Nařízení Rady (ES) č. 3051/95
ze dne 8. prosince 1995
o řízení bezpečnosti osobních lodí typu ro-ro
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
vzhledem k tomu, že Společenství je vážně znepokojeno nehodami lodí se ztrátami na životech;
vzhledem k tomu, že pro lodě typu ro-ro platí od 1. července 1998 Mezinárodní předpis pro řízení bezpečnosti zajišťující bezpečnost lodí a zabránění znečištění (dále jen "předpis ISM", který byl přijat Mezinárodní námořní organizací (IMO) na základě rezoluce jejího shromáždění A.741(18) ze dne 4. listopadu 1993 za přítomnosti členských států a byl zahrnut do Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974;
vzhledem k tomu, že toto představuje jedno z řady opatření ke zvýšení bezpečnosti na moři; že předpis ISM nemá ještě závaznou, ale jen doporučující podobu;
vzhledem k tomu, že bezpečnost lidského života na moři lze účinně zvýšit přísným a závazným uplatňováním předpisu ISM;
vzhledem k tomu, že řízení bezpečnosti lodí typu ro-ro je předmětem naléhavého zájmu Společenství; že jednotné a systematické uplatňování předpisu ISM ve všech členských státech může být krokem k řízení bezpečnosti lodí typu ro-ro;
vzhledem k tomu, že ve svém usnesení ze dne 22. prosince 1994 o bezpečnosti osobních lodí typu ro-ro [4] Rada vyzvala Komisi, aby v souladu s mezinárodním právem předložila návrh na uspíšené závazné uplatňování předpisu ISM na všechny pravidelné služby osobních lodí typu ro-ro provozované mezi evropskými přístavy;
vzhledem k tomu, že se vyžaduje přísné a závazné uplatňování předpisu ISM, aby bylo zajištěno, že společnosti provozující námořní osobní lodě typu ro-ro zavedou a budou řádně udržovat systémy řízení bezpečnosti jak na lodích, tak na úrovni společností;
vzhledem k tomu, že opatření na úrovni Společenství je nejlepší cestou k zajištění uspíšeného závazného uplatňování předpisu ISM a účinné kontroly jeho uplatňování s tím, že se zamezí narušování soutěže mezi různými přístavy Společenství a mezi loďmi typu ro-ro; že jen přímo použitelné nařízení může zajistit toto uplatňování; že uspíšené uplatňování vyžaduje, aby toto nařízení bylo použitelné od 1. července 1996;
vzhledem k tomu, že uspíšené závazné provádění předpisu ISM na všech lodích typu ro-ro bez ohledu na to, pod kterou vlajkou plují, rovněž bere v úvahu požadavek obsažený v bodu 2 rezoluce A.741(18) Mezinárodní námořní organizace, který důrazně naléhá na vlády, aby předpis provedly co nejdříve, přičemž přednost je dána mimo jiné lodím přepravujícím cestující;
vzhledem k tomu, že za bezpečnost lodí odpovídají především státy vlajky; že členské státy mohou zajistit, aby trajekty plující pod jejich vlajkou a společnosti tyto trajekty provozující vyhověly přiměřeným pravidlům pro řízení bezpečnosti; že vyžadovat účinný soulad s pravidly bezpečnosti jako podmínku pro provozování osobních lodí typu ro-ro na pravidelných linkách je pro členské státy jedinou cestou, jak zajistit bezpečnost všech lodí typu ro-ro bez ohledu na jejich vlajku, které jsou provozovány nebo mají být provozovány na pravidelných linkách z přístavů těchto členských států;
vzhledem k tomu, že společnosti provozující lodě typu ro-ro výlučně v chráněných vodách mezi přístavy ve stejném členském státě představují omezenější riziko a budou muset převzít poměrně větší administrativní zátěž než ostatní společnosti, a proto by jim měla být poskytnuta dočasná odchylka;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit podmínky, za kterých je uplatňován předpis ISM, a že je nezbytné vymezit podmínky pro vydávání a ověřování dokladu o shodě a osvědčení o řízení bezpečnosti;
vzhledem k tomu, že členské státy mohou považovat za nezbytné přenést své pravomoci na specializované subjekty pro plnění svých povinností vyplývajících z tohoto nařízení nebo se při plnění těchto povinností na tyto subjekty spoléhat; že vhodnou cestou k zajištění jednotné a přiměřené úrovně kontroly je vyžadovat, aby všechny tyto subjekty vyhovovaly požadavkům směrnice Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy [5];
vzhledem k tomu, že členský stát musí mít možnost pozastavit provoz určitých lodí typu ro-ro plujících z jeho přístavů, pokud je přesvědčen o existenci vážného rizika ohrožení bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí, s výhradou rozhodnutí přijatého v rámci regulativního výboru, které členský stát musí respektovat;
vzhledem k tomu, že pro změnu tohoto nařízení při zohlednění vývoje na mezinárodní úrovni je nezbytné uplatnit zjednodušený postup projednávání ve výboru regulativní povahy;
vzhledem k tomu, že rychlé zavedení těchto bezpečnostních pravidel vyvolává zvláštní technické a správní problémy pro Řecko, protože existuje velmi vysoký počet společností usazených v Řecku provozujících trajekty pod řeckou vlajkou a výlučně mezi řeckými přístavy; že má být proto poskytnuta odchylka s omezenou dobou platnosti řešící tuto situaci s příhlédnutím k tomu, že linková osobní a trajektová doprava mezi řeckými přístavy bude do 1. ledna 2004 vyloučena z volného pohybu služeb podle nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) [6],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účelem tohoto nařízení je posílit řízení bezpečnosti a bezpečný a k životnímu prostředí šetrný provoz osobních lodí typu ro-ro plujících mezi přístavy členských států Společenství na pravidelných linkách, a to tak, aby společnosti provozující lodě typu ro-ro dodržovaly předpis ISM pomocí těchto opatření:
- společnosti zavedou a budou patřičně udržovat systémy řízení bezpečnosti na lodích a na pobřeží,
- kontrolu těchto systémů vykonávají správami státu vlajky a přístavního státu.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení a pro účely uplatňování předpisu ISM se:
a) "lodí typu ro-ro" rozumí námořní plavidlo pro přepravu cestujících vybavené zařízením umožňujícím silničním nebo železničním vozidlům najet na loď nebo sjet z lodi, přičemž plavidlo přepravuje více než 12 cestujících;
b) "linkovou dopravou" rozumí řada plaveb lodí typu ro-ro provozovaných tak, aby sloužily dopravě mezi dvěma nebo více stejnými místy buď
1) podle zveřejněného jízdního řádu, nebo
2) plavbami tak pravidelnými nebo tak četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu;
c) "společností" rozumí vlastník lodi typu ro-ro nebo jakýkoliv jiný subjekt či osoba, jako je správce nebo nájemce plavidla, kterému vlastník lodi svěřil provozování lodi;
d) "uznaným subjektem" rozumí subjekt uznaný v souladu se směrnicí 94/57/ES;
e) "předpisem ISM" rozumí Mezinárodní předpis pro řízení bezpečnosti lodí a pro zabránění znečištění, přijatý Mezinárodní námořní organizací na základě rezoluce jejího shromáždění A.741(18) ze dne 4. listopadu 1993 a připojený k tomuto nařízení;
f) "správou" rozumí vládu státu, pod jehož vlajkou je loď typu ro-ro oprávněna plout;
g) "dokladem o shodě" rozumí doklad vydaný společnostem v souladu s odstavcem 13.2 předpisu ISM;
h) "osvědčením o řízení bezpečnosti" rozumí osvědčení vydané lodím typu ro-ro v souladu s odstavcem 13.4 předpisu ISM;
i) "chráněnými vodami" rozumí oblasti, kde je celoroční pravděpodobnost významné výšky vln překračujících 1,5 m menší než 10 %, a ve kterých loď typu ro-ro nikdy není vzdálena více než šest námořních mil od místa útočiště, kterého mohou osoby ze ztroskotané lodi dosáhnout.
Článek 3
Toto nařízení platí pro všechny společnosti provozující nejméně jednu loď typu ro-ro z přístavu členského státu Společenství nebo do něj a poskytující linkovou dopravu bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje.
Článek 4
1. Všechny společnosti jsou povinny vyhovět všem ustanovením odstavců 1.2 až 13.1 a odstavce 13.3 předpisu ISM, jako by byla závazná, aby jejich plavidla mohla poskytovat linkovou dopravu z přístavu členského státu Společenství nebo do něj.
2. Odchylně od odstavce 1 smějí společnosti do 1. července 1997 odložit povinnost vyhovět tomuto nařízení, pokud provozují loď nebo lodě typu ro-ro zajišťující linkovou dopravu výlučně v chráněných vodách mezi přístavy umístěnými ve stejném členském státě.
Článek 5
1. Členské státy vyhoví ve vztahu ke společnostem a lodím typu ro-ro odstavcům 13.2, 13.4 a 13.5 předpisu ISM, jako by byly závazné.
2. Pro účely odstavce 1 mohou členské státy přenést své úkoly pouze na uznaný subjekt či se na něj spolehnout zcela nebo částečně.
Pro účely odstavce 13.2 předpisu ISM může členský stát vydat doklady o shodě pouze společnosti, jejíž hlavní středisko činnosti je na jeho svrchovaném území. Před vydáním dokladů se členské státy poradí se správou států, pod jejichž vlajkou jsou lodě typu ro-ro této společnosti oprávněny plout, pokud tato správa není správou vydávajícího členského státu.
3. Doklad o shodě platí pět let ode dne vydání za předpokladu, že se jednou za rok uskuteční kontrola v zájmu potvrdit řádné fungování systému řízení bezpečnosti a potvrdit, že případné úpravy zavedené od poslední kontroly vyhovují předpisu ISM.
4. Osvědčení o řízení bezpečnosti platí pět let ode dne jeho vydání za předpokladu, že se nejméně každých 30 měsíců uskuteční průběžná kontrola s cílem potvrdit řádné fungování systému řízení bezpečnosti a potvrdit, že případné úpravy zavedené od poslední kontroly vyhovují předpisu ISM.
5. Pro účely tohoto nařízení a zejména článku 6 přijme každý členský stát doklad o shodě nebo osvědčení o řízení bezpečnosti vydané správou kteréhokoliv jiného členského státu nebo uznaným subjektem působícím jejím jménem.
6. Členský stát uzná doklady o shodě a osvědčení o řízení bezpečnosti vydané správou třetí země nebo jejím jménem, jestliže prokazují soulad s tímto nařízením.
Doklady o shodě a osvědčení o řízení bezpečnosti vydané jménem správ třetích zemí mohou být uznány jen tehdy, jestliže byly vydány uznaným subjektem.
Článek 6
Členské státy se samy přesvědčí, že všechny společnosti poskytující linkovou dopravu loďmi typu ro-ro z jejich přístavů nebo do nich vyhovují tomuto nařízení.
Článek 7
Domnívá-li se členský stát, že společnost, přestože je držitelem dokladu o shodě, není schopna provozovat loď typu ro-ro na pravidelné lince z jeho přístavů nebo do nich vzhledem k tomu, že existuje možnost vážného ohrožení bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí, může provoz této dopravy pozastavit do doby, než je toto nebezpečí odstraněno.
V tom případě se použije tento postup:
a) členský stát neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o svém rozhodnutí a řádně je odůvodní;
b) Komise prošetří, zda je pozastavení provozu oprávněné z důvodů vážného ohrožení bezpečnosti a životního prostředí;
c) postupem podle čl. 10 odst. 2 se rozhodne, zda je rozhodnutí členského státu pozastavit provoz této dopravy odůvodněné vážným ohrožením bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí, nebo zda tomu tak není; jestliže je pozastavení nedůvodné, je dotyčný členský stát vyzván, aby odvolal toto pozastavení provozu.
Článek 8
V zájmu zohlednění všeobecných podmínek předpisu ISM přezkoumá Komise uplatňování tohoto nařízení tři roky po jeho vstupu v platnost a navrhne veškerá vhodná opatření.
Článek 9
V zájmu zohlednění vývoje na mezinárodní úrovni, a zejména na úrovni Mezinárodní námořní organizace, mohou být postupem podle čl. 10 odst. 2 změněny a zahrnuty do přílohy řídících zásad pro správy týkajících se uplatňování předpisu ISM
a) definice předpisu ISM v článku 2;
b) lhůty platnosti dokladů o shodě nebo osvědčení o řízení bezpečnosti a četnost kontrol těchto dokladů podle čl. 5 odst. 3 a 4;
c) příloha;
d) definice "uznaného subjektu" v článku 2.
Článek 10
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 12 odst. 1 směrnice Rady 93/75/EHS [7].
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
c) Pokud se Rada neusnese do 40 dní ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1996.
Je použitelné ode dne 1. července 1996.
Odchylně od prvního pododstavce se toto nařízení až do 31. prosince 1997 nevztahuje na společnosti zřízené podle řeckého práva, které mají své hlavní středisko činnosti v Řecku a které provozují lodě typu ro-ro zapsané a plující pod vlajkou Řecka a poskytující linkovou dopravu výlučně mezi přístavy v Řecku.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. prosince 1995.