NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 820/2008
ze dne 8. srpna 2008,
kterým se stanoví opatření pro zavádění společných základních norem pro bezpečnost letectví
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2320/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví společná pravidla v oblasti bezpečnosti civilního letectví (1), a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2320/2002 má Komise v případě potřeby přijmout opatření pro zavádění společných základních norem pro bezpečnost letectví v celém Společenství. Nařízení Komise (ES) č. 622/2003 ze dne 4. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (2), bylo prvním právním předpisem, který stanoví taková opatření.
(2)
Nařízení (ES) č. 622/2003 bylo od svého přijetí 14krát změněno. V zájmu jasnosti a srozumitelnosti by bylo vhodné konsolidovat veškeré změny v rámci nového nařízení.
(3)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 2320/2002 stanoví, že se opatření pro zavádění norem přijatá Komisí podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení považují za utajovaná a nepodléhající zveřejňování, pokud se vztahují k technickým parametrům a akceptačním testům zařízení, k podrobným postupům obsahujícím citlivé informace nebo k podrobným kritériím pro výjimky z bezpečnostních opatření. Článek 3 nařízení (ES) č. 622/2003 dále stanoví, že opatření pro zavádění norem stanovená v příloze uvedeného nařízení jsou tajná, nejsou zveřejněna a jsou zpřístupněna pouze osobám řádně oprávněným členským státem nebo Komisí. Pozdější změny nařízení (ES) č. 622/2003 stanovily, že toto ustanovení se bude vztahovat na uvedené změny.
(4)
V zájmu lepší průhlednosti opatření pro zavádění norem, která se dosud přijímala podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2320/2002, přezkoumala Komise opatření obsažená v příloze nařízení (ES) č. 622/2003, ve znění pozdějších předpisů, a to s ohledem na kritéria stanovená v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 2320/2002. Toto přezkoumání ukázalo, že mnoho opatření již nemusí být utajováno, a tudíž by mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(5)
Základním požadavkem však zůstává utajení těch opatření, jejichž zveřejnění by mohlo usnadnit jejich obcházení a páchání protiprávních činů. Tato opatření zejména zahrnují některé podrobné postupy a výjimky z postupů, které se týkají kontroly vozidel vjíždějících do vyhrazených bezpečnostních prostor, prohlídek letadel a cestujících, zacházení s nebezpečnými cestujícími, detekční kontroly nedoprovázených zapsaných zavazadel a zapsaných zavazadel za použití systémů detekce výbušnin a kontroly nákladu a pošty, jakož i technické specifikace zařízení pro detekční kontrolu. Uvedená opatření by měla být přijata odděleně, a to rozhodnutím určeným členským státům.
(6)
Mělo by být umožněno rozlišit letiště podle posouzení místního rizika. Komise by proto měla být informována o letištích, která jsou považována za méně riziková.
(7)
Rovněž je třeba povolit rozdíly v prováděcích opatřeních podle typu letecké činnosti. Komise by měla být informována o uplatnění náhradních opatření, jejichž účelem je zajištění stejné úrovně bezpečnosti.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro bezpečnost civilního letectví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl
Toto nařízení stanoví opatření pro zavádění a technické přizpůsobení společných základních norem pro bezpečnost letectví, která mají být začleněna do národních programů bezpečnosti civilního letectví.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
-
„národním programem bezpečnosti civilního letectví“ se rozumí právní předpisy, praxe a postupy přijaté členskými státy v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 2320/2002 za účelem zajištění bezpečnosti civilního letectví na jejich území,
-
„příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán určený členským státem v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2320/2002, který je příslušný pro koordinaci a sledování provádění jeho národního programu bezpečnosti civilního letectví.
Článek 3
Opatření podle článku 1 jsou stanovena v příloze.
Článek 4
Nové technické metody a postupy
1. Členské státy mohou povolit jinou technickou metodu nebo postup pro provádění bezpečnostních kontrol, než jaké jsou uvedeny v příloze, pokud:
a)
jsou používány k posouzení nového způsobu provádění dotčené bezpečnostní kontroly a
b)
nebudou mít negativní vliv na dosahovanou celkovou úroveň bezpečnosti.
2. Nejméně čtyři měsíce před plánovaným zavedením informuje dotčený členský stát Komisi a ostatní členské státy písemně o navrhované nové metodě nebo postupu, které má tento členský stát v úmyslu povolit, a přiloží posouzení stanovující způsob, jakým zaručí, aby byl při používání nové metody nebo postupu splněn požadavek odst. 1 písm. b). Toto oznámení musí rovněž obsahovat podrobné údaje o místě či místech, kde budou metoda nebo postup používány, a o zamýšlené době hodnocení.
3. Obdrží-li členský stát od Komise kladnou odpověď, nebo neobdrží-li do tří měsíců od přijetí písemné žádosti žádnou odpověď, může členský stát zavedení nové metody nebo postupu povolit.
Má-li Komise pochybnosti o tom, že navrhovaná nová metoda nebo postup poskytují dostatečné záruky zachování celkové úrovně letecké bezpečnosti ve Společenství, informuje o tom daný členský stát do tří měsíců od přijetí oznámení podle odstavce 2 a vysvětlí své pochybnosti. Za těchto okolností dotčený členský stát nezačne metodu či postup uplatňovat, dokud pochybnosti Komise neodstraní.
4. Doba hodnocení každé technické metody nebo postupu činí nejvýše 18 měsíců. Tuto dobu hodnocení může Komise prodloužit nejvýše o dalších 12 měsíců, pokud daný členský stát toto prodloužení náležitě odůvodní.
5. Po dobu hodnocení podává příslušný orgán dotčeného členského státu Komisi v rozmezí nejvýše 6 měsíců zprávu o pokroku v hodnocení. O obsahu této zprávy o pokroku informuje Komise ostatní členské státy.
6. Doba hodnocení nesmí nikdy překročit 30 měsíců.
Článek 5
Oznámení
Členské státy písemně informují Komisi o všech letištích, vůči kterým využily možnost volby povolenou podle čl. 4 odst. 3 písm. a) nebo c) nařízení (ES) č. 2320/2002.
Článek 6
Náhradní opatření
Členské státy písemně informují Komisi o náhradních opatřeních uplatňovaných v souladu s bodem 4.2 přílohy nařízení (ES) č. 2320/2002.
Článek 7
Nařízení Komise (ES) č. 622/2003 se zrušuje.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. srpna 2008.