NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 262/2009
ze dne 30. března 2009,
kterým se stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S pro jednotné evropské nebe
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Režim S (Select - volba) je kooperativní metoda pro získávání přehledu o řízení letového provozu. Umožňuje selektivní dotazování letadel a získávání dat odvozených za letu, s jejichž pomocí lze vyvinout nové funkce řízení letového provozu. Návrh systémů podporujících adresování jednotlivých letadel pomocí režimu S (dále jen „dotazovače režimu S“) vyžaduje užívání dotazovacích kódů režimu S pro detekci letadel vybavených odpovídačem režimu S a přehled o jejich provozu.
(2)
Aby se zajistila bezpečnost systému přehledu o letovém provozu, je zásadní, aby se oblasti radarového pokrytí dvou dotazovačů režimu S, které používají stejný dotazovací kód, nepřekrývaly, kromě případů, kdy jsou seskupeny do klastru, nebo pokud jsou zavedena jiná vhodná provozní zmírnění.
(3)
Za účelem podpory nárůstu použití dotazovačů režimu S a řešení problému, který plyne z nedostatku dostupných dotazovacích kódů pro dotazování letadel, je nezbytné účinně koordinovat přidělování a užívání těchto dotazovacích kódů.
(4)
Eurocontrol (Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu) byla podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 549/2004 pověřena vytvořením požadavků na přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S (dále jen „dotazovací kódy“). Toto nařízení je založeno na výsledné zprávě o pověření ze dne 2. ledna 2008.
(5)
Původně byly z technických důvodů definovány a používány jako dotazovací kódy pouze identifikační kódy dotazovačů (dále jen „kódy II“ - interrogator identifier codes) 0 až 15. Vzhledem k předpokládanému počtu dotazovačů režimu S byla později přijata opatření, aby se umožnilo užívání dalších přehledových identifikačních kódů (dále jen „kódy SI“ - surveillance identifier codes) 1 až 63.
(6)
Užívání kódů SI normálně vyžaduje, aby všechny cíle režimu S v rámci pokrytí dotazovačů režimu S byly pro tento účel vybaveny; organizace Eurocontrol však vyvinula specifikace pro provoz kódů II/SI, jež umožní brzké užívání kódů SI dotazovači režimu S i v prostředí, kde by všechny cíle režimu S nebyly vybaveny pro využívání kódů SI; bylo by tedy zapotřebí, aby provozovatelé režimu S vyhověli tomuto provozu kódů II/SI.
(7)
Byla zřízena centralizovaná služba přidělování dotazovacích kódů poskytovaná pomocí systému přidělování dotazovacích kódů pod dohledem organizace Eurocontrol. Od členských států by mělo být vyžadováno, aby přijaly nezbytná opatření pro zajištění, že systém přidělování dotazovacích kódů poskytne informace podporující soulad klíčových položek přidělování dotazovacích kódů; tyto klíčové položky by měly být jednoznačně identifikovány.
(8)
Měly by být definovány společné postupy pro zajištění, aby klíčové prvky přidělování dotazovacích kódů byly řádně prováděny. Tyto postupy by měly vzít v úvahu příslušné předpisy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (dále jen „ICAO“ - International Civil Aviation Organisation).
(9)
Provozovatelé režimu S a poskytovatelé letových provozních služeb by měli přijmout vhodná opatření pro detekci a zmírňování účinku možných konfliktů mezi dotazovacími kódy.
(10)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(11)
Omezený počet dotazovacích kódů je vyhrazen pro výlučné užívání a řízení vojenskými subjekty, včetně mezivládních organizací, zejména Organizací Severoatlantické smlouvy. Dotazovače režimu S používající tyto kódy tedy nemusí podléhat postupu koordinovaného přidělování; od členských států by se však mělo vyžadovat, aby přijaly nezbytná opatření pro zajištění, že užívání těchto dotazovacích kódů nemá škodlivý dopad na bezpečnost všeobecného letového provozu.
(12)
Dotazovací kód 0 je ICAO vyhrazen pro provoz bez přiděleného kódu. Dotazovače režimu S, které používají dotazovací kód 0, nemusí podle norem a doporučených postupů ICAO podléhat postupu koordinovaného přidělování.
(13)
Kód II 14 je vyhrazen pro společné užívání zkušebními systémy. Detekci cílů režimu S nelze zaručit, když několik zkušebních systémů pracuje současně. Provozovatelé zkušebních systémů režimu S, kteří potřebují dočasně provádět zkoušky, jež vyžadují bezkonfliktní situaci, by tedy měli zajistit řádnou dvoustrannou koordinaci s ostatními provozovateli zkušebních systémů režimu S.
(14)
Centralizovaná služba přidělování dotazovacích kódů by měla členským státům a provozovatelům režimu S zpřístupnit plán přidělování dotazovacích kódů zajišťující bezpečné a účinné užívání dotazovacích kódů a aktualizovat jej dle potřeby. Plán přidělování by měl být schválen členskými státy, jichž se týká jeho obsah.
(15)
Měl by být definován mechanismus pro řešení situací, kdy nelze včas získat schválení plánu přidělování dotazovacích kódů.
(16)
V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat, aby zajistily, že dotčené strany provedou posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. K harmonizovanému zavádění těchto postupů do systémů, jichž se toto nařízení týká, je zapotřebí, aby byly zjištěny zvláštní požadavky na bezpečnost pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.
(17)
Podle čl. 3 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat konkrétní postupy při posuzování shody, které se mají použít pro posuzování shody nebo vhodnosti k používání složek, jakož i k ověřování systémů.
(18)
Úroveň vyspělosti trhu pro složky, na které se vztahuje toto nařízení, je taková, že jejich shoda nebo vhodnost pro použití může být uspokojivě posouzena prostřednictvím vnitřní výrobní kontroly pomocí postupů založených na modulu A stanoveném v příloze rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (3).
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S (dále jen „dotazovací kódy“) za účelem bezpečného a účinného fungování přehledu o letovém provozu a civilně-vojenské koordinace.
2. Toto nařízení se vztahuje na způsobilé dotazovače režimu S a související systémy přehledu o provozu, jejich složky a s nimi spojené postupy, když podporují koordinované přidělování nebo užívání způsobilých dotazovacích kódů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„dotazovačem režimu S“ se rozumí systém, který se skládá z antény a elektroniky, podporující adresování jednotlivých letadel pomocí režimu „Select“ (volba), známého jako režim S;
2)
„dotazovacím kódem“ se rozumí buď identifikační kód dotazovače nebo přehledový identifikační kód, který se používá pro vícemístné blokování a případně pro komunikační protokoly;
3)
„identifikačním kódem dotazovače“ (dále jen „kódem II“) se rozumí dotazovací kód režimu S s hodnotou v rozsahu od 0 do 15, který lze použít jak pro protokoly vícemístného blokování, tak pro komunikační protokoly;
4)
„přehledovým identifikačním kódem“ (dále jen kódem SI) se rozumí dotazovací kód režimu S s hodnotou v rozsahu od 1 do 63, který lze použít pro protokoly vícemístného blokování, ale nikoli pro vícemístné komunikační protokoly;
5)
„vícemístným blokováním“ se rozumí protokol, který umožňuje pořizování a blokování cílů režimu S pomocí několika dotazovačů režimu S, jež mají překrývající se pokrytí;
6)
„vícemístnými komunikačními protokoly“ se rozumí protokoly, které se používají ke koordinaci řízení komunikací prováděných ve více než jedné transakci v oblastech překrývajícího se pokrytí dotazovači režimu S;
7)
„cíli režimu S“ se rozumí platforma opatřená odpovídačem režimu S;
8)
„blokováním“ se rozumí protokol, který umožňuje potlačení odpovědí na všechna volání režimu S z již pořízených cílů režimu S;
9)
„provozovatelem režimu S“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik, který provozuje dotazovač režimu S nebo nabízí jeho provozování, včetně:
a)
poskytovatelů služeb letové navigace;
b)
výrobců dotazovačů režimu S;
c)
provozovatelů letišť;
d)
výzkumných zařízení;
e)
jakéhokoli jiného subjektu oprávněného provozovat dotazovač režimu S;
10)
„přidělením dotazovacího kódu“ se rozumí definice hodnot nejméně všech klíčových položek přidělení dotazovacího kódu, jak jsou uvedeny v příloze II části B;
11)
„systémem přidělování dotazovacího kódu“ se rozumí systém v rámci sítě evropského řízení letového provozu a s ním spojené postupy, s jejichž pomocí členské státy poskytují provozovatelům režimu S centralizovanou službu přidělování dotazovacích kódů (dále jen „služba přidělování dotazovacích kódů“), která se zabývá zpracováním žádostí o dotazovací kódy a distribucí návrhu plánu přidělování dotazovacích kódů;
12)
„žádostí o dotazovací kód“ se rozumí žádost provozovatele režimu S o přidělení dotazovacího kódu;
13)
„návrhem plánu přidělování dotazovacích kódů“ se rozumí návrh úplného souboru přidělení dotazovacích kódů předložený službou přidělování dotazovacích kódů ke schválení členským státům;
14)
„plánem přidělování dotazovacích kódů“ se rozumí posledně schválený úplný soubor přidělení dotazovacích kódů;
15)
„způsobilým dotazovačem režimu S“ se rozumí dotazovač režimu S, pro který je splněna nejméně jedna z následujících podmínek:
a)
dotazovač se pro pořizování cílů režimu S spoléhá alespoň částečně na režim S dotazů a odpovědí na všechna volání nebo
b)
dotazovač blokuje pořízené cíle režimu S v odpovědi na všechny dotazy volání režimu S, a to trvale nebo přerušovaně, v celém svém pokrytí nebo v jeho části, nebo
c)
dotazovač používá vícemístné komunikační protokoly pro aplikace datového spoje;
16)
„způsobilým dotazovacím kódem“ se rozumí kterýkoli kód z množiny kódů II a SI s výjimkou:
a)
kódu II 0;
b)
dotazovacích kódů vyhrazených pro vojenské subjekty včetně mezivládních organizací, zejména pro řízení a přidělování v rámci Organizace Severoatlantické smlouvy;
17)
„všemi dotazy volání režimu S“ se rozumí zprávy, které obvykle používají dotazovače režimu S k pořízení cílů režimu S, které vstoupí do jejich oblasti pokrytí;
18)
„provozním dotazovacím kódem“ se rozumí kterýkoli způsobilý dotazovací kód kromě kódu II 14;
19)
„příslušným členským státem“ se rozumí:
a)
v případě poskytovatele letových navigačních služeb členský stát, jenž dotyčnému poskytovateli vydal osvědčení v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2096/2005 (4);
b)
v jiných případech členský stát, v rámci jehož oblasti působnosti provozovatel režimu S provozuje nebo má v úmyslu provozovat způsobilý dotazovač režimu S;
20)
„konfliktem dotazovacích kódů“ se rozumí nekoordinovaný překryv pokrytí dvou nebo více dotazovačů režimu S pracujících se stejným dotazovacím kódem, který potenciálně vede k tomu, že letadlo zůstane nezjištěno nejméně jedním z dotazovačů režimu S;
21)
„sledováním konfliktu dotazovacích kódů“ se rozumí zavedení technických nebo procedurálních prostředků pro určení účinků konfliktů dotazovacích kódů s jinými dotazovači režimu S na údaje přehledu o provozu poskytované jeho vlastními dotazovači režimu S, které uskuteční provozovatel režimu S;
22)
„prováděcí posloupností“ se rozumí časově omezená posloupnost provádění přidělování dotazovacích kódů, kterou musí provozovatelé režimu S dodržet, aby se vyhnuli přechodným konfliktům dotazovacích kódů;
23)
„odpovídajícím kódem II“ se rozumí kód II dekódovaný odpovídačem režimu S, který nepodporuje kódy SI, ve všech dotazech volání režimu S, jež obsahují kód SI, který je dotyčným odpovídačem použit k zakódování všech odpovědí na volání;
24)
„mapou blokování“ se rozumí konfigurační soubor dotazovače režimu S, který definuje, kde a jak má být uplatněno blokování cílů režimu S.
Článek 3
Požadavky na interoperabilitu a výkonnost
Provozovatelé režimu S zajistí, aby elektronický prvek radarové hlavy jejich dotazovačů režimu S, které používají provozní dotazovací kód:
1)
podporoval užívání kódů SI a II v souladu s předpisy Mezinárodní organizace civilního letectví stanovenými v příloze I bodě 1;
2)
podporoval užívání provozu kódů II/SI v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
Článek 4
Související postupy pro provozovatele režimu S
1. Provozovatelé režimu S provozují způsobilé dotazovače režimu S, které používají způsobilý dotazovací kód, pouze pokud obdrželi přidělení dotazovacího kódu pro tento účel od příslušného členského státu.
2. Provozovatelé režimu S, kteří provozují nebo mají v úmyslu provozovat způsobilý dotazovač režimu S, pro který nebylo poskytnuto přidělení dotazovacího kódu, podají žádost o dotazovací kód příslušnému členskému státu v souladu s požadavky stanovenými v příloze II části A.
3. Provozovatelé režimu S dodržují klíčové položky přidělení dotazovacích kódů, které obdrží, jak jsou uvedeny v příloze II části B.
4. Provozovatelé režimu S informují příslušný členský stát nejméně každých šest měsíců o jakýchkoli změnách plánování instalace nebo provozního stavu způsobilých dotazovačů režimu S ohledně jakýchkoli klíčových položek přidělení dotazovacích kódů uvedených v příloze II části B.
5. Provozovatelé režimu S zajistí, aby každý z jejich dotazovačů režimu S používal výhradně svůj přidělený dotazovací kód.
Článek 5
Související postupy pro členské státy
1. Členské státy zkontrolují platnost žádostí o dotazovací kódy, které obdrží od provozovatelů režimu S, dříve než je zpřístupní ke koordinaci pomocí systému přidělování dotazovacích kódů. Kontrola platnosti zahrne klíčové položky uvedené v příloze II části A.
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby zajistily, že systém přidělování dotazovacích kódů:
a)
zkontroluje žádosti o dotazovací kódy z hlediska souladu s dohodami, které se týkají formátu a údajů;
b)
zkontroluje žádosti o dotazovací kódy z hlediska úplnosti, přesnosti a včasnosti;
c)
během maximálně šesti kalendářních měsíců od podání žádosti:
i)
provede simulace aktualizace plánu přidělování dotazovacích kódů na základě projednávaných žádostí,
ii)
připraví navrženou aktualizaci plánu přidělování dotazovacích kódů ke schválení členskými státy, jichž se týká,
iii)
zajistí, aby navržená aktualizace plánu přidělování dotazovacích kódů splňovala v nejvyšší možné míře provozní požadavky žádostí o dotazovací kódy, jak je popsáno klíčovými položkami písm. g), h) a i) uvedenými v příloze II části A,
iv)
aktualizuje plán přidělování dotazovacích kódů a sdělí jej členským státům okamžitě po jeho schválení, aniž jsou tím dotčeny vnitrostátní postupy komunikace informací o dotazovačích režimu S provozovaných vojenským sektorem.
3. Změny plánu přidělování dotazovacích kódů podléhají schválení všech členských států dotčených aktualizací plánu.
4. V případě nesouhlasu se změnami uvedenými v odstavci 3 tohoto článku předloží dotyčné členské státy záležitost k jednání Komisi. Komise bude jednat v souladu s postupem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
5. Členské státy uvedené v odstavci 3 zajistí, aby jejich schválení plánu přidělování dotazovacích kódů bylo prostřednictvím systému přidělování dotazovacích kódů sděleno ostatním členským státům.
6. Členské státy uvedené v odstavci 3 zajistí, aby změny přidělení dotazovacích kódů plynoucí z aktualizace plánu přidělování dotazovacích kódů byly sděleny příslušným provozovatelům režimu S v jejich pravomoci do 14 kalendářních dní po přijetí aktualizovaného plánu přidělování.
7. Členské státy zpřístupní ostatním členským státům nejméně jednou za každých šest měsíců pomocí systému přidělování dotazovacích kódů aktuální záznam o přidělování a užívání dotazovacího kódu způsobilými dotazovači režimu S v rámci jejich oblasti působnosti.
8. Pokud existuje překrytí mezi pokrytím dotazovače režimu S umístěného v oblasti působnosti členského státu a pokrytím dotazovače režimu S umístěného v oblasti působnosti třetí země, dotyčný členský stát:
a)
zajistí, aby třetí země byla informována o bezpečnostních požadavcích souvisejících s přidělováním a užíváním dotazovacích kódů;
b)
přijme nezbytná opatření pro koordinaci užívání dotazovacích kódů s třetí zemí.
Článek 6
Související postupy pro poskytovatele letových provozních služeb
Poskytovatelé letových provozních služeb neužívají údaje z dotazovačů režimu S pracujících v působnosti třetí země, pokud nebylo koordinováno přidělování dotazovacích kódů.
Článek 7
Požadavky na řešení konfliktů
1. Poskytovatelé letových provozních služeb posoudí možný dopad konfliktů dotazovacích kódů na letové provozní služby a odpovídající potenciální ztrátu údajů přehledu o provozu cílů režimu S z postižených dotazovačů režimu S s přihlédnutím k jejich provozním požadavkům a dostupné redundanci.
2. Pokud nebyla potenciální ztráta údajů přehledu o provozu cílů režimu S posouzena jako ztráta bez dopadu na bezpečnost, provozovatelé režimu S:
a)
zavedou prostředky sledování pro detekci konfliktů dotazovacích kódů způsobených jinými dotazovači režimu S ovlivňujícími způsobilé dotazovače režimu S, které provozují na kterémkoli provozním dotazovacím kódu;
b)
zajistí, aby detekce konfliktů dotazovacích kódů poskytovaná zavedenými prostředky sledování byla dosažena včas a v rozsahu, který uspokojí jejich bezpečnostní požadavky;
c)
určí a dle potřeby provádějí nouzový režim provozu pro zmírnění možných nebezpečí konfliktů dotazovacích kódů na kterémkoli provozním kódu určeném v posouzení uvedeném v odstavci 1;
d)
zajistí, aby prováděný nouzový režim provozu nevytvářel žádný konflikt dotazovacích kódů s jinými dotazovači režimu S uvedenými v plánu přidělování dotazovacích kódů.
3. Provozovatelé režimu S ohlásí jakýkoli zjištěný konflikt dotazovače týkající se způsobilého dotazovače režimu S, který provozují na kterémkoli provozním dotazovacím kódu, příslušnému členskému státu a zpřístupní pomocí systému přidělování dotazovacích kódů související informace ostatním provozovatelům režimu S.
Článek 8
Koordinace civilního a vojenského sektoru
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, aby vojenské jednotky provozující způsobilé dotazovače režimu S na jakémkoli jiném dotazovacím kódu než na kódu II 0 a jiných kódech vyhrazených pro vojenské řízení dodržovaly články 3 až 7 a 12.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, aby vojenské jednotky provozující dotazovače režimu S na kódu II 0 nebo jiných dotazovacích kódech vyhrazených pro vojenské řízení monitorovaly výhradní užívání těchto dotazovacích kódů, aby tak zabránily nekoordinovanému užívání kteréhokoli způsobilého dotazovacího kódu.
3. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, aby přidělování a užívání dotazovacích kódů pro vojenské jednotky nemělo škodlivý dopad na bezpečnost všeobecného letového provozu.
Článek 9
Bezpečnostní požadavky
1. Provozovatelé režimu S zajistí, aby potenciální nebezpečí konfliktů dotazovacích kódů zasahující jejich dotazovače režimu S byla řádně posouzena a zmírněna.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zajistit, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 1 odst. 2 nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí, posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
3. Pro účely posouzení bezpečnosti stanoveného v odstavci 2 se též zvažují požadavky stanovené v článcích 4 až 8 a 12 jako minimální požadavky na bezpečnost.
Článek 10
Posuzování shody
Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení ve Společenství shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV části A tohoto nařízení.
Článek 11
Ověření systémů
1. Poskytovatelé služeb letové navigace, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze V, provedou ověření systémů uvedených v čl. 1 odst. 2 v souladu s požadavky stanovenými v příloze VI části A.
2. Poskytovatelé služeb letové navigace, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky uvedené v příloze V, pověří ověřením systémů uvedených v čl. 1 odst. 2 oznámený subjekt. Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v příloze VI části B.
Článek 12
Dodatečné požadavky
1. Provozovatelé režimu S zajistí, aby jejich pracovníci odpovědní za provádění přidělování dotazovacích kódů byli řádně seznámeni s příslušnými ustanoveními tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
2. Provozovatelé režimu S:
a)
vypracují a aktualizují provozní příručky pro režim S, které zahrnují nezbytné pokyny a informace, aby umožnili svým pracovníkům odpovědným za přidělování dotazovacích kódů uplatňovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a udržovány aktuální a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy vyžadované pro provádění přidělování dotazovacích kódů byly v souladu s příslušnými ustanoveními stanovenými v tomto nařízení.
3. Členské státy přijmou potřebná opatření a zajistí, aby pracovníci provozující službu přidělování dotazovacích kódů byli řádně informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
4. Členské státy přijmou potřebná opatření, aby zajistily, že centralizovaná služba přidělování dotazovacích kódů:
a)
vypracuje a aktualizuje provozní příručky obsahující potřebné pokyny a informace, aby umožnila svým pracovníkům uplatňovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly přístupné a aktuální a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s příslušnými ustanoveními uvedenými v tomto nařízení.
Článek 13
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3 se použije ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. března 2009.