SMĚRNICE KOMISE 2005/87/ES
ze dne 5. prosince 2005,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežádoucích látkách v krmivech, pokud jde o olovo, fluor a kadmium
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat (2), a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat s obsahem nežádoucích látek, jenž přesahuje maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
Komise po přijetí směrnice 2002/32/ES stanovila, že ustanovení přílohy I uvedené směrnice mají být přezkoumána na základě aktualizovaného vědeckého posouzení rizik a při zohlednění zákazu ředění kontaminovaných produktů určených ke krmení zvířat a nesplňujících požadavky přílohy.
(3)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EÚBP) přijal dne 2. června 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se olova jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(4)
Kontaminace potravin olovem představuje problém pro veřejné zdraví. Olovo se do jisté míry hromadí v ledvinách a v tkáních jater, svalové tkáně obsahují velmi nízké zbytkové množství olova a přenos do mléka je omezený. Potraviny živočišného původu proto nejsou hlavním zdrojem vystavení člověka olovu.
(5)
Skot a ovce jsou zřejmě nejcitlivější druhy zvířat na akutní toxicitu olova. Byly ohlášeny jednotlivé případy intoxikace, které vyplývaly z požití krmných surovin původem ze znečištěných oblastí nebo z náhodného požití zdrojů olova. Nicméně obsahy nalezené v komerčních krmných surovinách v Evropské unii nevykazují klinické znaky toxicity.
(6)
Stávající právní ustanovení týkající se olova v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(7)
Skot a ovce jsou zřejmě nejcitlivější druhy zvířat a zelená píce je hlavní složkou jejich denní dávky, je proto důležité stanovit přezkum s cílem dalšího možného snížení maximálních obsahů olova v zelené píci.
(8)
Kromě toho je stanovení maximálního obsahu olova pro doplňkové látky, které patří do funkční skupiny stopových prvků, pojiv a protispékavých látek, a pro premixy vhodné. Maximální obsah stanovený pro premixy zohledňuje doplňkové látky s nejvyšším obsahem olova a nikoli citlivost různých druhů zvířat na olovo. Je proto v odpovědnosti producenta premixů, aby za účelem ochrany zdraví lidí a zvířat zabezpečil, aby kromě dodržování maximálních obsahů premixů byl návod na použití na premixu v souladu s maximálními obsahy pro doplňková a kompletní krmiva.
(9)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci EÚBP přijal dne 22. září 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se fluoru jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(10)
Fluor se hromadí zejména v tkáních, ve kterých se usazuje vápník. Naopak přenos na jedlé tkáně, včetně mléka a vajec, je omezený. Proto koncentrace fluoridů v potravinách živočišného původu přispívá pouze okrajově k vystavení člověka.
(11)
V Evropské unii jsou obsahy fluoridů na pastvinách, v travinách a krmných směsích všeobecně nízké, a proto je vystavení zvířat fluoridu všeobecně pod úrovní, která způsobuje škodlivé účinky. V některých zeměpisných oblastech a příležitostně v blízkosti průmyslových ploch s vysokou emisí fluoridů je nadměrné vystavení fluoridům spojeno s abnormalitami chrupu a kostry.
(12)
Stávající právní ustanovení týkající se fluoru v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(13)
Použitý extrakční postup má velký vliv na analytický výsledek, a je proto vhodné stanovit extrakční postup. Mohou být použity rovnocenné postupy s prokázanou rovnocennou účinností extrakce.
(14)
Obsah fluoru v mořských korýších, jako je mořský kril, musí být změněn, aby se vzaly v úvahu nové postupy zpracování ke zlepšení nutriční jakosti a snížení ztrát biomasy, což také zvyšuje obsah fluoru v konečném produktu.
(15)
Směrnice Komise 84/547/EHS ze dne 26. října 1984, kterou se mění přílohy směrnice Rady 70/524/EHS o doplňkových látkách v krmivech (3), stanoví maximální obsah fluóru ve vermikulitu (E561). Rozsah působnosti směrnice 2002/32/ES stanoví možnost stanovení maximálních obsahů nežádoucích látek v doplňkových látkách v krmivech a pravidla, která se vztahují na nežádoucí látky by měla být pro větší jasnost uspořádána v jediném znění.
(16)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci EÚBP přijal dne 2. června 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se kadmia jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(17)
Kontaminace potravin kadmiem představuje problém pro veřejné zdraví. Hromadění kadmia v živočišných tkáních závisí na koncentraci v potravě a době vystavení. Krátká délka života zvířat, jako jsou prasata ve výkrmu a drůbež, minimalizuje riziko nežádoucích koncentrací kadmia v jedlých tkáních těchto zvířat. Přežvýkavci a koně však mohou být vystaveni kadmiu na pastvinách po celý život. V některých regionech to může vyústit do nežádoucí koncentrace kadmia v ledvinách.
(18)
Kadmium je toxické pro všechny druhy zvířat. U většiny domácích druhů zvířat, včetně prasat, která se považují za nejcitlivější druh, není výskyt vážných klinických příznaků pravděpodobný, pokud koncentrace kadmia v potravě nepřesáhne 5 mg/kg krmiva.
(19)
Stávající právní ustanovení týkající se kadmia v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(20)
V současnosti není stanoven maximální obsah pro krmivo pro zvířata v zájmovém chovu a pro krmné suroviny, které jsou nerostného původu, kromě fosfátů. Je vhodné stanovit maximální obsah pro tyto produkty určené na krmivo. Je vhodné změnit současný maximální obsah kadmia u krmiva pro ryby, aby se zohlednil nedávný vývoj ve výrobě krmiva pro ryby, a zároveň začlenit vyšší poměry rybího tuku a rybí moučky. Kromě toho je stanovení maximálního obsahu kadmia pro doplňkové látky, které patří do funkční skupiny stopových prvků, pojiv a protispékavých látek, a pro premixy vhodné. Maximální obsah stanovený pro premixy zohledňuje doplňkové látky s nejvyšším obsahem kadmia a nikoli citlivost různých druhů zvířat na kadmium. Podle článku 16 nařízení (ES) č. 1831/2003 je v odpovědnosti producenta premixů, aby za účelem ochrany zdraví lidí a zvířat zabezpečil, aby kromě dodržování maximálních obsahů premixů byl návod na použití na premixu v souladu s maximálními obsahy pro doplňková a kompletní krmiva.
(21)
Směrnice 2002/32/ES a směrnice 84/547/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(22)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Aniž jsou dotčeny jiné podmínky pro povolení doplňkové látky vermikulitu, která patří do skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů, stanovené směrnicí 70/524/EHS, maximální obsah fluoru stanoví příloha této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců po jejím vstupu v platnost. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto ustanovení a srovnávací tabulku mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
Tato ustanovení přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 5. prosince 2005.