Nařízení Rady (EHS) č. 3330/91
ze dne 7. listopadu 1991
o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že dokončení vnitřního trhu vyžaduje odstranění materiálních překážek mezi členskými státy; že uspokojivou úroveň informací o obchodu se zbožím mezi členskými státy je tedy nutné dosáhnout pouze s pomocí metod, které v žádném případě nezahrnují kontroly na hranicích uvnitř Společenství, a to ani nepřímé;
vzhledem k tomu, že analýza situace, v níž se Společenství a členské státy ocitnou po roce 1992, ukazuje, že v oblasti informací o obchodu se zbožím mezi členskými státy bude i nadále existovat mnoho specifických potřeb;
vzhledem k tomu, že tyto potřeby nemají makroekonomický charakter, na rozdíl od potřeb, které se například týkají národních účtů nebo platební bilance, a mnohé nelze uspokojit pouze prostřednictvím vysoce agregovaných údajů; že takové záležitosti, jako je obchodní politika, odvětvové analýzy, pravidla hospodářské soutěže, správa a řízení zemědělství a rybolovu, regionální rozvoj, prognózy v oblasti energetiky a organizace dopravy, musí být naopak založeny na statistických podkladech, poskytujících nejaktuálnější, nejpřesnější a nejpodrobnější obraz vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že jsou to právě informace o obchodu se zbožím mezi členskými státy, které přispějí k vyhodnocení vývoje vnitřního trhu, a tím urychlí jeho dokončení a jeho konsolidaci na racionálním základě; že takové informace se mohou stát jedním z nástrojů vyhodnocení vývoje v oblasti hospodářské a sociální soudržnosti;
vzhledem k tomu, že až do konce roku 1992 budou statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy využívat formality, dokumentaci a kontroly, které pro své vlastní potřeby nebo pro potřeby jiných správních orgánů celní orgány předepisují odesilatelům a příjemcům zboží přepravovaného mezi členskými státy, které však odpadnou s odstraněním fyzických hranic a daňových překážek;
vzhledem k tomu, že potom bude nezbytné sbírat údaje, potřebné pro statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy, přímo u odesilatelů a příjemců, a přitom používat metody a techniky, které zajistí úplnost, spolehlivost a aktuálnost údajů, aniž by se zvýšilo zatížení zúčastněných stran, zejména malých a středních podniků, v poměru k výsledkům, které mohou uživatelé uvedených statistik rozumně očekávat;
vzhledem k tomu, že na všechny statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy se napříště musí vztahovat příslušné právní předpisy, včetně takových statistik, které Společenství před rokem 1993 neharmonizovalo nebo nestanovilo jako povinné;
vzhledem k tomu, že statistiky obchodu se zbožím jsou odvozeny od pohybu daného zboží; že mohou obsahovat údaje o dopravě, které mohou být sbírány souběžně s údaji specifickými pro jednotlivé druhy statistik, čímž se sníží celkové statistické zatížení;
vzhledem k tomu, že soukromé osoby získají z vnitřního trhu zjevné výhody; že je nezbytné zajistit, aby tyto výhody nebyly v jejich očích zastíněny zpravodajskou povinností; že plnění této zpravodajské povinnosti by nepochybně způsobilo zatížení, které by soukromé osoby pokládaly přinejmenším za nevyhovující, přičemž by plnění zpravodajské povinnosti nebylo možné kontrolovat bez přijetí nadměrně zatěžujících opatření; že je tedy rozumné, aby soukromé osoby neměly u těchto informací zpravodajskou povinnost, s výjimkou vhodných pravidelných zjišťování;
vzhledem k tomu, že nový systém sběru informací, který má být zaveden, se má použít u všech statistik týkajících se obchodu se zbožím mezi členskými státy; že je tedy třeba jej nejprve definovat ve všeobecném kontextu, zahrnujícím nové metody, týkající se zejména pole působnosti, zpravodajských jednotek a přenosu dat;
vzhledem k tomu, že základní myšlenka systému spočívá v použití administrativních sítí, které jsou s ním spojeny, zejména sítě správců daně z přidané hodnoty (DPH) tak, aby statistické služby byly zabezpečeny s minimálním stupněm nepřímého ověřování a aby tak bylo minimalizováno zatížení daňových poplatníků; že je však nezbytné vyhnout se nejasnostem, vznikajícím u zpravodajských jednotek, pokud jde o jejich statistické a daňové povinnosti;
vzhledem k tomu, že je naprosto nutné využít ve všech členských státech existující zdroje pro vypracování základní dokumentace týkající se odesilatelů a příjemců zboží, které je předmětem statistik obchodu mezi členskými státy, aby se tak při přípravě statistik za rok 1992 identifikovaly hlavní zúčastněné strany a aby se s jejich pomocí vyvinuly moderní metody přenosu dat;
vzhledem k tomu, že pouze při praktickém provádění se zjistí mezery nebo nedostatky nového systému sběru informací; že zlepšení a zjednodušení je třeba zavádět v přiměřených lhůtách, aby nedostatky neměly negativní vliv na obchod se zbožím mezi členskými státy;
vzhledem k tomu, že statistika obchodu mezi členskými státy musí být ze zřejmých důvodů významnosti a kontinuity postavena na první místo mezi statistikami obchodu se zbožím mezi členskými státy; že však je u těchto statistik nezbytné provádět podstatné změny, aby byly vzaty v úvahu nové podmínky na vnitřním trhu po roce 1992; že bude nezbytné přezkoumat mimo jiné vymezení obsahu statistik, klasifikaci zboží, která se jich týká, a seznam údajů, které je nutno sbírat za účelem sestavení těchto statistik; že je žádoucí, aby byl neprodleně přijata zásada, podle které budou fungovat statistické prahy, aby bylo možno předejít situaci, kdy by malé a střední podniky měly výdaje, které by byly neúměrně velké v porovnání s jejich režijními náklady;
vzhledem k tomu, že Komisi by měl být nápomocen výbor, aby se zajistila pravidelná spolupráce členských států, zejména při řešení problémů, které by mohly vzniknout po zavedení početných inovací v rámci nového systému sběru informací, pokud jde o informace o obchodu se zbožím mezi členskými státy;
vzhledem k tomu, že relevantní právní předpisy Společenství musí být systematicky doplňovány ustanoveními, přijatými buď Radou, nebo Komisí;
vzhledem k tomu, že některá z ustanovení tohoto nařízení musí vstoupit v platnost neprodleně, aby se Společenství a členské státy mohly připravit na praktické dopady, které toto nařízení bude mít po 1. lednu 1993;
vzhledem k tomu, že jedním z takových dopadů je nutnost zrušit nařízení Rady (EHS) č. 2954/85 ze dne 22. října 1985, kterým se stanoví některá opatření pro standardizaci a zjednodušení statistiky obchodu mezi členskými státy [4], a že nařízení Rady (EHS) č. 1736/75 ze dne 24. června 1975 o statistice zahraničního obchodu Společenství a statistice obchodu mezi členskými státy [5], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1629/88 [6], již u statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy není možné používat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Během přechodného období, které začne dne 1. ledna 1993 a skončí dnem přechodu na jednotný systém zdaňování v členském státě původu, a v souladu s pravidly stanovenými tímto nařízením Společenství a členské státy sestaví statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení a aniž jsou dotčena jednotlivá ustanovení se rozumí:
a) "obchodem se zbožím mezi členskými státy" jakýkoli pohyb zboží z jednoho členského státu do druhého;
b) "zbožím" jakýkoli movitý majetek, včetně elektrického proudu;
c) "zbožím Společenství" zboží, které:
- je zcela získáno na celním území Společenství, bez přidání zboží ze třetích zemí nebo z území, která nejsou součástí celního území Společenství,
- je ze zemí nebo území netvořících součást celního území Společenství a nachází se v členském státě ve volném oběhu, nebo
- bylo získáno nebo vyrobeno na celním území Společenství ze zboží uvedeného výslovně ve druhé odrážce nebo ze zboží uvedeného v první a druhé odrážce;
d) "zbožím, které není zbožím Společenství", zboží jiné než uvedené v písmenu c). Aniž jsou dotčeny smlouvy uzavřené s třetími státy pro provádění tranzitních pravidel Společenství se "zbožím, které není zbožím Společenství" rozumí také zboží, které opět vstoupilo na celní území Společenství po vývozu z tohoto území, i když splňuje podmínky uvedené v bodě c);
e) "členským státem" jeho statistické území, je-li tento termín použit v geografickém smyslu;
f) "statistickým územím členského státu" území, které tento členský stát zabírá ve statistickém území Společenství ve smyslu článku 3 nařízení (EHS) č. 1736/75;
g) "zbožím ve volném oběhu na vnitřním trhu Společenství" zboží, které má v souladu se směrnicí 77/388/(EHS) [7] povolení přecházet z jednoho členského státu do druhého bez předběžných formalit nebo formalit spojených s překračováním vnitřních hranic, a
h) "soukromou osobou" každá fyzická osoba, která není ve spojení s pohybem zboží povinna platit DPH.
Článek 3
1. Veškeré zboží přecházejícího z jednoho členského státu do druhého je předmětem statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy.
Vedle zboží, které se pohybuje uvnitř statistického území Společenství, se za zboží přecházející z jednoho členského státu do druhého považuje také zboží, které v důsledku takového pohybu překročí vnější hranici Společenství, bez ohledu na to, vstoupí-li následně na území třetího státu, nebo ne.
2. Odstavec 1 platí jak pro zboží, které není zbožím Společenství, tak pro zboží Společenství, bez ohledu na to, je-li zboží předmětem obchodní transakce.
Článek 4
1. Pokud jde o zboží uvedené v článku 3:
a) se vypracuje statistika tranzitu u zboží, které je přepravováno přes členský stát bez přeložení nebo s přeložením, aniž by tam bylo uskladněno z důvodů jiných než spojených s přepravou;
b) se vypracuje statistika skladování u zboží, na které odkazuje čl. 2 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1736/75, jakož i zboží vstupujícího do skladovacího zařízení nebo opouštějícího takové skladovací zařízení, stanovené Komisí podle článku 30 tohoto nařízení;
c) se vypracuje statistika obchodu mezi členskými státy u zboží, které nesplňuje podmínky písmen a) a b) nebo které některou z podmínek splňuje, avšak je výslovně vymezeno tímto nařízením, nebo Komisí podle článku 30;
d) Rada na návrh Komise určí zboží, které je předmětem ostatních statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy.
2. Aniž jsou dotčeny předpisy Společenství o statistickém vykazování přepravy zboží, údaje o pohybu zboží, které je předmětem statistik uvedených v odstavci 1, se v případě nutnosti zahrnou do seznamu údajů pro jednotlivé statistiky za podmínek stanovených tímto nařízením, nebo Komisí podle článku 30.
Článek 5
Aniž je dotčen článek 15, jsou soukromé osoby osvobozeny od zpravodajské povinnosti, pokud jde o přípravu statistik uvedených v článku 4.
Toto osvobození se použije také u zpravodajské jednotky, která se jako plátce DPH v členském státě, ve kterém má zpravodajskou povinnost, kvalifikuje pro jeden ze zvláštních režimů stanovených v článcích 24 a 25 směrnice 77/388/EHS. Toto ustanovení platí obdobně pro institucionální subjekty, které nejsou plátci DPH a subjekty osvobozené od DPH, které nejsou povinny odevzdávat daňové přiznání podle čl. 28 odst. 7 výše uvedené směrnice.
KAPITOLA II
Stálý systém statistického zjišťování
Intrastat
Článek 6
Za účelem vypracovávání statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy se zřizuje stálý systém statistického zjišťování (dále jen "systém Intrastat").
Článek 7
1. Systém Intrastat se v členských státech použije, pokud jsou tyto státy považovány za partnerské země při obchodu se zbožím mezi členskými státy podle odstavce 4.
2. Systém Intrastat se vztahuje na zboží uvedené v článku 3, které:
a) se nalézá ve volném oběhu na vnitřním trhu Společenství nebo
b) se může dostat do oběhu na vnitřní trh Společenství pouze po splnění formalit předepsaných právními předpisy Společenství o obchodu se zbožím a které je výslovně stanoveno buď v tomto nařízení, nebo Komisí podle článku 30.
3. Zjišťování údajů o zboží uvedeném v článku 3, na které se nevztahuje systém Intrastat, je upraveno Komisí podle článku 30 v rámci formalit uvedených v odst. 2 písm. b).
4. Systém Intrastat se vztahuje na:
a) statistiku obchodu mezi členskými státy podle článků 17 až 28;
b) statistiku tranzitu a statistiku skladování v souladu s opatřeními, které přijme Rada na návrh Komise podle článku 31.
5. Jestliže Rada nepřijme na návrh Komise opačné rozhodnutí, zejména podle článku 31, skončí po 31. prosinci 1992 použitelnost vnitrostátních ustanovení o statistikách uvedených v odstavci 4, pokud jde o sběr údajů.
Článek 8
Aniž je dotčen článek 5, má každá fyzická nebo právnická osoba, která se účastní obchodu se zbožím mezi členskými státy, zpravodajskou povinnost k systému Intrastat.
Ze subjektů s takovou zpravodajskou povinností se vhodnými zvláštními opatřeními určí konkrétní zpravodajská jednotka pro každou jednotlivou statistiku v rámci systému Intrastat.
Článek 9
1. Zpravodajská jednotka odpovědná za poskytování informací požadovaných systémem Intrastat může přenést zpravodajskou povinnost na třetí stranu, která je rezidentem členského státu; takové přenesení však v žádném případě nesnižuje odpovědnost dané jednotky.
Odpovědná zpravodajská jednotka dodá takové třetí straně všechny informace nezbytné ke splnění zpravodajské povinnosti.
2. Na základě výslovné žádosti správních orgánů odpovědných za vypracování statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy může být zpravodajská jednotka požádána, aby jim oznámila, že za určité období:
- byly dodány všechny informace, které jsou předmětem pravidelných hlášení uvedených v čl. 13 odst. 1, buď jednotkou samotnou, nebo třetí stranou,
- jednotka přenesla zpravodajskou povinnost požadovanou systémem Intrastat na třetí osobu, kterou jednotka identifikuje.
3. Odstavec 1 se nepoužije:
a) na případy, kdy se použije čl. 28 odst. 4;
b) na členské státy, ve kterých pravidelné hlášení uvedené v čl. 13 odst. 1 neliší od pravidelného hlášení požadovaného pro daňové účely, pokud platná daňová pravidla vztahující se k povinnosti podávat daňová prohlášení, brání přenesení povinnosti uvedené výše v odstavci 1.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3 stanoví Komise podle článku 30.
Článek 10
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby jejich orgány odpovědné za sestavování statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy měly k 1. lednu 1993 k dispozici registr hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
2. V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2792/86 [8] se za účelem provádění ustanovení odstavce 1 zřídí seznam odesilatelů v době odeslání a příjemců v době přijetí a v případě nutnosti deklarantů, kteří se účastní obchodu mezi členskými státy v období od 1. ledna 1991 do 31. prosince 1992.
3. Odstavec 2 se nepoužije v členských státech, které přijmou opatření nezbytná k tomu, aby zajistily, že jejich správce daně má k dispozici nejpozději 1. ledna 1993 registr,
a) který obsahuje plátce DPH, kteří v období 12 měsíců předcházejících tomuto datu obchodovali se zbožím mezi členskými státy jako odesilatelé v době odeslání a jako příjemci v době příjmu, a
b) ve kterém mají být uvedeny institucionální subjekty, které nejsou plátci DPH, a subjekty, které jsou osvobozeny od DPH a které od tohoto data uskutečňují své nákupy ve smyslu čl. 28 odst. 7 směrnice 77/388/EHS.
Vedle identifikačního čísla uvedeného v odstavci 6 předá v těchto členských státech výše uvedený správce daně statistickým orgánům uvedeným v odstavci 1 také informace obsažené v tomto registru, používaném k identifikaci těchto hospodářských subjektů uvnitř Společenství, a to při dodržení podmínek nezbytných pro provádění tohoto nařízení.
4. Podle článku 30 stanoví Komise vedle identifikačního čísla uvedeného v odstavci 6 minimální údaje, které mají být uváděny v registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
5. Na základě hlášení uvedených v čl. 13 odst. 1, seznamů uvedených v čl. 11 odst. 1, nebo na základě jiných administrativních zdrojů spravují a aktualizují příslušné orgány členských států od 1. ledna 1993 registr hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Podle článku 30 navrhne Komise v případě nutnosti další pravidla, týkající se správy a aktualizace registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství, která se použijí příslušnými orgány členských států.
6. Kromě výjimek, které příslušné statistické orgány zpravodajským jednotkám odůvodní, použijí statistické orgány ve svých vztazích s těmito stranami, zejména s ohledem na používání čl. 13 odst. 1, identifikační číslo přidělené těmto subjektům příslušným správcem daně.
Článek 11
1. Příslušní správci daně jednotlivých členských států dodají nejméně jednou za tři měsíce orgánům členských států, zodpovědným za sestavování statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy, seznamy plátců DPH, kteří vykázali, že během sledovaného období uskutečnili nákupy v jiných členských státech, nebo dodávky do jiných členských států.
2. Seznamy uvedené v odstavci 1 rovněž zahrnují:
a) plátce DPH, kteří vykázali, že v daném období provozovali obchod se zbožím mezi členskými státy, který musí být předmětem pravidelného daňového přiznání, i když takový obchod se zbožím nebyl výsledkem nákupů nebo dodávek;
b) institucionální subjekty, které nejsou plátci DPH, a subjekty, které jsou osvobozeny od DPH, které vykázaly, že ve stejném období provozovali obchod se zbožím mezi členskými státy, který musí být předmětem pravidelného daňového přiznání;
3. Seznam by měl vykazovat u každého subjektu hodnotu obchodu se zbožím mezi členskými státy, kterou hospodářský subjekt nahlásil ve svém pravidelném daňovém přiznání podle čl. 28 odst. 7 směrnice 77/388/EHS.
4. Za omezujících podmínek, které Komise stanoví podle článku 30, dodají příslušní správci daně jednotlivých členských států orgánům těchto států, odpovědným za sestavování statistik, a to z vlastního podnětu Komise nebo na žádost členského státu, veškeré informace, které by mohly zvýšit úroveň statistik a které plátci DPH běžně předkládají příslušným správcům daně za účelem splnění své daňové povinnosti.
Informace, které obdrží v souladu s prvním pododstavcem, jsou statistickými orgány spravovány ve vztahu k třetím stranám v souladu s pravidly používanými vůči nim správci daně.
5. Bez ohledu na správní uspořádání členského státu nemůže být zpravodajské jednotce nařizováno, aby zdůvodňovala dodávané informace vzhledem k údajům dodávaným příslušným správcům daně, s výjimkou situací vymezených v odstavcích 1, 2 a 3 a podle ustanovení odstavce 4.
6. S ohledem na pravidelné hlášení, které musí pro daňové účely předkládat plátci DPH, zohlední příslušní správci daně ve svých vztazích s těmito stranami povinnosti, které mohou uložit subjektům se zpravodajskou povinností uloženou systémem Intrastat.
7. Pro účely provádění odstavců 4 a 6 se plátci DPH rozumí také institucionální subjekty, které nejsou plátci DPH a subjekty od této povinnosti osvobozené, jež uskutečňují nákupy ve smyslu čl. 28 odst. 7 směrnice 77/388 EHS.
8. Správní pomoc mezi národními orgány v jednotlivých členských státech odpovědnými za sestavování statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy je v případě nutnosti řízena Komisí podle článku 30.
Článek 12
1. V souladu s článkem 30 zavede Komise pro každou jednotlivou statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy nosiče statistických informací požadované systémem Intrastat.
2. Za účelem zohlednění svého vlastního správního uspořádání mohou členské státy zavést jiné nosiče, než ty, které jsou uvedeny v odstavci 1, pokud zpravodajské jednotce umožní, aby si sama zvolila, který druh nosiče použije.
Členské státy, které využijí tuto možnost, toto sdělí Komisi.
3. Odstavec 1 a 2 se nepoužije:
a) v případech použití čl. 28 odst. 4;
b) v členských státech, ve kterých se pravidelné hlášení uvedené v čl. 13 odst. 1 neliší od pravidelných hlášení požadovaných pro daňové účely, a pokud platné daňové předpisy, týkající se zpravodajské povinnosti, takovému použití odporují.
Článek 13
1. Statistické informace požadované systémem Intrastat jsou předmětem pravidelných hlášení předávaných zpravodajskými jednotkami příslušným vnitrostátním orgánům ve lhůtách a za podmínek stanovených Komisí podle článku 30.
2. Komise v souladu s článkem 30 stanoví:
- sledované období pro každou jednotlivou statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy, pokud to není stanoveno tímto nařízením,
- způsoby předávání informací, zejména s ohledem na to, aby byl zpravodajským jednotkám umožněn přístup k regionálním statistickým sítím.
3. Pravidelná hlášení uvedená odstavci 1, nebo alespoň informace v nich obsažené, členské státy uchovají nejméně po dobu dvou let po uplynutí kalendářního roku sledovaného období, ke kterému se hlášení vztahují.
Článek 14
Zpravodajské jednotky neplnící svou zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení podléhají sankcím, které stanoví členské státy v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
Článek 15
V souladu s článkem 30 mohou být prováděna pravidelná zjišťování o obchodu se zbožím prováděném soukromými osobami mezi členskými státy, jakož i o pohybu zboží nebo o hospodářských subjektech uvnitř Společenství, které jsou osvobozeny od zjišťování na základě zjednodušujících opatření v rámci konkrétních ustanovení týkajících se různých statistik obchodu se zbožím.
Článek 16
Komise předloží včas Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování systému Intrastat jednotlivě za každou statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy, na kterou se vztahuje systém Intrastat, s ohledem na možnou změnu systému na konci přechodného období uvedeného v článku 1.
KAPITOLA III
Statistika obchodu mezi členskými státy
Článek 17
Statistika obchodu mezi členskými státy obsahuje jednak pohyb zboží opouštějícího členský stát odeslání, a jednak pohyb zboží vstupujícího do členského státu přijetí.
Článek 18
1. "Členským státem odeslání" se rozumí členský stát, v němž je zboží opouštějící tento stát předmětem odeslání.
"Odesláním" se rozumí zaslání zboží uvedeného v odstavci 2 na místo určení v jiném členském státě.
2. V daném členském státě může být předmětem odeslání toto zboží:
a) zboží Společenství, které se v tomto členském státě:
- nenachází v přímém nebo přerušeném tranzitu,
- nachází v přímém nebo přerušeném tranzitu, ale bylo propuštěno do volného oběhu poté, co vstoupilo do tohoto členského státu jako zboží, které není zbožím Společenství;
b) zboží, které není zbožím Společenství, které se nachází, je udržováno nebo je pořizováno v tomto členském státě v souladu s opatřeními celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo v režimu přepracování pod celním dohledem.
Článek 19
"Členským státem přijetí" se rozumí členský stát, ve kterém zboží vstupující na jeho území:
a) jako zboží Společenství se:
- nenachází v přímém nebo přerušeném tranzitu v tomto členském státě,
- nachází v přímém nebo přerušeném tranzitu v tomto členském státě, ale po splnění formalit pro vývoz ze statistického území Společenství tento stát opouští;
b) jako zboží, které není zbožím Společenství, uvedené v čl. 18 odst. 2 písm. b):
1. bylo propuštěno do volného oběhu;
2. podléhá celnímu režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo přepracování pod celním dohledem, nebo se opět stalo předmětem takového režimu.
Článek 20
S ohledem na sběr údajů požadovaných pro statistiku obchodu mezi členskými státy se ustanovení kapitoly II doplňují takto:
1. aniž je dotčen článek 34, se u zboží uvedeného v čl. 18 odst. 2 písm. a) a čl. 19 písm. a) použije systém Intrastat;
2. "partnerskými zeměmi při obchodu se zbožím mezi členskými státy" se ve smyslu čl. 7 odst. 1 rozumí členský stát odeslání a členský stát přijetí;
3. v rámci systému Intrastat se "členským státem odeslání" rozumí takový stát, ve kterém se na zboží odeslané z tohoto státu do jiného členského státu vztahuje čl. 18 odst. 2 písm. a) první odrážky; pokud se na takové zboží vztahuje čl. 28 odst. 7 směrnice 77/388/EHS, vztahuje se na něj i ustanovení druhé odrážky;
4. v rámci systému Intrastat se "členským státem přijetí" rozumí stát, ve kterém se na zboží vstupující z jiného členského státu vztahuje čl. 19 písm. a) první odrážky; pokud se na takové zboží vztahuje čl. 28 odst. 7 směrnice 77/388/EHS, vztahuje se na něj i ustanovení druhé odrážky;
5. "zpravodajskou jednotkou" podle článku 8 se rozumí fyzická anebo právnická osoba, která
a) je rezidentem členského státu odeslání a:
- uzavřela smlouvu, z níž vyplývá odeslání zboží, s výjimkou přepravních smluv nebo, není-li tomu tak,
- odesílá nebo zabezpečuje odesílání zboží nebo, není-li tomu tak,
- vlastní zboží, které je předmětem odeslání;
b) je rezidentem členského státu přijetí a:
- uzavřela smlouvu, z níž vyplývá přijetí zboží, s výjimkou přepravních smluv nebo, není-li tomu tak,
- přebírá zboží do vlastnictví nebo zabezpečuje převzetí zboží do vlastnictví nebo, není-li tomu tak,
- vlastní zboží, které je předmětem dodání;
6. Komise přijme ve stanovený čas opatření uvedená v čl. 7 odst. 3;
7. aniž je dotčen článek 33, se sledovaným obdobím uvedeným v čl. 13 odst. 2 první odrážce rozumí kalendářní měsíc, ve kterém začal popřípadě skončil pohyb zboží, na které se vztahuje zjišťování podle tohoto článku.
Článek 21
Na nosiči statistických informací předávaném příslušným orgánům:
- aniž je dotčen článek 34, se zboží označí tak, aby byla možná jednoduchá a přesná klasifikace do nejpodrobnějších příslušných položek platného znění kombinované nomenklatury,
- se u každého druhu zboží uvádí osmimístný číselný kód odpovídající položky kombinované nomenklatury.
Článek 22
1. Na nosiči statistických informací se členské státy označí abecedními nebo číselnými kódy, které stanoví Komise podle článku 30.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení přijatá Komisí podle článku 30, zpravodajské jednotky se při provádění odstavce 1 řídí postupem přijatým příslušnými vnitrostátními orgány s ohledem na sestavování statistik o obchodu mezi členskými státy.
Článek 23
1. Nosič statistických informací zasílaný příslušným orgánům musí u každého druhu zboží uvádět tyto údaje:
a) v členském státě přijetí: členský stát odeslání zboží ve smyslu čl. 24 odst. 1;
b) v členském státě odeslání: členský stát přijetí zboží ve smyslu čl. 24 odst. 2;
c) množství zboží, jeho čistá hmotnost a doplňkové jednotky;
d) hodnota zboží;
e) povaha transakce;
f) dodací podmínky;
g) předpokládaný způsob dopravy.
2. Členské státy nesmí nařizovat, aby na nosiči statistických informací byly uváděny jiné údaje než ty, které jsou uvedené v odstavci 1, s výjimkou těchto údajů:
a) v členském státě přijetí: členský stát původu; tato položka však může být požadována jen do té míry, do jaké toto povoluje právo Společenství;
b) v členském státě odeslání: region původu; v členském státě přijetí: region určení;
c) v členském státě odeslání: přístav nebo letiště nakládky; v členském státě přijetí: přístav nebo letiště vykládky;
d) v členském státě odeslání a v členském státě přijetí: předpokládaný tranzitní přístav nebo letiště umístěné v jiném členském státě, pokud tento stát vypracovává statistiku tranzitu;
e) pokud je to vhodné, statistický postup.
3. Pokud to není stanoveno tímto nařízením, Komise stanoví podle článku 30 údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 a pravidla, podle kterých se řídí jejich zahrnutí na nosič statistických informací.
Článek 24
1. Pokud zboží při tranzitu před příchodem do členského státu přijetí vstoupilo do jedné nebo více zemí a v těchto zemích se zdržovalo, nebo bylo předmětem právních úkonů nesouvisejících s jeho přepravou, se "členským státem, odkud je zboží dovezeno", rozumí poslední členský stát, ve kterém se zboží zdržovalo nebo ve kterém nastal takový právní úkon. V ostatních případech je členský stát, odkud je zboží dovezeno, totožný s členským státem odeslání.
2. "Členským státem určení" se rozumí poslední členský stát, o kterém se v době odeslání ví, že do něj má být zboží zasláno.
3. Odchylně od čl. 23 odst. 1 písm. a) může zpravodajská jednotka v členském státě přijetí uvádět v dále uvedeném pořadí:
- členský stát odeslání, pokud nezná členský stát odkud je zboží dovezeno,
- členský stát nákupu zboží ve smyslu článku 4, pokud nezná členský stát odeslání.
4. "Členským státem nákupu" se rozumí členský stát, ve kterém je rezidentem smluvní partner fyzické nebo právnické osoby, která uzavřela smlouvu, z níž vyplývá dodání zboží do členského státu přijetí, s výjimkou přepravních smluv.
Článek 25
1. Společenství a členské státy sestavují výsledky obchodu mezi členskými státy z údajů uvedených v čl. 23 odst. 1.
2. Členské státy, které nesestavují výsledky obchodu mezi členskými státy z údajů uvedených v čl. 23 odst. 2, nenařizují sběr těchto údajů.
3. Společenství a členské státy sestavují výsledky obchodu mezi členskými státy s ohledem na ustanovení o obecných nebo zvláštních výjimkách a statistických prazích, přijatých Komisí podle článku 30.
4. Veškerá ustanovení, v jejichž důsledku je zboží uvedené v článku 18 a 19 osvobozeno z povinnosti sestavovat statistiky obchodu mezi členskými státy, pozastavuje zpravodajskou povinnost u zboží takto osvobozeného.
Článek 26
1. Členské státy předávají Komisi měsíční statistiky obchodu mezi členskými státy. Tyto statistiky zahrnují údaje uvedené v čl. 23 odst. 1.
2. Pokud je to nutné, Komise stanoví způsoby takového předávání postupem podle článku 30.
3. Údaje, prohlášené členskými státy podle článku 32 za důvěrné, jsou jimi předávány podle nařízení Rady (Euratom, EHS) č. 1588/90 ze dne 11. června 1990 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství [9].
Článek 27
Rada přijme na návrh Komise předpisy týkající se zjednodušení statistických informací.
Článek 28
1. Ve smyslu této kapitoly se statistickými prahy rozumí statistické limity vyjádřené hodnotově, na jejichž úrovni se povinnosti zpravodajských jednotek pozastavují nebo zjednodušují.
Tyto prahy se uplatní, aniž je dotčen článek 15.
2. Statistické prahy se uvádějí jako prahy osvobození, asimilace a zjednodušení.
3. "Prahy osvobození" se použijí u zpravodajských jednotek uvedených v čl. 5 druhém pododstavci.
Použijí se ve všech členských státech a jednotlivé členské státy je stanoví v souladu se svými vnitrostátními daňovými předpisy přijatými podle směrnice 77/388/EHS.
4. "Prahy asimilace" osvobozují zpravodajské jednotky od povinnosti dodávat hlášení uvedená v čl. 13 odst. 1; za statistická hlášení se považují pravidelná daňová přiznání, která odevzdávají jako plátci DPH, včetně subjektů ve smyslu čl. 11 odst. 7.
Prahy asimilace se uplatní ve všech členských státech a jsou stanoveny jednotlivými státy na vyšších úrovních, než jsou prahy osvobození.
5. "Prahy zjednodušení" osvobozují zpravodajské jednotky od úplného provádění opatření článku 23; v hlášení uvedeném v čl. 13 odst. 1 je pouze nutno vykázat u každého druhu zboží, navíc k číselnému kódu, uvedenému v čl. 21 druhé odrážce, členský stát odeslání nebo určení a hodnotu zboží.
Aniž je dotčen odst. 9 první pododstavec, se v členských státech, jejichž prahy zjednodušení jsou nižší než úrovně z odstavce 8, prahy zjednodušení použijí na úrovních stanovených v odstavci 8.
Prahy zjednodušení jsou nepovinné v členských státech, jejichž prahy asimilace jsou stanoveny na stejné úrovni jako v odstavci 8, nebo, podle odst. 9 prvního pododstavce, na úrovni vyšší, než jsou úrovně stanovené v odstavci 8.
6. Prahy asimilace a prahy zjednodušení se vyjadřují v ročních hodnotách obchodních transakcí uvnitř Společenství.
Stanoví se podle toků odeslání a přijetí.
Uplatní se jednotlivě u hospodářských subjektů uvnitř Společenství zvlášť pro odeslání, a zvlášť pro přijetí. Aniž je dotčen odstavec 10, členské státy uplatňující možnost podle odst. 9 prvního pododstavce však stanoví povinnosti zpravodajských jednotek ohledně odeslání a přijetí podle toku zboží, u kterého je roční hodnota obchodování uvnitř Společenství nejvyšší.
Prahy asimilace a prahy zjednodušení mohou být různé podle jednotlivých členských států, kategorií produktů a podle jednotlivých období.
7. S ohledem na použití prahů asimilace a zjednodušení v členských státech stanoví Komise podle článku 30 požadavky na kvalitu, kterým by měly odpovídat statistiky, které členské státy dodávají podle čl. 25 odst. 1.
8. Prahy zjednodušení se stanoví na 100000 ECU u odeslání a 100000 ECU u přijetí.
Pokud jsou splněny požadavky na kvalitu stanovené v odstavci 7, může Komise zvýšit práh zjednodušení postupem podle článku 30.
9. Pokud členské státy splní požadavky stanovené v odstavci 7, mohou stanovit své prahy asimilace a zjednodušení na vyšší úroveň, než je stanovena v odstavci 8. Toto sdělí Komisi.
V zájmu splnění požadavků stanovených v odstavci 7 se členské státy mohou v nezbytně nutné míře odchýlit od plnění požadavků odst. 5 druhého pododstavce. Toto sdělí Komisi.
Komise může požádat členské státy, aby předložením veškerých náležitých informací doložily oprávněnost opatření, která přijímají.
10. Pokud uplatňování prahů asimilace a zjednodušení členskými státy ovlivní kvalitu statistiky obchodu uvnitř Společenství s ohledem na údaje dodávané členskými státy, nebo pokud se tím zvýší zatížení zpravodajských jednotek tak, že dosažení cílů tohoto nařízení by bylo zpochybněno, Komise přijme postupem podle článku 30 opatření, která znovu stanoví podmínky nezbytné pro zabezpečení požadované kvality nebo snížení zátěže.
KAPITOLA IV
Výbor pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy
Článek 29
1. Zřizuje se Výbor pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy (dále jen "výbor"), složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Výbor přijme svůj jednací řád.
3. Výbor se může zabývat jakoukoli otázkou spojenou s prováděním tohoto nařízení, kterou mu k posouzení předloží jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 30
1. Ustanovení nezbytná pro provádění tohoto nařízení se přijímají postupem podle odstavců 2 a 3.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě.
V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v druhém pododstavci přijmout jiné rozhodnutí.
KAPITOLA V
Závěrečná ustanovení
Článek 31
Rada přijme na návrh Komise opatření umožňující Společenství nebo jeho členským státům sestavení statistik, s výjimkou statistik obchodu mezi členskými státy uvedených v článku 4.
Článek 32
1. Rada stanoví na návrh Komise podmínky, za nichž mohou členské státy prohlásit za důvěrné údaje, které připravují v souladu s tímto nařízením, nebo v souladu s nařízeními uvedenými na jiném místě.
2. Dokud nebudou stanoveny podmínky uvedené v odstavci 1, zůstávají v této oblasti použitelné vnitrostátní předpisy členských států.
Článek 33
Komise může v případě nutnosti upravit ustanovení tohoto nařízení postupem podle článku 30:
- s ohledem na důsledky změn směrnice 77/388/EHS,
- s ohledem na zvláštní pohyb zboží ve smyslu statistických předpisů Společenství.
Článek 34
1. Jak v případě zboží, na něž se vztahuje systém Intrastat, tak i u ostatního zboží, může Komise za účelem snížení zatížení zpravodajských jednotek stanovit postupem podle článku 30 zjednodušené postupy sběru údajů, a zejména může vytvořit podmínky pro zvýšené uplatňování automatického zpracování a elektronického přenosu dat.
2. Za účelem zohlednění svého vlastního správního uspořádání mohou členské státy zavést jiné zjednodušené postupy, vedle těch, které jsou uvedeny v odstavci 1, pokud si zpravodajská jednotka může zvolit, který nosič použije.
Členské státy, které tuto možnost využívají, to sdělí Komisi.
Článek 35
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Pokud se v dále uvedených článcích nepožaduje, aby Rada nebo Komise přijaly prováděcí opatření k tomuto nařízení dříve, použijí se ustanovení článků 1 až 9, článku 11, čl. 13 odst. 1 a článků 14 až 27 ode dne zahájení používání nařízení Rady (EHS) č. 2726/90 ze dne 17. září 1990 o tranzitu Společenství [10].
Dnem uvedeným v druhém odstavci se nařízení (EHS) č. 2954/85 zrušuje a nařízení (EHS) č. 1736/75 se přestává používat u statistik obchodu se zbožím mezi členskými státy, na které se vztahovalo.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. listopadu 1991.