Směrnice Rady 92/58/EHS
ze dne 24. června 1992
o minimálních požadavcích na bezpečnostní nebo zdravotní značky na pracovišti (devátá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1], předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že článek 118a Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;
vzhledem k tomu, že podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;
vzhledem k tomu, že sdělení Komise o jejím programu v oblasti bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví při práci [4] předpokládá přezkoumání a rozšíření oblasti působnosti směrnice Rady 77/576/EHS ze dne 25. července 1977 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních značek na pracovišti [5];
vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 21. prosince 1987 o bezpečnosti, hygieně a ochraně zdraví při práci [6] vzala na vědomí úmysl Komise předložit Radě v blízké budoucnosti návrh na přezkoumání a rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice;
vzhledem k tomu, že v zájmu přehlednosti a jasnosti by směrnice 77/576/EHS měla být nahrazena touto směrnicí;
vzhledem k tomu, že tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7]; že se proto uvedení směrnice vztahuje v plném rozsahu na bezpečnostní a zdravotní značky na pracovišti, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice;
vzhledem k tomu, že stávající právní úprava Společenství se vztahuje hlavně na bezpečnostní značky a označení nebezpečných překážek a míst, a omezuje se proto na omezený počet typů značek;
vzhledem k tomu, že toto omezení má za následek, že některá rizika nejsou řádně označena; že by proto měly být zavedeny nové typy značek, aby zaměstnavatelé a zaměstnanci mohli určit rizika pro bezpečnost nebo zdraví při práci a vyhnout se jim;
vzhledem k tomu, že bezpečnostní nebo zdravotní značky musí být zavedeny tam, kde riziko nelze dostatečným způsobem snížit prostředky kolektivní ochrany nebo opatřeními, metodami nebo postupy organizace práce;
vzhledem k tomu, že mnoho rozdílů mezi bezpečnostními nebo zdravotními značkami používanými v současné době v členských státech vede k nejistotě, která se může ještě zvýšit v souvislosti s volným pohybem pracovníků v rámci vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že používání normalizovaných značek při práci by obecně mělo snížit rizika vyplývající z jazykových a kulturních rozdílů mezi pracovníky;
vzhledem k tomu, že tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že na základě rozhodnutí 74/325/EHS [8], naposledy pozměněného aktem o přistoupení Španělska a Portugalska, konzultuje Komise při vypracovávání návrhů v této oblasti Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel
1. Tato směrnice, která je devátou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnostní nebo zdravotní značky na pracovišti.
2. Tato směrnice se nevztahuje na ustanovení Společenství týkající se uvádění nebezpečných látek nebo přípravků, výrobků nebo vybavení na trh, pokud jiné předpisy Společenství výslovně nestanoví jinak.
3. Tato směrnice se nevztahuje na značky používané v silniční, železniční, vnitrozemské lodní, námořní nebo letecké dopravě.
4. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice:
a) "bezpečnostními nebo zdravotními značkami" se rozumí značky vztahující se na určitý předmět, činnost nebo určenou situaci a poskytující informace nebo pokyny pro bezpečnost nebo ochranu zdraví na pracovišti prostřednictvím, podle okolností, tabulky, barvy, světelného nebo zvukového signálu, ústní komunikace nebo signálu dávaného rukou;
b) "zákazovou značkou" se rozumí značka zakazující chování, které by mohlo vyvolat nebo způsobit nebezpečí;
c) "výstražnou značkou" se rozumí značka varující před rizikem nebo nebezpečím;
d) "příkazovou značkou" se rozumí značka předepisující určité chování;
e) "značkou nouzového úniku nebo první pomoci" se rozumí značka informující o nouzových východech, o prostředcích první pomoci nebo o záchranných prostředcích;
f) "informativní značkou" se rozumí značka poskytující jiné informace, než ty uvedené v písmenech b) až e);
g) "tabulkou" se rozumí značka poskytující určené informace kombinací geometrického tvaru, barev a symbolu nebo piktogramu, která je zviditelněna osvětlením dostatečné intenzity;
h) "doplňkovou tabulkou" se rozumí tabulka používaná spolu s některou značkou popsanou v písmenu g), která poskytuje doplňkové informace;
i) "bezpečnostní barvou" se rozumí barva, které je přiřazen určitý význam;
j) "symbolem nebo piktogramem" se rozumí vyobrazení, které popisuje situaci nebo předepisuje určené chování a které je používáno na tabulkách nebo osvětleném povrchu;
k) "světleným signálem" se rozumí signál vydávaný zařízením vyrobeným z průhledných nebo průsvitných materiálů, které jsou osvětleny zevnitř nebo zezadu tak, aby vydávaly dojem svítícího povrchu;
l) "zvukovým signálem" se rozumí kódovaný zvukový signál vydávaný a přenášený zařízením navrženým k tomu účelu, bez použití lidského nebo umělého hlasu;
m) "ústní komunikací" se rozumí předem určená ústní zpráva zprostředkovaná lidským nebo umělým hlasem;
n) "signálem dávaným rukou" se rozumí pohyb nebo postavení paží nebo rukou v zakódované formě, pro vedení osob, které provádějí úkony spojené s rizikem nebo nebezpečím pro pracovníky.
ODDÍL II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮ
Článek 3
Obecná pravidla
1. Zaměstnavatelé musí zajistit bezpečnostní nebo zdravotní značky na pracovišti v souladu s touto směrnicí, pokud rizika nelze vyloučit nebo přiměřeně snížit prostředky kolektivní ochrany nebo opatřeními, metodami nebo postupy organizace práce, nebo se musí o přítomnosti těchto značek ujistit.
Zaměstnavatelé přihlédnou ke všem hodnocením rizik provedeným v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. a) směrnice 89/391/EHS.
2. Aniž je dotčena příloha V, musí být značky užívané pro silniční, železniční, vnitrozemskou vodní, námořní a leteckou dopravu používány, je-li třeba, i uvnitř podniků nebo závodů pro tyto druhy dopravy.
Článek 4
Bezpečnostní nebo zdravotní značky používané poprvé
Aniž je dotčen článek 6, musí bezpečnostní nebo zdravotní značky používané na pracovišti poprvé v den nebo po dni uvedeném v čl. 11 odst. 1 prvním pododstavci splňovat minimální požadavky uvedené v přílohách I až IX.
Článek 5
Bezpečnostní nebo zdravotní značky již používané
Aniž je dotčen článek 6, musí bezpečnostní nebo zdravotní značky již používané přede dnem uvedeným v čl. 11 odst. 1 prvním pododstavci splňovat minimální požadavky uvedené v přílohách I až IX nejpozději do osmnácti měsíců po tomto dni.
Článek 6
Výjimky
1. S přihlédnutím k typům činnosti nebo velikosti dotyčných podniků mohou členské státy určit kategorie podniků, které mohou nahradit zcela, částečně nebo dočasně světelné nebo zvukové signály stanovené v této směrnici jinými opatřeními zaručujícími stejnou úroveň ochrany.
2. Členské státy se mohou po projednání se sociálními partnery odchýlit od bodu 2 přílohy VIII nebo bodu 3 přílohy IX a stanovit jiná opatření zaručující stejnou úroveň ochrany.
3. Provádění odstavce 1 členské státy konzultují v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi s organizacemi zaměstnavatelů a zaměstnanců.
Článek 7
Informování a školení pracovníků
1. Aniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS, jsou zaměstnanci nebo jejich zástupci informováni o všech opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o bezpečnostní nebo zdravotní značky používané na pracovišti.
2. Aniž je dotčen článek 12 směrnice 89/391/EHS, musí zaměstnanci získat vhodné školení, zejména formou podrobných pokynů týkajících se bezpečnostních nebo zdravotních značek používaných na pracovišti.
Školení uvedené v prvním pododstavci se především zaměří na význam značek, zejména značek obsahujících textovou část, a požadovaného obecného a zvláštního chování.
Článek 8
Projednání se zaměstnanci a jejich účast
V souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně příloh I až IX, a umožní jejich účast.
ODDÍL III
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 9
Úpravy příloh
Úpravy příloh I až IX čistě technického rázu v souvislosti s:
- přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace navrhování nebo výroby bezpečnostních nebo zdravotních značek nebo zařízení na pracovišti,
- technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti bezpečnostních nebo zdravotních značek na pracovišti,
se přijímají postupem podle článku 17 směrnice 89/391/EHS.
Článek 10
1. Směrnice 77/576/EHS se zrušuje ke dni uvedenému v čl. 11 odst. 1 prvním pododstavci.
V případech uvedených v článku 5 však uvedená směrnice zůstává použitelná po dobu nejdéle osmnácti měsíců po tomto datu.
2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na odpovídající ustanovení této směrnice.
Článek 11
Závěrečná ustanovení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 24. června 1994.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
4. Každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů.
Komise o tom uvědomí Evropský parlament, Radu, Hospodářský a Sociální výbor a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.
5. Komise podává pravidelně Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o provádění této směrnice s ohledem na odstavce 1 až 4.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 24. června 1992.