v běžném roce. K tomuto účelu podá dotyčná země Společenství žádost o udělení odchylky a připojí podklady vypracované podle odstavce 3.
2. Při zkoumání žádostí se přihlíží zejména
a) k případům, kdy by uplatňování platných pravidel o prokazování původu značně omezilo schopnost průmyslových odvětví ve zvýhodněné zemi pokračovat ve svém vývozu do Společenství, a zejména k případům, kdy by uplatnění pravidel mohlo vést k ukončení činnosti;
b) ke zvláštním případům, kdy může být jednoznačně prokázáno, že by se v důsledku uplatňování pravidel o prokazování původu neuskutečnily významné investice do některého průmyslového odvětví a kdy by odchylka podpořila investiční program, jenž by postupně umožnil dodržování těchto pravidel;
c) k hospodářským a sociálním dopadům rozhodnutí, která mají být přijata, zejména s ohledem na stav zaměstnanosti ve zvýhodněných zemích a ve Společenství.
3. Aby usnadnily zkoumání žádostí o udělení odchylky, předloží země, které je podávají, k jejich odůvodnění pokud možno úplné podklady, odpovídající zejména na tyto otázky:
- název konečného výrobku,
- druh a množství materiálů pocházejících ze třetích zemí,
- výrobní postup,
- přidaná hodnota,
- počet zaměstnanců daného podniku,
- předpokládaný objem vývozu do Společenství,
- další možné zdroje dodávek surovin,
- odůvodnění požadované doby platnosti,
- jiné poznámky.
4. Komise předloží žádost o odchylku výboru. Rozhodne se o ní postupem podle článku 249 kodexu.
5. Použije-li se odchylka, uvede se v kolonce 4 osvědčení o původu na tiskopise A nebo v prohlášení na faktuře podle článku 90 tato poznámka:
"Odchylka - nařízení (ES) č. …"
6. Odstavce 1 až 5 platí i pro případné žádosti o prodloužení platnosti.
Článek 77
Podmínky pro nabytí statusu původu obsažené v tomto oddíle musí být splněny ve zvýhodněné zemi nebo ve Společenství nepřetržitě.
Je-li původní zboží vyvezené ze zvýhodněné země nebo ze Společenství do jiné země vráceno do zvýhodněné země nebo do Společenství, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li příslušným orgánům věrohodně prokázat, že
- vrácené zboží je totožné s vyvezeným zbožím a
- bylo podrobeno případně pouze operacím nezbytným pro jeho uchování v nezměněném stavu po dobu pobytu v dané zemi.
Článek 78
1. Za dopravené přímo ze zvýhodněné země do Společenství nebo ze Společenství do dané zvýhodněné země se považuje
a) zboží, jehož přeprava se uskutečňuje bez vstupu na území jiné země, s výjimkou jiné země téhož regionálního sdružení, použije-li se článek 72;
b) zboží, které tvoří jedinou zásilku a jehož přeprava se uskutečňuje přes území jiných zemí než zvýhodněné země nebo Společenství, též s překládkou nebo dočasným uskladněním v těchto zemích, pokud toto zboží zůstalo v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nebylo tam podrobeno jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jeho uchování v nezměněném stavu;
c) zboží, jehož přeprava se uskutečňuje přes území Norska nebo Švýcarska a bylo následně zcela nebo částečně zpětně vyvezeno do Společenství nebo do zvýhodněné země, pokud toto zboží zůstalo v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nebylo podrobeno jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jeho uchování v nezměněném stavu;
d) zboží, jehož přeprava se uskutečňuje potrubím přes území jiných zemí než přes území zvýhodněné země nebo Společenství.
2. Splnění podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) a c) se prokazuje tak, že se příslušným celním orgánům předloží
a) buď ložný list, na jehož základě se uskutečňuje přeprava přes zemi tranzitu;
b) nebo potvrzení celních orgánů země tranzitu obsahující
- přesný popis zboží,
- data vykládky nebo překládky zboží nebo jeho vylodění nebo nalodění s určením použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků a
- osvědčení podmínek, v nichž se zboží nacházelo v zemi tranzitu;
c) anebo, nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné dostačující doklady.
Článek 79
1. Jsou-li výrobky ze zvýhodněné země zaslány na výstavu do jiné země a prodány za účelem dovozu do Společenství, uplatní se na ně celní preference uvedené v článku 67, jestliže splňují podmínky stanovené v tomto oddíle pro to, aby byly považovány za pocházející z dané zvýhodněné země, a je-li příslušným celním orgánům ve Společenství věrohodně prokázáno, že
a) vývozce zaslal tyto výrobky přímo ze zvýhodněné země do země konání výstavy;
b) vývozce tyto výrobky prodal nebo přenechal příjemci ze Společenství;
c) výrobky byly do Společenství zaslány ve stavu, v jakém byly odeslány na výstavu;
d) výrobky nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
2. Celním orgánům ve Společenství se předloží osvědčení o původu zboží na tiskopise A obvyklým způsobem. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o druhu výrobků a o okolnostech, za kterých byly vystavovány.
3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu výrobky zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních místnostech s úmyslem prodat zahraniční výrobky.
Pododdíl 2
Prokazování původu
Článek 80
Na výrobky pocházející ze zvýhodněných zemí se ustanovení tohoto oddílu vztahují po předložení
a) buď osvědčení o původu na tiskopise A, jehož vzor je uveden v příloze 17 nebo
b) v případech uvedených v čl. 90 odst. 1 prohlášení, jehož text je uveden v příloze 18, uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčný výrobek dostatečně podrobně, aby umožnil jeho ztotožnění (dále jen "prohlášení na faktuře").
a) Osvědčení o původu na tiskopise A
Článek 81
1. Na původní výrobky ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 67, pokud byly dopraveny do Společenství přímo ve smyslu článku 78, po předložení osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jestliže toto osvědčení vydaly celní orgány nebo jiné příslušné vládní orgány zvýhodněné země a jestliže daná země
- sdělila Komisi údaje požadované podle článku 93,
- poskytuje Společenství pomoc tím, že umožňuje celním orgánům členských států ověřit pravost osvědčení a správnost údajů o skutečném původu dotyčných výrobků.
2. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A smí být vydáno pouze v případě, že má sloužit k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67.
3. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A se vydává pouze na základě písemné žádosti vývozce nebo jeho zmocněného zástupce.
4. Vývozce nebo jeho zástupce připojí k žádosti veškeré podklady potřebné k prokázání, že pro vyvážené výrobky může být vydáno osvědčení o původu zboží na tiskopise A.
5. Osvědčení vydává příslušný vládní orgán zvýhodněné země, pokud vyvážené výrobky mohou být považovány za výrobky pocházející z této země ve smyslu pododdílu 1.
Osvědčení se předá vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn.
6. K přezkoumání, zda je splněna podmínka stanovená v odstavci 5, může příslušný vládní orgán požadovat předložení všech podkladů nebo provádět veškeré kontroly, které považuje za účelné.
7. Příslušný vládní orgán zvýhodněné země dbá na to, aby tiskopisy osvědčení o původu zboží a žádosti byly řádně vyplněny.
8. Vyplnění kolonky 2 osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V důsledku toho musí být v kolonce 12 tohoto osvědčení nezbytně obsažen údaj "Evropské společenství" nebo název některého členského státu.
9. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis, jenž má být v této kolonce obsažen a je vyhrazen příslušnému vládnímu orgánu vydávajícímu osvědčení, musí být učiněn rukou.
Článek 82
1. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí být ve lhůtě deseti měsíců ode dne vydání příslušnými vládními orgány zvýhodněné země předloženo celním orgánům členského státu dovozu, kterým byly výrobky předloženy.
2. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A, která jsou celním orgánům členského státu dovozu předložena po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1, mohou být přijata pro účely uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67 pouze v případě, že lhůta nemohla být dodržena v důsledku mimořádných okolností.
3. V ostatních případech opožděného předložení osvědčení o původu zboží je mohou celní orgány členského státu dovozu přijmout, pokud jim byly dotyčné výrobky předloženy před uplynutím lhůty uvedené v odstavci 1.
4. Na žádost dovozce může být za podmínek stanovených celními orgány členského státu dovozu těmto orgánům původ prokazován pouze při dovozu první zásilky, jestliže zboží
a) je dováženo v rámci pravidelných a trvalých obchodních operací značné obchodní hodnoty;
b) je předmětem téže kupní smlouvy a strany této smlouvy jsou usazeny v zemi vývozu a ve Společenství;
c) je zařazeno do stejné podpoložky (osm číslic) kombinované nomenklatury;
d) pochází výhradně od stejného vývozce, je určeno pro stejného dovozce a plní vstupní formality u stejného celního úřadu ve Společenství.
Tento postup lze použít na množství a období určená příslušnými celními orgány. Uvedené období nesmí za žádných okolností přesáhnout tři měsíce.
Článek 83
Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené výrobky ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému, spadající do tříd XVI a XVII čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, prokazuje se jejich původ celním orgánům pouze při dovozu první části.
Článek 84
Protože osvědčení o původu zboží na tiskopise A slouží k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67, je příslušný vládní orgán země vývozu povinen přijmout předpisy potřebné k ověření původu výrobků a správnosti ostatních údajů uvedených v osvědčení.
Článek 85
Doklady o původu zboží se předkládají celním orgánům členského státu dovozu postupy uvedenými v článku 62 kodexu. Tyto orgány mohou požadovat jejich překlad. Dále mohou požadovat, aby bylo dovozní celní prohlášení doplněno prohlášením dovozce o tom, že výrobky splňují podmínky pro uplatnění tohoto oddílu.
Článek 86
1. Odchylně od čl. 81 odst. 5 může být osvědčení o původu na tiskopise A ve výjimečných případech vydáno po skutečném vývozu výrobků, jichž se týká, jestliže
a) nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností, anebo
b) bylo celním orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin.
2. Příslušný vládní orgán může vydat osvědčení o původu zboží dodatečně pouze v případě, že ověřil, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s odpovídajícími vývozními doklady a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A splňující podmínky tohoto oddílu nebylo vydáno již při vývozu dotyčných výrobků.
3. V osvědčeních o původu zboží na tiskopise A vydaných dodatečně musí být v kolonce 4 obsažena poznámka
nebo
.
Článek 87
1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušný vládní orgán o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které má vývozce v držení. Duplikát tiskopisu A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku
nebo
a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem prvopisu osvědčení.
2. Pro účely článku 82 nabývá duplikát platnosti dnem, kdy byl vydán prvopis osvědčení.
Článek 88
1. Jsou-li původní výrobky umístěny pod dohled celního úřadu ve Společenství, je možné nahradit původní doklad o původu zboží jedním nebo více osvědčeními o původu na tiskopise A pro účely zaslání všech nebo některých z těchto výrobků na jiné místo ve Společenství nebo do Norska nebo Švýcarska. Náhradní osvědčení o původu na tiskopise A vydává celní úřad, pod jehož dohledem se výrobky nacházejí.
2. Náhradní osvědčení vydané podle odstavce 1 nebo článku 89 se považuje za konečné osvědčení o původu výrobků v něm uvedených. Náhradní osvědčení se vydává na základě písemné žádosti zpětného vývozce.
3. V náhradním osvědčení musí být v kolonce vpravo nahoře uveden název prostřednické země, v níž bylo náhradní osvědčení vydáno.
V kolonce 4 se uvede jedna z poznámek
nebo
a datum vydání původního osvědčení a jeho pořadové číslo.
V kolonce 1 se uvede jméno zpětného vývozce.
V kolonce 2 může být uvedeno jméno konečného příjemce.
Do kolonek 3 až 9 je nutno přenést veškeré údaje obsažené v původním osvědčení, které se vztahují se na zpětně vyvážené výrobky.
V kolonce 10 je nutno uvést odkaz na fakturu zpětného vývozce.
V kolonce 11 musí být uveden úřední záznam celního orgánu, který náhradní osvědčení vydal. Odpovědnost tohoto orgánu se týká pouze vydání náhradního osvědčení. V kolonce 12 se uvedou místo původu a místo určení obsažené v původním osvědčení. Tuto kolonku podepisuje zpětný vývozce. Zpětný vývozce, který kolonku podepsal v dobré víře, neodpovídá za správnost údajů v původním osvědčení.
4. Celní úřad, který vydává náhradní osvědčení uvedené v odstavci 1, zaznamená do původního osvědčení hmotnost, čísla a druh odesílaných nákladových kusů a pořadová čísla jednoho nebo více odpovídajících náhradních osvědčení. Původní osvědčení musí daný celní úřad uchovávat po dobu nejméně tří let.
5. K náhradnímu osvědčení může být přiložena fotokopie původního osvědčení.
6. Vztahují-li se na zboží ve Společenství celní preference zmíněné v článku 67 na základě odchylky stanovené článku 76, použije se postup podle tohoto článku jen tehdy, je-li toto zboží určeno pro Společenství.
Článek 89
Na původní výrobky ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství se mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 67 po předložení náhradního osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jestliže toto osvědčení vydaly celní orgány Norska nebo Švýcarska na základě osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaného příslušnými orgány zvýhodněné země, jestliže jsou splněny podmínky uvedené v článku 78 a jestliže Norsko nebo Švýcarsko poskytují Společenství pomoc tím, že umožňují celním orgánům členských států ověřit pravost a pravdivost vydaných osvědčení. Ověřovací postup stanovený v článku 94 se použije přiměřeně. Lhůta uvedená v čl. 94 odst. 3 se prodlužuje na osm měsíců.
b) Prohlášení na faktuře
Článek 90
1. Prohlášení na faktuře může učinit
a) schválený vývozce Společenství, ve smyslu článku 90a, nebo
b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní výrobky, jejichž celková hodnota nepřesahuje 3000 ECU, pokud se na tento postup rovněž vztahuje pomoc zmíněná v čl. 81 odst. 1.
2. Prohlášení na faktuře může být učiněno, lze-li dotyčné výrobky považovat za pocházející ze Společenství nebo z některé zvýhodněné země ve smyslu tohoto oddílu.
3. Vývozce činící prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli předložit, na žádost celních nebo vládních orgánů země vývozu, veškeré související doklady prokazující status původu dotyčných výrobků a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto oddíle.
4. Prohlášení na faktuře, jehož text je uveden v příloze 18, vyhotovuje vývozce buď ve francouzštině nebo angličtině, psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a tiskacím písmem.
5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 90a však není povinen podepisovat tato prohlášení, jestliže se celním nebo vládním orgánům písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
6. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) podléhá použití prohlášení na faktuře těmto zvláštním podmínkám:
a) pro každou zásilku je vyhotoveno jedno prohlášení na faktuře;
b) bylo-li zboží obsažené v zásilce již kontrolováno v zemi vývozu, pokud jde o definici pojmu "původní výrobek", může vývozce v prohlášení na faktuře na tuto kontrolu odkázat.
První pododstavec nezbavuje vývozce povinnosti splnit případné jiné formality požadované celními nebo poštovními předpisy.
Článek 90a
1. Celní orgány Společenství mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen "schválený vývozce"), který často odesílá zboží Společenství ve smyslu čl. 67 odst. 2 a který celním orgánům uspokojivě poskytuje veškeré záruky potřebné ke kontrole statusu původu výrobků a ke splnění všech ostatních požadavků tohoto oddílu, aby činil prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu, jíž se týká.
2. Celní úřady mohou vázat poskytnutí statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.
3. Celní úřady udělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře.
4. Celní úřady dohlížejí na využívání povolení schváleným vývozcem.
5. Celní úřady mohou povolení kdykoli odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky zmíněné v odstavci 1, nesplňuje podmínky zmíněné v odstavci 2 nebo udělené povolení jakýmkoli způsobem zneužívá.
Článek 90b
1. Status původu výrobků Společenství ve smyslu čl. 67 odst. 2 se prokazuje předložením
a) průvodního osvědčení EUR.1 podle vzoru uvedeného v příloze 21, nebo
b) prohlášení uvedeného v článku 90.
2. Vývozce nebo jím zmocněný zástupce uvede v kolonce 2 průvodního osvědčení EUR.1 slova "pays bénéficaires du SPG" a "CE" nebo "GSP beneficiary countries" a "EC".
3. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A se použijí přiměřeně na průvodní osvědčení EUR.1 a, s výjimkou ustanovení o vydávání, na prohlášení na faktuře.
Článek 90c
1. Výrobky, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní výrobky, na které se vztahují celní preference ve smyslu článku 67, aniž by bylo třeba předložit osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře, pokud se jedná o dovoz zcela neobchodní povahy, pokud dovozce prohlásil, že výrobky splňují všechny podmínky pro uplatnění tohoto oddílu, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení neexistují žádné pochybnosti.
2. Za dovoz zcela neobchodní povahy se považuje příležitostný dovoz, který se týká výlučně výrobků pro osobní použití příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, je-li z povahy a množství těchto výrobků zřejmé, že se nedovážejí pro obchodní účely.
Dále celková hodnota těchto výrobků nesmí u malých zásilek překročit 215 ECU a u výrobků nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 600 ECU.
Článek 91
1. Použije-li se čl. 67 odst. 2, 3 nebo 4, přihlížejí příslušné orgány zvýhodněné země, kterým je podána žádost o vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro výrobky, při jejichž výrobě byl použit materiál pocházející ze Společenství, z Norska nebo ze Švýcarska, k průvodnímu osvědčení EUR.1 nebo případně k prohlášení na faktuře.
2. V kolonce 4 osvědčení o původu zboží na tiskopise A se v případech uvedených v odstavci 1 uvede "cumul CE", "cumul Norvège", "cumul Suisse" nebo "EC cumulation", "Norway cumulation", "Switzerland cumulation".
Článek 92
Jsou-li zjištěny drobné rozpory mezi údaji uvedenými v osvědčení o původu na tiskopise A, v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře a údaji v podkladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu výrobku, nepozbývá tím osvědčení platnosti, je-li možné nesporně prokázat, že se osvědčení vztahuje na předložené výrobky.
Zjevné formální chyby, například překlepy v osvědčení o původu zboží na tiskopise A, v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře nevedou k odmítnutí dokladů, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů obsažených v těchto dokladech.
Pododdíl 3
Způsoby administrativní spolupráce
Článek 93
1. Zvýhodněné země sdělí Komisi názvy a adresy vládních orgánů na svém území příslušných pro vydávání osvědčení o původu na tiskopise A, vzory otisků razítek, která tyto orgány používají, a názvy a adresy vládních orgánů příslušných ke kontrole osvědčení o původu na tiskopise A a prohlášení na faktuře. Tato razítka jsou platná od data, kdy je Komise obdrží. Komise tyto údaje sdělí celním orgánům členských států. Jsou-li tato sdělení činěna formou aktualizace předchozích sdělení, uvede Komise datum začátku platnosti nových razítek v souladu s údaji poskytnutými příslušnými orgány zvýhodněných zemí. Tyto informace jsou důvěrné; má-li však být zboží propuštěno do volného oběhu, mohou dotyčné celní orgány dovolit dovozci nebo jeho řádně pověřenému zástupci, aby se seznámil s otisky vzorů razítek zmíněnými v tomto odstavci.
2. Komise zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství datum, ke kterému nové zvýhodněné země ve smyslu článku 97 splní povinnosti podle odstavce 1.
3. Komise zašle zvýhodněným zemím vzory otisků razítek, která používají celní orgány členských států při vydávání průvodních osvědčení EUR.1.
Článek 93a
Při uplatňování předpisů o celních preferencích uvedených v článku 67 musí zvýhodněné země dodržovat ustanovení o původu zboží, o vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A, o podmínkách pro použití prohlášení na faktuře a o administrativní spolupráci nebo zajistit jejich dodržování.
Článek 94
1. Dodatečné ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány ve Společenství odůvodněné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů o skutečném původu daných výrobků.
2. V případech uvedených v odstavci 1 vrátí celní orgány ve Společenství osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře příslušnému orgánu veřejné moci zvýhodněné země, a případně uvedou věcné nebo formální důvody pro jeho ověření. Pokud byla vystavena faktura, přiloží ke kopii osvědčení na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře její prvopis nebo případně kopii a jakýkoli případný jiný průkazní doklad. Celní orgány rovněž poskytnou veškeré získané informace nasvědčující tomu, že údaje uvedené v osvědčení nebo v prohlášení na faktuře nejsou správné.
Jestliže se dané orgány rozhodnou pozastavit uplatňování celních preferencí uvedených v článku 67 až do výsledku ověření, nabídnou dovozci propuštění výrobků, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná.
3. Pokud byla podána žádost o dodatečné ověření podle odstavce 1, musí být ověření provedeno ve lhůtě šesti měsíců a jeho výsledky musí být sděleny celním orgánům ve Společenství. Z výsledků musí být zřejmé, zda se napadené osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře vztahují na skutečně vyvezené výrobky a zda se na tyto výrobky mají uplatňovat celní preference uvedené v článku 67.
4. V případě osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaných podle článku 91 musí odpověď obsahovat zaslání jedné nebo více kopií odpovídajících průvodních osvědčení EUR.1, nebo případně prohlášení na faktuře.
5. Jestliže v případě odůvodněných pochybností po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 neobdrží celní orgány odpověď nebo jestliže odpověď neobsahuje údaje, které postačují k rozhodnutí o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu výrobků, zašle se příslušnému orgánu druhé sdělení. Jestliže ve lhůtě čtyř měsíců od tohoto druhého sdělení nejsou celním orgánům sděleny výsledky ověření, o které požádaly, nebo jestliže výsledky neumožňují rozhodnout o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu výrobků, odmítnou příslušné orgány celní preference, s výjimkou existence mimořádných okolností.
První pododstavec se uplatňuje mezi zeměmi téhož regionálního sdružení pro účely dodatečného ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaných nebo prohlášení na faktuře učiněných v souladu s tímto oddílem.
6. Pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace dávají podnět k domněnce, že nejsou dodržována ustanovení tohoto oddílu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost Společenství potřebná šetření nebo přijme vhodná opatření, aby tato šetření byla provedena s požadovanou naléhavostí, aby byly takové přestupky odhaleny a aby jim bylo možno předcházet. Společenství se může na šetření k tomuto účelu podílet.
7. Pro účely dodatečného ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí příslušný vládní orgán zvýhodněné země uchovávat kopie osvědčení o původu zboží a případné související vývozní doklady alespoň po dobu tří let.
Článek 95
Ustanovení čl. 78 odst. 1 písm. c) a článku 89 se použijí pouze v případě, že Norsko a Švýcarsko uplatňují v rámci celních preferencí, jež poskytují určitým výrobkům pocházejícím z rozvojových zemí, předpisy obdobné ustanovením Společenství.
Komise uvědomí celní orgány členských států o přijetí těchto předpisů Norskem a Švýcarskem a sdělí jim datum vstupu v platnost ustanovení uvedených v čl. 78 odst. 1 písm. c) a článku 89 a obdobných předpisů přijatých Norskem a Švýcarskem.
Tato ustanovení se použijí za podmínky, že Společenství, Norsko a Švýcarsko uzavřou dohodu, jež mimo jiné stanoví, že si vzájemně poskytují nezbytnou pomoc v záležitostech administrativní spolupráce.
Pododdíl 4
Ceuta a Melilla
Článek 96
1. Pojem "Společenství" používaný v tomto oddíle nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem "výrobky pocházející ze Společenství" nezahrnuje výrobky pocházející z Ceuty a Melilly.
2. Tento oddíl se použije přiměřeně při určování, zda lze určité výrobky považovat za výrobky pocházející z vyvážející zvýhodněné země, na kterou se vztahuje systém všeobecných celních preferencí, dovezené do Ceuty a Melilly nebo za pocházející z Ceuty a Melilly.
3. Ceuta a Melilla se považují za jediné území.
4. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování osvědčení o původu na tiskopise A se použijí přiměřeně na výrobky pocházející z Ceuty a Melilly.
5. Španělské celní orgány zajistí uplatňování tohoto oddílu v Ceutě a Melille.
Pododdíl 5
Závěrečná ustanovení
Článek 97
Je-li země nebo území přijato nebo znovu přijato jako zvýhodněné v rámci systému všeobecných celních preferencí, pokud jde o výrobky uvedené v nařízeních Rady (ES) nebo v rozhodnutí ESUO, může být zmíněný systém uplatňován na zboží pocházející z této země nebo území za podmínky, že je vyváženo z této země nebo území ode dne uvedeného v čl. 92 odst. 3.
Oddíl 2
Republika Bosna a Hercegovina, Chorvatská republika; Svazová republika Jugoslávie; Bývalá jugoslávská republika Makedonie a území západního břehu Jordánu a pásma Gazy
Pododdíl 1
Definice pojmu "původní výrobky"
Článek 98
1. Pro účely uplatňování předpisů o celních preferencích poskytovaných Společenstvím na výrobky pocházející z Republiky Bosna a Hercegovina, Chorvatské republiky, Svazové republiky Jugoslávie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a území západního břehu Jordánu a pásma Gazy (dále jen "zvýhodněné republiky a území") se za výrobky pocházející ze zvýhodněné republiky nebo území považují
a) výrobky, které byly v dané republice nebo území zcela získány nebo vyrobeny ve smyslu článku 99;
b) výrobky, které byly v této zvýhodněné republice nebo území vyrobeny s použitím jiných výrobků, než které jsou uvedeny v písmenu a), jestliže byly dostatečně zpracovány nebo přepracovány ve smyslu článku 100.
2. Pro účely tohoto oddílu se výrobky pocházející ze Společenství ve smyslu odstavce 3 považují za výrobky pocházející ze zvýhodněné republiky nebo území, pokud byly v této republice nebo území podrobeny zpracování nebo přepracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 101.
3. Odstavec 1 se použije přiměřeně k určování původu výrobků vyrobených nebo získaných ve Společenství.
Článek 99
1. Výrobky zcela vyrobenými nebo získanými ve zvýhodněné republice nebo území nebo ve Společenství se rozumějí
a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;
b) rostlinné produkty tam sklizené;
c) živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;
d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
e) produkty tamního lovu a rybolovu;
f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo jejich pobřežní vody tamními plavidly;
g) výrobky vyrobené nebo získané na palubě tamních výrobních plavidel z produktů uvedených v písmenu f);
h) vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;
i) odpady a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;
j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody, má-li tato republika nebo území nebo Společenství výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
k) výrobky tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).
2. Pojmy "tamní plavidla" a "tamní výrobní plavidla" v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla,
- která jsou registrována nebo přihlášena ve zvýhodněné republice nebo území nebo v některém členském státě,
- která plují pod vlajkou zvýhodněné republiky nebo území nebo některého členského státu,
- která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci zvýhodněné republiky nebo území nebo členských států nebo společnosti, jejíž skutečné sídlo se nachází ve zvýhodněné republice nebo území nebo v některém členském státě a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky zvýhodněné republiky nebo území nebo členských států, a v případě společností navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní zvýhodněná republika nebo území nebo členské státy, veřejnoprávní subjekty nebo státní příslušníci zvýhodněné republiky nebo území nebo členských států,
- jejichž velitel a důstojníci jsou výhradně státními příslušníky zvýhodněné republiky nebo území nebo členských států
a
- jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci zvýhodněné republiky nebo území nebo členských států.
3. Pojmy "zvýhodněná republika nebo území" a "Společenství" zahrnují rovněž pobřežní vody této republiky nebo území nebo členských států.
4. Zámořská plavidla včetně výrobních plavidel, na nichž se produkty rybolovu zpracovávají nebo přepracovávají, se považují za součást území zvýhodněné republiky nebo území nebo členského státu, kterému náležejí, jestliže splňují požadavky odstavce 2.
Článek 100
1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se pro účely článku 98 nepůvodní materiály za dostatečně zpracované nebo přepracované, je-li vyrobený nebo získaný výrobek zařazen do jiného čísla než jednotlivé nepůvodní materiály použité k jejich výrobě.
2. U výrobků uvedených ve sloupcích 1 a 2 seznamu
- v příloze 19 pro území západního břehu Jordánu a pásma Gazy, nebo
- v příloze 20 pro Republiku Bosna a Hercegovina, Chorvatskou republiku, Svazovou republiku Jugoslávie a Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii,
musí být místo podmínky uvedené v odstavci 1 splněny požadavky stanovené pro daný výrobek v sloupci 3.
Článek 101
Následující zpracování nebo přepracování se považují za nedostatečná k tomu, aby výrobku udělila status původu bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky čl. 100 odst. 1:
a) operace, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy nebo skladování (větrání, rozprostření, sušení, chlazení, naložení do slaného nebo sirného nálevu nebo vody s přidáním jiných látek, odstranění poškozených částí a obdobné úkony);
b) jednoduché úkony spočívající ve zbavování prachu, prosévání, výběru, třídění (včetně skládání souprav výrobků), umývání, natírání, krájení;
c) i) výměna obalů, rozdělení nebo spojování zásilek;
ii) prosté plnění do lahví, baněk, uložení do pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky apod. a veškeré ostatní jednoduché balící úkony;
d) připevňování značek, štítků nebo obdobných rozlišovacích znaků na výrobky nebo jejich obaly;
e) jednoduché mísení výrobků, též různého druhu, pokud jedna nebo více součástí směsi nesplňuje podmínky stanovené v této hlavě, aby mohly být považovány za výrobek pocházející z některé zvýhodněné republiky nebo území nebo ze Společenství;
f) kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až f);
g) porážení zvířat.
Článek 102
1. Odchylně od článku 100 lze nepůvodní materiály použít při výrobě daného výrobku, pokud jejich celková hodnota nepřesáhne 5 % ceny konečného výrobku ze závodu a jsou splněny podmínky stanovené v poznámce 3.4 v příloze 14.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na výrobky kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
Článek 103
Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
Článek 104
Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní výrobky, jestliže jsou původními výrobky všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy výrobků, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se považují za původní výrobek jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.
Článek 105
Při určování, zda je výrobek původní, se nezjišťuje původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:
a) energie a palivo;
b) zařízení a vybavení;
c) stroje a nástroje;
d) zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení výrobku.
Článek 106
Podmínky pro nabytí statusu původu obsažené v tomto oddíle musí být splněny ve zvýhodněné republice nebo území nebo ve Společenství nepřetržitě.
Je-li původní zboží vyvezené ze zvýhodněné republiky nebo území nebo ze Společenství do jiné země vráceno do zvýhodněné republiky nebo území nebo do Společenství, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li příslušným orgánům věrohodně prokázat, že
- vrácené zboží je totožné s vyvezeným zbožím,
- bylo podrobeno případně pouze operacím nezbytným pro jeho uchování v nezměněném stavu po dobu pobytu v dané zemi.
Článek 107
1. Za dopravené přímo ze zvýhodněné republiky nebo území do Společenství nebo ze Společenství do dané zvýhodněné republiky nebo území se považuje
a) zboží, jehož přeprava se uskutečňuje bez vstupu na území jiné země;
b) zboží, které tvoří jedinou zásilku a jehož přeprava se uskutečňuje přes území jiných zemí než zvýhodněné republiky nebo území nebo Společenství, též s překládkou nebo dočasným uskladněním v těchto zemích, pokud toto zboží zůstalo v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nebylo tam podrobeno jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jeho uchování v nezměněném stavu;
c) zboží, jehož přeprava se uskutečňuje potrubím přes území jiných zemí než přes území zvýhodněné republiky nebo území nebo Společenství.
2. Splnění podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) se prokazuje tak, že se příslušným celním orgánům předloží
a) buď jediný ložný list, na jehož základě se uskutečňuje přeprava přes zemi tranzitu
nebo
b) potvrzení celních orgánů země tranzitu obsahující
- přesný popis zboží,
- data vykládky nebo překládky zboží nebo jeho vylodění nebo nalodění s určením použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků a
- osvědčení podmínek, v nichž se zboží nacházelo v zemi tranzitu;
c) anebo, nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné dostačující doklady.
Článek 108
1. Jsou-li výrobky ze zvýhodněné republiky nebo území zaslány na výstavu do jiné země a prodány za účelem dovozu do Společenství, uplatní se na ně celní preference uvedené v článku 98, jestliže splňují podmínky stanovené v tomto oddíle pro to, aby byly považovány za pocházející z dané zvýhodněné republiky nebo území, a je-li příslušným celním orgánům ve Společenství věrohodně prokázáno, že
a) vývozce zaslal tyto výrobky přímo ze zvýhodněné republiky nebo území do země konání výstavy;
b) vývozce tyto výrobky prodal nebo přenechal příjemci ze Společenství;
c) výrobky byly do Společenství zaslány ve stavu, v jakém byly odeslány na výstavu;
d) výrobky nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
2. Celním orgánům ve Společenství se předloží průvodní osvědčení EUR.1 obvyklým způsobem. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o druhu výrobků a o okolnostech, za kterých byly vystavovány.
3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu výrobky zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních místnostech s úmyslem prodat zahraniční výrobky.
Pododdíl 2
Prokazování původu
Článek 109
Na výrobky pocházející ze zvýhodněných republik nebo území se ustanovení tohoto oddílu vztahují po předložení
a) buď průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze 21
nebo
b) v případech uvedených v čl. 117 odst. 1 prohlášení, jehož text je uveden v příloze 22, uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčný výrobek dostatečně podrobně, aby umožnil jeho ztotožnění (dále jen "prohlášení na faktuře").
a) Průvodní osvědčení EUR.1
Článek 110
1. Na původní výrobky ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 98, pokud byly dopraveny do Společenství přímo ve smyslu článku 107, po předložení průvodního osvědčení EUR.1 vydaného
- celními nebo vládními orgány Bosny a Hercegoviny, Chorvatska, Svazové republiky Jugoslávie nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, nebo
- obchodními komorami území západního břehu Jordánu a pásma Gazy,
jestliže tyto příslušné orgány zvýhodněných republik nebo území
- sdělily Komisi údaje požadované podle článku 121 a
- poskytují Společenství pomoc tím, že umožňují celním orgánům členských států ověřit pravost dokladu a správnost údajů o skutečném původu dotyčných výrobků.
2. Průvodní osvědčení EUR.1 smí být vydáno pouze v případě, že má sloužit k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 98.
3. Průvodní osvědčení EUR.1 se vydává na základě písemné žádosti podané vývozcem, nebo jeho jménem jeho pověřeným zástupcem. Žádost se podává na tiskopise, jehož vzor je uveden v příloze 21 a který musí být vyplněn v souladu s tímto pododdílem.
Žádosti o průvodní osvědčení EUR.1 musí být příslušnými orgány zvýhodněné republiky nebo území uchovávány po dobu alespoň tří let.
4. Vývozce nebo jeho zástupce připojí k žádosti veškeré podklady potřebné k prokázání, že pro vyvážené výrobky může být vydáno průvodní osvědčení EUR.1.
Vývozce se zaváže předložit na žádost příslušných orgánů jakýkoli dodatečný důkaz, který mohou požadovat pro zjištění správnosti statusu původu výrobků, vůči nimž má být uplatňováno preferenční zacházení, a dále se zaváže, že bude souhlasit s jakoukoli kontrolou ze strany těchto orgánů, pokud jde o okolnosti, za nichž byly výrobky získány.
5. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají příslušné orgány zvýhodněných republik nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu, pokud mohou být vyvážené výrobky považovány za původní ve smyslu tohoto oddílu.
6. Protože průvodní osvědčení EUR.1 slouží k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 98, jsou příslušné orgány zvýhodněné republiky nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu povinny přijmout předpisy potřebné k ověření původu výrobků a správnosti ostatních údajů uvedených v osvědčení.
7. K přezkoumání, zda je splněna podmínka stanovená v odstavci 5, mohou příslušné orgány zvýhodněné republiky nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu požadovat předložení všech podkladů nebo provádět veškeré kontroly, které považují za účelné.
8. Příslušné orgány zvýhodněné republiky nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu dbají na to, aby tiskopisy uvedené v odstavci 1 byly řádně vyplněny.
9. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 se uvádí v části osvědčení, která je vyhrazena pro celní orgány.
10. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají příslušné orgány zvýhodněné republiky nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu při vývozu výrobků, kterých se týká. Osvědčení se předá vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn.
Článek 111
Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené výrobky ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému, spadající do tříd XVI a XVII čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, prokazuje se jejich původ celním orgánům pouze při dovozu první části.
Článek 112
Doklady o původu zboží se předkládají celním orgánům členského státu dovozu postupy uvedenými v článku 62 kodexu. Tyto orgány mohou požadovat jejich překlad. Dále mohou požadovat, aby bylo dovozní celní prohlášení doplněno prohlášením dovozce o tom, že výrobky splňují podmínky pro uplatnění tohoto oddílu.
Článek 113
1. Odchylně od čl. 110 odst. 10 může být průvodní osvědčení EUR.1 ve výjimečných případech vydáno po skutečném vývozu výrobků, jichž se týká, jestliže
a) nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností, anebo
b) bylo celním orgánům uspokojivě prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin.
2. Příslušné orgány mohou vydat průvodní osvědčení EUR.1 dodatečně pouze v případě, že ověřily, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s odpovídajícími vývozními doklady a že průvodní osvědčení EUR.1 splňující podmínky tohoto oddílu nebylo vydáno již při vývozu dotyčných výrobků.
3. V průvodních osvědčeních EUR.1 vydaných dodatečně musí být uvedena některá z těchto poznámek:
,
,
,
,
,
,
,
,
,
,
.
4. Poznámka uvedená v odstavci 3 se zapisuje do kolonky "Poznámky" průvodního osvědčení EUR.1.
Článek 114
1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat příslušné orgány členského státu vývozu, který je vydal, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které má vývozce v držení.
2. Takto vydaný duplikát musí obsahovat některou z těchto poznámek:
"DUPLICADO"
,
,
,
,
,
,
,
,
,
.
3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se zapisuje do kolonky "Poznámky" průvodního osvědčení EUR.1.
4. Duplikát nese datum vydání původního průvodního osvědčení EUR.1 a tímto datem nabývá platnosti.
Článek 115
1. Jsou-li původní výrobky umístěny pod dohled celního úřadu ve Společenství, je možné nahradit původní doklad o původu zboží jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1 pro účely zaslání všech nebo některých z těchto výrobků na jiné místo ve Společenství. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydává celní úřad, pod jehož dohledem se výrobky nacházejí.
Článek 116
1. Průvodní osvědčení EUR.1 platí pět měsíců ode dne vydání ve zvýhodněné republice nebo území nebo ve Společenství a v této lhůtě musí být předloženo celním orgánům členského státu nebo zvýhodněné republiky nebo území dovozu.
2. Průvodní osvědčení EUR.1, která jsou celním orgánům členského státu předložena po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1, mohou být přijata pro účely uplatnění preferenčního zacházení v případě, že lhůta nemohla být dodržena v důsledku mimořádných okolností.
3. V ostatních případech opožděného předložení ve smyslu odstavce 2 mohou celní orgány členského státu dovozu přijmout průvodní osvědčení EUR.1, pokud jim byly dotyčné výrobky předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
b) Prohlášení na faktuře
Článek 117
1. Prohlášení na faktuře může učinit
a) schválený vývozce, ve smyslu článku 118, nebo
b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní výrobky, jejichž celková hodnota nepřesahuje 3000 ECU, pokud se na tento postup rovněž vztahuje pomoc zmíněná v čl. 110 odst. 1.
2. Prohlášení na faktuře může být učiněno, lze-li dotyčné výrobky považovat za pocházející ze Společenství nebo z některé zvýhodněné republiky nebo území ve smyslu tohoto oddílu.
3. Vývozce činící prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli předložit, na žádost celních orgánů Společenství nebo příslušných orgánů zvýhodněné republiky nebo území, veškeré související doklady prokazující status původu dotyčných výrobků a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto oddíle.
4. Prohlášení na faktuře, jehož text je uveden v příloze 22, vyhotovuje vývozce v některém z jazykových znění uvedených v této příloze v souladu s vnitrostátními předpisy země vývozu, psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a tiskacím písmem.
5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 118 však není povinen podepisovat tato prohlášení, jestliže se příslušným orgánům písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
6. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) podléhá použití prohlášení na faktuře těmto zvláštním podmínkám:
a) pro každou zásilku je vyhotoveno jedno prohlášení na faktuře;
b) bylo-li zboží obsažené v zásilce již kontrolováno v republice nebo území vývozu, pokud jde o definici pojmu "původní výrobek", může vývozce v prohlášení na faktuře na tuto kontrolu odkázat.
První pododstavec nezbavuje vývozce povinnosti splnit případné jiné formality požadované celními nebo poštovními předpisy.
Článek 118
1. Celní orgány Společenství mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen "schválený vývozce"), který často odesílá zboží Společenství ve smyslu čl. 98 odst. 2 a který celním orgánům uspokojivě poskytuje veškeré záruky potřebné ke kontrole statusu původu výrobků a ke splnění všech ostatních požadavků tohoto oddílu, aby činil prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotyčných výrobků.
2. Celní úřady mohou vázat poskytnout statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.
3. Celní úřady udělí schválenému vývozci číslo povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře.
4. Celní úřady dohlížejí na využívání povolení schváleným vývozcem.
5. Celní úřady mohou povolení kdykoli odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky zmíněné v odstavci 1, nesplňuje podmínky zmíněné v odstavci 2 nebo udělené povolení jakýmkoli způsobem zneužívá.
Článek 119
1. Výrobky, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní výrobky, na které se vztahují celní preference ve smyslu článku 98, aniž by bylo třeba předložit průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře, pokud se jedná o dovoz zcela neobchodní povahy, pokud dovozce prohlásil, že výrobky splňují všechny podmínky pro uplatnění tohoto oddílu, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení neexistují žádné pochybnosti.
2. Za dovoz zcela neobchodní povahy se považuje příležitostný dovoz, který se týká výlučně výrobků pro osobní použití příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, je-li z povahy a množství těchto výrobků zřejmé, že se nedovážejí pro obchodní účely.
Dále celková hodnota těchto výrobků nesmí u malých zásilek překročit 215 ECU a u výrobků nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 600 ECU.
Článek 120
Jsou-li zjištěny drobné rozpory mezi údaji uvedenými v dokladu o původu zboží a údaji v podkladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu výrobku, nepozbývá tím doklad platnosti, je-li možné nesporně prokázat, že se osvědčení vztahuje na předložené výrobky.
Zjevné formální chyby, například překlepy v dokladu o původu zboží nevedou k odmítnutí dokladu, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů obsažených v tomto dokladu.
Pododdíl 3
Způsoby administrativní spolupráce
Článek 121
1. Zvýhodněné republiky a území sdělí Komisi názvy a adresy vládních orgánů na jejich území příslušných pro vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vzory otisků razítek, která tyto orgány používají, a názvy a adresy vládních orgánů příslušných ke kontrole průvodních osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře. Tato razítka jsou platná od data, kdy je Komise obdrží. Komise tyto údaje sdělí celním orgánům členských států. Jsou-li tato sdělení činěna formou aktualizace předchozích sdělení, uvede Komise datum začátku platnosti nových razítek v souladu s údaji poskytnutými příslušnými orgány zvýhodněných republik a území. Tyto informace jsou důvěrné; má-li však být zboží propuštěno do volného oběhu, mohou dotyčné celní orgány dovolit dovozci nebo jeho řádně pověřenému zástupci, aby se seznámil s otisky vzorů razítek zmíněnými v tomto odstavci.
2. Komise zašle zvýhodněným republikám a územím vzory otisků razítek, která používají celní orgány členských států při vydávání průvodních osvědčení EUR.1.
Článek 122
1. Dodatečné ověření průvodních osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány členského státu dovozu nebo příslušné orgány zvýhodněných republik nebo území odůvodněné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů obsažených v tomto dokladu.
2. K provedení odstavce 1 vrátí příslušné orgány členského státu nebo zvýhodněné republiky nebo území dovozu průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na faktuře nebo kopii těchto dokladů příslušným orgánům zvýhodněné republiky nebo území nebo celním orgánům členského státu vývozu, a případně uvedou věcné nebo formální důvody pro jeho ověření.
K průvodnímu osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře přiloží veškeré související obchodní doklady nebo jejich kopie a k žádosti o dodatečné ověření poskytnou veškeré získané doklady a informace nasvědčující tomu, že údaje poskytnuté v osvědčení nebo prohlášení nejsou správné.
Jestliže se celní orgány členského státu dovozu rozhodnou pozastavit uplatňování preferenčního zacházení u příslušných výrobků až do výsledku ověření, propustí dovozci výrobky, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná.
3. Celním orgánům členského státu dovozu nebo příslušným orgánům zvýhodněné republiky nebo území, které o ověření požádaly, budou výsledky ověření sděleny do šesti měsíců. Z výsledků musí být zřejmé, zda se průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře vztahuje na skutečně vyvezené výrobky a zda se na tyto výrobky mají uplatňovat celní preference uvedené v článku 98.
4. Pro účely dodatečného ověření průvodních osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře uchovávají příslušné orgány zvýhodněných republik nebo území nebo celní orgány členského státu vývozu jakékoliv vývozní doklady nebo kopie osvědčení, které se k nim vztahují po dobu alespoň tří let.
5. Jestliže v případě odůvodněných pochybností neobdrží příslušné orgány odpověď do deseti měsíců od podání žádosti o ověření nebo jestliže odpověď neobsahuje údaje, které postačují k rozhodnutí o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu výrobků, odmítnou orgány, jež žádost podaly, uplatňovat celní preference, s výjimkou existence mimořádných okolností.
Pododdíl 4
Ceuta a Melilla
Článek 123
1. Pojem "Společenství" používaný v tomto oddíle nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem "výrobky pocházející ze Společenství" nezahrnuje výrobky pocházející z Ceuty a Melilly.
2. Tento oddíl se použije přiměřeně při určování, zda lze určité výrobky považovat za výrobky pocházející z vyvážejících zvýhodněných republik nebo území, na které se vztahují celní preference, dovezené do Ceuty a Melilly nebo za výrobky pocházející z Ceuty a Melilly.
3. Ceuta a Melilla se považují za jediné území.
4. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování průvodního osvědčení EUR.1 se použijí přiměřeně na výrobky pocházející z Ceuty a Melilly.
5. Španělské celní orgány zajistí uplatňování tohoto oddílu v Ceutě a Melille."
3. Článek 220 se nahrazuje tímto:
"Článek 220
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, přikládají se k celnímu prohlášení s návrhem na propuštění zboží do celního režimu s hospodářským účinkem tyto doklady:
a) pro režim uskladňování v celním skladu:
- typu D: doklady uvedené v čl. 218 odst. 1 písm. a) a b),
- jiného než typu D: žádné doklady;
b) pro režim aktivního zušlechťovacího styku:
- systém navracení: doklady uvedené v čl. 218 odst. 1,
- podmíněný systém: doklady uvedené v čl. 218 odst. 1 písm. a) a b),
a případně písemné povolení daného celního režimu nebo kopie žádosti o povolení, pokud se použije čl. 556 odst. 1 druhý pododstavec;
c) pro režim přepracování pod celním dohledem doklady uvedené v čl. 218 odst. 1 písm. a) a b), a případně písemné povolení pro daný celní režim;
d) pro režim dočasného použití:
- s částečným osvobozením od dovozního cla: doklady uvedené v čl. 218 odst. 1,
- s úplným osvobozením od dovozního cla: doklady uvedené v čl. 218 odst. 1 písm. a) a b),
a případně písemné povolení pro daný celní režim;
e) pro režim pasivního zušlechťovacího styku doklady uvedené v čl. 221 odst. 1, a případně písemné povolení daného režimu nebo kopie žádosti o povolení, pokud se použije čl. 751 odst. 1 druhý pododstavec.
2. Na celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do kteréhokoli celního režimu s hospodářským účinkem se vztahuje čl. 218 odst. 2.
3. Celní orgány mohou povolit, aby písemné povolení režimu nebo kopie žádosti o povolení byly namísto přiložení k celnímu prohlášení uchovávány k jejich dispozici."
4. V článku 228 se doplňují nové odstavce, které znějí:
"Potvrzení obsahuje alespoň tyto údaje:
a) popis zboží natolik přesný, aby umožnil jeho ztotožnění; může případně obsahovat sazební zařazení;
b) fakturovou hodnotu a/nebo případně množství zboží;
c) rozdělení vybraných poplatků;
d) datum vystavení;
e) název orgánu, který je vystavil.
Členské státy uvědomí Komisi, o vzorech potvrzení zavedených na základě tohoto článku. Veškeré tyto informace Komise předá ostatním členským státům."
5. V článku 455 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Uspokojivý důkaz podle odstavce 2 se celním orgánům poskytuje
a) předložením celního nebo obchodního dokladu potvrzeného celními úřady, z něhož vyplývá, že dané zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží nebo
b) předložením celního dokladu o propuštění do některého celního režimu ve třetí zemi nebo jeho opisu nebo fotokopie; opis nebo fotokopii musí ověřit buď subjekt, který potvrdil prvopis dokladu, orgán dotyčné třetí země nebo orgán členského státu. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží nebo
c) v případě Úmluvy ATA důkazními prostředky uvedenými v článku 8 Úmluvy."
6. V oddílu 2 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 457b
1. Pokud se operace TIR týká stejného zboží, na které se vztahuje článek 362, nebo pokud to celní orgány považují za nutné, může celní úřad výstupu nebo vstupu pro zásilku stanovit závaznou trasu. Stanovenou trasu mohou změnit pouze celní orgány členského státu, ve kterém se zásilka během pohybu po stanovené trase nachází, a to na žádost držitele karnetu TIR. Celní orgány učiní odpovídající záznamy v karnetu TIR a neprodleně o tom uvědomí celní orgány úřadu odeslání nebo vstupu.
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo možné potírat jakékoli porušení předpisů či nesrovnalosti a účinně je postihovat.
2. Z důvodu zásahu vyšší moci se přepravce může od stanovené trasy odchýlit. Zásilka a karnet TIR musí být neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům členského státu, ve kterém se zásilka nachází. Tyto celní orgány neprodleně uvědomí celní úřad odeslání nebo vstupu a učiní odpovídající záznamy v karnetu TIR."
7. Článek 629 se nahrazuje tímto:
"Článek 629
Celní prohlášení nebo žádost o přidělení některého celně schváleného určení zušlechtěným výrobkům, nebo případně zboží v nezměněném stavu, podle článku 128 kodexu musí obsahovat všechny údaje potřebné k odůvodnění žádosti o vrácení cla."
8. Článek 630 se nahrazuje tímto:
"Článek 630
Aniž je dotčeno použití zjednodušených postupů, musí být každý zušlechtěný výrobek, nebo případně zboží v nezměněném stavu, kterému má být přiděleno některé celně schválené určení podle článku 128 kodexu, předložen celnímu úřadu, který ukončuje daný režim, a dále splnit celní formality stanovené pro toto určení v souladu s obecnými ustanoveními, které se jej týkají."
9. V článku 631 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. S výjimkou případů uvedených v článku 568 musí být celní prohlášení s návrhem na přidělení některého celně schváleného určení zušlechtěným výrobkům, nebo případně zboží v nezměněném stavu, podle článku 128 kodexu podáno některému z celních úřadů příslušných pro ukončení daného režimu, uvedených v povolení.";
10. v čl. 640 odst. 1 se písmeno j) nahrazuje tímto:
"j) odkazy na celní prohlášení, na jejichž podkladě bylo zušlechtěným výrobkům, nebo případně zboží v nezměněném stavu, přiděleno některé celně schválené určení uvedené v článku 128 kodexu,"
11. V části IV se hlava III mění takto:
a) název hlavy III se nahrazuje tímto:
"VYMÁHÁNÍ CELNÍHO DLUHU";
b) v čl. 871 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
"Musí také obsahovat podepsané prohlášení účastníka řízení ve věci předkládané Komisi potvrzující, že se s věcí seznámil, a obsahující buď prohlášení, že nemá, co by dodal, nebo uvádějící všechny další informace, k nímž by podle jeho názoru mělo být přihlíženo.";
c) vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 876a
1. Celní úřady odloží povinnost dlužníka zaplatit clo až do okamžiku rozhodnutí o žádosti, pokud je v případě, kdy zboží již není pod celním dohledem, poskytnuta jistota na částku tohoto cla, a pokud
a) v případech, kdy byla podána žádost o zrušení platnosti celního prohlášení, bude této žádosti pravděpodobně vyhověno;
b) se v případech, kdy byla předložena žádost o prominutí cla podle článku 236 ve spojení s čl. 220 odst. 2 písm. b) kodexu nebo podle článku 238 nebo 239, celní orgány domnívají, že podmínky stanovené v dotyčném ustanovení lze považovat za splněné;
c) v případech jiných než zmíněných v písmenu b) byla podána žádost o prominutí cla podle článku 236 kodexu a podmínky stanovené v čl. 244 druhém pododstavci kodexu byly splněny.
Poskytnutí jistoty není nutné požadovat v případech, kdy by tento požadavek dlužníkovi vzhledem k jeho situaci pravděpodobně způsobil vážné hospodářské nebo sociální obtíže.
2. Pokud je zboží za jedné z okolností zmíněných ve čl. 233 písm. c) druhé odrážce nebo písm. d) kodexu zajištěno, odloží celní orgány povinnost dlužníka zaplatit clo, pokud se domnívají, že lze považovat za splněné podmínky pro zabavení zboží."
12. V čl. 905 odst. 2 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
"Musí také obsahovat prohlášení o vrácení nebo prominutí cla podepsané žadatelem, jež osvědčuje, že se se spisem seznámil, a buď potvrzuje, že nemá co dodat, nebo uvádí veškeré dodatečné informace, které by v něm měly podle jeho názoru být zahrnuty."
13. Příloha I tohoto nařízení se vkládá jako příloha 1A.
14. Příloha 11 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
15. Příloha 14 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
16. Příloha 15 se nahrazuje přílohou IV tohoto nařízení.
17. Příloha 17 se nahrazuje přílohou V tohoto nařízení.
18. Příloha 18 se nahrazuje přílohou VI tohoto nařízení.
19. Příloha 19 se nahrazuje přílohou VII tohoto nařízení.
20. Příloha 20 se nahrazuje přílohou VIII tohoto nařízení.
21. Příloha 22 se nahrazuje přílohou IX k tomuto dokumentu.
22. Příloha 38 se mění v souladu s přílohou X tohoto nařízení.
23. Příloha 87 se mění v souladu s přílohou XI tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 1996.