NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 875/2007
ze dne 24. července 2007
o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v odvětví rybolovu a o změně nařízení (ES) č. 1860/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (1), a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení (2),
po konzultaci s Poradním výborem pro státní podpory,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 994/98 zmocňuje Komisi stanovit nařízením strop, pod který jsou opatření podpory považována za opatření nesplňující všechna kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy, a nepodléhají tedy oznamovacímu postupu podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(2)
Na základě uvedeného nařízení přijala Komise nařízení (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (3), kterým se stanoví strop ve výši 100 000 EUR na jednoho příjemce za období tří let. Uvedené nařízení se původně nevztahovalo na zemědělské odvětví, odvětví rybolovu, akvakultury a dopravy vzhledem k zvláštním pravidlům uplatňovaným v daných odvětvích.
(3)
Pokud jde o zemědělské odvětví a odvětví rybolovu, nařízením Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví a v odvětví rybolovu (4) se zavedl v tříletém období zvláštní strop ve výši 3 000 EUR na jednoho příjemce, který se měl vztahovat na uvedená odvětví; s ohledem na zkušenosti Komise lze potvrdit, že velmi nízké úrovně podpory poskytované v uvedených odvětvích nesplňují kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy, pokud jsou dodrženy určité podmínky. Jedná se o případy, kdy jak výše podpory, kterou získali jednotliví producenti, zůstává na nízké úrovni, tak celková úroveň podpory poskytnuté uvedeným odvětvím představuje pouze malé procento z hodnoty produkce.
(4)
Vzhledem ke změnám hospodářských okolností a s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování stávajících obecných pravidel de minimis jsou změny uvedených pravidel považovány za nezbytné. Z tohoto důvodu Komise přijala nařízení (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (5). Uvedeným nařízením se nahradilo nařízení (ES) č. 69/2001, obecný strop de minimis se zvýšil ze 100 000 EUR na 200 000 EUR, oblast působnosti se rozšířila na odvětví zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh a zavedl se nový strop de minimis ve výši 100 000 EUR na státní podporu odvětví silniční dopravy.
(5)
Nedávné zkušenosti s uplatňováním pravidel státní podpory v odvětví rybolovu, a zejména s uplatňováním stropu de minimis stanoveného v nařízení (ES) č. 1860/2004 a v Pokynech pro posuzování státní podpory v odvětví rybolovu a akvakultury (6), prokázaly, že riziko narušení hospodářské soutěže ze strany podpory de minimis je nižší, než se předpokládalo v roce 2004.
(6)
S ohledem na zkušenosti Komise lze usuzovat, že podpora podnikům v odvětví rybolovu, která za kterékoli tříleté období nepřesáhne 30 000 EUR na příjemce, neovlivní obchod mezi členskými státy a/nebo nenaruší hospodářskou soutěž ani nehrozí jejím narušením, je-li celková výše této podpory poskytnuté všem podnikům v odvětví rybolovu za tříleté období nižší než strop přibližně ve výši 2,5 % ročního objemu produkce odvětví rybolovu. Je proto vhodné konstatovat, že uvedená podpora nespadá pod čl. 87 odst. 1 Smlouvy. Období, které se pro tento účel bere do úvahy, tvoří daňové roky používané pro fiskální účely v dotčeném členském státě. Příslušné tříleté období by mělo být posuzováno v postupných krocích, takže při každém novém poskytnutí podpory de minimis je potřebné určit celkovou výši této podpory de minimis v dotčeném daňovém roce, jakož i během předchozích dvou daňových let.
(7)
Při poskytování podpory de minimis je třeba vzít v potaz rovněž jiné státní podpory.
(8)
Opatření podpory přesahující strop de minimis by nemělo být možné dělit na několik menších částek tak, aby uvedené částky spadaly do působnosti tohoto nařízení.
(9)
V souladu se zásadami, kterými se řídí podpora podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy, by měla být podpora de minimis považována za poskytnutou v okamžiku, kdy příjemce získá na tuto podporu podle platného vnitrostátního režimu právní nárok.
(10)
Podle judikatury Soudního dvora Evropských společenství platí, že jakmile Společenství právně upraví zřízení společné organizace trhu v daném zemědělském odvětví, je povinností členských států zdržet se přijetí jakéhokoliv opatření, které by ji mohlo ohrozit nebo k ní vytvářet výjimky (7). Tato zásada platí i v odvětví rybolovu. Z tohoto důvodu se toto nařízení nepoužije na podpory, jejichž výše je stanovena na základě ceny nebo množství produktů uvedených na trh.
(11)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na podporu vývozu nebo podporu zvýhodňující domácí produkty na úkor produktů dovážených. Zejména by se toto nařízení nemělo vztahovat na podporu financování zřízení a provozu distribuční sítě v jiných zemích. Podporu vývozu zpravidla nepředstavuje podpora umožňující pokrytí nákladů na účast na veletrzích nebo na studie či poradenské služby potřebné k zavedení nového nebo stávajícího produktu na nový trh.
(12)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na podniky v obtížích ve smyslu Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (8) vzhledem k obtížím spojeným se stanovením hrubého ekvivalentu příspěvku podpory udělované tomuto druhu podniků.
(13)
S ohledem na cíle společné rybářské politiky by do působnosti tohoto nařízení neměla spadat podpora na zvýšení rybolovné kapacity a podpora na stavbu nebo nákup rybářských plavidel, kromě podpory na modernizaci hlavní paluby podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (9).
(14)
Pro účely transparentnosti, rovného zacházení a správného použití stropu de minimis je třeba, aby členské státy používaly stejnou metodu výpočtu. Pro zjednodušení tohoto výpočtu a v souladu s nařízením (ES) č. 1998/2006 je třeba, aby výše podpory, které nejsou poskytnuty formou příspěvku vyplaceného v hotovosti, byly přepočteny na hrubý ekvivalent příspěvku. Pro výpočet ekvivalentu příspěvku v případě jiných transparentních podpor než formou příspěvků v několika splátkách je nutné použít tržní úrokové sazby platné v době poskytnutí této podpory. V zájmu jednotného, transparentního a jednoduchého uplatňování pravidel pro státní podporu se za referenční sazby pro účely tohoto nařízení považují tržní sazby, které Komise pravidelně stanovuje na základě objektivních kritérií a zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie nebo na internetu. Může však být nutné připočíst k minimální sazbě další základní body s ohledem na poskytnuté jistoty nebo riziko, které je spojeno s příjemcem.
(15)
Pro účely transparentnosti, rovného zacházení a účinného sledování by se toto nařízení mělo použít jen v případě podpory de minimis, která je transparentní. Transparentní podpora je podpora, pro niž lze předem přesně vypočítat hrubý ekvivalent příspěvku, aniž by bylo nutné provést posouzení rizik. Takovýto přesný výpočet může být například proveden v případě příspěvků, úrokových dotací a u daňových osvobození se stanoveným stropem. Podpora ve formě kapitálových vkladů by neměla být považována za transparentní podporu de minimis, ledaže celková částka vkladu z veřejných prostředků nedosáhne stropu de minimis. Podpora ve formě opatření týkajících se rizikového kapitálu uvedená v Pokynech Společenství pro státní podporu investic rizikového kapitálu do malých a středních podniků (10) by neměla být považována za transparentní podporu de minimis, ledaže je prostřednictvím daného režimu rizikového kapitálu poskytován kapitál pouze do stropu de minimis na každý cílový podnik. Podpora ve formě půjček by měla být považována za transparentní podporu de minimis, jestliže byl hrubý ekvivalent příspěvku vypočten na základě tržních úroků platných v době poskytnutí podpory.
(16)
Toto nařízení nevylučuje možnost, že by opatření přijaté členským státem nemohlo být považováno za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy z jiných důvodů než těch, které jsou stanoveny v tomto nařízení, například v případě kapitálových vkladů, neboť o daném opatření bylo rozhodnuto v souladu se zásadou tržního investora.
(17)
Je nutné vytvořit právní jistotu pro systémy záruk, které nemají potenciál k ovlivnění obchodu nebo narušení hospodářské soutěže, a k nimž je k dispozici dostatek údajů ke spolehlivému posouzení jakýchkoli případných účinků. Toto nařízení by tudíž mělo provést obecný strop de minimis ve výši 30 000 EUR na příjemce do stropu zvláštní záruky založeného na zaručené částce jednotlivé půjčky, která tvoří základ dané záruky. Je vhodné vypočítat tento zvláštní strop s použitím metodiky k posouzení částky státní podpory zahrnuté do systémů záruk k jištění půjček životaschopným podnikům. Metodika a údaje použité k výpočtu stropu zvláštní záruky by měly vyloučit podniky v obtížích podle Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Tento zvláštní strop by se proto neměl použít na jednotlivou podporu ad hoc poskytnutou mimo rozsah systému záruk, ani na podporu poskytovanou podnikům v obtížích nebo na záruky pro dané transakce, které nepředstavují půjčku, jakými jsou například záruky na kapitálové transakce. Zvláštní strop by měl být stanoven na základě skutečnosti, že při přihlédnutí k maximální sazbě (čistému podílu nesplacení) ve výši 13 % představující nejhorší možný scénář pro systémy záruk ve Společenství lze mít za to, že záruka ve výši 225 000 EUR představuje hrubý ekvivalent příspěvku, který je totožný s obecným stropem de minimis stanoveným v tomto nařízení. Tento zvláštní strop by se měl vztahovat pouze na záruky pokrývající příslušnou půjčku do výše 80 %.
(18)
Komise je povinna zajistit, aby byla dodržována pravidla státní podpory, a zejména pak podmínky, za kterých je poskytována podpora podle pravidel de minimis. V souladu s článkem 10 Smlouvy by členské státy měly Komisi plnění tohoto úkolu usnadnit tím, že pomocí vhodných mechanismů zajistí, aby celková výše podpory poskytnutá podle pravidel de minimis nepřesáhla ani částku 30 000 EUR na příjemce, ani celkový strop stanovený Komisí na základě hodnoty objemu produkce členského státu v odvětví rybolovu za tříleté daňové období. K tomuto účelu je třeba, aby členské státy v případě poskytnutí podpory de minimis informovaly odkazem na toto nařízení dotčený podnik o výši podpory a o její povaze de minimis. Kromě toho by měly dotčené členské státy před poskytnutím takové podpory obdržet od podniku prohlášení o jiných podporách de minimis poskytnutých v daném daňovém roce a dvou předchozích daňových letech, jakož i pečlivě přezkoumat, zda nově poskytnutá podpora de minimis nepřekračuje stanovené stropy podpory de minimis. Případně je možné zajistit dodržování těchto stropů pomocí centrálního registru.
(19)
V zájmu jasnosti a vzhledem k tomu, že strop podpory de minimis pro odvětví rybolovu je odlišný od stropu de minimis pro zemědělství, by mělo být přijato zvláštní nařízení použitelné pouze pro odvětví rybolovu a nařízení (ES) č. 1860/2004 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(20)
S ohledem na zkušenosti Komise a zejména s ohledem na intervaly, v nichž je obvykle nutné politiku státní podpory přezkoumat, a zvláště pak na dobu použitelnosti nařízení (ES) č. 1998/2006 a nařízení (ES) č. 1860/2004, je vhodné dobu použitelnosti tohoto nařízení omezit do 31. prosince 2013. Pokud by použitelnost tohoto nařízení skončila a nebyla by prodloužena, mají členské státy pro programy podpory de minimis podle tohoto nařízení k dispozici adaptační období šesti měsíců. V zájmu právní jistoty by měl být ujasněn účinek tohoto nařízení na podpory poskytované před jeho vstupem v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou podnikům v odvětví rybolovu s výjimkou:
a)
podpory, jejíž výše je stanovena na základě ceny nebo množství produktů uvedených na trh;
b)
podpory na činnosti spojené s vývozem, zejména podpory přímo spojené s vyváženým množstvím, podpory na zavedení a provoz distribuční sítě nebo na jiné běžné výdaje plynoucí z vývozní činnosti;
c)
podpory podmíněné používáním domácích produktů na úkor dovezených;
d)
podpory na zvýšení rybolovné kapacity vyjádřené z hlediska prostornosti nebo výkonu podle čl. 3 písm. n) nařízení (ES) č. 2371/2002, pokud nejde o podporu na modernizaci hlavní paluby podle čl. 11 odst. 5 uvedeného nařízení;
e)
podpory na nákup nebo stavbu rybářských plavidel;
f)
podpory poskytnuté podnikům v obtížích.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„podniky v odvětví rybolovu“ podniky působící v oblasti produkce, zpracování a uvádění produktů rybolovu na trh;
b)
„produkty rybolovu“ produkty podle definice v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (11);
c)
„zpracováním a uvedením na trh“ veškeré úkony, včetně manipulace, úpravy, produkce a distribuce, které se provádějí od vykládky nebo sběru do stadia konečného produktu.
Článek 3
Podpora de minimis
1. Splňují-li opatření podpory podmínky stanovené v tomto článku a v článcích 4 a 5 tohoto nařízení, má se za to, že nesplňují všechna kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy a nepodléhají oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
2. Celková výše podpory de minimis poskytnuté jednomu podniku nesmí v kterémkoli tříletém daňovém období přesáhnout částku 30 000 EUR. Tento strop platí bez ohledu na formu podpory nebo její cíl. Období se stanoví podle roků používaných k daňovým účelům v příslušném členském státě.
3. Překročí-li celková částka podpory tento strop, nelze využít výhody plynoucí z tohoto nařízení ani na část podpory, která tento strop nepřekračuje. V takovém případě nelze výhody plynoucí z tohoto nařízení pro opatření podpory uplatnit ani v době, kdy je podpora poskytnuta, ani v žádném pozdějším okamžiku.
4. Kumulativní výše takto poskytnutá různým podnikům v odvětví rybolovu nesmí v kterémkoli tříletém daňovém období přesáhnout hodnotu stanovenou pro členský stát v příloze.
5. Stropy stanovené v odstavcích 2 a 4 jsou vyjádřeny jako příspěvek vyplacený v hotovosti. U všech použitých částek se jedná o hrubé částky, tj. před srážkou daně nebo jiných poplatků. Je-li podpora poskytnuta jinak než formou příspěvku, stanoví se její výše podle hrubého ekvivalentu příspěvku podpory.
6. Podpora k vyplacení v několika splátkách se diskontuje na svou hodnotu v okamžiku poskytnutí. Úroková sazba, která se použije pro účely diskontu a pro výpočet hrubého ekvivalentu, je referenční sazba platná v době poskytnutí podpory.
7. Toto nařízení se použije pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočítat hrubý ekvivalent příspěvku podpory bez nutnosti provádět hodnocení rizik („transparentní podpora“). Zejména platí tato ustanovení:
a)
Podpora ve formě půjček se považuje za transparentní podporu de minimis, byl-li hrubý ekvivalent příspěvku vypočten na základě tržních úroků platných v době poskytnutí podpory.
b)
Podpora ve formě kapitálových vkladů se nepovažuje za transparentní podporu de minimis, ledaže celková částka vkladu z veřejných prostředků nepřesáhne strop de minimis.
c)
Podporu ve formě opatření týkajících se rizikového kapitálu nelze považovat za transparentní podporu de minimis, ledaže je v rámci daného režimu rizikového kapitálu poskytován kapitál každému z cílových podniků pouze do stropu de minimis.
d)
Podpora ve formě vratných záloh se nepovažuje za transparentní podporu de minimis, pokud celková částka vratných záloh přesáhne použitelnou prahovou hodnotu podle tohoto nařízení.
e)
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci systému záruk podnikům, které nejsou podniky v obtížích, se považuje za transparentní podporu de minimis, jestliže zaručená část příslušné půjčky poskytnutá v rámci tohoto systému nepřesáhne 225 000 EUR na jeden podnik. Pokud zaručená část příslušné půjčky tvoří pouze daný podíl tohoto stropu, má se za to, že hrubý ekvivalent příspěvku této záruky odpovídá témuž podílu použitelného stropu stanoveného v odstavci 2. Záruka nesmí převýšit 80 % příslušné půjčky.
8. Podporu de minimis nelze kumulovat se státní podporou na tytéž způsobilé náklady, pokud by takováto kumulace měla za následek míru podpory převyšující míru stanovenou pro konkrétní okolnosti každého případu v nařízení o blokové výjimce nebo v rozhodnutí Komise.
Článek 4
Sledování
1. Poskytne-li členský stát některému podniku podporu de minimis, musí jej písemně informovat o výši podpory vyjádřené jako hrubý ekvivalent a o povaze de minimis této podpory s výslovným odkazem na toto nařízení, citací jeho názvu a uvedením informace o jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. V případě, že je podpora de minimis poskytnuta různým podnikům na základě určitého režimu a těmto podnikům jsou v rámci tohoto režimu poskytnuty různé částky jednotlivé podpory, daný členský stát může splnit uvedenou povinnost informováním podniků o pevné celkové částce odpovídající maximální částce podpory udělované v tomto režimu. V takovém případě se pevná celková částka použije při zjišťování toho, zda byly dodrženy stropy stanovené v čl. 3 odst. 2 a 4. Před udělením podpory musí členský stát od daného podniku obdržet v psané či elektronické podobě prohlášení o jakýchkoli dalších podporách de minimis, které tento podnik obdržel v předchozích dvou daňových letech a v současném daňovém roce.
2. Členský stát poskytne novou podporu de minimis teprve po přezkoumání, zda celková výše podpory de minimis, kterou podnik obdržel v období zahrnujícím daný daňový rok a předchozí dva daňové roky v daném členském státě, nepřesáhne strop stanovený v čl. 3 odst. 2 a 4.
3. Má-li členský stát k dispozici centrální registr podpory de minimis pro rybolov obsahující úplné informace o všech podporách de minimis, které poskytl kterýkoli orgán daného členského státu, odstavec 1 se nepoužije od okamžiku, kdy registr zahrne období tří daňových let.
4. Členské státy zaznamenávají a shromažďují veškeré informace týkající se použití tohoto nařízení. Tyto záznamy musí obsahovat veškeré informace, které prokáží, že byly splněny podmínky tohoto nařízení. Záznamy týkající se individuální podpory de minimis se archivují po dobu deseti daňových let ode dne jejího poskytnutí. Záznamy týkající se určitého režimu podpory de minimis se archivují po dobu deseti let ode dne, kdy byla v rámci tohoto režimu poskytnuta poslední jednotlivá podpora. Na písemnou žádost poskytne dotčený členský stát Komisi ve lhůtě 20 pracovních dnů nebo v delší lhůtě, která je v žádosti stanovena, všechny informace, které Komise považuje za nezbytné k posouzení skutečnosti, zda byly dodrženy podmínky tohoto nařízení, zejména celková výše podpory de minimis, kterou získal podnik a odvětví rybolovu dotčeného členského státu.
Článek 5
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost, splňují-li všechny podmínky stanovené v článcích 1 až 3 a případně i v článku 4. Jakákoli podpora, která tyto podmínky nesplňuje, je hodnocena Komisí v souladu s příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
2. Jakákoli podpora de minimis poskytnutá v období mezi 1. lednem 2005 a šesti měsíci po vstupu tohoto nařízení v platnost, která splňuje podmínky nařízení (ES) č. 1860/2004, jež jsou použitelné pro odvětví rybolovu do vstupu tohoto nařízení v platnost, se považuje za podporu, která nesplňuje kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy, a která proto nepodléhá oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
3. Po uplynutí platnosti tohoto nařízení je možné každou podporu de minimis, která splňuje podmínky tohoto nařízení, právoplatně provádět ještě dalších šest měsíců.
Článek 6
Změna
Nařízení (ES) č. 1860/2004 se mění takto:
a)
V názvu se slova „a v odvětví rybolovu“ zrušují.
b)
V článku 1 se slova „zemědělském odvětví a odvětví rybolovu“ nahrazují slovy „zemědělském odvětví“.
c)
V článku 2
i)
v bodu 2 se slova „s výjimkou produktů rybolovu podle definice v odstavci 5 tohoto článku“ nahrazují slovy „s výjimkou produktů rybolovu podle definice v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 104/2000“,
ii)
body 4, 5 a 6 se zrušují.
d)
V čl. 3 odst. 2 se zrušuje třetí pododstavec.
e)
V čl. 4 odst. 2 se zrušují slova „a rybolov“.
f)
V čl. 4 odst. 3 druhém pododstavci se zrušují slova „nebo odvětví rybolovu“.
g)
Příloha II se zrušuje.
Článek 7
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. července 2007.