Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES
ze dne 20. prosince 1994
o obalech a obalových odpadech
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],
vzhledem k tomu, že je třeba harmonizovat odlišná vnitrostátní opatření týkající se nakládání s obaly a obalovými odpady s cílem jednak zabránit jakýmkoli jejich účinkům na životní prostředí nebo tyto účinky omezit, a tím dosáhnout vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a jednak zabezpečit fungování vnitřního trhu, vyloučit překážky, které brání obchodu, a zabránit narušování a omezování hospodářské soutěže v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že nejlepším způsobem, jak předcházet vzniku obalového odpadu, je omezit celkový objem obalů;
vzhledem k tomu, že v souvislosti s cíli této směrnice je důležité respektovat obecnou zásadu, že opatření k ochraně životního prostředí, která byla přijata v jednom členském státě, nesmějí nepříznivě ovlivnit schopnost ostatních členských států naplňovat cíle této směrnice;
vzhledem k tomu, že omezování množství odpadu je významné z hlediska udržitelného rozvoje, který je výslovným požadavkem Smlouvy o Evropské unii;
vzhledem k tomu, že tato směrnice by se měla vztahovat na všechny druhy obalů, které přicházejí na trh, a na veškerý obalový odpad; že by proto měla být zrušena směrnice Rady 85/339/EHS ze dne 27. června 1985 o obalech tekutin k lidské spotřebě [4];
vzhledem k tomu, že obaly mají podstatnou společenskou a hospodářskou funkci, a proto by měla být opatření obsažená v této směrnici používána, aniž by byly dotčeny jiné příslušné právní požadavky, jimiž se řídí jakost a přeprava obalů nebo baleného zboží;
vzhledem k tomu, že podle strategie Společenství v oblasti nakládání s odpady, kterou stanovilo usnesení Rady ze dne 7. května 1990 o politice nakládání s odpady [5] a směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [6], by měla být prvořadou prioritou nakládání s obaly a obalovými odpady prevence vzniku obalových odpadů a další hlavní zásadou opakované použití obalů, recyklace a další formy využití obalových odpadů, jimiž se omezí jeho množství určené ke konečnému odstranění;
vzhledem k tomu, že dokud nebude dosaženo dalšího vědeckotechnického pokroku v oblasti procesů využití, je třeba z hlediska vlivu na životní prostředí pokládat za výhodnější opakované použití a recyklaci; že je tedy nezbytné, aby byl v členských státech zaveden systém zabezpečující zpětný odběr použitých obalů nebo obalových odpadů; že je třeba co nejdříve provést posouzení životního cyklu, aby bylo možné jednoznačně odůvodnit hierarchii mezi opakovaně použitelným, recyklovatelným a využitelným obalem;
vzhledem k tomu, že prevenci vzniku obalových odpadů je třeba provádět pomocí vhodných opatření, včetně iniciativ rozvíjených v členských státech v souladu s cíli této směrnice;
vzhledem k tomu, že v souladu se Smlouvou mohou členské státy podporovat systémy opakovaného použití obalů, které lze opakovaně použít způsobem příznivým pro životní prostředí, s cílem zhodnotit přínos těchto systémů vzhledem k ochraně životního prostředí;
vzhledem k tomu, že z hlediska životního prostředí je třeba pokládat recyklaci za důležitou složku využití se zvláštním zřetelem ke snižování spotřeby energie a primárních surovin, jakož i rozsahu konečného odstraňování odpadu;
vzhledem k tomu, že jedním z efektivních způsobů využití obalových odpadů je energetické využití;
vzhledem k tomu, že cíle vytyčované členskými státy v oblasti využití a recyklace obalového odpadu je třeba usměrnit do určitého rámce tak, aby se respektovaly odlišné poměry v členských státech a zároveň se vyloučilo vytváření překážek obchodu a narušování hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že má-li být ve střednědobém výhledu dosaženo určitých výsledků a má-li být hospodářským subjektům, spotřebitelům a orgánům veřejné moci poskytnuta dlouhodobější perspektiva, je třeba stanovit pro dosažení výše uvedených cílů střednědobý termín a dlouhodobý termín pro cíle, které budou určeny v pozdějším stádiu s předpokladem podstatného zvýšení těchto cílů;
vzhledem k tomu, že by Evropský parlament a Rada měly na základě zpráv Komise zkoumat praktické zkušenosti, které získaly členské státy při naplňování výše uvedených cílů, jakož i výsledky vědeckého výzkumu a vyhodnocovacích metod, např. ekologických bilancí;
vzhledem k tomu, že členským státům, které již zavedly nebo budou zavádět programy, jejichž cíle přesahují stanovený rámec, je třeba povolit uskutečňování těchto cílů v zájmu vysoké úrovně ochrany životního prostředí pod podmínkou, že tato opatření nenaruší vnitřní trh a nebudou bránit ostatním členským státům v naplňování této směrnice; že by taková opatření měla být po náležitém ověření schválena Komisí;
vzhledem k tomu, že na druhé straně může být některým členským státům s ohledem na jejich zvláštní podmínky povoleno přijmout méně náročné cíle za předpokladu, že ve stanoveném obvyklém termínu dosáhnou určitého minimálního cíle v oblasti využití a že obvyklých cílů dosáhnou v pozdějším termínu;
vzhledem k tomu, že nakládání s obaly a obalovými odpady vyžaduje, aby členské státy vytvořily systémy vracení, sběru a využití; že tyto systémy by měly být otevřeny účasti všech zúčastněných stran a měly by být koncipovány tak, aby v souladu se Smlouvou nevedly k diskriminaci dovážených výrobků a ke vzniku překážek obchodu nebo k narušování hospodářské soutěže a aby zaručovaly co nejúplnější vracení obalů a obalových odpadů;
vzhledem k tomu, že otázku značení obalů v rámci Společenství je třeba dále zkoumat, Společenství by však o ní mělo rozhodnout v blízké budoucnosti;
vzhledem k tomu, že s cílem minimalizovat účinky obalů a obalového odpadu na životní prostředí a zabránit překážkám obchodu a narušování hospodářské soutěže je rovněž nezbytné stanovit základní požadavky upravující složení a vlastnosti obalů z hlediska jejich opakovaného použití a využití (včetně recyklace);
vzhledem k tomu, že přítomnost škodlivých kovů a jiných látek v obalech je třeba s ohledem na jejich vliv na životní prostředí omezit (zejména s ohledem na jejich pravděpodobnou přítomnost v emisích nebo popelu v případě spalování obalového odpadu nebo ve výluzích v případě skládkování obalového odpadu); že je přitom důležité, aby se jako první krok při snižování toxicity obalového odpadu zabránilo používání škodlivých těžkých kovů v obalech a zajistilo se, že takové látky nebudou uvolňovány do životního prostředí, přičemž ve zvláštních případech by Komise obvyklým postupem mohla stanovit příslušné výjimky;
vzhledem k tomu, že má-li se dosáhnout vysoké úrovně recyklace, aniž by osobám zaměstnaným při shromažďování a zpracování obalového odpadu vznikaly nějaké zdravotní problémy nebo problémy týkající se bezpečnosti, je nutné, aby byl tento odpad u svého zdroje tříděn;
vzhledem k tomu, že požadavky na výrobu obalů se nemohou vztahovat na obaly použité pro určitý výrobek před dnem vstupu této směrnice v platnost; že se rovněž požaduje stanovení přechodného období při uvádění obalů na trh;
vzhledem k tomu, že při určování termínu provádění ustanovení týkajících se uvádění obalů, které splňují všechny základní požadavky, na trh, je třeba brát v úvahu skutečnost, že příslušný normalizační subjekt připravuje evropské normy; že by však ustanovení vnitrostátních norem týkající se prostředků prokazování shody, měla mít okamžitou účinnost;
vzhledem k tomu, že je třeba podpořit vypracování evropských norem zahrnujících základní požadavky a další s tím spojené otázky;
vzhledem k tomu, že opatření stanovená touto směrnicí předpokládají vybudování kapacit pro využití a recyklaci a možnost odbytu recyklovaných obalových materiálů;
vzhledem k tomu, že použití recyklovaného materiálu na obaly nesmí být v rozporu s příslušnými předpisy, které se týkají hygieny, ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitele;
vzhledem k tomu, že k monitorování provádění cílů této směrnice, jsou nezbytné údaje o obalech a obalových odpadech z celého Společenství;
vzhledem k tomu, že je důležité, aby si všichni, kteří se zabývají výrobou, použitím, dovozem a distribucí obalů a balených výrobků, více uvědomovali rozsah, v jakém se obaly stávají odpadem, a podle zásady "znečišťovatel platí" přijali za tento odpad odpovědnost; že při vývoji a zavádění opatření stanovených touto směrnicí by všude, kde je to vhodné, měla být uplatňována a vyžadována úzká spolupráce všech partnerů v duchu společně sdílené odpovědnosti;
vzhledem k tomu, že klíčová úloha v nakládání s obaly a obalovými odpady připadá spotřebitelům, kteří proto musí být náležitě informováni, aby mohli přizpůsobit své chování a postoje;
vzhledem k tomu, že k účinnému provádění této směrnice přispěje, jestliže do plánů nakládání s odpady požadovaných podle směrnice 75/442/EHS bude zařazena zvláštní kapitola o nakládání s obaly a obalovým odpadem;
vzhledem k tomu, že v zájmu snazšího naplňování cílů této směrnice může být pro Společenství a jeho členské státy vhodné používat ekonomické nástroje v souladu se Smlouvou tak, aby se zabránilo novým formám protekcionismu;
vzhledem k tomu, že aniž je dotčena směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů [7], by členské státy měly Komisi oznámit návrhy jakýchkoli zamýšlených opatření před jejich přijetím, aby bylo možné ověřit jejich soulad s touto směrnicí;
vzhledem k tomu, že přizpůsobování identifikačního systému obalů a formátů, které souvisejí s databázovým systémem, vědeckotechnickému pokroku zabezpečí Komise postupem založeným na činnosti příslušného poradního výboru;
vzhledem k tomu, že v případě potřeby budou stejným postupem stanovena zvláštní opatření k řešení jakýchkoli obtíží, které se vyskytnou při provádění této směrnice,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
1. Účelem této směrnice je harmonizovat vnitrostátní opatření týkající se nakládání s obaly a obalovými odpady, aby se jednak zabránilo jakýmkoli jejich vlivům na životní prostředí všech členských států i třetích zemí anebo aby se tyto účinky zmenšily, a tím se dosáhlo vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a jednak aby se zabezpečilo fungování vnitřního trhu, zabránilo se překážkám obchodu a omezování a narušování hospodářské soutěže v rámci Společenství.
2. Za tímto účelem stanoví tato směrnice opatření, jejichž první prioritou je prevence vzniku obalových odpadů a dalšími doplňujícími hlavními zásadami je opakované používání obalů, recyklace a další formy využití obalových odpadů, jimiž se omezí množství těchto odpadů určených ke konečnému odstranění.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na veškeré obaly, které jsou ve Společenství uváděny na trh, a na veškeré obalové odpady, ať již jsou užívány nebo uvolňovány na úrovni průmyslu, velkoobchodu, maloobchodu, kanceláří, služeb, domácností nebo na jakékoli jiné úrovni, bez ohledu na použitý materiál.
2. Tato směrnice bude uplatňována, aniž jsou dotčeny stávající požadavky na jakost obalů týkající se například bezpečnosti, ochrany zdraví a hygieny balených výrobků, nebo stávající požadavky na přepravu nebo ustanovení směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech [8].
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "obaly" veškeré výrobky zhotovené z jakéhokoli materiálu jakékoli povahy, které mají být použity k pojmutí, ochraně, manipulaci, dodávce a k prezentaci zboží, od surovin až po hotové výrobky, od výrobce až po uživatele nebo spotřebitele. Za obaly se rovněž pokládají "nevratné předměty" používané k týmž účelům.
"Obaly" zahrnují pouze:
a) prodejní obaly neboli primární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby tvořily v místě nákupu prodejní jednotku pro konečného uživatele nebo spotřebitele;
b) skupinové obaly neboli sekundární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby v místě nákupu tvořily skupinu určitého počtu prodejních jednotek, ať již je tato skupina prodávána konečnému uživateli nebo spotřebiteli, anebo slouží pouze jako pomůcka pro umístění do regálů v místě prodeje; mohou být z výrobku odstraněny, aniž se tím ovlivní jeho vlastnosti;
c) přepravní obaly neboli terciární obaly, tj. obaly, které jsou určeny k usnadnění manipulace s určitým množstvím prodejních jednotek nebo skupinových obalů a k usnadnění jejich přepravy, aby se při manipulaci a přepravě zabránilo jejich fyzickému poškození. Za přepravní obaly se nepokládají silniční, železniční, lodní a letecké kontejnery;
2. "obalovými odpady" jakékoli obaly nebo obalové materiály, na které se vztahuje definice odpadu podle směrnice 75/442/EHS, s výjimkou odpadů vznikajících při výrobě;
3. "nakládáním s obalovým odpadem" nakládání s odpady podle definice ve směrnici 75/442/EHS;
4. "prevencí" snižování množství a škodlivosti pro životní prostředí
- materiálů a látek obsažených v obalech a v obalovém odpadu,
- obalů a obalového odpadu na úrovni výrobního procesu a ve stadiích marketingu, distribuce, používání a odstraňování,
zejména vývojem "čistých" výrobků a technologií;
5. "opakovaným použitím" jakákoli operace, při které se obaly, vytvořené a navržené tak, aby během své životnosti vykonaly určitý minimální počet obrátek nebo cyklů, znovu plní nebo používají k témuž účelu, pro nějž byly vytvořeny, s podporou nebo bez podpory pomocných výrobků dostupných na trhu, které opětovné plnění obalů umožňují; jakmile se opakovaně používané obaly přestanou opakovaně používat, stávají se obalovým odpadem;
6. "využitím" kterékoli z použitelných uplatnění uvedených v části B přílohy II směrnice 75/442/EHS;
7. "recyklací" přepracování odpadních materiálů v určitém výrobním procesu, aby sloužily původnímu účelu nebo jiným účelům, včetně organické recyklace, s výjimkou energetického využití;
8. "energetickým využitím" použití hořlavého obalového odpadu jako prostředku k výrobě energie přímým spálením, společně s dalším odpadem nebo bez něj, avšak s využitím získaného tepla;
9. "organickou recyklací" aerobní zpracování (kompostování) nebo anaerobní zpracování (biometanizace) biologicky rozložitelných složek obalových odpadů za kontrolovaných podmínek a s použitím mikroorganismů za vzniku stabilizovaných organických zbytků nebo metanu. Skládkování se za formu organické recyklace nepokládá;
10. "odstraněním" kterékoli z použitelných uplatnění uvedených v části A přílohy II směrnice 75/442/EHS;
11. "hospodářskými subjekty" v souvislosti s obaly dodavatelé obalových materiálů, výrobci a zpracovatelé obalů, plniči a uživatelé, dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci, orgány veřejné moci a veřejnoprávní organizace;
12. "dobrovolnou dohodou" formální dohoda uzavíraná mezi příslušnými orgány veřejné moci členského státu a zúčastněnými hospodářskými odvětvími, která musí být otevřená všem partnerům, kteří chtějí plnit její podmínky za účelem naplňování cílů této směrnice.
Článek 4
Prevence
1. Členské státy zajistí, aby vedle opatření k prevenci vzniku obalového odpadu, přijatých podle článku 9, byla prováděna další ochranná opatření. Těmito dalšími opatřeními mohou být vnitrostátní programy nebo podobné akce, schvalované podle potřeby po konzultaci s hospodářskými subjekty a zaměřené na koordinaci a využívání řady iniciativ rozvíjených v rámci členských států v oblasti prevence. Tyto akce musí být v souladu s cíli této směrnice určenými v čl. 1 odst. 1.
2. Komise bude v souladu s článkem 10 nápomocna při podpoře prevence podporováním vývoje vhodných evropských norem.
Článek 5
Členské státy mohou v souladu se Smlouvou podporovat systémy opakovaného použití těch obalů, které lze opakovaně použít způsobem příznivým pro životní prostředí.
Článek 6
Využití a recyklace
1. K naplnění cílů této směrnice členské státy přijmou nezbytná opatření, aby na celém svém území dosáhly těchto cílů:
a) nejpozději do pěti let ode dne, kdy musí být tato směrnice zavedena do vnitrostátních právních předpisů, bude využíváno nejméně 50 % a nejvýše 65 % hmotnosti obalových odpadů,
b) v rámci tohoto obecného cíle a ve stejném časovém termínu bude recyklováno nejméně 25 % a nejvýše 45 % hmotnosti veškerých obalových materiálů obsažených v obalových odpadech, přičemž z každého obalového materiálu bude recyklováno nejméně 15 % hmotnosti,
c) nejpozději do deseti let ode dne, kdy musí být tato směrnice zavedena do vnitrostátních právních předpisů, budou obalové odpady využívány a recyklovány v rozsahu, který stanoví Rada podle odst. 3 písm. b) s úmyslem podstatně zvýšit cíle uvedené pod písmeny a) a b).
2. Členské státy budou tam, kde to je vhodné, podporovat používání materiálů získaných recyklací obalových odpadů k výrobě obalů a dalších výrobků.
3. a) Evropský parlament a Rada přezkoumají, na základě dílčích zpráv Komise a po čtyřech letech ode dne uvedeného v odst. 1 písm. a) na základě závěrečné zprávy, praktické zkušenosti, které byly v členských státech získány při naplňování cílů stanovených v odst. 1 písm. a) a b) a v odstavci 2, jakož i výsledky vědeckého výzkumu a vyhodnocovacích metod, např. ekologických bilancí.
b) Nejpozději šest měsíců před ukončením první pětileté etapy podle odst. 1 písm. a) se Rada kvalifikovanou většinou a na základě návrhu Komise usnese o cílech pro druhou pětiletou etapu podle odst. 1 písm. c). Tento proces se poté bude každých pět let opakovat.
4. Opatření a cíle podle odst. 1 písm. a) a b) budou členskými státy zveřejněny a stanou se předmětem informační kampaně pro širokou veřejnost a hospodářské subjekty.
5. Řecko, Irsko a Portugalsko se mohou s ohledem na svou zvláštní situaci, tj. vzhledem k velkému počtu malých ostrovů, k existenci venkovských a horských oblastí a k současné nízké úrovni spotřeby obalů, rozhodnout, že:
a) do pěti let ode dne zavedení této směrnice dosáhnou nižších cílů, než jaké jsou uvedeny v odst. 1 písm. a) a b), přinejmenším však dosáhnou využití 25 % obalových odpadů,
b) zároveň odloží dosažení cílů podle odst. 1 písm. a) a b) na pozdější termín, avšak nejpozději do 31. prosince 2005.
6. Členským státům, které již zavedly nebo budou zavádět programy překračující cíle podle odst. 1 písm. a) a b) a které si za tímto účelem zajišťují vhodné kapacity pro recyklaci a využití, se uskutečňování těchto cílů v zájmu vysoké úrovně ochrany životního prostředí povoluje pod podmínkou, že tato opatření nezpůsobí narušení vnitřního trhu a nebudou ostatním členským státům bránit v plnění této směrnice. Členské státy o tom uvědomí Komisi. Komise tato opatření potvrdí, jestliže ve spolupráci s členskými státy ověří, že neodporují výše uvedeným podmínkám a nepředstavují nezákonný prostředek diskriminace nebo skryté omezení obchodu mezi členskými státy.
Článek 7
Systémy zpětného odběru, sběru a využití
1. Za účelem plnění cílů stanovených touto směrnicí přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily vytvoření systémů pro:
a) zpětný odběr nebo sběr použitých obalů nebo obalových odpadů od spotřebitelů a jiných konečných uživatelů nebo z toků odpadů za účelem jejich usměrnění do nejvhodnějších alternativ nakládání s odpady,
b) opakované použití nebo využití, včetně recyklace obalů nebo sebraných obalových odpadů.
Tyto systémy musí být otevřeny účasti hospodářských subjektů ze zúčastněných odvětví a příslušných orgánů veřejné moci.
Rovněž se musí vztahovat na dovážené výrobky za nediskriminačních podmínek, včetně podrobných provozních podmínek a veškerých tarifů stanovených pro přístup k těmto systémům, a musí být navrženy tak, aby v souladu se Smlouvou nezpůsobovaly překážky obchodu nebo narušování hospodářské soutěže.
2. Opatření podle odstavce 1 se stanou součástí politiky týkající se veškerých obalů a obalových odpadů a musí zejména brát v úvahu požadavky, které se týkají ochrany zdravého životního prostředí a zdraví spotřebitelů, bezpečnosti a hygieny, ochrany jakosti, pravosti a technických charakteristik zabaleného zboží a použitých materiálů, jakož i ochrany práv průmyslového a komerčního vlastnictví.
Článek 8
Značení a identifikační systém
1. Rada v souladu s podmínkami stanovenými ve Smlouvě rozhodne o značení obalů nejdéle do dvou let od vstupu této směrnice v platnost.
2. Aby se usnadnil sběr, opakované použití a využití, včetně recyklace, musí být na obalech pro účely jejich identifikace a klasifikace uveden v rámci výrobního procesu údaj o charakteru použitého obalového materiálu nebo materiálů.
Za tímto účelem Komise nejpozději do 12 měsíců od vstupu této směrnice v platnost stanoví na základě přílohy I této směrnice a postupem podle článku 21 způsob číslování a zkratky, na nichž bude identifikační systém založen, a stejným postupem určí, na které materiály se bude tento identifikační systém vztahovat.
3. Obaly musí být opatřeny vhodným označením buď na povrchu, nebo na etiketě. Označení musí být dobře viditelné a snadno čitelné. Musí být náležitě odolné a trvanlivé, a to i po otevření obalu.
Článek 9
Základní požadavky
1. Členské státy zajistí, aby po uplynutí tří let od vstupu této směrnice v platnost směly být uváděny na trh pouze obaly, které vyhovují všem základním požadavkům stanoveným touto směrnicí, včetně přílohy II.
2. Ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1 budou členské státy předpokládat splnění všech základních požadavků stanovených touto směrnicí, včetně přílohy II, v případě obalů, které vyhovují:
a) všem příslušným harmonizovaným normám, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství. Členské státy zveřejní referenční čísla vnitrostátních norem použitá pro přejímání těchto harmonizovaných norem;
b) příslušným vnitrostátním normám uvedeným v odstavci 3, pokud v oblastech, kterých se takové normy týkají, neexistují žádné harmonizované normy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 2 písm. b), o kterých se domnívají, že jsou ve shodě s požadavky stanovenými v tomto článku. Komise neprodleně předá znění těchto norem ostatním členským státům.
Členské státy zveřejní odkazy na tyto normy. Komise zajistí jejich uveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
4. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že normy, jichž se týkají ustanovení odstavce 2, nesplňují zcela základní požadavky stanovené v odstavci 1, Komise nebo dotyčný členský stát předloží záležitost s udáním důvodu výboru zřízenému směrnicí 83/189/EHS. Výbor neprodleně zaujme stanovisko.
Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je či není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle odstavců 2 a 3.
Článek 10
Normalizace
Komise bude podle potřeby podporovat vypracování evropských norem týkajících se základních požadavků uvedených v příloze II.
Komise bude zejména podporovat vypracování evropských norem týkajících se:
- kritérií a metodiky analýzy životního cyklu obalů,
- metod měření a ověřování přítomnosti těžkých kovů a dalších nebezpečných látek v obalech, jakož i jejich uvolňování z obalů a obalového odpadu do životního prostředí,
- kritérií pro minimální obsah recyklovaného materiálu v obalech u vhodných druhů obalů,
- kritérií pro metody recyklace,
- kritérií pro metody kompostování a vyrobený kompost,
- kritérií pro značení obalů.
Článek 11
Hladiny koncentrací těžkých kovů přítomných v obalech
1. Členské státy zajistí, aby součet hladin koncentrace olova, kadmia, rtuti a šestimocného chromu, které jsou přítomny v obalu nebo jeho součástech, nepřekračoval tyto hodnoty:
- 600 ppm (hmot.) po uplynutí dvou let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1,
- 250 ppm (hmot.) po uplynutí tří let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1,
- 100 ppm (hmot.) po uplynutí pěti let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1.
2. Hladiny koncentrace uvedené v odstavci 1 se nevztahují na obaly zhotovené výhradně z olovnatého křišťálového skla uvedeného ve směrnici 69/493/EHS [9].
3. Postupem podle článku 21 Komise určí:
- podmínky, za kterých se výše uvedené hladiny koncentrace nebudou vztahovat na recyklované materiály a okruhy výrobků, které tvoří uzavřený a kontrolovaný řetězec,
- druhy obalů, které budou vyňaty z požadavku uvedeného v odst. 1 třetí odrážce.
Článek 12
Informační systémy
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby byly pro obaly a obalové odpady vytvořeny, pokud již neexistují, harmonizované databáze, které by podpořily schopnost členských států a Komise sledovat uskutečňování cílů stanovených touto směrnicí.
2. Za tímto účelem mají uvedené databáze poskytovat informace zejména o velikosti, parametrech a vývoji toků obalů a obalových odpadů (včetně informací o toxicitě nebo nebezpečnosti obalových materiálů a komponent používaných k jejich výrobě) na úrovni jednotlivých členských států.
3. Aby byly harmonizovány parametry a prezentace získaných údajů a zajištěna kompatibilita údajů z členských států, poskytnou členské státy Komisi své dostupné údaje pomocí formátů, které Komise zavede do jednoho roku ode dne vstupu této směrnice v platnost na základě přílohy III a postupem podle článku 21.
4. Členské státy vezmou v úvahu zvláštní problémy, které jsou u malých a středně velkých podniků spojeny s poskytováním podrobných údajů.
5. Získané údaje budou předkládány spolu s zprávami členských států uvedenými v článku 17 a budou ve zprávách, které budou později následovat, aktualizovány.
6. Členské státy budou od všech zúčastněných hospodářských subjektů vyžadovat, aby příslušným orgánům poskytovaly o svém sektoru spolehlivé údaje, jak se požaduje v tomto článku.
Článek 13
Informace pro uživatele obalů
Členské státy přijmou do dvou let ode dne uvedeného v čl. 22 odst. 1 opatření, která zajistí, aby uživatelé obalů, včetně zejména spotřebitelů, získali nezbytné informace
- o systémech zpětného odběru, sběru a využití, které jsou jim přístupné,
- o jejich úloze při přispívání k opakovanému používání, zhodnocení a recyklaci obalů a obalových odpadů,
- o významu značení na obalech vyskytujících se na trhu,
- o příslušných podkladech plánů odpadového hospodářství, které se týkají se obalů a obalových odpadů podle článku 14.
Článek 14
Plány nakládání s odpady
V souladu s cíli a opatřeními uvedenými v této směrnici zahrnou členské státy do plánů nakládání s odpady podle článku 17 směrnice 75/442/EHS zvláštní kapitolu o nakládání s obaly a obalovými odpady, včetně opatření přijatých podle článků 4 a 5.
Článek 15
Ekonomické nástroje
V souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy zavede Rada ekonomické nástroje na podporu plnění cílů stanovených touto směrnicí. Pokud taková opatření nebudou existovat, mohou členské státy, v souladu se zásadami, jimiž se řídí politika Společenství týkající se životního prostředí, mimo jiné se zásadou "znečišťovatel platí", a se závazky vyplývajícími ze Smlouvy, přijmout svá opatření k plnění uvedených cílů.
Článek 16
Oznámení
1. Aniž je dotčena směrnice 83/189/EHS, oznámí členské státy Komisi návrhy opatření, která zamýšlejí přijmout v rámci této směrnice, a to ještě před jejich zavedením, s výjimkou daňových opatření, avšak včetně technických specifikací, s nimiž jsou spojena daňová opatření, která mají dodržování těchto specifikací podpořit, aby je mohla Komise posoudit z hlediska stávajících předpisů řídících se v každém případě postupem stanoveným výše uvedenou směrnicí.
2. Je-li navrhované opatření zároveň technickou záležitostí ve smyslu směrnice 83/189/EHS, může dotyčný členský stát v rámci oznamovacího postupu podle této směrnice uvést, že oznámení je rovněž platné pro směrnici 83/189/EHS.
Článek 17
Povinné předkládání zpráv
Členské státy budou Komisi předkládat zprávy o provádění této směrnice podle článku 5 směrnice Rady 91/692/EHS ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o používání některých směrnic týkajících se životního prostředí [10]. První zpráva bude zahrnovat období let 1995 až 1997.
Článek 18
Svoboda uvádění na trh
Členské státy nesmějí na svém území bránit uvádění takových obalů, které vyhovují ustanovením této směrnice, na trh.
Článek 19
Přizpůsobování vědeckotechnickému pokroku
Změny nutné k tomu, aby se identifikační systém uvedený v čl. 8 odst. 2, v příloze I a v čl. 10 poslední odrážce a formáty související s databázovým systémem uvedené v čl. 12 odst. 3 a v příloze III přizpůsobovaly vědeckotechnickému pokroku, budou přijímány postupem podle článku 21.
Článek 20
Zvláštní opatření
1. Komise postupem podle článku 21 určí technická opatření nezbytná k řešení jakýchkoli problémů, se kterými se při provádění ustanovení této směrnice setká, zejména u primárních obalů zdravotnických potřeb a farmaceutických výrobků, drobných obalů a luxusních obalů.
2. Komise rovněž předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jakémkoli dalším opatření, které má být přijato, případně s přiloženým návrhem.
Článek 21
Postup výboru
1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě, která v žádném případě nesmí přesáhnout tři měsíce ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 22
Provedení ve vnitrostátních právních předpisech
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. června 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy dále sdělí Komisi všechny stávající právní a správní předpisy přijaté v oblasti působnosti této směrnice.
4. Požadavky kladené na výrobu obalů se v žádném případě nevztahují na obaly použité pro určitý výrobek přede dnem vstupu této směrnice v platnost.
5. Po dobu nejvýše pěti let ode dne vstupu této směrnice v platnost povolí členské státy uvádění obalů, které byly vyrobeny před tímto dnem a jsou ve shodě s jejich stávajícími vnitrostátními právními předpisy, na trh.
Článek 23
Zrušuje se směrnice 85/339/EHS ode dne uvedeného v čl. 22 odst. 1.
Článek 24
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 25
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 1994.