Nařízení Rady (EHS) č. 2821/71
ze dne 20. prosince 1971
o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 87 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že čl. 85 odst. 1 Smlouvy může být podle čl. 85 odst. 3 prohlášen za nepoužitelný na kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které vyhovují podmínkám uvedeným v těchto ustanoveních;
vzhledem k tomu, že prováděcí ustanovení k čl. 85 odst. 3 musí být přijata podle článku 87 formou nařízení;
vzhledem k tomu, že vytvoření Společného trhu vyžaduje přizpůsobení podniků poměrům tohoto většího trhu; že vhodným prostředkem k přizpůsobení může být spolupráce mezi podniky;
vzhledem k tomu, že dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě týkající se spolupráce mezi podniky, které umožňují pracovat racionálněji a přizpůsobit jejich výkonnost a konkurenceschopnost většímu trhu mohou být, pokud spadají pod zákaz uvedený v čl. 85 odst. 1, za jistých podmínek z tohoto zákazu vyjmuty; že je to nezbytné zejména u dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v oblasti normalizace a typizace, výzkumu a vývoje výrobků nebo postupu až po stádium průmyslového použití včetně využití jejich výsledků, jakož i specializace;
vzhledem k tomu, že je vhodné, aby byla Komise pomocí nařízení oprávněna k prohlásit čl. 85 odst. 1 za nepoužitelný na kategorie takových dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, aby se podnikům usnadnila hospodářsky žádoucí spolupráce bez nepříznivých dopadů ze strany soutěžní politiky;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit, za jakých podmínek může Komise toto oprávnění vykonávat v úzkém a stálém spojení s příslušnými orgány členských států;
vzhledem k tomu, že podle článku 6 nařízení č. 17 [1] může Komise stanovit, že prohlášení podle čl. 85 odst. 3 Smlouvy má zpětnou působnost; že je proto vhodné, aby Komise mohla přijmout nařízení obsahující taková ustanovení;
vzhledem k tomu, že podle článku 7 nařízení č. 17 mohou být dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě vyňaty rozhodnutím Komise ze zákazu zejména tehdy, pokud jsou pozměněny tak, že splňují podmínky pro použití čl. 85 odst. 3; že je vhodné, že Komise může poskytnout těmto dohodám, rozhodnutím a jednáním ve vzájemné shodě prostřednictvím nařízení stejnou výhodu, pokud jsou pozměněny tak, že spadají do některé skupiny stanovené nařízením o blokové výjimce;
vzhledem k tomu, že nelze vyloučit, že v konkrétním případě nejsou podmínky uvedené v čl. 85 odst. 3 splněny, Komise musí mít možnost tento případ upravit rozhodnutím podle nařízení č. 17 s účinkem do budoucna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Aniž je dotčeno použití nařízení č. 17 Komise může podle čl. 85 odst. 3 Smlouvy formou nařízení prohlásit čl. 85 odst. 1 za nepoužitelný na kategorie dohod uzavřených mezi podniky, rozhodnutí přijatých sdruženími podniků a jednání ve vzájemné shodě, jejichž předmětem je:
a) používání norem a typů;
b) výzkum a vývoj výrobků nebo postupů až po stadium průmyslového použití, jakož i využití výsledků, včetně ustanovení oprávech na ochranu průmyslového vlastnictví a tajné technické znalosti;
c) specializace, včetně dohod nezbytných k jejímu provádění.
2. Nařízení musí obsahovat popis kategorií dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, na které se použije, a zejména stanovit:
a) omezení nebo ustanovení, která smějí být či nesmějí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednáních ve vzájemné shodě;
b) ustanovení, která musí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednání ve vzájemné shodě, nebo jiné podmínky, které musí být splněny.
Článek 2
1. Nařízení podle článku 1 se přijme na dobu určitou.
2. Nařízení může být zrušeno nebo změněno, pokud se změnily okolnosti v bodě, který byl pro přijetí nařízení podstatný; v tomto případě se určí lhůta pro přizpůsobení dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, na které se vztahuje původní nařízení.
Článek 3
Nařízení přijaté podle článku 1 může stanovit, že se použije se zpětnou působností na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, pro které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost by bývalo mohlo být podáno prohlášení se zpětnou působností podle článku 6 nařízení č. 17.
Článek 4
1. Nařízení přijaté podle článku 1 může stanovit, že zákaz uvedený v čl. 85 odst. 1 Smlouvy se nevztahuje na období stanovené v nařízení na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které existovaly dne 13. března 1962 a nesplňují podmínky čl. 85 odst. 3, pokud:
- do šesti měsíců po vstupu uvedeného nařízení v platnost jsou pozměněny tak, že splňují tyto podmínky podle ustanovení uvedeného nařízení, a
- změny jsou Komisi sděleny ve lhůtě stanovené uvedeným nařízením.
2. Odstavec 1 se vztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které bylo nutno oznámit podle článku 5 nařízení č. 17 před 1. únorem 1963, pouze tehdy, pokud byly oznámeny před tímto dnem.
3. Výhody ustanovení podle odstavce 1 nemohou být uplatňovány v právních sporech, které v době vstupu nařízení přijatého podle článku 1 v platnost; rovněž se jich nelze dovolávat při uplatňování nároků na náhradu škody vůči třetím stranám.
Článek 5
Před přijetím nařízení Komise zveřejní návrh nařízení, aby všem dotčeným osobám a organizacím poskytla příležitost sdělit jí připomínky během lhůty, kterou stanoví na nejméně jeden měsíc.
Článek 6
1. Komise konzultuje Poradní výbor pro restriktivní praktiky a dominantní postavení:
a) před zveřejněním návrhu nařízení;
b) před přijetím nařízení.
2. Čl. 10 odst. 5 a 6 nařízení č. 17 týkající se konzultace s Poradním výborem se použijí přiměřeně v souladu s pravidlem, že společná zasedání s Komisí se konají nejdříve jeden měsíc po odeslání pozvánky.
Článek 7
Pokud Komise z moci úřední nebo na žádost členského státu nebo fyzických či právnických osob, které uplatňují oprávněný zájem, zjistí, že v konkrétním případě mají dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, na které se vztahuje nařízení přijaté podle článku 1, přesto účinky neslučitelné s podmínkami stanovenými v čl. 85 odst. 3 Smlouvy, může výhodu použití tohoto nařízení odejmout a podle článků 6 a 8 nařízení č. 17 přijmout rozhodnutí, aniž by bylo zapotřebí oznámení podle čl. 4 odst. 1 nařízení č. 17.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 1971.