Nařízení Komise (EHS) č. 1767/68
ze dne 6. listopadu 1968
o režimu minimálních cen pro vývoz květinových cibulí a hlíz do třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 234/68 ze dne 27. února 1968 o zřízení společné organizace trhu s živými rostlinami a květinářskými produkty [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že je nutné včas stanovit vývozní ceny, aby profesionální pěstitelé mohli učinit vhodná opatření; že při stanovení těchto cen by mělo být přihlédnuto k opatřením přijatým členskými státy v předchozích letech na podporu vývozu; že by kromě toho mělo být přihlédnuto k cenám na mezinárodních trzích;
vzhledem k tomu, že za účelem stanovení minimálních cen pro vývoz do třetích zemí musí členské státy dodat nezbytné podrobnosti o druzích, odrůdách a velikostech; že je vhodné podle vyvezených množství prověřit, zda tyto informace odpovídají skutečnosti;
vzhledem k tomu, že k zajištění řádného chodu režimu minimálních cen je třeba stanovit pravidla pro jeho provádění a dohled;
vzhledem k tomu, že toto nařízení má pokusný charakter, mělo by být použitelné pouze do 31. května 1971, aby bylo možno využít nabytých zkušeností při přípravě nového nařízení;
vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Minimální vývozní ceny podle článku 7 nařízení (EHS) č. 234/68 se stanoví každý rok nejpozději do 31. října, kromě cen begónií, sinningií, mečíků, jiřin a lilií, které musí být stanoveny nejpozději do 31. prosince. Tyto ceny platí pro produkty sklizené v roce následujícím po stanovení cen. Mohou se lišit pro jednotlivé produkty podle země určení a podmínek produkce a uvádění na trh na jedné straně a podle velikostí a ostatních vlastností na straně druhé, a jsou stanoveny se zvláštním ohledem na:
- minimální vývozní ceny, které mohly členské státy uplatnit během tří let před rokem, v němž byly stanoveny minimální ceny,
- cenové trendy na mezinárodních trzích během tří let před rokem, v němž byly stanoveny minimální ceny,
- potřebu udržet stabilní výši vývozních cen a zamezit poruchám na světovém trhu.
2. Minimální ceny se stanoví na úrovni cen ze skladu/od vývozce. Nezahrnují náklady na balení a pojištění, ani jakékoli dodatečné náklady.
3. Každý členský stát sdělí Komisi a ostatním členským státům, každý rok do 1. prosince pro begónie, sinningnie, mečíky, jiřiny a lilie a každý rok do 15. října pro ostatní produkty, které podléhají režimu minimálních vývozních cen, následující údaje:
- veškeré informace nezbytné pro zhodnocení vývoje cen na mezinárodních trzích a pro stanovení minimálních cen,
- množství vyvezená do třetích zemí.
Článek 2
1. Nabízet k prodeji, prodávat nebo dodávat za účelem vývozu do třetích zemí jakýkoli produkt zahrnutý v režimu minimálních vývozních cen za cenu nižší, než je minimální cena platná pro daný produkt, je s výhradou ustanovení odstavce 4 zakázáno.
2. Pokud nebyla pro určitou velikost daného produktu stanovena minimální cena, platí pro tuto velikost nejnižší minimální vývozní cena stanovená pro daný produkt.
3. Pokud se prodej uskuteční za cenu stanovenou později než je cena ze skladu/od vývozce, stanoví se tato cena v takové výši, aby částka. kterou prodávající utrží po odečtení nákladů na balení, pojištění a dopravu a veškerých dodatečných nákladů nebyla nižší než minimální cena.
4. Minimální cena stanovená pro jednotlivé produkty může být v případě platby v hotovosti snížena o nejvýše 2 %.
5. Průvodní faktury vyvážených produktů musí uvádět zejména:
- cenu a velikost produktů,
- náklady na balení a pojištění a veškeré dodatečné náklady.
Článek 3
Dohled nad prováděním režimu minimálních vývozních cen spadá do působnosti orgánů určených jednotlivými členskými státy. Každý členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi, nejpozději do jednoho měsíce po vstupu tohoto nařízení v platnost, název a adresu orgánu odpovědného za tento dohled.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Použije se do dne 31. května 1971.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. listopadu 1968.