Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES
ze dne 27. září 2001
o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V současné době je potenciál využívání obnovitelných zdrojů energie ve Společenství nedostatečný. Společenství uznává potřebu podporovat obnovitelné zdroje energie jako prioritní opatření, jelikož jejich využívání přispívá k ochraně životního prostředí a k udržitelnému rozvoji. Kromě toho umožňuje vytvořit lokální zaměstnanost, může mít pozitivní dopad na sociální soudržnost, přispět k bezpečnosti zásobování a umožňuje splnit rychleji cíle z Kjóta. Proto je nutné zajistit, aby tento potenciál byl lépe využíván v rámci vnitřního trhu s elektřinou.
(2) Podpora elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie je významnou prioritou Společenství, jak se uvádí v bílé knize o obnovitelných zdrojích energie (dále jen "bílá kniha"), z důvodů bezpečnosti a diverzifikace zásobování elektřinou, ochrany životního prostředí a sociální a hospodářské soudržnosti. Toto schválila Rada ve svém usnesení ze dne 8. června 1998 o obnovitelných zdrojích energie [5] a Evropský parlament ve svém usnesení o bílé knize [6].
(3) Rostoucí využívání elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie představuje důležitou část souboru opatření potřebných ke splnění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu a souboru politik potřebných ke splnění jiných závazků.
(4) Rada ve svých závěrech ze dne 11. května 1999 a Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 17. června 1998 o elektřině z obnovitelných zdrojů energie [7] vyzvaly Komisi, aby předložila konkrétní návrh na rámec Společenství pro přístup elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřní trh. Kromě toho Evropský parlament zdůraznil ve svém usnesení ze dne 30. března 2000 o elektřině z obnovitelných zdrojů energie a o vnitřním trhu s elektřinou [8], že pro dosažení výsledků a cílů Společenství jsou podstatné závazné a náročné cíle v oblasti obnovitelných zdrojů na vnitrostátní úrovni.
(5) Aby bylo ve střednědobém výhledu zajištěno proniknutí elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na trh, mělo by být od všech členských států vyžadováno, aby stanovily státní směrné cíle pro spotřebu elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů.
(6) Tyto státní směrné cíle by měly být v souladu se všemi státními závazky, které jsou součástí závazků v rámci změny klimatu přijatých Společenstvím podle Kjótského protokolu.
(7) Komise by měla posoudit, jaký pokrok učinily členské státy směrem k dosažení svých státních směrných cílů a nakolik jsou státní směrné cíle v souladu s globálním směrným cílem dosažení podílu 12 % na hrubé domácí spotřebě elektřiny do roku 2010, přičemž by mělo být zváženo, že směrný cíl 12 % do roku 2010 obsažený v bílé knize za Společenství jako celek poskytuje užitečné vodítko pro zvýšení úsilí na úrovní Společenství a v jednotlivých členských státech a že je třeba mít na zřeteli rozdílné okolnosti v jednotlivých státech. Je-li to nutné k dosažení těchto cílů, měla by Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě návrhy, které mohou zahrnovat závazné cíle.
(8) Využívají-li členské státy jako zdroj energie odpad, musí dodržet současné právní předpisy Společenství o nakládání s odpadem. Touto směrnicí nejsou dotčeny definice uvedené v příloze 2a a 2b směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [9]. Podpora obnovitelných zdrojů energie by měla být v souladu s cíli Společenství, zejména s ohledem na hierarchii zpracování odpadu. Proto by nemělo být podporováno spalování netříděného komunálního odpadu v rámci budoucího systému podpory obnovitelných zdrojů energie, pokud by tím byla tato hierarchie narušena.
(9) Definice biomasy použitá v této směrnici nepředjímá použití jiné definice ve vnitrostátních právních předpisech za jiným účelem, než je uvedeno v této směrnici.
(10) Tato směrnice nevyžaduje od členských států, aby uznávaly nákup záruky původu od jiných členských států nebo odpovídající nákup elektřiny jako příspěvek ke splnění svého kvótního závazku. Aby se však usnadnilo obchodování s elektřinou vyrobenou z obnovitelných zdrojů a aby se zvýšila průhlednost při výběru spotřebitele mezi elektřinou vyrobenou z neobnovitelných zdrojů energie a elektřinou vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie, je nutná záruka původu této elektřiny. Programy záruky původu samy neznamenají nárok na využití vnitrostátních systémů podpory vytvořených v jednotlivých členských státech. Je důležité, aby byly těmito zárukami původu pokryty všechny formy elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie.
(11) Je důležité jasně rozlišovat mezi zárukami původu a zaměnitelnými zelenými osvědčeními.
(12) Potřeba státní podpory ve prospěch obnovitelných zdrojů energie je uznávána v hlavních směrech Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí [10], které kromě jiných možností zohledňují potřebu internalizovat vnější náklady na výrobu elektřiny. Ustanovení Smlouvy, a zejména článků 87 a 88 uvedené smlouvy, se však i nadále vztahují na tuto státní podporu.
(13) Musí být vytvořen legislativní rámec pro trh s obnovitelnými zdroji energie.
(14) Členské státy provozují na vnitrostátní úrovni různé systémy podpory obnovitelných zdrojů energie, včetně zelených osvědčení, investiční pomoci, osvobození od daně nebo snížení daně, vrácení daně a programů přímé cenové podpory. Důležitým prostředkem k dosažení účelu této směrnice je zaručit řádné fungování těchto systémů, dokud nezačne fungovat rámec Společenství, aby byla zachována důvěra investorů.
(15) Je příliš brzy na rozhodnutí o rámci Společenství týkajícím se programů podpory se zřetelem na omezené zkušenosti s vnitrostátními programy a v současné době poměrně nízký podíl dotované elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie ve Společenství.
(16) Po dostatečném přechodném období je však nutné přizpůsobit programy podpory rozvíjejícímu se vnitřnímu trhu s elektřinou. Je proto vhodné, aby Komise sledovala situaci a předložila zprávu o zkušenostech získaných při používání vnitrostátních programů. V případě potřeby by Komise měla na základě závěrů této zprávy vypracovat návrh na rámec Společenství s ohledem na programy podpory elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie. Uvedený návrh by měl přispět k dosažení státních směrných cílů, být slučitelný se zásadami vnitřního trhu s elektřinou a zohlednit povahu různých obnovitelných zdrojů energie společně s různými technologiemi a zeměpisnými rozdíly. Měl by rovněž podporovat využívání obnovitelných zdrojů energie účinným způsobem, být jednoduchý a současně co nejúčinnější, zejména pokud jde o náklady, a měl by zahrnovat dostatečná přechodná období v délce nejméně sedmi let, zachovat důvěru investorů a předejít ztraceným nákladům. Tento rámec by měl umožnit, aby elektřina z obnovitelných zdrojů energie mohla soutěžit s elektřinou vyrobenou z neobnovitelných zdrojů energie a omezit náklady pro spotřebitele a současně střednědobě snížit potřebu veřejné podpory.
(17) Zvýšené pronikání elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na trh umožní dosáhnout velkých úspor a tím i snížit náklady.
(18) Je důležité využít sílu tržních sil a vnitřního trhu a učinit elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie konkurenceschopnou a atraktivní pro evropské občany.
(19) Při podpoře vývoje trhu s obnovitelnými zdroji energie je nutné zohlednit pozitivní dopad na regionální a místní možnosti vývoje, vývozní možnosti, sociální soudržnost a možnosti zaměstnání, zejména pokud jde o malé a střední podniky a nezávislé výrobce energie.
(20) Měla by se zohlednit specifická struktura odvětví obnovitelných zdrojů energie, zejména při přezkoumání správních postupů pro získání povolení stavět zařízení vyrábějící elektřinu z obnovitelných zdrojů energie.
(21) Za určitých okolností není možné zajistit úplný přenos a distribuci elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie, aniž by byla dotčena spolehlivost a bezpečnost distribuční soustavy, a proto záruky v tomto ohledu mohou zahrnovat finanční vyrovnání.
(22) Náklady na připojení nových výrobců elektřiny z obnovitelných zdrojů energie by měly být objektivní, průhledné a nediskriminační a měl by se pečlivě zohlednit prospěch, který přinášejí distribuční soustavě usazená výrobní zařízení.
(23) Jelikož obecných cílů navrhované akce nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodu jejího rozsahu a účinků, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství podle zásady subsidiarity přijmout opatření stanovená v článku 5 Smlouvy. Jejich podrobné provedení by však mělo být ponecháno členským státům, tedy každému členskému státu by mělo být umožněno, aby si vybral systém, který nejlépe odpovídá jeho zvláštní situaci. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanoveno v uvedeném článku, nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je k dosažení těchto cílů nezbytné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je podporovat zvýšení příspěvku obnovitelných zdrojů energie k výrobě elektřiny na vnitřním trhu s elektřinou a vytvořit základnu pro odpovídající budoucí rámec Společenství.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se používají tyto definice:
a) "obnovitelnými zdroji energie" se rozumějí obnovitelné nefosilní zdroje energie (vítr, sluneční energie, geotermální energie, energie vln a přílivu, energie vody, biomasa, plyn ze skládek, z čistíren odpadních vod a bioplyny);
b) "biomasou" se rozumí biologicky rozložitelná část výrobků, odpadů a zbytků ze zemědělství (včetně rostlinných a živočišných látek), lesnictví a souvisejících průmyslových odvětví, a rovněž biologicky rozložitelná část průmyslového a komunálního odpadu;
c) "elektřinou vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie" se rozumí elektřina vyrobená v zařízeních, která využívají pouze obnovitelné zdroje energie, a část elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie v hybridních zařízeních, která využívají i konvenční zdroje energie, a to včetně obnovitelné elektrické energie používané k doplnění akumulačních systémů, ale s výjimkou elektřiny vyrobené jako výsledek těchto akumulačních systémů;
d) "spotřebou elektřiny" se rozumí výroba elektřiny ve státě, včetně vlastní výroby, s připočtením dovozů a odečtením vývozů (hrubá národní spotřeba elektřiny).
Kromě toho se používají definice uvedené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou [11].
Článek 3
Státní směrné cíle
1. Členské státy přijmou vhodná opatření na podporu větší spotřeby elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie v souladu se státními směrnými cíli uvedenými v odstavci 2. Tyto kroky musí být úměrné cíli, kterého má být dosaženo.
2. Nejpozději do 27. října 2002 a poté každých pět let členské státy přijmou a zveřejní zprávu, ve které budou stanoveny státní směrné cíle týkající se budoucí spotřeby elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie vyjádřené jako procentní sazba spotřeby elektřiny na dalších deset let. Zpráva také uvede opatření, která byla na vnitrostátní úrovni přijata nebo která jsou plánována k dosažení těchto státních směrných cílů. Při stanovení těchto cílů do roku 2010 členské státy
- zohlední referenční hodnoty uvedené v příloze,
- zajistí, aby byly cíle slučitelné se všemi státními závazky přijatými v rámci závazků týkajících se ochrany klimatu, které Společenství přijalo podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu.
3. Členské státy zveřejní poprvé nejpozději do 27. října 2003 a poté každé dva roky zprávu, která zahrnuje analýzu pokroku dosaženého při plnění státních směrných cílů při zohlednění zejména těch klimatických faktorů, které mohou ovlivnit dosažení těchto cílů, a která uvádí, v jakém rozsahu jsou učiněná opatření v souladu se státními závazky k ochraně klimatu.
4. Na základě zpráv členských států uvedených v odstavcích 2 a 3 Komise posoudí, v jaké míře:
- učinily členské státy pokrok směrem k dosažení svých státních směrných cílů,
- jsou státní směrné cíle v souladu s globálním směrným cílem 12 % hrubé národní spotřeby elektřiny v roce 2010 a zejména s 22,1 % podílem elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na celkové spotřebě elektřiny ve Společenství do roku 2010.
Komise zveřejní své závěry ve zprávě poprvé nejpozději do 27. října 2004 a poté každé dva roky. Tato zpráva bude případně doprovázena vhodnými návrhy pro Evropský parlament a Radu.
Dojde-li Komise ve své zprávě uvedené ve druhém pododstavci k závěru, že státní směrné cíle pravděpodobně nejsou v souladu s globálním směrným cílem z důvodů, které jsou neopodstatněné nebo z důvodů, které nejsou založeny na nových vědeckotechnických důkazech, uvede v návrzích vhodnou formou státní cíle včetně případných závazných cílů.
Článek 4
Programy podpory
1. Aniž jsou dotčeny články 87 a 88 Smlouvy, vyhodnotí Komise uplatňování systémů užívaných v členských státech, podle nichž výrobce elektřiny dostává přímou nebo nepřímou podporu na základě nařízení vydaných orgány veřejné moci, a jež by mohly mít za následek omezení obchodu, přičemž se má za to, že tyto systémy přispívají k cílům stanoveným v článcích 6 a 174 Smlouvy.
2. Komise nejpozději do 27. října 2005 předloží podrobně dokumentovanou zprávu o zkušenostech získaných při uplatňování a současné existenci různých systémů uvedených v odstavci 1. Zpráva posoudí úspěch programů podpory uvedených v odstavci 1, včetně účinnosti nákladů, při podpoře spotřeby elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů elektřiny v souladu s státními směrnými cíli uvedenými v čl. 3 odst. 2. Tato zpráva je případně doprovázena návrhem na rámec Společenství s ohledem na programy podpory pro elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie.
Návrh na rámec by měl
a) přispět k dosažení státních směrných cílů;
b) být slučitelný se zásadami vnitřního trhu s elektřinou;
c) zohlednit povahu různých obnovitelných zdrojů energie, společně s různými technologiemi a zeměpisnými rozdíly;
d) podporovat využívání obnovitelných zdrojů energie účinným způsobem, být jednoduchý a současně co nejúčinnější, zejména pokud jde o náklady;
e) zahrnovat dostatečná přechodná období pro vnitrostátní programy podpory v délce nejméně sedmi let a zachovat si důvěru investorů.
Článek 5
Záruka původu elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie
1. Členské státy zajistí nejpozději do 27. října 2003, aby mohl být zaručen původ elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie jako takové ve smyslu této směrnice podle objektivních, průhledných a nediskriminačních kritérií stanovených každým členským státem. Zajistí, aby byla za tímto účelem na žádost vydávána záruka původu.
2. Členské státy mohou jmenovat jeden nebo více příslušných subjektů nezávislých na výrobních a distribučních činnostech, aby dohlížely na vydávání těchto záruk původu.
3. Záruka původu musí
- uvádět zdroj energie, ze kterého byla elektřina vyrobena, datum a místo výroby a v případě vodních elektráren i kapacitu,
- umožňovat výrobcům elektřiny z obnovitelných zdrojů, aby prokázali, že elektřina, kterou prodávají, je vyrobena z obnovitelných zdrojů energie ve smyslu této směrnice.
4. Záruky původu vydávané podle odstavce 2 by měly být vzájemně uznávány členskými státy výlučně jako důkaz bodů uvedených v odstavci 3. Odmítnutí uznat záruku původu jako takový důkaz, zejména z důvodů souvisejících s prevencí podvodů, musí být založeno na objektivních, průhledných a nediskriminačních kritériích. V případě odmítnutí uznat záruku původu může Komise donutit stranu, která odmítla záruku uznat, aby ji uznala, zejména s ohledem na objektivní, průhledná a nediskriminační kritéria, na nichž se toto uznání zakládá.
5. Členské státy nebo příslušné subjekty vytvoří vhodné systémy, aby bylo zajištěno, že záruky původu jsou jak přesné, tak spolehlivé, a ve zprávě uvedené v čl. 3 odst. 3 uvedou opatření, která byla přijata k zajištění spolehlivosti systému záruk.
6. Po konzultaci s členskými státy zváží Komise ve zprávě uvedené v článku 8 formu a způsoby, které by mohly členské státy použít pro záruky původu elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie. V případě potřeby navrhne Komise v tomto ohledu Evropskému parlamentu a Radě přijetí společných pravidel.
Článek 6
Správní postupy
1. Členské státy nebo příslušné subjekty jmenované členskými státy vyhodnotí stávající právní a správní rámec s ohledem na povolovací řízení nebo jiné postupy stanovené v článku 4 směrnice 96/92/ES, které platí pro výrobní zařízení vyrábějící elektřinu z obnovitelných zdrojů energie, za účelem
- snížení regulativních a neregulativních překážek při zvyšování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie,
- zjednodušení a urychlení postupů na vhodné správní úrovni a
- zajištění objektivních, průhledných a nediskriminačních pravidel a zohlednění zvláštností různých technologií u obnovitelných zdrojů energie.
2. Členské státy zveřejní nejpozději do 27. října 2003 zprávu o hodnocení podle odstavce 1, případně s uvedením přijatých opatření. Účelem této zprávy je poskytnout přehled o dosaženém stupni, je-li to vhodné v souvislostech vnitrostátních právních předpisů, zejména při
- koordinaci mezi různými správními orgány s ohledem na lhůty, přijímání a vyřizování žádostí o povolení,
- vypracování případných zásad pro činnosti uvedené v odstavci 1 a proveditelnosti rychlého plánovacího postupu pro výrobce elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a
- jmenování subjektů, které jednají jako prostředníci ve sporech mezi orgány zodpovědnými za vydávání povolení a žadateli o toto povolení.
3. Komise posoudí ve zprávě uvedené v článku 8 a na základě zpráv členských států uvedených v odstavci 2 tohoto článku nejlepší praxe se zřetelem na dosažení cílů uvedených v odstavci 1.
Článek 7
Otázky související s distribuční soustavou
1. Aniž je dotčeno zachování spolehlivosti a bezpečnosti distribuční soustavy, přijmou členské státy potřebná opatření k zajištění toho, aby provozovatelé přenosových a distribučních soustav zaručili na svém území přenos a distribuci elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie. Mohou rovněž stanovit přednostní přístup elektřině vyrobené z obnovitelných zdrojů do distribuční soustavy. Pokud jde o distribuci elektřiny, dají provozovatelé přenosových soustav přednost výrobním zařízením využívajícím obnovitelné zdroje energie, pokud to provozování vnitrostátního elektrického systému umožňuje.
2. Členské státy zavedou právní rámec nebo požádají provozovatele přenosových a distribučních soustav o vypracování a zveřejnění jejich jednotných pravidel pro hrazení nákladů na technické úpravy, jako je připojení na distribuční soustavu a posílení distribuční soustavy, které jsou nutné pro začlenění nových výrobců dodávajících do propojené distribuční soustavy elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů.
Tato pravidla musí být založena na objektivních, průhledných a nediskriminačních kritériích, která zohledňují zejména všechny náklady a výhody související s připojením těchto výrobců na distribuční soustavu. V těchto pravidlech mohou být uvedeny různé typy připojení.
3. Členské státy mohou případně vyžadovat od provozovatelů přenosových a distribučních soustav, aby hradili zčásti nebo zcela náklady uvedené v odstavci 2.
4. Od provozovatelů přenosových a distribučních soustav se vyžaduje, aby poskytli každému novému výrobci, který se chce připojit, komplexní a podrobný odhad nákladů souvisejících s připojením. Členské státy mohou povolit výrobcům elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, kteří se chtějí připojit na soustavu, aby vypsali veřejnou soutěž na práce související s připojením.
5. Členské státy zavedou právní rámec nebo požádají provozovatele přenosových a distribučních soustav o vypracování a zveřejnění jejich jednotných pravidel pro rozdělení nákladů na zařízení soustavy, jako je připojení na distribuční soustavu a posílení distribuční soustavy, mezi všechny výrobce, kteří je využívají.
Rozdělení nákladů musí být zajištěno systémem, který je založen na objektivních, průhledných a nediskriminačních kritériích zohledňujících prospěch, který mají z připojení dříve i později připojení výrobci a rovněž provozovatelé přenosových a distribučních soustav.
6. Členské státy zajistí, aby započtení poplatků za přenos a distribuci nediskriminovalo elektřinu z obnovitelných zdrojů energie, včetně zejména elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, vyrobené v okrajových oblastech, například ostrovních regionech a regionech s nízkou hustotou obyvatelstva.
Členské státy případně zavedou právní rámec nebo požádají provozovatele přenosových a distribučních soustav o zajištění toho, aby poplatky za přenos a distribuci elektřiny ze zařízení, která využívají obnovitelné zdroje, odrážely realizovatelné nákladové výhody vyplývající z připojení zařízení na soustavu. Tyto nákladové výhody mohou vzniknout z přímého užití nízkonapěťové distribuční soustavy.
7. Členské státy posoudí ve zprávě uvedené v čl. 6 odst. 2 opatření, která mají být přijata, aby se usnadnil přístup elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů do distribuční soustavy. Tato zpráva mimo jiné přezkoumá proveditelnost zavedení dvousměrného měření.
Článek 8
Souhrnná zpráva
Na základě zpráv členských států podle čl. 3 odst. 3 a čl. 6 odst. 2 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě nejpozději do 31. prosince 2005 a poté každých pět let přehlednou zprávu o provádění této směrnice.
Tato zpráva
- posoudí pokrok, který byl učiněn při zohlednění vnějších nákladů na elektřinu vyrobenou z neobnovitelných zdrojů energie, a dopad veřejné podpory poskytnuté na výrobu elektřiny,
- zohlední možnost členských států splnit státní směrné cíle stanovené v čl. 3 odst. 2, globální směrný cíl uvedený v čl. 3 odst. 4 a diskriminaci u různých zdrojů energie.
Komise případně předloží Evropskému parlamentu a Radě společně se zprávou další návrhy.
Článek 9
Provedení
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. října 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 10
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 11
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. září 2001.