Nařízení rady (ES) č. 519/94
ze dne 7. března 1994
o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, č. 1766/82 a č. 3420/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na akty zřizující společnou organizaci zemědělských trhů jakož i na akty týkající se zpracovaných zemědělských produktů přijaté podle článku 235 Smlouvy a zejména na ustanovení těchto aktů, které umožňují odchylku od obecné zásady, podle které všechna množstevní omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem mohou být nahrazena pouze opatřeními uvedenými v tom samém aktu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že společná obchodní politika musí spočívat na jednotných zásadách; že společná pravidla stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 1765/82 ze dne 30. června 1982 o společných pravidlech dovozu ze zemí se státně řízenou obchodní politikou [1], v nařízení Rady (EHS) č. 1766/82 ze dne 30. června 1982 o společných pravidlech dovozu z Čínské lidové republiky [2] a v nařízení Rady (EHS) č. 3420/83 ze dne 14. listopadu 1983 o dovozních opatřeních pro výrobky pocházející ze zemí se státně řízenou obchodní politikou, neliberalizované na úrovni Společenství [3] zaujímají v rámci této politiky důležité místo; že však tato politika musí být dokončena, jelikož stále existují výjimky nebo odchylky, podle nichž mohou členské státy na výrobky pocházející z dotyčných třetích zemí nadále používat vnitrostátní dovozní opatření;
vzhledem k tomu, že podle článku 7a Smlouvy zahrnuje vnitřní trh od 1. ledna 1993 prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že dokončení společné obchodní politiky v oblasti pravidel pro dovoz je nutným doplňkem k vytvoření vnitřního trhu a jedinou možností, jak může Společenství zajistit, aby pravidla pro obchod Společenství se třetími zeměmi řádně odrážela integraci trhů;
vzhledem k tomu, že k dosažení většího sjednocení pravidel dovozu je nutno odstranit výjimky a odchylky, které vyplývají z dosud platných vnitrostátních opatření obchodní politiky, a zejména je nutno odstranit množstevní omezení zachovaná členskými státy podle nařízení (EHS) č. 3420/83; že toto sjednocení je nutno provést stanovením ustanovení, která odpovídají ustanovením společných pravidel Společenství pro jiné třetí země, nakolik je to možné s ohledem na zvláštnosti hospodářských systémů dotyčných třetích zemí;
vzhledem k tomu, že liberalizace dovozu, to znamená neexistence množstevních omezení, musí tvořit výchozí bod pro pravidla Společenství;
vzhledem k tomu, že do tohoto nařízení musí být s ohledem na citlivost určitých oblastí průmyslu Společenství zahrnuty množstevní kvóty a kontrolní opatření na úrovni Společenství pro omezený počet výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky; že je dále nutno stanovit postup pro přezkum a kontrolu těchto opatření, aby je bylo možno přizpůsobit vývoji situace;
vzhledem k tomu, že u ostatních produktů musí Komise prozkoumat dovozní podmínky, vývoj dovozu a různá hlediska hospodářské a obchodní situace, jakož i případná opatření, která mají být uplatňována;
vzhledem k tomu, že se pro tyto produkty může ukázat, že je nutné podrobit některý jejich dovoz kontrole Společenství;
vzhledem k tomu, že Komisi a Radě přísluší, aby v zájmu Společenství přijímaly ochranná opatření s řádným ohledem na stávající mezinárodní závazky Společenství;
vzhledem k tomu, že se kontrolní nebo ochranná opatření, která se omezují na jednu nebo několik oblastí Společenství, mohou jevit jako vhodnější než opatření uplatňovaná v celém Společenství; že je však možno tato opatření připustit pouze výjimečně, pokud neexistují žádná alternativní řešení; že je nutno zajistit, aby tato opatření byla dočasná a aby co nejméně omezovala fungování vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že v případě kontroly Společenství je nutné, aby propuštění daných produktů do volného oběhu bylo závislé na předložení dovozního dokladu, který odpovídá jednotným kritériím; že tento doklad musí být na základě prosté žádosti dovozce potvrzen v určité lhůtě úřady členských států, aniž by tím pro dovozce vznikalo právo k dovozu; že tedy doklad může být platný pouze tak dlouho, dokud nedojde ke změně dovozních pravidel;
vzhledem k tomu, že existuje důležitý zájem Společenství, aby se členské státy a Komise vzájemně co nejpodrobněji informovaly o výsledcích kontroly Společenství;
vzhledem k tomu, že zkušenost ukázala, že jsou nutná přesnější kritéria pro zjištění případné újmy a zahájení šetření, aniž by tím Komisi byla vzata možnost přijímat v naléhavých případech potřebná opatření;
vzhledem k tomu, že se je proto třeba stanovit podrobnější předpisy pro zahájení šetření, potřebné kontroly a inspekce, slyšení účastníků řízení, zpracování získaných informací a kritériích pro posouzení újmy;
vzhledem k tomu, že v tomto nařízení obsažená ustanovení týkající se šetření se nedotýkají předpisů Společenství a jednotlivých států o profesním tajemství;
vzhledem k tomu, že pro zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů a v zájmu rychlého rozhodování je dále nutno stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o účelnosti opatření;
vzhledem k tomu, že pro sjednocení pravidel dovozu musí být zjednodušeny náležitosti, které musí dovozci splňovat, přičemž tyto náležitosti musí být bez ohledu na místo odbavení zboží vždy stejné; že by proto mělo být zajištěno, aby všechny náležitosti byly splněny použitím tiskopisů odpovídajících vzoru připojenému k tomuto nařízení;
vzhledem k tomu, že dovozní doklady vystavené v rámci kontrolních opatření Společenství musí být nezávisle na vystavujícím členském státě platné v celém Společenství;
vzhledem k tomu, že podle stanovených pravidel dovozu již není oprávněné zachování dvou různých souborů pravidel Společenství pro země se státem řízenou obchodní politikou a pro Čínskou lidovou republiku;
vzhledem k tomu, že se konaly konzultace uvedené v nařízení Rady (EHS) č. 2616/85 ze dne 16. září 1985 o uzavření Dohody o obchodní a hospodářské spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Čínskou lidovou republikou [4];
vzhledem k tomu, že textilní výrobky, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 517/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství [5], jsou předmětem zvláštní úpravy na úrovni Společenství i na mezinárodní úrovni; že by tudíž tyto textilní výrobky měly být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že toto nařízení se uplatňuje, aniž jsou dotčeny články 77, 81, 244, 249 a 280 aktu o přistoupení Španělska a Portugalska;
vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 je proto třeba zrušit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
Obecné zásady
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz produktů, na které se vztahuje Smlouva a které pocházejí ze třetích zemí uvedených v příloze I, s výjimkou textilních výrobků, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 517/94.
2. Dovoz produktů uvedených v odstavci 1 do Společenství je volný, a tak nepodléhá žádnému množstevnímu omezení, aniž jsou dotčena:
- případná opatření podle hlavy V,
- množstevní omezení uvedená v příloze II.
3. Dovoz produktů uvedených v příloze III do Společenství podléhá kontrole Společenství podle pravidel uvedených v článku 10.
4. Na žádost některého členského státu nebo z podnětu Komise mohou ve výboru uvedeném v článku 4 probíhat konzultace o přílohách II a III.
Po ukončení těchto konzultací může Komise Radě navrhnout postupem podle článku 16 potřebná opatření k úpravám příloh II a III za podmínek stanovených v hlavě III a případně v hlavách IV a V tohoto nařízení.
HLAVA II
Informační a konzultační postup Společenství
Článek 2
Pokud by vývoj dovozu vyžadoval zavedení kontrolních a ochranných opatření, sdělí to členské státy Komisi. Toto sdělení musí obsahovat dostupné důkazy podle kritérií článku 8. Komise toto sdělení neprodleně předá všem členským státům.
Článek 3
Na žádost některého členského státu nebo z podnětu Komise se mohou konat konzultace. Tyto konzultace se musí konat během osmi pracovních dnů poté, co bylo sdělení uvedené v článku 2 doručeno Komisi, v každém případě ale před zavedením kontrolních a ochranných opatření Společenství.
Článek 4
1. Konzultace se konají v poradním výboru (dále jen "výbor") složeném ze zástupců jednotlivých členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Výbor svolává předseda. Co nejdříve předá členským státům všechny důležité informace.
3. Konzultace se týkají zejména
a) dovozních podmínek, vývoje dovozu a různých hledisek hospodářské a obchodní situace daného produktu, zejména v rámci přezkumu příloh II a III;
b) otázek týkajících se správy obchodních dohod mezi Společenstvím a třetími zeměmi uvedenými v příloze I;
c) opatření, která je případně třeba přijmout.
4. V případě potřeby se konzultace mohou konat písemně. V tom případě informuje Komise členské státy, které mohou během lhůty pěti až osmi pracovních dnů stanovené Komisí, vyjádřit své stanovisko nebo požádat o ústní konzultace.
HLAVA III
Šetření Společenství
Článek 5
1. Pokud je Komisi po ukončení konzultací zřejmé, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření,
a) během jednoho měsíce po obdržení informace z některého členského státu zahájí šetření a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství; toto oznámení obsahuje souhrn získaných informací a pokyn, že je nutno předat Komisi všechny užitečné informace; je v něm stanovena lhůta, v níž mohou účastníci řízení vyjádřit písemné stanovisko a předat informace, pokud tato stanoviska a informace mají být vzaty v úvahu při šetření; v oznámení je dále nutno stanovit lhůtu, během níž mohou účastníci řízení podat žádost o slyšení před Komisí podle odstavce 4;
b) zahájí šetření v součinnosti s členskými státy.
2. Komise si vyžádá všechny informace, které považuje za nutné, a snaží se, pokud to po konzultaci s výborem považuje za vhodné, ověřit tyto informace u dovozců, obchodníků, obchodních zástupců, výrobců, obchodních sdružení a organizací.
Komisi přitom poskytují pomoc zaměstnanci členského státu, na jehož území se prověřování provádí, pokud si to členský stát přeje.
Účastníci řízení, kteří se přihlásili podle odst. 1 písm. a), a zástupci vyvážející země mohou nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů úřadů Společenství nebo jeho členských států, pokud jsou tyto informace významné pro obhajobu jejich zájmů a nejsou důvěrné ve smyslu článku 7 a Komise je při šetření používá. K tomuto účelu podají Komisi písemnou žádost, v níž uvedou, které informace požadují.
3. Členské státy poskytnou Komisi na její žádost a podle postupů, které Komise stanoví, informace, které mají k dispozici o vývoji situace na trhu s produktem, jehož se šetření týká.
4. Komise může účastníky řízení vyslechnout. Účastníci řízení musí být vyslechnuti, pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením v Úředním věstníku Evropských společenství a prokáží, že mohou být výsledkem šetření skutečně dotčeni a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
5. Pokud nejsou informace poskytnuty ve lhůtách stanovených tímto nařízením nebo na základě tohoto nařízení Komisí nebo pokud bude šetření značně bráněno, mohou být zjištění učiněna na základě údajů, které jsou k dispozici. Jestliže Komise zjistí, že jí účastník řízení nebo třetí osoba sdělili nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít údaje, které jsou k dispozici.
6. Pokud Komise po konzultacích uvedených v odstavci 1 dospěje k názoru, že stávající důkazy nepostačují k tomu, aby ospravedlnily šetření, sdělí toto rozhodnutí členským státům do jednoho měsíce od obdržení informací z členských států.
Článek 6
1. Po ukončení šetření předkládá Komise výboru zprávu o výsledcích.
2. Pokud dojde Komise během devíti měsíců po zahájení šetření k závěru, že nejsou nutná žádná kontrolní a ochranná opatření Společenství, ukončí se šetření po konzultaci výboru do jednoho měsíce. Rozhodnutí o ukončení šetření se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství s uvedením nejdůležitějších závěrů šetření a se shrnutím důvodů.
3. Pokud je Komise toho názoru, že jsou nutná kontrolní a ochranná opatření Společenství, přijme podle hlav IV a V nejpozději devět měsíců po zahájení šetření potřebná opatření. Ve výjimečných případech může být tato lhůta prodloužena o další dobu nejvýše dvou měsíců; v tom případě zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropských společenství oznámení o době prodloužení se shrnutím důvodů.
4. Tato hlava nevylučuje použití kontrolních opatření podle článků 9 až 14 nebo, pokud by kritická situace, v níž by každé zpoždění způsobovalo stěží odstranitelné škody, vyžadovala okamžité jednání, ochranných opatření podle článků 15 až 17.
Komise provede bez odkladu vyšetřovací opatření, která jsou ještě zapotřebí. Jejich výsledky slouží k přezkumu přijatých opatření.
Článek 7
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. a) Rada, Komise, členské státy ani jejich úředníci nesmějí vyzradit důvěrné informace, které získají na základě tohoto nařízení nebo které jim jsou důvěrně sděleny, ledaže k tomu ten, kdo informaci poskytl, výslovně udělí souhlas.
b) Každá žádost o důvěrné zacházení uvádí důvody, proč je informace důvěrná.
Prokáže-li se však, že žádost o důvěrné zacházení není oprávněná, a nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
3. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její oznámení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
4. Výše uvedené odstavce nevylučují, aby se orgány Společenství odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých je založeno rozhodnutí přijaté na základě tohoto nařízení. Orgány Společenství však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických nebo právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 8
1. Zkoumání vývoje dovozu, dovozních podmínek a vážné újmy nebo hrozby vážné újmy pro výrobce Společenství se opírá zejména o tyto činitele:
a) objem dovozu, zejména při podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě ve Společenství;
b) cena dovážených produktů, zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu ve Společenství;
c) účinky na výrobce Společenství obdobných nebo přímo soutěžících produktů, které jsou patrné ve vývoji některých hospodářských činitelů, jako jsou
- výroba,
- kapacitní využití,
- zásoby,
- prodej,
- podíl na trhu,
- ceny (tzn. pokles cen nebo zabránění růstu cen, k němuž by normálně došlo),
- zisky,
- kapitálový výnos,
- peněžní tok,
- zaměstnanost.
2. Komise bere při šetření ohled na zvláštní hospodářský systém zemí uvedených v příloze I.
3. Pokud se posuzuje existence hrozby vážné újmy, Komise také prověřuje, zda lze jasně předvídat, že určitá situace může vést ke skutečné újmě. Přitom lze mimo jiné zohlednit tyto činitele:
a) míru růstu vývozu do Společenství;
b) vývozní kapacitu v zemi původu nebo vývozu, která již existuje nebo vznikne v dohledné budoucnosti, a pravděpodobnost, že tato kapacita bude využita k vývozu do Společenství.
HLAVA IV
Kontrolní opatření
Článek 9
1. Jestliže to vyžadují zájmy Společenství, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a) rozhodnout o zpětné kontrole Společenství určitého dovozu způsoby, které stanoví;
b) rozhodnout, že určitý dovoz bude za účelem kontroly jeho vývoje podroben předchozí kontrole Společenství podle článku 10.
2. Doba platnosti kontrolních opatření je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí, které následuje po pololetí, během nějž byla opatření zavedena.
Článek 10
1. Produkty, které podléhají předchozí kontrole Společenství, smějí být propuštěny do volného oběhu pouze po předložení dovozního dokladu. Tento doklad potvrdí příslušný orgán určený členskými státy pro všechna požadovaná množství bezplatně do nejvýše pěti pracovních dnů po obdržení prohlášení dovozce Společenství příslušnému vnitrostátnímu orgánu, nezávisle na jeho místě usazení ve Společenství. Pokud se neprokáže opak, má se za to, že toto prohlášení obdržel příslušný vnitrostátní orgán nejpozději tři pracovní dny po jeho podání.
2. Dovozní doklad a prohlášení dovozce se vyhotovují na tiskopise odpovídajícím vzoru v příloze IV.
K údajům uvedeným ve výše zmíněném tiskopise lze požadovat doplňující informace. Tyto informace musí být určeny v rozhodnutí o zavedení kontroly.
3. Dovozní doklad je platný v celém Společenství nezávisle na tom, který členský stát jej vystavil.
4. Zjištění, že jednotková cena, za níž je obchod sjednán, překračuje cenu uvedenou v dovozním dokladu o méně než 5 % nebo že celková hodnota nebo celkové množství produktů deklarovaných k dovozu překračuje o méně než 5 % hodnotu nebo množství, která je uvedena v dovozním dokladu, nevylučuje propuštění dotyčného produktu do volného oběhu. Komise může po vyslechnutí stanovisek vyjádřených ve výboru s přihlédnutím k vlastnostem produktů a k jiným zvláštním znakům transakcí stanovit jinou procentní sazbu, která však zpravidla nesmí překročit 10 %.
5. Dovozní doklad se může použít pouze tehdy, pokud zůstanou pro dané transakce použitelná ujednání o liberalizaci dovozu. Dovozní doklad lze používat nejdéle po dobu, která se stanoví ke stejnému okamžiku a podle stejného postupu jako zavedení kontroly, přičemž se zohlední vlastnosti produktů a ostatní zvláštní znaky těchto transakcí.
6. Původ produktů kontrolovaných Společenstvím se musí prokázat osvědčením o původu, pokud je to požadováno v rozhodnutí podle článku 9. Jiné předpisy o předložení takového osvědčení nejsou tímto odstavcem dotčeny.
7. Jestliže se na produkty podléhající předchozí kontrole Společenství v některém členském státě vztahuje regionální ochranné opatření, může dovozní povolení udělené tímto členským státem nahradit dovozní doklad.
Článek 11
Pokud by mohlo dojít k situaci popsané v čl. 15 odst. 1, může Komise, pokud to vyžadují zájmy Společenství, na návrh členského státu nebo z vlastního podnětu:
- omezit dobu platnosti případně požadovaného dovozního dokladu,
- stanovit pro vydání dokladu určité podmínky a ve výjimečných případech zahrnutí doložky o odvolání nebo, s četností a délkou trvání stanovenou Komisí, nařídit předchozí informaci a konzultaci podle článku 3.
Článek 12
Pokud nebyl dovoz produktu během osmi pracovních dnů po ukončení konzultací podroben žádné kontrole Společenství, může Komise podrobit dovoz určený pro určitý region nebo více regionů Společenství omezené kontrole podle článku 17.
Článek 13
1. Produkty pod regionální kontrolou smějí být propuštěny do volného oběhu pouze po předložení dovozního dokladu. Tento doklad potvrdí příslušný orgán určený členskými státy pro všechna požadovaná množství bezplatně do nejvýše pěti pracovních dnů po obdržení prohlášení dovozce Společenství příslušnému vnitrostátnímu orgánu, nezávisle na jeho místě usazení ve Společenství. Pokud se neprokáže opak, má se za to, že toto prohlášení obdržel příslušný vnitrostátní orgán nejpozději tři pracovní dny po jeho podání. Dovozní doklad se může použít pouze tehdy, pokud zůstanou pro dané transakce použitelná ujednání o liberalizaci dovozu.
2. Dovozní doklad a prohlášení dovozce se vyhotovují na tiskopise odpovídajícím vzoru uvedeném v příloze IV.
K uvedeným údajům ve zmíněném tiskopise se mohou požadovat doplňující informace. Tyto informace musí být určeny v rozhodnutí o zavedení kontroly.
Článek 14
1. Členské státy sdělí Komisi v případě kontroly Společenství nebo regionální kontroly během prvních deseti dnů každého měsíce:
a) v případě předchozí kontroly množství a částky vypočtené podle ceny CIF, pro něž byly v předchozím období vydány nebo potvrzeny dovozní doklady;
b) v každém případě dovoz během období, které předchází období uvedenému v písmenu a).
Informace členských států jsou rozděleny podle produktů a zemí.
Odchylná ustanovení mohou být stanovena v témž okamžiku a podle téhož postupu, jakým byla zavedena kontrola.
2. Komise může na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu změnit časový rozvrh pro předkládání informací, pokud to vyžaduje vlastnost produktu nebo zvláštní okolnosti.
3. Komise o tom informuje členské státy.
HLAVA V
Ochranná opatření
Článek 15
1. Pokud je produkt dovážen do Společenství v natolik zvýšeném množství nebo za takových podmínek, že tím výrobcům Společenství vzniká nebo hrozí vážná újma, může Komise na ochranu zájmů Společenství na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu změnit pravidla pro dovoz dotyčného produktu tak, že smí být propuštěn do volného oběhu pouze po předložení dovozního povolení; toto povolení se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise.
2. Tato opatření se neprodleně sdělí Radě a členským státům; jsou okamžitě použitelná.
3. a) Opatření podle tohoto článku se po vstupu v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. Podle článku 17 mohou být omezeny na jeden nebo více regionů Společenství.
b) Tato opatření však nebrání propuštění do volného oběhu produktů, které již jsou na cestě do Společenství, jestliže se jejich určení již nedá změnit a jestliže tyto produkty, které podle článků 10 a 13 mohou být propuštěny do volného oběhu pouze proti předložení dovozního dokladu, jsou takovým dokladem doprovázeny.
4. Pokud o zásah Komise požádal některý členský stát, přijme Komise rozhodnutí nejpozději do pěti pracovních dnů po obdržení žádosti.
5. Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do jednoho měsíce ode dne sdělení předložit rozhodnutí Radě.
6. Pokud se členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit.
Pokud Rada do tří měsíců poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za zrušené.
Článek 16
1. Rada může zejména v případě uvedeném v čl. 15 odst. 1 učinit vhodná opatření. Rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou.
2. Použije se čl. 15 odst. 3.
Článek 17
Pokud se při kontrole zejména na základě činitelů uvedených v článku 8 zjistí, že v jednom nebo více regionech Společenství jsou splněny podmínky pro přijetí opatření podle hlavy IV a článku 15, může Komise po posouzení alternativních řešení výjimečně povolit uplatňování kontrolních a ochranných opatření omezených na daný region nebo regiony, pokud má za to, že uplatňování těchto opatření je vhodnější na této úrovni než na úrovni Společenství.
Tato opatření musí být dočasná a musí co nejméně omezovat fungování vnitřního trhu.
Tato opatření jsou se přijímají postupem podle článků 9 a 15.
Článek 18
1. Po dobu, kdy se uplatňují kontrolní nebo ochranná opatření, jež byla zavedena podle hlav IV a V, se ve výboru zřízeném podle čl. 4 na žádost členských států nebo z podnětu Komise konají konzultace. Účelem konzultací je:
a) zkoumání účinků opatření;
b) ověření, zda je jeho zachování nutné.
2. Pokud Komise po konzultacích podle odstavce 1 dospěje k názoru, že je nutné zrušit nebo změnit kontrolní nebo ochranná opatření podle hlav IV a V, postupuje takto:
a) pokud Rada nepřijala žádné rozhodnutí o opatření přijatém Komisí, je toto opatření Komisí okamžitě změněno nebo zrušeno a Komise podá Radě ihned zprávu;
b) ve všech ostatních případech Komise navrhne Radě, aby opatření přijaté Radou bylo zrušeno nebo změněno. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou.
Pokud se rozhodnutí týká regionálních kontrolních opatření, použije se od šestého dne po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
HLAVA VI
Závěrečná ustanovení
Článek 19
1. Tímto nařízením není dotčeno plnění povinností vyplývajících ze zvláštních pravidel obsažených v dohodách mezi Společenstvím a třetími zeměmi.
2. a) Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování členskými státy:
i) zákazů, množstevních omezení nebo kontrolních opatření, která jsou odůvodněna veřejnou mravností, veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí a zvířat, ochranou rostlin, ochranou národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví;
ii) zvláštních devizových náležitostí;
iii) náležitostí, které byly zavedeny na základě mezinárodních dohod v souladu se Smlouvou.
b) Členské státy sdělí Komisi opatření nebo náležitosti, které zamýšlejí zavést nebo změnit na základě tohoto odstavce. V případech zvláštní naléhavosti se Komisi sdělí vnitrostátní opatření nebo náležitosti bezprostředně po jejich přijetí.
Článek 20
1. Tímto nařízením není dotčeno uplatňování předpisů, které zřizují společnou organizaci zemědělských trhů, nebo z nich odvozených správních předpisů Společenství nebo vnitrostátních správních předpisů nebo zvláštních předpisů přijatých podle článku 235 Smlouvy a týkajících se zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů; použije se doplňkově.
2. Články 9 až 14 a 18 se však nevztahují na produkty uvedené v odstavci 1, u nichž pravidla Společenství pro obchod se třetími zeměmi vyžadují předložení dovozního osvědčení nebo jiného dovozního dokladu.
Články 15, 17 a 18 se nevztahují na produkty, u kterých pravidla Společenství pro obchod se třetími zeměmi vyžadují použití množstevních omezení dovozu.
Článek 21
Španělsko a Portugalsko si mohou až do 31. prosince 1995 zachovat množstevní omezení týkající se zemědělských produktů uvedených v článcích 77, 81, 244, 249 a 280 aktu o přistoupení.
Článek 22
Pro rok 1994 se kvóty uvedené v čl. 1 odst. 2 snižují v poměru k době uplatňování, jak je uvedeno v příloze II.
Následující produkty nepodléhají těmto kvótám a mohou být propuštěny do volného oběhu ve Společenství:
- produkty, které jsou v den vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropských společenství již na cestě do Společenství, jestliže jejich určení již nemůže být změněno,
- produkty, pro které příslušné vnitrostátní orgány udělily dovozní licenci podle hlavy IV nařízení (EHS) č. 3420/83 a které jsou touto licencí skutečně doprovázeny.
Nařízení Rady (ES) č. 520/94 ze dne 7. března 1994 o postupu Společenství při správě množstevních kvót [6] se použije na kvóty uvedené v příloze II.
Článek 23
Nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 se zrušují. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 24
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 15. března 1994.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 1994.