Nařízení Rady (ES) č. 1541/98
ze dne 13. července 1998
o důkazu původu pro některé textilní výrobky třídy XI kombinované nomenklatury, které jsou propuštěny do volného oběhu ve Společenství, a o podmínkách pro přijetí tohoto důkazu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 616/78 ze dne 20. března 1978 o prokázání původu některých textilních výrobků kapitoly 51 nebo kapitol 53 až 62 společného celního sazebníku, které jsou dováženy do Společenství, a o podmínkách pro přijetí tohoto důkazu [1] stanovilo podmínky, jejichž účelem je zabránit jakémukoli odklonu obchodu či zneužití, které by mohly nepříznivě ovlivnit použití pravidel pro textil, a to zavedením systému kontroly původu založeného na vyžadování osvědčení o původu pro některé textilní výrobky a prohlášení o původu na faktuře pro ostatní textilní výrobky;
vzhledem k tomu, že od přijetí nařízení (EHS) č. 616/78 došlo v oblasti cel a textilních výrobků k určitým změnám; že se jedná zejména o textilní výrobky z třídy XI kombinované nomenklatury, které byly roztříděny do kategorií vymezených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí [2];
vzhledem k tomu, že ustanovení o vzájemné pomoci a správní spolupráci obsažená v článcích 4, 4a a 4b nařízení (EHS) č. 616/78 jsou již pokryta nařízením Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských právních předpisů [3];
vzhledem k tomu, že by v zájmu jasnosti mělo být nařízení (EHS) č. 616/78 přepracováno;
vzhledem k tomu, že v zájmu účelnosti by mělo být řízení opatření podle tohoto nařízení svěřeno Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Při propuštění textilních výrobků třídy XI kombinované nomenklatury, které jsou obsaženy v příloze I nařízení (EHS) č. 3030/93, do volného oběhu ve Společenství je třeba prokázat jejich původ některou z forem a podle postupů stanovených v tomto nařízení.
2. Prokázání původu podle odstavce 1 nebude požadováno u zboží provázeného osvědčením o původu, které je v souladu se vzory a splňuje podmínky stanovené za účelem provádění dvoustranných dohod o textilu, protokolů a dalších ujednání.
3. Toto nařízení se nevztahuje na dovoz zcela neobchodní povahy.
Článek 2
Výrobky uvedené ve skupinách IA, IB, IIA a IIB přílohy I nařízení (EHS) č. 3030/93 musí být provázeny osvědčením o původu, které splňuje podmínky stanovené v článku 47 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [4].
Osvědčení o původu mohou být přijata pouze tehdy, pokud dané výrobky splňují kritéria pro určení původu stanovená příslušnými platnými předpisy Společenství.
Článek 3
1. Výrobky jiné než uvedené v článku 2 musí být provázeny prohlášením vývozce nebo dodavatele na faktuře, nebo neexistuje-li faktura, na jiném obchodním dokladu týkajícím se uvedených výrobků, že tyto výrobky pocházejí ze třetí země, v níž bylo prohlášení vyhotoveno, a že splňují kritéria pro určení původu stanovená příslušnými předpisy Společenství. Znění prohlášení musí odpovídat vzoru v příloze I.
Bez ohledu na první pododstavec lze pro tyto výrobky vystavit osvědčení o původu v souladu s článkem 47 nařízení (EHS) č. 2454/93.
2. Bez ohledu na předložení prohlášení o původu podle odstavce 1 mohou příslušné orgány ve Společenství, mají-li odůvodněné pochybnosti, požadovat jakýkoli další důkaz s cílem se ujistit, že prohlášení o původu splňuje kritéria určení původu stanovená příslušnými předpisy Společenství.
3. Členské státy informují Komisi o každém závažném zneužití nebo nesrovnalosti, které při používání prohlášení o původu zjistí.
Na žádost členského státu nebo z podnětu Komise lze postupem podle článku 249 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [5], požadovat předložení osvědčení o původu v souvislosti s výrobky a zeměmi, jichž se zneužívání nebo nesrovnalosti týkají.
Článek 4
Postupem podle článku 249 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 lze pro textilní a oděvní výrobky, na které se nevztahují zvláštní obchodněpolitická opatření Společenství, udělit odchylku od povinnosti prokazovat původ způsobem uvedeným v článku 2 nebo 3.
Předpisy o odchylkách od povinnosti předložit osvědčení o původu v souladu s článkem 2 zejména uvádějí, zda u daných výrobků musí být předloženo prohlášení o původu podle článku 3.
Článek 5
Průvodní osvědčení EUR 1, tiskopisy EUR 2, osvědčení o původu na tiskopise A a prohlášení na fakturách, která byla vydána za účelem obdržení sazební preference, budou přijata místo důkazu o původu podle článků 2 a 3.
Článek 6
1. Každá zásilka zboží musí být provázena osvědčením o původu nebo prohlášením o původu na faktuře.
2. Členské státy mohou přijmout osvědčení o původu, které se vztahuje k více než jedné zásilce, pokud lze výrobky v osvědčení jasně identifikovat a celkové množství výrobků nepřesahuje množství uvedené v osvědčení.
Článek 7
Jsou-li stanovena odlišná kritéria pro výrobky téže položky kombinované nomenklatury nebo téže kategorie uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 3030/93, musí osvědčení či prohlášení o původu obsahovat dostatečně podrobný popis zboží, aby bylo možné dovodit kritéria, na jejichž základě bylo osvědčení vystaveno nebo prohlášení vyhotoveno.
Článek 8
1. Osvědčení o původu budou vystavena a prohlášení na fakturách budou vyhotovena v zemi, z níž zboží pochází.
2. Není-li zboží dováženo přímo ze země původu, ale skrze další zemi, budou osvědčení o původu vystavená v této zemi přijata po kontrole, zda jsou přijatelná na stejném základě jako osvědčení vystavená v zemi původu.
3. Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li u daných výrobků stanovena nebo ujednána množstevní omezení týkající se země původu.
Článek 9
Členské státy oznámí Komisi veškeré důležité informace týkající se uplatňování tohoto nařízení.
Komise předá všechny tyto informace ostatním členským státům.
Použijí se ustanovení nařízení (ES) č. 515/97.
Článek 10
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle čl. 249 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 11
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 616/78.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. července 1998.