NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1342/2008
ze dne 18. prosince 2008,
kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 423/2004
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné (2) je zajistit bezpečnou obnovu populací tresky obecné v Kattegatu, Severním moři včetně Skagerraku a východní části Lamanšského průlivu, ve vodách západně od Skotska a v Irském moři na preventivní velikosti populací doporučované vědci v časovém horizontu pěti až deseti let.
(2)
Poslední vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) naznačila, že snížení vyplývající ze společného účinku celkových přípustných odlovů (TAC), z technických opatření a z doplňujících opatření pro řízení intenzity, včetně monitorování a kontroly pro předcházení lovení a vykládce tresky obecné ulovené nezákonným, nehlášeným a neregulovaným způsobem, zdaleka nestačí ke snížení úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovně nezbytné pro to, aby došlo k obnově populací tresky obecné, a jasné známky obnovy nevykazuje žádná ze čtyř populací tresky obecné zahrnutá do nařízení (ES) č. 423/2004, i když populace v Severním moři projevuje určité známky zlepšení.
(3)
Je zapotřebí posílit režim a zavést dlouhodobý plán, aby se dosáhlo udržitelného využívání populací tresky obecné na základě maximálního udržitelného výnosu.
(4)
Podle nejnovějších vědeckých informací, zejména o dlouhodobých trendech v oblasti mořských ekosystémů, nelze žádoucí dlouhodobé úrovně biomasy určit přesně. V důsledku toho by měl být cíl dlouhodobého plánu změněn z cíle založeného na biomase na cíl založený na úmrtnosti způsobené rybolovem, který by se měl vztahovat i na povolené úrovně intenzity rybolovu.
(5)
Populace tresky obecné v Severním moři je sdílena s Norskem a je společně řízena. Opatření stanovená v tomto nařízení by měla náležitě zohlednit konzultace s Norskem v návaznosti na dohodu o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (3).
(6)
Pro případ, že by Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) nemohl v důsledku nedostatku dostatečně přesných a reprezentativních informací předložit doporučení o celkovém přípustném odlovu, měla by být přijata ustanovení, která by zajistila určení celkového přípustného odlovu důsledným způsobem i při nedostatku údajů.
(7)
Aby se dosáhlo cílů v oblasti úmrtnosti způsobené rybolovem a přispělo k minimalizaci výmětů, musejí být na úrovních, které jsou konzistentní s víceletou strategií, stanovena i rybolovná práva týkající se intenzity rybolovu. Taková rybolovná práva by měla být pokud možno definována podle typů lovných zařízení na základě stávajících rybolovných postupů. Je vhodné stanovit pravidelný přezkum účinnosti systému řízení a zejména zajistit přezkum systému regulace intenzity rybolovu v případě, že populace tresky obecné dosáhnou úrovně umožňující využívání na úrovni maximálního udržitelného výnosu.
(8)
Měl by být zaveden nový mechanismus, který bude rybáře pobízet k účasti na programech pro zamezení odlovu tresky obecné. Jakékoli programy pro zamezení odlovu tresky obecné nebo pro snížení výmětů mají větší naději na úspěch, pokud jsou vypracovávány ve spolupráci s odvětvím rybolovu; proto by tyto programy vypracované ve spolupráci se členskými státy měly být pokládány za účinné prostředky podpory udržitelnosti a mělo by být podporováno jejich vytváření. Členské státy by navíc měly využívat své pravomoci ohledně udělení přístupu k rybolovu populací tresky obecné tak, že vyzvou své rybáře, aby používali selektivnějších rybolovných postupů, které jsou méně škodlivé pro životní prostředí.
(9)
Opatřeními prvořadého významu v rámci společné rybářské politiky jsou vypracování a rozdělení omezení odlovů, stanovení minimální a preventivní úrovně populací a míry úmrtnosti způsobené rybolovem, jakož i maximální možné intenzity rybolovu pro každou skupinu intenzity podle jednotlivých členských států a vyloučení určitých skupin plavidel z režimu intenzity stanoveného tímto nařízením. Je vhodné, aby si Rada v těchto zvláštních otázkách vyhradila právo přímého výkonu prováděcích pravomocí.
(10)
Opatření nezbytná pro provádění určitých ustanovení tohoto nařízení, zejména týkajících se přizpůsobení omezení intenzity rybolovu v rámci maximální přípustné intenzity rybolovu stanovené Radou by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).
(11)
Aby se zajistilo dodržování opatření stanovených tímto nařízením, měla by být zavedena kontrolní opatření doplňující opatření stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (5).
(12)
Měla by být stanovena pravidla pro určení dlouhodobého plánu zavedeného tímto nařízením jako plánu obnovy ve smyslu článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (6) a pro účely čl. 21 písm. a) bodu i) nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (7), popřípadě jako plánu řízení ve smyslu článku 6 nařízení (ES) 2371/2002 a pro účely čl. 1 písm. a) bodu iv) nařízení Rady (ES) č. 1198/2006, a to s ohledem na stav příslušných populací.
(13)
Nařízení (ES) č. 423/2004 by mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví plán pro čtyři populace tresky obecné v těchto zeměpisných oblastech:
a)
Kattegat;
b)
Severní moře, Skagerrak a východní část Lamanšského průlivu;
c)
oblast západně od Skotska;
d)
Irské moře.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se kromě definic stanovených v článku 3 nařízení (ES) č. 2371/2002 použijí tyto definice:
a)
„skupinou intenzity“ se rozumí správní jednotka členského státu, pro kterou je stanovena maximální přípustná intenzita rybolovu. Je vymezena skupinou lovného zařízení a oblastí, jak je uvedeno v příloze I;
b)
„souhrnnou skupinou intenzity“ se rozumí spojení skupin intenzity všech členských států spadajících do stejné skupiny lovného zařízení a oblasti;
c)
„úlovkem na jednotku intenzity“ se rozumí množství ulovené tresky obecné vyjádřené jako živá hmotnost na jednu jednotku intenzity rybolovu vyjádřenou v kilowattdnech během jednoho roku;
d)
„vhodnými věkovými skupinami“ se rozumí věk 3, 4 a 5 let pro tresku obecnou v Kattegatu; věk 2, 3 a 4 let pro tresku obecnou v Irském moři, v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu; věk 2, 3, 4 a 5 let pro tresku obecnou v oblasti západně od Skotska; nebo jiné věkové skupiny doporučené jako vhodné VTHVR.
Článek 3
Zeměpisné definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto zeměpisné definice zeměpisných oblastí:
a)
„Kattegatem“ se rozumí část divize IIIa vymezené Mezinárodní radou pro průzkum moří (ICES), která je na severu ohraničena linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu linií vedoucí od Hasenore ke Gnibens Spids, od Korshage ke Spodsbjergu a od Gilbjerg Hoved ke Kullenu;
b)
„Severním mořem“ se rozumí podoblast ICES IV a část divize ICES IIIa, která nepatří do Skagerraku ani do Kattegatu, a rovněž část divize ICES IIa, která leží ve vodách spadajících pod svrchovanost či jurisdikci členských států;
c)
„Skagerrakem“ se rozumí část divize ICES IIIa, která je na západě ohraničena linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;
d)
„východní částí Lamanšského průlivu“ se rozumí divize ICES VIId;
e)
„Irským mořem“ se rozumí divize ICES VIIa;
f)
„oblastí západně od Skotska“ se rozumí divize ICES VIa a část divize ICES Vb, která leží ve vodách ve svrchovanosti či jurisdikci členských států.
Článek 4
Výpočet intenzity rybolovu
Pro účely tohoto nařízení se intenzita rybolovu prováděná skupinou plavidel vypočítá jako součet součinů hodnoty kapacity v kW za každé plavidlo a počtu dní, jež plavidlo strávilo v oblasti podle přílohy I. Dnem přítomnosti v oblasti se rozumí každé nepřetržité období 24 hodin (nebo jeho část), kdy je plavidlo přítomno v dané oblasti a nepřítomno v přístavu.
Článek 5
Cíl plánu
1. Plán ve smyslu článku 1 má zajistit udržitelné využívání populací tresky obecné na základě maximálního udržitelného výnosu.
2. Cíle stanoveného v odstavci 1 se dosáhne udržením úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem u vhodných věkových skupin na těchto úrovních:
Populace
Úmrtnost způsobená rybolovem
Treska v Kattegatu
0,4
Treska v oblasti západně od Skotska
0,4
Treska v Irském moři
0,4
3. Pro populaci tresky obecné v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu se cíle stanoveného v odstavci 1 dosáhne udržením úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem u vhodných věkových skupin podle v článku 8.
KAPITOLA II
CELKOVÉ PŘÍPUSTNÉ ODLOVY
Článek 6
Minimální a preventivní úrovně
Minimální úroveň a preventivní úroveň biomasy reprodukující se populace pro každou populaci tresky obecné jsou tyto:
Populace
Minimální úrovně biomasy reprodukující se populace
v tunách
Preventivní úrovně biomasy reprodukující se populace
v tunách
Treska v Kattegatu
6 400
10 500
Treska v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu
70 000
150 000
Treska v oblasti západně od Skotska
14 000
22 000
Treska v Irském moři
6 000
10 000
Článek 7
Postup pro určení celkových přípustných odlovů pro populace tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři
1. Každý rok Rada rozhodne o celkovém přípustném odlovu na následující rok pro každou z populací tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři. Celkový přípustný odlov se vypočítá odečtením od celkového snížení tresky obecné, které podle předpovědí VTHVR odpovídá míře úmrtnosti způsobené rybolovem podle odstavců 2 a 3, těchto množství:
a)
množství ryb odpovídající očekávaným výmětům tresky obecné z dotčené populace;
b)
případně množství odpovídající jiným příčinám úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem, které se stanoví na základě návrhu Komise.
2. Celkový přípustný odlov vycházející z doporučení VTHVR splňuje všechny tyto podmínky:
a)
pokud velikost populace k 1. lednu roku použití celkového přípustného odlovu má být podle předpovědi VTHVR nižší než minimální úroveň biomasy reprodukující se populace stanovená v článku 6, sníží se míra úmrtnosti způsobené rybolovem v roce použití celkového přípustného odlovu o 25 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce;
b)
pokud velikost populace k 1. lednu roku použití celkového přípustného odlovu má být podle předpovědi VTHVR nižší než preventivní úroveň biomasy reprodukující se populace stanovená v článku 6 a vyšší nebo rovna minimální úrovni biomasy reprodukující se populace stanovené v článku 6, sníží se míra úmrtnosti způsobené rybolovem v roce použití celkového přípustného odlovu o 15 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce, a
c)
pokud velikost populace k 1. lednu roku použití celkového přípustného odlovu má být podle předpovědi VTHVR vyšší nebo rovna preventivní úrovni biomasy reprodukující se populace stanovené v článku 6, sníží se míra úmrtnosti způsobené rybolovem v roce použití celkového přípustného odlovu o 10 % oproti míře úmrtnosti způsobené rybolovem v předcházejícím roce.
3. Pokud by v důsledku použití odst. 2 písm. b) a c) na základě doporučení VTHVR byla míra úmrtnosti způsobené rybolovem nižší než míra úmrtnosti způsobené rybolovem podle čl. 5 odst. 2, stanoví Rada celkový přípustný odlov na úroveň vedoucí k míře úmrtnosti způsobené rybolovem, která je stanovena v uvedeném článku.
4. Při předložení doporučení v souladu s odstavci 2 a 3 VTHVR předpokládá, že populace je lovena v roce předcházejícím roku použití celkového přípustného odlovu při úpravě míry úmrtnosti způsobené rybolovem rovnající se snížení maximální přípustné intenzity rybolovu, která se používá v daném roce.
5. Bez ohledu na odst. 2 písm. a), b) a c) a odstavec 3 neurčí Rada úroveň celkového přípustného odlovu tak, aby byl o více než 20 % nižší nebo vyšší než celkový přípustný odlov stanovený v předcházejícím roce.
Článek 8
Postup pro určení celkových přípustných odlovů pro populaci tresky obecné v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu
1. Každý rok Rada rozhodne o celkových přípustných odlovech pro populaci tresky obecné v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu. Celkové přípustné odlovy se vypočítají za použití pravidel pro snížení stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. a) a b).
2. Celkové přípustné odlovy se nejprve vypočítají podle odstavců 3 a 5. Od roku, v němž by celkové přípustné odlovy určené za použití odstavců 3 a 5 byly nižší než celkové přípustné odlovy určené za použití odstavců 4 a 5, se celkové přípustné odlovy vypočítají podle odstavců 4 a 5.
3. Celkové přípustné odlovy zpočátku nepřesáhnou úroveň odpovídající úmrtnosti způsobené rybolovem, která představuje tento podíl odhadu úmrtnosti způsobené rybolovem u vhodných věkových skupin v roce 2008: 75 % pro celkové přípustné odlovy v roce 2009, 65 % pro celkové přípustné odlovy v roce 2010 a pro následující roky se použijí postupná 10 % snížení.
4. Pokud je následně velikost populace k 1. lednu roku, který předchází roku použití celkového přípustného odlovu:
a)
vyšší než preventivní úroveň biomasy reprodukující se populace, celkové přípustné odlovy odpovídají míře úmrtnosti způsobené rybolovem ve výši 0,4 u vhodných věkových skupin;
b)
mezi minimální a preventivní úrovní biomasy reprodukující se populace, celkové přípustné odlovy nepřesáhnou úroveň, která u vhodných věkových skupin odpovídá míře úmrtnosti způsobené rybolovem a rovná se tomuto vzorci:
0,4 - (0,2 *(preventivní úroveň biomasy reprodukující se populace - biomasa reprodukující se populace)/(preventivní úroveň biomasy reprodukující se populace - minimální úroveň biomasy reprodukující se populace));
c)
rovna úrovni biomasy reprodukující se populace nebo vyšší, celkové přípustné odlovy nepřesáhnou úroveň odpovídající míře úmrtnosti způsobené rybolovem ve výši 0,2 u vhodných věkových skupin.
5. Bez ohledu na odstavce 3 a 4 neurčí Rada úroveň celkových přípustných odlovů pro rok 2010 a následné roky tak, aby byla o více než 20 % nižší nebo vyšší než celkové přípustné odlovy stanovené v předcházejícím roce.
6. Pokud populace tresky obecné podle odstavce 1 byla tři po sobě jdoucí roky využívána při míře úmrtnosti způsobené rybolovem na rozmezí hodnoty 0,4, zhodnotí Komise uplatňování tohoto článku a případně navrhne odpovídající opatření na jeho změnu s cílem zajistit využívání na úrovni maximálního udržitelného výnosu.
Článek 9
Postup pro určení celkových přípustných odlovů v případě nedostatku údajů
Pokud z důvodu nedostatku dostatečně přesných a reprezentativních informací není VTHVR schopen předložit doporučení, na jehož základě by Rada mohla určit celkový přípustný odlov v souladu s článkem 7 nebo 8, rozhodne Rada takto:
a)
pokud VTHVR doporučí, aby byly odlovy tresky obecné sníženy na nejnižší možnou úroveň, určí se celkový přípustný odlov v souladu s 25 % snížením oproti celkovému přípustnému odlovu v předcházejícím roce;
b)
ve všech ostatních případech se celkový přípustný odlov stanoví v souladu s 15 % snížením oproti celkovému přípustnému odlovu v předcházejícím roce, pokud to VTHVR neoznačí za nevhodné.
Článek 10
Úprava opatření
1. Pokud byla dosažena cílová míra úmrtnosti uvedená v čl. 5 odst. 2 nebo v případě, že VTHVR sdělí, že tento cíl nebo cílové míry úmrtnosti způsobené rybolovem podle článku 5, minimální a preventivní úrovně biomasy reprodukující se populace podle článku 6 nebo úrovně míry úmrtnosti způsobené rybolovem podle čl. 7 odst. 2 již nejsou vhodné pro zachování nízkého rizika vyčerpání populace a maximálního udržitelného výnosu, rozhodne Rada o nových hodnotách těchto úrovní.
2. V případě, že VTHVR sdělí, že se náležitá obnova některé z populací tresky obecné nedaří, přijme Rada rozhodnutí o
a)
určení celkového přípustného odlovu pro příslušnou populaci na úroveň, která je nižší, než je stanoveno v článcích 7, 8 a 9;
b)
určení maximální přípustné intenzity rybolovu na úroveň, která je nižší, než je stanoveno v článku 12;
c)
stanovení vhodných souvisejících podmínek.
KAPITOLA III
OMEZENÍ INTENZITY RYBOLOVU
Článek 11
Režim intenzity rybolovu
1. Celkové přípustné odlovy stanovené v článcích 7, 8 a 9 jsou doplněny o režim intenzity rybolovu, podle něhož jsou každým rokem členským státům přidělována rybolovná práva v souvislosti s intenzitou rybolovu.
2. Rada může na návrh Komise a na základě informací poskytnutých členskými státy a sdělení VTHVR uvedených v odstavci 3 vyloučit některé skupiny plavidel z oblasti působnosti režimu intenzity, a to za předpokladu, že:
a)
jsou k dispozici vhodné údaje o úlovcích tresky obecné a o výmětech, které VTHVR umožní posoudit procento úlovků tresky obecné odlovené každou skupinou dotčených plavidel;
b)
procento úlovků tresky obecné podle posudku VTHVR nepřesáhne 1,5 % celkového odlovu pro každou skupiny dotčených plavidel a
c)
začlenění těchto skupin plavidel do režimu intenzity by představovalo administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejich celkovému dopadu na populaci tresky obecné.
Pokud VTHVR není s to posoudit, že tyto podmínky jsou nadále splněny, zahrne Komise každou skupinu dotčených plavidel do režimu intenzity.
3. Členské státy poskytnou každoročně Komisi a VTHVR příslušné informace, aby bylo možné určit, že výše uvedené podmínky jsou i nadále splněny, v souladu s podrobnými pravidly, která přijme Komise.
Článek 12
Rozdělení intenzity rybolovu
1. Pro každou skupinu intenzity Rada každým rokem rozhoduje o maximální přípustné intenzitě rybolovu na členský stát.
2. Maximální přípustná intenzita rybolovu se vypočte pomocí základní hodnoty stanovené takto:
a)
během prvního roku použití tohoto nařízení se základní hodnota pro každou skupinu intenzity stanoví jako průměrná intenzita v kilowattdnech vynaložená v letech 2004-2006 nebo 2005-2007, podle toho, čemu dává dotčený členský stát přednost, na základě doporučení VTHVR;
b)
pro následující roky použití tohoto nařízení se základní hodnota rovná maximální přípustné intenzitě rybolovu v předcházejícím roce.
3. O skupinách intenzity, pro něž se použije roční úprava maximální přípustné intenzity rybolovu, se rozhoduje níže uvedeným způsobem:
a)
Úlovky tresky obecné ulovené plavidly jednotlivých skupin intenzity se hodnotí na základě údajů předložených členskými státy v souladu s články 18, 19 a 20 nařízení Rady (ES) č. 199/2008 ze dne 25. února 2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku (8);
b)
Pro každou oblast definovanou v příloze I tohoto nařízení se sestaví seznam uvádějící celkové skupiny intenzity a jejich příslušné úlovky tresky obecné, včetně výmětů. Úlovky tresky obecné v každé skupině intenzity jsou na tomto seznamu řazeny vzestupně;
c)
Celkové úlovky tresky obecné na seznamech sestavených podle písmene b) se vypočítají níže uvedeným způsobem. Pro každou celkovou skupinu intenzity se celkové množství vypočítá jako součet úlovků tresky obecné dané skupiny intenzity a úlovků tresky obecné všech celkových skupin intenzity uvedených v předcházejících položkách seznamu;
d)
Celkové úlovky počítané podle písmene c) se vypočítají jako procento celkového úlovku tresky obecné uloveného všemi celkovými skupinami intenzity v téže oblasti.
4. Pokud se procentuální celkový úlovek vypočítaný podle odst. 3 písm. b) celkové skupiny intenzity rovná 20 % nebo je vyšší, použijí se pro dané skupiny intenzity roční úpravy. Maximální přípustná intenzita rybolovu příslušných skupin se vypočítá takto:
a)
pokud se uplatňuje článek 7 nebo 8, použije se pro základní hodnotu stejná procentní úprava, jaká je v těchto článcích stanovena pro úmrtnost způsobenou rybolovem;
b)
pokud se uplatňuje článek 9, použije se pro základní hodnotu stejná procentní úprava intenzity rybolovu jako snížení celkového přípustného odlovu.
5. Pro skupiny intenzity, které nejsou uvedené v odstavci 4, se maximální přípustná intenzita rybolovu zachová na úrovni základní hodnoty.
Článek 13
Přidělení dodatečné intenzity rybolovu pro vysoce selektivní lovná zařízení a rybářské výjezdy, během nichž se zamezí lovu tresky obecné
1. Členské státy mohou zvýšit maximální přípustnou intenzitu rybolovu pro skupiny intenzity, jejichž intenzita byla upravena podle čl. 12 odst. 4, a za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 7.
2. Maximální přípustnou intenzitu rybolovu lze zvýšit v rámci skupin intenzity, v nichž rybolovné činnosti jednoho nebo více plavidel:
a)
jsou prováděny, pokud je na palubě pouze jedno regulované zařízení, jehož technické parametry podle vědecké studie posouzené VTHVR zajišťují, že úlovek tresky obecné je nižší než 1 % (vysoce selektivní zařízení);
b)
zajišťují, že podíl tresky obecné na složení úlovku na jeden rybářský výjezd je nižší než 5 % (rybářské výjezdy, během nichž se zamezí odlovu tresky obecné);
c)
jsou prováděny v souladu s plánem pro zamezení odlovu nebo plánem pro snížení výmětů, které omezují úmrtnost tresky obecné způsobenou rybolovem mezi zúčastněnými plavidly alespoň tolik jako úprava intenzity podle čl. 12 odst. 4; nebo
d)
jsou prováděny v oblasti západně od Skotska západně od linie definované loxodromami postupně spojujícími souřadnice uvedené v příloze IV měřené podle souřadnicového systému WGS84, jsou-li zúčastněná plavidla vybavena satelitními systémy sledování plavidel (VMS).
3. Plavidla uvedená v odstavci 2 jsou předmětem zvýšené míry pozorování, zejména pokud jde o:
a)
výhradní používání vysoce selektivního zařízení během příslušných rybářských výjezdů podle odst. 2 písm. a);
b)
množství výmětů podle odst. 2 písm. b);
c)
omezení úmrtnosti způsobené rybolovem podle odst. 2 písm. c);
d)
množství úlovků a výmětů v oblasti západně od linie uvedené v odst. 2 písm. d),
a předmětem ujednání o pravidelném poskytování údajů členskému státu, pokud jde o dodržení zvláštních podmínek stanovených v těchto případech.
4. Zvýšení intenzity rybolovu podle tohoto článku se vypočítá pro každé z plavidel v příslušné skupině intenzity, která provádí rybolov za zvláštních podmínek podle odst. 2 písm. a), b), c) a d), a nemělo by být větší než množství potřebné k nahrazení úpravy intenzity podle čl. 12 odst. 4 pro zařízení používané při těchto činnostech.
5. Jakékoliv zvýšení přidělení intenzity rybolovu ze strany členských států se oznámí Komisi do 30. dubna roku, během něhož dojde k náhradě za úpravu intenzity. Oznámení zahrnuje podrobnosti o plavidlech provádějících rybolov za zvláštních podmínek podle odst. 2 písm. a), b), c) a d), o intenzitě rybolovu podle skupiny intenzity, jíž budou tato plavidla během daného roku podle očekávání členského státu dosahovat, a o podmínkách, podle nichž se intenzita plavidel sleduje, včetně kontrolních opatření.
6. Členské státy podají Komisi nejpozději do 1. března každého roku zprávu o množstvích intenzity využitých během činností prováděných v předešlém roce.
7. Komise požádá VTHVR, aby každoročně srovnal omezení úmrtnosti tresky obecné, jež by vyplynulo z uplatnění odst. 2 písm. c) s omezením, k němuž by došlo podle očekávání na základě úpravy intenzity podle čl. 12 odst. 4. S ohledem na toto doporučení může Komise navrhnout úpravy intenzity, které lze použít pro příslušné skupiny zařízení v následujícím roce.
Článek 14
Povinnosti členského státu
1. Každý členský stát rozhodne pro plavidla plující pod jeho vlajkou o způsobu přidělení maximální přípustné intenzity rybolovu jednotlivým plavidlům nebo skupinám plavidel na základě řady kritérií, mezi něž patří například:
a)
podpora správných rybolovných postupů včetně zlepšení shromažďování údajů, snížení výmětů a minimalizace dopadu na mladé jedince;
b)
účast v programech spolupráce s cílem vyvarovat se zbytečných vedlejších úlovků tresky obecné;
c)
nízký dopad na životní prostředí včetně spotřeby paliv a emisí skleníkových plynů;
d)
proporcionalita s ohledem na přidělování rybolovných práv na základě rybolovné kvóty.
2. Pro každou z oblastí uvedených v příloze I tohoto nařízení vydá každý členský stát v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu (9) zvláštní povolení k rybolovu pro plavidla plující pod jeho vlajkou, která se podílejí na rybolovných činnostech v dané oblasti a používají zařízení náležející do jedné ze skupin zařízení uvedených v příloze I tohoto nařízení.
3. Pro každou z oblastí uvedených v příloze I nesmí být celková kapacita vyjádřená v kW plavidel, která mají zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s odstavcem 2, vyšší než maximální kapacita plavidel, která aktivně používala regulovaná lovná zařízení a vykonávala rybolovnou činnost v dotčené zeměpisné oblasti v roce 2006 nebo 2007.
4. Každý členský stát sestaví a udržuje seznam plavidel, jimž bylo vydáno zvláštní povolení podle odstavce 2, a na svých úředních internetových stránkách tento seznam zpřístupní Komisi a ostatním členským státům.
Článek 15
Regulace intenzity rybolovu
Členské státy sledují kapacitu a činnost svého loďstva podle skupin intenzity a přijmou vhodné opatření, pokud je téměř dosaženo příslušné maximální přípustné intenzity rybolovu stanovené v souladu s článkem 12, aby bylo zajištěno, že intenzita stanovená omezení nepřekročí.
Článek 16
Výměna maximální přípustné intenzity rybolovu mezi členskými státy a reorganizace intenzity
1. Dotčené členské státy mohou upravit maximální přípustnou intenzitu rybolovu stanovenou v souladu s článkem 11 vzhledem:
a)
k výměně kvót provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 a
b)
k opětovným rozdělením nebo odpočtům provedeným v souladu s čl. 23 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002 a čl. 21 odst. 4, čl. 23 odst. 1 a čl. 32 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2847/93.
2. Maximální přípustnou intenzitu rybolovu stanovenou podle článku 12 může členský stát, který přeruší výměnu kvót v některé z oblastí uvedených v článku 3, upravit v rozsahu, v jakém tento členský stát prováděl dané výměny během referenčního období v zájmu stanovení základních hodnot podle čl. 12 odst. 2, a musí pro příslušné skupiny intenzity použít dodatečnou intenzitu, aby využil kvóty získané zpět. Tato reorganizace intenzity je doplněna snížením celkové přípustné intenzity členským státem, který vrátil kvóty členskému státu získávajícímu kvóty zpět, přičemž zohlední množství, o něž mají jeho skupiny intenzity rybolovu k dispozici méně rybolovných, pokud členský stát vracející kvóty nevyužil odpovídající intenzitu na stanovení výše uvedených základních linií.
3. Bez ohledu na čl. 17 odst. 2 mohou členské státy v roce 2009 upravit své přidělené intenzity převedením rybolovné intenzity a kapacity mezi zeměpisnými oblastmi uvedenými v článku 3, pokud toto převedení zahrnuje rybolovné činnosti uvedené v čl. 13 odst. 2 písm. a) a b). Tato převedení se oznámí Komisi. Maximální přípustná intenzita rybolovu uvedená v čl. 12 odst. 2 písm. a) bude odpovídajícím způsobem upravena.
Článek 17
Výměna maximální přípustné intenzity rybolovu mezi skupinami intenzity
1. Členský stát může změnit přidělenou intenzitu převedením rybolovné kapacity mezi skupinami intenzity za podmínek uvedených v odstavcích 2 až 5.
2. Převod je povolen mezi skupinami lovných zařízení, ale nikoliv mezi zeměpisnými oblastmi, za předpokladu, že příslušný členský stát poskytne Komisi informace o úlovku na jednotku intenzity poskytující a přijímající skupiny lovných zařízení, vyjádřené jakožto průměr za poslední tři roky.
3. Pokud je úlovek na jednotku intenzity u poskytující skupiny lovných zařízení vyšší než úlovek na jednotku intenzity u přijímající skupiny lovných zařízení, převod probíhá obecně na základě převodu z 1 kilowattdne na 1 kilowattden.
4. Pokud je úlovek na jednotku intenzity u poskytující skupiny lovných zařízení nižší než úlovek na jednotku intenzity u přijímající skupiny lovných zařízení, použije členský stát opravný faktor na množství intenzity přijímající skupiny lovných zařízení tak, aby byl vyrovnán její vyšší úlovek na jednotku intenzity.
5. Komise požádá VTHVR, aby stanovil standardní opravné faktory, které by se mohly použít s cílem usnadnit převod intenzity mezi skupinami zařízení s rozdílným úlovkem na jednotku intenzity.
KAPITOLA IV
SLEDOVÁNÍ, INSPEKCE A DOHLED
Článek 18
Vztah k nařízení (EHS) č. 2847/93
Kontrolní opatření stanovená v této kapitole se uplatňují spolu s kontrolními opatřeními uvedenými v nařízení (EHS) č. 2847/93.
Článek 19
Kontroly lodního deníku
1. U plavidel vybavených systémem VMS členské státy pomocí údajů VMS ověřují, že informace obdržené ve středisku sledování lovišť odpovídají činnostem zaznamenaným do lodního deníku. Tyto křížové kontroly se zaznamenávají v počítačově čitelné podobě a uchovávají po dobu tří let.
2. Každý členský stát uchovává a na svých úředních internetových stránkách zpřístupňuje kontaktní údaje pro předkládání lodních deníků a prohlášení o vykládkách.
Článek 20
Vážení tresky obecné při první vykládce
1. Velitel rybářského plavidla zajistí, aby veškeré množství tresky obecné přesahující 300 kg ulovené v oblastech stanovených v článku 3 a vyložené v přístavu Společenství bylo zváženo na palubě nebo v přístavu vykládky před prodejem nebo před přepravou na jiné místo. Váhy použité pro vážení jsou schváleny příslušnými vnitrostátními orgány. Číselné údaje, které jsou výsledkem vážení, se použijí pro prohlášení uvedené v článku 8 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit vážení tresky obecné na dražbě ryb na území členského státu, pokud byla vykládka podrobena fyzické inspekci a pokud byla zásilka ryb před převozem přímo na dražbu zapečetěna a zapečetěna zůstala až do okamžiku vážení. V přepravním dokumentu se uvedou podrobné údaje o inspekci provedené při vykládce.
Článek 21
Inspekční standardy
Každý členský stát s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, stanoví zvláštní inspekční standardy. Tyto standardy se po provedení rozboru dosažených výsledků pravidelně přehodnocují. Inspekční standardy se postupně vyvíjejí, dokud není dosaženo cílových standardů uvedených v příloze II.
Článek 22
Zákaz překládky
Překládka tresky obecné na moři je v zeměpisných oblastech stanovených v článku 3 zakázána.
Článek 23
Vnitrostátní kontrolní akční programy
1. Členské státy s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, určí vnitrostátní kontrolní akční programy v souladu s přílohou III.
2. Členské státy s plavidly, na něž se vztahuje toto nařízení, do 31. ledna každého roku zpřístupní na svých úředních internetových stránkách Komisi a ostatním členským státům dotčeným tímto nařízením své vnitrostátní kontrolní akční programy společně s prováděcím harmonogramem.
3. Komise alespoň jednou za rok svolá zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu za účelem zhodnocení plnění a výsledků vnitrostátních kontrolních akčních programů pro populace tresky obecné, na něž se vztahuje toto nařízení.
Článek 24
Oznámení předem
1. Velitel rybářského plavidla Společenství, které má na palubě více než jednu tunu tresky obecné, nebo jeho zástupce informuje před vplutím do přístavu či do jakéhokoli místa vykládky členského státu příslušné orgány tohoto členského státu přinejmenším čtyři hodiny před vplutím o:
a)
názvu přístavu nebo místa vykládky;
b)
přibližné době připlutí do tohoto přístavu nebo místa vykládky;
c)
množství všech druhů ryb uchovávaných na palubě v kg živé hmotnosti převyšujících 50 kg.
2. Příslušné orgány členského státu, v němž se má vykládat více než jedna tuna tresky obecné, mohou požadovat, aby vykládka úlovků uchovávaných na palubě nezačala, dokud ji tyto orgány nepovolí.
3. Velitel rybářského plavidla Společenství nebo jeho zástupce, který hodlá překládat nebo vykládat na moři jakékoli množství ryb uchovávaných na palubě nebo ho vykládat v přístavu či místě vykládky třetí země, sdělí příslušným orgánům členského státu vlajky přinejmenším 24 hodin před překládkou či vykládkou na moři nebo před vykládkou ve třetí zemi informace uvedené v odstavci 1.
Článek 25
Určené přístavy
1. V případě, že má rybářské plavidlo Společenství vykládat více než dvě tuny tresky obecné ve Společenství, zajistí velitel plavidla, aby vykládky probíhaly pouze v určených přístavech.
2. Každý členský stát určí přístavy, v nichž se vykládají množství tresky obecné větší než dvě tuny.
3. Každý členský stát zpřístupní na své veřejné internetové stránce seznam určených přístavů a související inspekční postupy a postupy dohledu v těchto přístavech, včetně podmínek pro záznam a hlášení o množství tresky obecné při každé vykládce.
Komise předá tyto informace všem členským státům.
Článek 26
Povolená odchylka v odhadu množství zaznamenaných v lodním deníku
Odchylně od čl. 5 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2807/83 ze dne 22. září 1983, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států (10), představuje povolená odchylka při odhadu množství tresky obecné v kg na palubě 8 % hodnoty v lodním deníku.
Článek 27
Oddělené uložení tresky obecné
Je zakázáno uchovávat na palubě rybářského plavidla Společenství v nádobách jakékoli množství tresky obecné v kombinaci s jiným druhem mořských živočichů. Nádoby s treskou obecnou jsou uloženy v nákladním prostoru odděleně od ostatních nádob.
Článek 28
Přeprava tresky obecné
1. Příslušné orgány členského státu mohou požadovat, aby jakékoli množství tresky obecné odlovené v některé ze zeměpisných oblastí definovaných v článku 3, které je poprvé vyloženo v daném členském státě, bylo předtím, než bude přepraveno z přístavu první vykládky na jiné místo, zváženo v přítomnosti kontrolorů. U tresky obecné poprvé vykládané v přístavu určeném podle článku 24 jsou předtím, než je nabídnuta k prvnímu prodeji a prodána, v přítomnosti kontrolorů pověřených členskými státy zváženy reprezentativní vzorky ve výši alespoň 20 % vykládek co do počtu. Za tímto účelem předloží členské státy Komisi do jednoho měsíce po vstupu tohoto nařízení v platnost podrobné údaje o režimu odběru vzorků, který použijí.
2. Odchylně od podmínek stanovených v článku 13 nařízení (EHS) č. 2847/93 jsou veškerá množství tresky obecné převyšující 50 kg, která jsou převážena na jiné místo, než bylo místo první vykládky nebo dovozu, doprovázena kopií jednoho z prohlášení stanovených v čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení týkajících se množství přepravované tresky obecné. Výjimka stanovená v čl. 13 odst. 4 písm. b) uvedeného nařízení se nepoužije.
Článek 29
Zvláštní programy sledování
Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 mohou zvláštní programy sledování pro dané populace tresky obecné trvat více než dva roky od data svého vstupu v platnost.
KAPITOLA V
ROZHODOVÁNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
Rozhodovací postup
Pokud má Rada v souladu s tímto nařízením přijmout rozhodnutí, jedná kvalifikovanou většinou na základě návrhu Komise.
Článek 31
Změny přílohy I
Na základě doporučení VTHVR může Komise změnit přílohu I tohoto nařízení postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 a v souladu s těmito zásadami:
a)
skupiny intenzity se stanoví tak, aby byly co nejvíce stejnorodé z hlediska ulovených biologických populací, velikosti ryb ulovených jako cílový nebo jako vedlejší úlovek a vlivu rybolovných činností spojených se skupinami intenzity na životní prostředí;
b)
počet a velikost skupin intenzity jsou nákladově efektivní, pokud jde o zátěž z hlediska řízení v poměru k potřebám zachování.
Článek 32
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k čl. 11 odst. 3 a článkům 14, 16 a 17 tohoto nařízení lze přijmout postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 33
Pomoc poskytovaná Evropským rybářským fondem
1. Pro účely čl. 21 písm. a) bodu i) nařízení (ES) č. 1198/2006 a pro každou ze čtyř populací tresky obecné uvedených v článku 1 na léta, kdy se populace nachází pod příslušnou preventivní úrovní biomasy reprodukující se populace podle článku 6, se dlouhodobý plán považuje za plán obnovy ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Pro účely čl. 21 písm. a) bodu iv) nařízení (ES) č. 1198/2006 a pro každou ze čtyř populací tresky obecné uvedených v článku 1 na jiná léta, než jsou roky uvedené v odstavci 1, se dlouhodobý plán považuje za plán řízení ve smyslu článku 6 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 34
Přezkum
Komise na základě doporučení VTHVR a po konzultaci příslušného regionálního poradního sboru vyhodnotí dopad řídicích opatření na dotčené populace tresky obecné a na lov těchto populací nejpozději ve třetím roce používání tohoto nařízení a pak každé tři po sobě následující roky používání tohoto nařízení, a případně navrhne vhodná pozměňující opatření.
Článek 35
Přezkum
Nařízení (ES) č. 423/2004 se zrušuje.
Článek 36
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.