NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1412/2006
ze dne 25. září 2006
o některých omezujících opatření vůči Libanonu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2006/625/SZBP o zákazu prodeje nebo dodávek zbraní a souvisejícího materiálu a poskytování souvisejících služeb subjektům nebo jednotlivcům v Libanonu v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1701 (2006) (1),
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společný postoj 2006/625/SZBP provádí omezující opatření uložená rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1701 (2006) a stanoví mimo jiné zákaz poskytování technické pomoci, jakož i financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti a poskytování, výroby, údržby a používání zbraní a souvisejícího materiálu všech typů subjektům nebo jednotlivcům v Libanonu.
(2)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, především za účelem zajištění jejich jednotného používání hospodářskými subjekty ve všech členských státech, je k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytný právní předpis Společenství.
(3)
Příslušné orgány by v jednotlivých případech měly mít možnost udělit povolení k poskytnutí pomoci, pokud toto poskytnutí bylo povoleno libanonskou vládou nebo Prozatímními silami OSN v Libanonu (UNIFIL) a s přihlédnutím k rezolucím Rady bezpečnosti OSN 1559 (2004) a 1680 (2006) a ke všem dalším významným skutečnostem a okolnostem.
(4)
Je vhodné umožnit příslušným orgánům udělovat povolení k poskytnutí pomoci ozbrojeným silám, které jsou součástí UNIFIL, a ozbrojeným silám Libanonské republiky.
(5)
Z důvodu účelnosti by Komise měla být oprávněna změnit přílohu tohoto nařízení.
(6)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení. Stanovené sankce by měly být přiměřené, účinné a odrazující.
(7)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení, aby se zajistila účinnost opatření v něm stanovených,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„technickou pomocí“ jakákoli technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby, která může mít například formu pokynu, doporučení, odborného vzdělávání, předávání pracovních znalostí a zkušeností nebo poradenských služeb; technická pomoc zahrnuje také ústní formy pomoci;
2.
„územím Společenství“ území členských států, na které se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat technickou pomoc týkající se vojenské činnosti a poskytování, výroby, údržby a používání zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc týkající se vojenské činnosti, zahrnující zejména úvěry, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu, nebo pro jakékoli poskytnutí související technické pomoci jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž předmětem nebo výsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze po předchozím písemném oznámení zaslaném libanonské vládě a UNIFIL a za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci týkající se zbraní a souvisejícího materiálu, které se používají nebo jsou určeny pro použití v Libanonu, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu jiným než ozbrojeným silám Libanonské republiky nebo UNIFIL za předpokladu, že:
i)
tyto služby nebudou poskytovány přímo ani nepřímo žádným milicím, jejichž odzbrojení požadovala Rada bezpečnosti OSN v rezolucích 1559 (2004) a 1680 (2006),
ii)
povolení se udělují pro jednotlivé případy a
iii)
libanonská vláda nebo UNIFIL v každém jednotlivém případě povolily poskytnutí daných služeb dotyčné osobě, subjektu nebo orgánu. Pokud libanonská vláda nebo UNIFIL povolí zvláštní dodávku nebo převod konkrétních zbraní nebo souvisejícího materiálu určité osobě, subjektu nebo orgánu, lze toto povolení považovat za povolení poskytnout dané osobě, subjektu nebo orgánu technickou pomoc týkající se poskytnutí, výroby, údržby a používání daného zboží;
b)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu nebo poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti ozbrojeným silám Libanonské republiky, s výjimkou případů, kdy libanonská vláda vznese do 14 dnů od přijetí oznámení námitku.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
zboží, jehož se pomoc týká, používá nebo bude používat UNIFIL při plnění své mise a
ii)
služby jsou poskytovány ozbrojeným silám, které jsou nebo budou součástí UNIFIL;
b)
poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
financování nebo finanční pomoc je poskytována UNIFIL, ozbrojeným silám státu, který poskytuje jednotky do UNIFIL, nebo orgánu veřejné moci, který odpovídá za zásobování ozbrojených sil takového státu, a
ii)
zbraně nebo související materiál jsou pořizovány za účelem použití v rámci UNIFIL nebo ozbrojenými složkami dotyčného státu přidělenými do UNIFIL.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolení podle odstavců 1 a 2 udělit pouze před prováděním činnosti, pro níž jsou tato povolení požadována.
Článek 4
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých na základě tohoto nařízení a vzájemně si poskytují veškeré důležité informace, jež mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména pak informace o potížích s jeho porušováním a vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
Článek 5
Komise je oprávněna měnit přílohu na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 6
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy sdělí tato pravidla Komisi neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 7
Toto nařízení se použije:
a)
na území Společenství včetně jeho vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
c)
na státní příslušníky členského státu bez ohledu na to, zda se nacházejí na území Společenství či nikoliv;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány zapsané nebo zřízené podle právních předpisů některého členského státu;
e)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány v souvislosti s jakoukoli obchodní činností, která je provozována zcela nebo částečně v rámci Společenství.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. září 2006.