ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. listopadu 2008
o státní podpoře C 19/05 (ex N 203/05), kterou Polsko poskytlo společnosti Stocznia Szczecińska
(oznámeno pod číslem K(2008) 6770)
(Pouze polské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/3/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 pododst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Podle ustanovení přílohy IV bodu 3 Smlouvy o přistoupení týkajících se prozatímního mechanismu oznámilo Polsko dopisem ze dne 27. dubna 2004, zaevidovaným dne 28. dubna 2004, restrukturalizační opatření pro společnost Stocznia Szczecińska Nowa Sp. z o.o. (Nové štětínské loděnice s.r.o., dále jen „SSN“). Případ byl zaevidován pod číslem PL 31/2004.
(2)
Dopisem ze dne 19. května 2004 Komise Polsko požádala, aby poskytlo některé chybějící dokumenty. Tyto dokumenty byly poskytnuty dne 16. června 2004. Komise si vyžádala další informace dopisy ze dne 12. srpna 2004, 18. listopadu 2004 a 4. března 2005, na něž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 24. září 2004, zaevidovaným téhož dne, 28. ledna 2005, zaevidovaným dne 2. února 2005, 30. března 2005, zaevidovaným dne 1. dubna 2005, a 18. dubna 2005, zaevidovaným dne 20. dubna 2005. Schůzky s polskými orgány se uskutečnily v těchto dnech: 9. listopadu 2004, 17. listopadu 2004 a 3. března 2005.
(3)
Dopisem ze dne 22. dubna 2005, zaevidovaným téhož dne, Polsko akceptovalo, že Komise bude považovat rovněž oznámení případu PL 31/2004 ze dne 27. dubna 2004 za oznámení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES s ohledem na opatření, u nichž bylo zjištěno, že představují novou podporu. Tomuto případu bylo přiděleno nové číslo N 203/2005.
(4)
Dne 1. června 2005 Komise přijala s ohledem na podporu na restrukturalizaci společnosti SSN, kterou oznámily polské orgány, rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Komise zveřejnila toto rozhodnutí v Úředním věstníku (2) a vyzvala Polsko a zúčastněné strany, aby podaly své připomínky.
(5)
Dopisem ze dne 24. června 2005 polské orgány sdělily, že rozhodnutí obsahuje důvěrné údaje, a požádaly, aby tyto informace byly ve veřejné verzi rozhodnutí vypuštěny. Komise odpověděla dopisem ze dne 15. července 2005. Polsko požádalo o prodloužení lhůty pro podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem ze dne 30. června 2005, zaevidovaným dne 1. července 2005, 26. července, zaevidovaným dne 27. července 2005, a 30. srpna 2005, zaevidovaným dne 1. září 2005. Komise odpověděla dopisy ze dne12. července, 2. srpna a 9. září 2005. Dopisem ze dne 4. října 2005, zaevidovaným dne 7. října 2005, polské orgány předložily své připomínky k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. V tomto dopise Polsko rovněž předložilo plán restrukturalizace na období 2002-2004 z prosince 2002, který byl v říjnu 2003 pozměněn (dále jen „plán restrukturalizace z roku 2003“). Dopisem ze dne 10. října 2005, zaevidovaným téhož dne, sdělil právní zástupce společnosti SSN, že jeho stanovisko a připomínky byly zahrnuty do podání polských orgánů.
(6)
Připomínky předložily tyto třetí strany: Związek Pracodawców Forum Okrętowe (sdružení polských námořních odvětví) dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným téhož dne, Towimor S.A. dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným téhož dne, H. Cegielski - Poznań S.A. dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným téhož dne, Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V. dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným téhož dne, Peter Dohle Shiffahrts-KG dopisem ze dne 5. října 2005, zaevidovaným dne 6. října 2005, Odjefjell ASA dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným dne 11. října 2005, odbory společnosti SSN („Solidarność“, „Solidarność 80“ a „Stoczniowiec“) dopisem ze dne 7. října 2005, zaevidovaným dne 10. října 2005, primátor města Štětína dopisem ze dne 5. října, zaevidovaným dne 11. října 2005, Lubmor Sp. z o.o. dopisem ze dne 6. října 2005, zaevidovaným dne 11. října 2005, a Business Club Szczecin dopisem ze dne 12. října 2005, zaevidovaným téhož dne. Komise předala tyto připomínky Polsku dopisem ze dne 27. října 2005. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 21. listopadu 2005.
(7)
K posouzení plánu restrukturalizace z roku 2003 si Komise vyžádala pomoc externího poradce. Poradce předložil Komisi zprávu v březnu 2006.
(8)
Dopisem ze dne 13. ledna 2006 Komise polské orgány požádala, aby poskytly další informace o procesu restrukturalizace společnosti SSN. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 20. února 2006, zaevidovaným téhož dne. Dne 22. února 2006 se uskutečnila schůzka mezi polskými orgány, zástupci loděnice a zaměstnanci Komise. Po schůzce Komise Polsko požádala o doplňkové informace dopisy ze dne 8. března 2006, 30. března 2006, 12. dubna 2006 a 28. dubna 2006. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 13. března 2006, zaevidovaným téhož dne, 29. března 2006, zaevidovaným dne 30. března 2006, 6. dubna 2006, zaevidovaným dne 10. dubna 2006, 19. dubna 2006, zaevidovaným dne 20. dubna 2006, a 26. května 2006, zaevidovaným dne 30. května 2006. Dopisem ze dne 23. června 2006, zaevidovaným dne 26. června 2006, předložil poradce loděnice Komisi předlohu plánu restrukturalizace s názvem „Plán rozvoje společnosti Stocznia Szczecinska Nowa Sp. z o.o. na období 2006-2011“ za účelem konzultací.
(9)
Dne 12. července 2006 se uskutečnila schůzka mezi polskými orgány, zástupci loděnice a zaměstnanci Komise. Polské orgány předložily informace týkající se procesu restrukturalizace společnosti SSN dopisem ze dne 13. července 2006, zaevidovaným dne 17. července 2006. Dopisem ze dne 17. července 2006 Komise polské orgány požádala, aby poskytly doplňkové informace. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 1. září 2006, zaevidovaným téhož dne. Dne 4. září 2006 Polsko předložilo pozměněný plán restrukturalizace společnosti SSN s názvem „Plán rozvoje společnosti Stocznia Szczecinska Nowa Sp. z o.o. na období 2006-2011“ (dále jen „plán restrukturalizace z roku 2006“).
(10)
V dopise ze dne 26. září 2006, zaevidovaném dne 27. září 2006, a 21. listopadu 2006, zaevidovaném dne 27. listopadu 2006, poskytly polské orgány doplňkové informace týkající se daného případu.
(11)
Dne 7. prosince 2006 se konala schůzka mezi členkou Komise pí Neelie Kroes a polským ministrem hospodářství, p. Piotrem Wozniakem. P. Wozniak uvedl, že Polsko hodlá obnovit proces privatizace společnosti SSN prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení, jež mělo být dokončeno do června 2007. Polsko toto prohlášení potvrdilo dopisem ze dne 27. prosince 2006, zaevidovaným dne 4. ledna 2007, a poukázalo na rozhodnutí polské Rady ministrů ze dne 19. prosince 2006, která vydala dokument s názvem „Informace o stavu odvětví stavby lodí“. Polsko Komisi požádalo, aby se zapojila do jednání o otázce vyrovnávacích opatření. Dne 18. prosince 2006 zaměstnanci Komise spolu s externím poradcem loděnici navštívili, aby zjistili skutečnosti a získali údaje potřebné k posouzení vyrovnávacích opatření. Externí poradce předložil zprávu hodnotící stávající kapacitu loděnice dne 16. ledna 2007.
(12)
Komise odpověděla na dopis ze dne 27. prosince 2006 dopisem ze dne 29. ledna 2007, v němž mimo jiné Polsko požádala, aby do konce února 2007 předložilo návrh vyrovnávacích opatření pro společnost SSN.
(13)
Dopisem ze dne 28. února 2007, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo určitá vysvětlení týkající se privatizace společnosti SSN a návrh vyrovnávacích opatření. Polské orgány navrhly uzavření jednoho ze tří skluzů loděnice od března 2010.
(14)
Na základě toho se dne 15. března 2007 uskutečnila technická schůzka zaměstnanců Komise, polských orgánů a zástupců loděnice, která se týkala především vyrovnávacích opatření, byl však na ní projednán rovněž probíhající proces privatizace. Komise a polské orgány se dohodly, že Komise projedná technické záležitosti přímo se společností SSN s cílem opatřit si veškeré údaje potřebné pro posouzení polského návrhu vyrovnávacích opatření.
(15)
Po schůzce si Komise od společnosti SSN vyžádala řadu údajů dopisy ze dne 29. března 2007, 27. dubna 2007 a 30. dubna 2007. Loděnice odpověděla dopisem ze dne 18. dubna 2007, zaevidovaným dne 27. dubna 2007, 8. května 2007, zaevidovaným dne 10. května 2007, a 4. června 2007, zaevidovaným dne 5. června 2006. Dne 8. června se konala schůzka mezi zaměstnanci Komise, polskými orgány a zástupci loděnice. Společnost SSN poskytla doplňkové informace dopisem ze dne 15. června 2007, zaevidovaným téhož dne.
(16)
Dopisem ze dne 31. července 2007 Komise Polsko informovala, že za určitých podmínek považuje předběžně uzavření skluzu Wulkan 1 za dostatečné vyrovnávací opatření. V odpovědi ze dne 24. srpna 2007, zaevidovaném dne 28. srpna 2007, polské orgány potvrdily svůj záměr provést snížení kapacity uvedené v dopise Komise.
(17)
Polské orgány poskytly informace týkající se privatizace a restrukturalizace společnosti SSN dopisem ze dne 5. ledna 2007, zaevidovaným téhož dne, a 9. ledna 2007, zaevidovaným dne 11. ledna 2007. Komise odpověděla dopisem ze dne 29. ledna 2007. V dopise ze dne 28. února 2007, zaevidovaném téhož dne, se polské orgány zavázaly do konce června 2007 vybrat pro loděnici investora a podepsat smlouvu o privatizaci.
(18)
Komise si vyžádala další objasnění týkající se privatizace společnosti SSN dopisy ze dne 29. května 2007, 28. června 2007 a 30. července 2007. Polsko poskytlo informace v tomto ohledu dopisem ze dne 1. června 2007, zaevidovaným dne 4. června 2007, který obsahoval seznam podniků, jimž byla zaslána výzva k předložení nabídek na koupi společnosti SSN. Další informace byly poskytnuty dopisem ze dne 25. června 2007, zaevidovaným téhož dne, a 11. července 2007, zaevidovaným téhož dne.
(19)
Dopisem ze dne 1. srpna 2007, zaevidovaným dne 6. srpna 2007, polské orgány předložily první předlohu informačního memoranda společnosti SSN. Dopisem ze dne 13. srpna 2007 Komise zaslala své připomínky k informačnímu memorandu. Dopisem ze dne 21. srpna 2007, zaevidovaným dne 27. srpna 2007, polské orgány Komisi informovaly, že se finanční situace loděnice podstatně zhoršila, a proto veřejní vlastníci loděnice plánují, že ji podpoří kapitálovými vklady. Polsko rovněž oznámilo, že bude odpovídajícím způsobem aktualizováno informační memorandum.
(20)
Komise si vyžádala vysvětlení dopisem ze dne 4. září 2007. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 7. září 2007, zaevidovaným dne 10. září 2007, a 11. září 2007, v nichž Polsko předložilo novou verzi informačního memoranda a Komisi informovalo, že výzvy k předložení nabídek byly zaslány 221 potenciálním investorům.
(21)
Komise si vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 12. září 2007. Komise předložila své připomínky k informačnímu memorandu a vyžádala si vysvětlení dopisy ze dne 14. září 2007 a 3. října 2007. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 12. října 2007, zaevidovaným dne 16. října 2007, a uvedly, že kopii informačního memoranda loděnice si vyžádalo šest potenciálních investorů. Dopisem ze dne 23. října 2007, zaevidovaným téhož dne, předložily polské orgány aktualizovaný harmonogram privatizace, který předpokládal, že jednání s potenciálními investory budou zahájena v lednu 2008.
(22)
Dopisem ze dne 30. listopadu 2007 Komise požádala, aby předloha plánu restrukturalizace vypracovaného novým vlastníkem loděnice byla předložena do konce února 2008. Polsko poskytlo další informace o procesu privatizace dopisem ze dne 11. prosince 2007, zaevidovaným dne 13. prosince 2007, a 19. prosince 2007, zaevidovaným dne 20. prosince 2007. Dopisem ze dne 21. prosince 2007, zaevidovaným téhož dne, Polsko Komisi informovalo, že dne 20. prosince 2007 byla jediným uchazečem, který předložil závaznou nabídku na koupi akcií společnosti SSN, společnost Amber Sp. z o.o. (dále jen „Amber“, dceřiná společnost zcela ve vlastnictví polského obchodníka s ocelí, společnosti Złomrex).
(23)
Dne 10. ledna 2008 se uskutečnila schůzka mezi polskými orgány a Komisí. Po této schůzce Komise polské orgány požádala, aby poskytly další informace týkající se procesu privatizace, dopisy ze dne 17. ledna 2008, 30. ledna 2008, 28. února 2008, 18. března 2008 a 2. dubna 2008. Polské orgány odpověděly na žádosti Komise dopisem ze dne 23. ledna 2008, zaevidovaným dne 24. ledna 2008, 25. ledna 2008, zaevidovaným dne 28. ledna 2008, a 30. ledna 2008, zaevidovaným dne 31. ledna 2008. Dopisem ze dne 8. února 2008, zaevidovaným téhož dne, předložilo Polsko kopii závazné nabídky společnosti Amber.
(24)
Dopisem ze dne 14. února 2008, zaevidovaným dne 19. února 2008, Polsko Komisi informovalo, že nebude možné dokončit privatizaci loděnice ve stanovené lhůtě do konce února 2008 a že se polské orgány zavazují dokončit proces privatizace a schválit plán restrukturalizace do léta 2008.
(25)
Dopisem ze dne 29. února 2008, zaevidovaným dne 3. března 2008, polské orgány předložily dva dokumenty společnosti Amber: „Dodatečné vysvětlivky, nástin programu restrukturalizace a oznámené závazky týkající se koupě společnosti SSN předložené společností Amber“ ze dne 29. února 2008 a „První verze plánu restrukturalizace společnosti SSN s obchodním plánem společnosti SSN na období 2008-2012 s přihlédnutím k informacím získaným v průběhu hloubkové kontroly provedené v loděnici“.
(26)
Dopisem ze dne 28. března 2008, zaevidovaným téhož dne, polské orgány sdělily, že období exkluzivity udělené společnosti Amber pro jednání bylo prodlouženo do dne 15. dubna 2008. Na žádost polských orgánů v dopise ze dne 4. dubna 2008, zaevidovaném dne 7. dubna 2008, se dne 10. dubna 2008 uskutečnila schůzka polských orgánů, zástupců společností SSN a Amber a zaměstnanců Komise.
(27)
E-mailem ze dne 9. dubna 2008, zaevidovaným dne 24. dubna 2008, předložil poradce společnosti Amber předběžné finanční výhledy pro loděnici. Společnost Amber poskytla informace rovněž na schůzce dne 10. dubna 2008 a tyto informace byly zaevidovány dne 18. dubna 2008.
(28)
Polsko předložilo informace o pokroku jednání se společností Amber dopisem ze dne 7. dubna 2008, zaevidovaným dne 18. dubna 2008, 23. dubna 2008, zaevidovaným téhož dne, 25. dubna 2008, zaevidovaným téhož dne, 28. dubna 2008, zaevidovaným dne 29. dubna 2008, a 29. dubna 2008, zaevidovaným dne 5. května 2008. Komise si vyžádala informace dopisem ze dne 30. dubna 2008. Dne 8. května 2008 se konala schůzka mezi polskými orgány a Komisí.
(29)
Komise zaslala připomínky k pokroku procesu privatizace dopisy ze dne 21. dubna 2008 a 30. dubna 2008.
(30)
Dopisem ze dne 12. května 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko Komisi informovalo, že společnost Amber odstoupila z procesu privatizace.
(31)
Polsko Komisi rovněž informovalo, že polské orgány podnikají kroky k obnovení procesu privatizace s cílem podepsat smlouvy o privatizaci do konce listopadu 2008. Ode dne 3. června 2008 Polsko předkládalo Komisi každodenní zprávy o opatřeních přijatých zúčastněnými stranami v obnoveném procesu privatizace. Komise se sešla s polskými orgány dne 13. června 2008.
(32)
Dne 20. června 2008 se na žádost polských orgánů zaměstnanci Komise sešli s polskými orgány a s norskou společností Ulstein a dne 24. června 2008 s polskými orgány a s polskou společností Mostostal Chojnice. Tyto společnosti byly Komisi představeny jako potencionální kupci společnosti SSN. Dopisem ze dne 26. června 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko poskytlo předlohu plánu restrukturalizace společnosti SSN, kterou vypracovala společnost Mostostal Chojnice. Doplňkové informace byly poskytnuty dopisem ze dne 7. července 2008, zaevidovaným dne 8. července 2008.
(33)
Dopisem ze dne 14. července 2008 se Polsko zavázalo, že úplný plán restrukturalizace Komisi předloží do 12. září 2008.
(34)
Dne 16. července 2008 Komise předběžně vyložila posouzení a závěry v předloze rozhodnutí o uzavření formálního vyšetřovacího řízení, v němž bylo uvedeno, že státní podpora poskytnutá společnosti SSN je neslučitelná se společným trhem a že je nutno ji vrátit. Na základě dopisu Polska ze dne 14. července 2008 se však Komise rozhodla odložit přijetí tohoto rozhodnutí, aby mohla posoudit, zda nový plán restrukturalizace, který měly polské orgány předložit do 12. září 2008, situaci významně zlepší a umožní považovat podporu za slučitelnou se společným trhem.
(35)
Polsko poté Komisi každý týden informovalo o pokroku procesu privatizace (dopisy ze dne 28. července, 4. srpna, 12. srpna, 21. srpna, 25. srpna, 1. září, 8. září, 16. září a 23. září 2008, zaevidovanými vždy téhož dne).
(36)
Dopisem ze dne 18. července 2008, zaevidovaným dne 21. července 2008, Polsko požádalo o kolo konzultací se zaměstnanci Komise k předloze plánu restrukturalizace, aby mohlo vypracovat konečnou verzi plánu přihlížející k připomínkám zaměstnanců Komise. Komise souhlasila s harmonogramem konzultací v dopise ze dne 31. července 2008.
(37)
Komise však předlohu plánu restrukturalizace společnosti SSN obdržela neoficiálně až 3. září 2008. Na základě tohoto podání se dne 4. září 2008 konala první schůzka mezi polskými orgány a zaměstnanci Komise za přítomnosti společnosti Mostostal. Dne 8. září Komise obdržela revidovanou předlohu plánu restrukturalizace a dne 10. září 2008 byla uspořádána další schůzka s polskými orgány, společností Mostostal a potenciálním spoluinvestorem, společností Ulstein.
(38)
Dopisem ze dne 12. září 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo konečný plán restrukturalizace společnosti SSN vypracovaný společností Mostostal ve spolupráci s norskou loděnicí Ulstein.
(39)
Dopisem ze dne 16. září 2008, zaevidovaným dne 17. září 2008, Polsko poskytlo předlohu smlouvy o privatizaci mezi společností Mostostal a veřejnými vlastníky společnosti SSN, a to Agenturou pro rozvoj průmyslu a Korporací polských loděnic.
(40)
Dopisem ze dne 22. září 2008, zaevidovaným téhož dne, společnost Ulstein Komisi informovala, že odstupuje z procesu privatizace a že se nebude podílet na restrukturalizaci společnosti SSN.
(41)
Dopisem ze dne 22. září 2008, zaevidovaným dne 25. září 2008, společnost Mostostal Komisi informovala, že vzhledem k rozhodnutí společnosti Ulstein je společnost Mostostal připravena provést celý plán restrukturalizace společnosti SSN sama. Dne 30. září 2008 se uskutečnila schůzka polských orgánů, Komise a společnosti Mostostal.
(42)
Dopisem ze dne 27. října 2008 Komise Polsku sdělila rámcové podmínky pro provedení tohoto rozhodnutí. Dopisem ze dne 3. listopadu 2008, zaevidovaným dne 4. listopadu 2008, se Polsko zavázalo, že tyto podmínky plně dodrží. Komise přijala tento závazek dopisem ze dne 6. listopadu 2008.
(43)
Dopisem ze dne 14. června 2007 Komise polské orgány požádala, aby poskytly informace o státní podpoře, kterou společnost SSN obdržela po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Polské orgány odpověděly dopisem ze dne 11. července 2007, zaevidovaným téhož dne. Komise si vyžádala další vysvětlení dopisem ze dne 13. listopadu 2007. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 9. ledna 2008, zaevidovaným téhož dne. Polsko předložilo doplňkové informace týkající se státní podpory poskytnuté loděnici dopisem ze dne 9. ledna 2008, zaevidovaným dne 10. ledna 2008. Polsko Komisi informovalo o dodatečných opatřeních provedených ve prospěch společnosti SSN dopisem ze dne 6. prosince 2007, zaevidovaným téhož dne, 9. ledna 2008, zaevidovaným dne 10. ledna 2008, 12. února 2008, zaevidovaným dne 13. února 2008, 26. června 2008, zaevidovaným dne 27. června 2008, a 12. září 2008, zaevidovaným téhož dne.
2. POPIS
2.1 PŘÍSLUŠNÝ PODNIK
(44)
Příjemce se nachází v oblasti Zachodniopomorskie (Západní Pomořansko) na severozápadě Polska. Komise podotýká, že podle pravidel státní podpory jsou podniky usazené v této oblasti způsobilé pro podporu ze strukturálních fondů v rámci cíle Konvergence (3) a z Fondu soudržnosti (4). Podniky v této oblasti jsou případně způsobilé zejména pro podporu z regionálního operačního programu pro oblast Zachodniopomorskie v rámci prioritních os pro podporu malých a středních podniků, inovací a převodu technologií (se zaměřením na tvorbu pracovních příležitostí v dlouhodobém horizontu) a pro sociální infrastrukturu a vzdělávací infrastrukturu se zaměřením na odborné vzdělávání a celoživotní učení. Podniky v této oblasti jsou rovněž způsobilé pro operační program Inovativní hospodářství.
(45)
Společnost SSN byla založena dne 25. června 2002 za účelem převzetí loďařských činností od společnosti Stocznia Szczecińska Porta Holding S.A. (dále jen „SSPH“) a její hlavní loďařské dceřiné společnosti Stocznia Szczecińska (dále jen „SS“), které dne 29. července 2002 vyhlásily úpadek. Společnost SSN byla založena jako tzv. „empty shell“, bez dluhů společností SSPH a SS souvisejících s jejich dřívější činností.
(46)
Novou loděnici převzala Agencja Rozwoju Przemysłu S.A. (Agentura pro rozvoj průmyslu, a.s., dále jen „ARP“) ve vlastnictví státu a státní pokladna s cílem dokončit stávající výrobu a pokračovat v loďařské činnosti a současně provést nezbytnou restrukturalizaci. Původně byla společností, která převzala předchozí loďařskou činnost, dceřiná společnost společnosti SSPH založená v roce 1989, Allround Ship Services Sp. z o.o. (dále jen „ASS“). Ve skutečnosti se již v roce 2001 společnost SSPH zcela ve vlastnictví státu, která se potýkala s obtížnou finanční situací, rozhodla soustředit loďařskou činnost ve společnosti ASS, o níž se usuzovalo, že je otevřenější vůči restrukturalizaci než společnost SS. V lednu 2002 společnost ASS, původně malá dceřiná společnost působící v oblasti nátěrů, uzavřela se společností SSPH rámcovou smlouvu týkající se stavby trupů lodí a pronajala si od společnosti SSPH za tímto účelem výrobní aktiva. Několik týdnů před tím, než společnost SSPH podala návrh na vyhlášení úpadku, prodala společnost ASS agentuře ARP za částku 1 PLN. Společnost ASS byla poté přejmenována na Stocznia Szczecinska Nowa (SSN - příjemce podpory).
(47)
V té době společnost SSN nepřevzala aktiva společností SSPH a SS, nýbrž si je od správce majetkové podstaty až do července 2004 pronajala. Dne 20. července 2004 společnost SSN podepsala se správci majetkové podstaty společností SSPH a SS smlouvy, na jejichž základě získala tato aktiva. Společnost SSN nepřevzala dluhy společností SSPH nebo SS, takže tyto dluhy zůstaly těmto dvěma společnostem a byly řešeny v rámci úpadkového řízení. Společnost SSN převzala některé probíhající práce uzavřením nových smluv s majiteli lodí.
(48)
Společnost ASS převzala zaměstnance společností SSPH a SS, loděnice však postupně snížila počet pracovníků z 8 071 osob v roce 2001 na 5 322 osob na konci roku 2006. V roce 2007 činil průměrný počet zaměstnanců 4 700 osob.
(49)
Objem výroby se zvýšil z 158 000 CGT v roce 2003 na 213 000 CGT v roce 2005, v roce 2006 však poklesl na 167 000 CGT. Kniha zakázek ze srpna 2007 zahrnovala 30 lodí v celkové hodnotě 1 134 milionů EUR. Společnost SSN zaujímá celosvětově 32. místo a 6. místo v Evropě, pokud jde o velikost její knihy zakázek.
(50)
Její hlavní zákazníci se nacházejí v Německu, Nizozemsku, Rusku a Itálii. Jejími hlavními konkurenty v Evropě jsou španělské, německé a chorvatské loděnice.
(51)
V současnosti 80 % akcií společnosti SSN vlastní Korporacja Polskie Stocznie S.A. (Korporace polských loděnic, a.s., dále jen „KPS“) a 18 % ARP. 2 % akcií vlastní státní pokladna. ARP je veřejnoprávní společnost s ručeným omezeným, která je zcela ve vlastnictví státní pokladny. ARP vykonává činnosti, které jí jsou svěřeny zákonem, včetně účasti na procesech restrukturalizace vlastnictví ve státních podnicích, správy aktiv státní pokladny a akcií jménem státních institucí a poskytování úvěrů a záruk pro restrukturalizaci veřejných podniků. KPS je zcela ve vlastnictví ARP a byla založena s cílem poskytovat loďařským společnostem v Polsku finanční prostředky.
(52)
Společnost SSN působí v oblasti stavby lodí, včetně kontejnerových lodí, chemických tankerů, lodí typu ro-ro a víceúčelových plavidel. 1 % podnikání společnosti se týká výroby kovových konstrukcí a různých služeb souvisejících se stavbou lodí.
(53)
Hlavní výrobní zařízení společnosti SSN tvoří tři skluzy: Wulkan Nowy, Odra Nowa a Wulkan 1.
(54)
Neprodleně po svém založení v roce 2002 začala společnost SSN provádět restrukturalizační činnosti. Vypracovala plán restrukturalizace z roku 2003, který byl akcionáři nejprve dne 19. prosince 2002 schválen a později v říjnu 2003 pozměněn. Jako hlavní příčiny úpadku bývalého stavitele lodí ve Štětíně byly stanoveny tyto faktory: technologické problémy, projekční chyby, nízká produktivita, vysoké náklady a vnější činitele jako vysoký směnný kurz polského zlotého a asijská konkurence. Kvůli těmto problémům se finanční trhy zdráhaly financovat stavbu lodí, což vedlo k zpoždění dodávek, a tudíž nahromadění sankcí a dluhů.
(55)
Cílem restrukturalizační strategie bylo dosáhnout trvalé ziskovosti tím, že se společnost zaměří na trh kontejnerových lodí a stane se důležitým výrobcem chemických tankerů, plavidel typu ro-ro a con-ro a jednoúčelových plavidel. Plán restrukturalizace zahrnoval rovněž možnost nalezení strategického investora. V roce 2003 bylo nezbytné původní plán restrukturalizace pozměnit kvůli finančním potížím spolupracujících společností, zaměstnancům a činnostem úzce spojeným se společností SSN.
(56)
Finanční situace společnosti SSN se postupně významně zhoršovala.
Tabulka 1
Výroba společnosti SSN
(v milionech PLN)
2002
2003
2004
2005
2006
30.9.2007
Obrat
424,88
1 114,44
1 303,46
1 416,04
1 199,38
655,87
Provozní výsledek
-6,16
-39,64
- 119,80
-11,44
- 194,24
- 134,36
Vlastní kapitál
65,01
62,01
112,83
247,96
149,43
81,96
Zdroj: informační memorandum z roku 2006 předložené polskými orgány dne 12. října 2007 a „Obchodní plán společnosti SSN na období 2008-2012 s přihlédnutím k informacím získaným v průběhu hloubkové kontroly provedené v loděnici“, předložený v dopise ze dne 29. února 2008.
(57)
K vnějším činitelům přispívajícím k obtížné finanční situaci patřily oslabení dolaru (měna, v níž jsou vykazovány výnosy loděnice) a zhodnocení zlotého (měna, v níž jsou vykazovány náklady), zvýšení cen oceli a potíže při získávání financování lodí po úpadku společnosti SSPH. Co se týká interních příčin potíží loděnice, uvádělo se, že zařízení jsou ve špatném stavu a vyžadují značnou modernizaci. Od roku 2006 se loděnice potýkala s vážnými problémy v souvislosti s pracovníky: vysoká míra absence v práci, střídání zaměstnanců a odliv kvalifikovaných pracovníků do jiných loděnic, zejména v Německu a Norsku, kde byly nabízené mzdy podstatně vyšší.
2.2 ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PODLE ČL. 88 ODST. 2 SMLOUVY O ES
(58)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise původně shledala, že některá oznámená opatření představují novou podporu podle bodu 3 přílohy IV smlouvy o přistoupení, jelikož nebyla provedena v době přistoupení. Komise uvedla tato opatření v části B přílohy uvedeného rozhodnutí.
(59)
Komise rovněž rozhodla, že řada opatření uvedených v části A přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení byla ve prospěch společnosti SSN provedena přede dnem 1. května 2004 a nebyla použitelná po přistoupení ve smyslu bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení, nebyla proto přezkoumána v rámci řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Na tato opatření se proto toto rozhodnutí nevztahuje. Je však nutno k těmto opatřením přihlédnout při posuzování slučitelnosti opatření provedených po přistoupení se společným trhem.
(60)
Co se týká opatření uvedených v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, Komise tvrdila, že údajně závazné rozhodnutí o těchto opatřeních nebylo vydáno před přistoupením, ačkoliv uznala, že byly podniknuty určité předběžné kroky směrem k takovémuto rozhodnutí.
(61)
Prvním z těchto opatření je vložení kapitálu agenturou ARP. Plán restrukturalizace z roku 2003 předpokládal kapitálový vklad ve výši 241 752 900 PLN, před přistoupením však byla vložena pouze část tohoto kapitálu (180 milionů PLN). Agentura ARP nebyla z rozpočtových důvodů schopna provést celé navýšení kapitálu ve výši 241 752 900 PLN. Podle Polska bylo rozhodnutí o provedení zbývajícího navýšení kapitálu (61 752 652 PLN) vydáno dne 21. prosince 2004.
(62)
Druhým a třetím opatřením podpory jsou záruky za plnění, které poskytla agentura ARP (každá odpovídající podpoře ve výši 1 935 000 PLN). Tyto záruky souvisí s loděmi zadanými v roce 2002. Záruky za další lodě musely být vydány, jakmile byly dodány předchozí lodě. Záruky za lodě 7 a 8 měly být podle předpokladů poskytnuty v době dodání lodí 4 a 5 (v roce 2005).
(63)
Posledním souborem opatření, která podle dostupných informací nebyla provedena před přistoupením, jsou opatření, jež ve prospěch společnosti SSN provedlo město Štětín formou odpisů a odkladů platby daně z nemovitostí. Celkem tato opatření představují částku ve výši 12,5 milionu PLN. Tato opatření nebyla podle informací, které poskytly polské orgány (5), dosud ve prospěch loděnice provedena.
(64)
Komise se rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení kvůli níže uvedeným pochybnostem, co se týká slučitelnosti podpory na restrukturalizaci se společným trhem.
(65)
Komise měla za prvé pochybnosti týkající se způsobilosti společnosti SSN na restrukturalizační podporu. Zdálo se, že společnost byla založena s cílem převzít činnosti svého předchůdce, jež vyhlásil úpadek, aniž by však převzala jeho dluhy. Komise se proto domnívala, že společnost SSN je novou společností ve smyslu platných pokynů Společenství.
(66)
Komise měla za druhé pochybnosti, zda restrukturalizační činnosti (již provedené a probíhající) povedou k dlouhodobé životaschopnosti společnosti SSN. Restrukturalizace, kterou loděnice provedla, se týkala zejména snížení zadlužení a zlepšení likvidity, aby mohla pokračovat výroba. Údajné náklady na skutečné restrukturalizační činnosti zahrnovaly náklady na pořízení výrobních prostředků od správce majetkové podstaty společností SSPH a SS. Komise podotýká, že i na konci období restrukturalizace byla plánovaná úroveň produktivity v porovnání s produktivitou konkurenčních evropských loděnic poměrně nízká.
(67)
Na základě dostupných informací měla Komise za třetí pochybnosti, zda byla přijata náležitá vyrovnávací opatření, jelikož ve skutečnosti nedošlo k žádnému skutečnému snížení výrobní kapacity loděnice.
(68)
Komise měla za čtvrté pochybnosti, zda by některé z údajných restrukturalizačních nákladů, například náklady na pořízení výrobních prostředků, měly být považovány za způsobilé, jelikož skutečně souvisí s restrukturalizací.
(69)
Komise měla rovněž pochybnosti, zda byl vlastní příspěvek příjemce k plánu restrukturalizace, ať už z vlastních zdrojů nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek, významný. Komise zejména pochybovala, zda použití kumulovaného zisku představovalo vlastní příspěvek. Komise mimoto uvádí, že se 78 % údajného vlastního příspěvku skládalo ze zálohových plateb majitelů lodí zaručených KUKE, polskou vývozní úvěrovou agenturou. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost SSN byla podnikem ve finančních potížích, měla Komise pochybnosti, zda účtované záruční prémie náležitě odrážely související riziko, zda bylo zajištění požadované KUKE dostatečné, a zda proto navrhovaný státní příspěvek nezahrnoval státní podporu.
2.3 PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
2.3.1 PŘIPOMÍNKY POLSKA
(70)
Po rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení předložily polské orgány své připomínky k rozhodnutí. Příjemce nepředložil žádné zvláštní argumenty, nýbrž potvrdil podání polské vlády.
(71)
Polské orgány nadnesly řadu záležitostí. Hlavní spornou záležitostí bylo to, zda byla určitá opatření podpory provedena před přistoupením Polska k Evropské unii, tj. před 1. květnem 2004, a nebyla po přistoupení nadále použitelná. Tato opatření nemůže Komise přezkoumat; Komise posuzuje jako oznámenou podporu nebo jako protiprávní podporu pouze opatření, jež nebyla provedena před přistoupením, a to na základě řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(72)
Polské orgány zpochybnily zjištění Komise, že opatření uvedená v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení představují novou podporu. Polské orgány tvrdily, že veškerá opatření uvedená ve zmíněné tabulce byla provedena před přistoupením Polska, pro společnost SSN proto nebyla plánována žádná nová podpora, ani jí nebyla poskytnuta.
(73)
Polské orgány za prvé uvedly, že společnost SSN oprávněně očekávala, že podpora uvedená v plánu restrukturalizace z roku 2003 je slučitelná s právem v oblasti státních podpor. Polské orgány poukazují zejména na dva dokumenty: „Situace polského odvětví stavby lodí, doporučená opatření a podpora tohoto odvětví“ (přijato Radou ministrů dne 16. července 2002) a „Střednědobá strategie záruk státní pokladny do roku 2010“ (přijato Radou ministrů dne 10. června 2003). Polské orgány tvrdily, že tato a podobná opatření ústředních, regionálních a obecních orgánů byla součástí rozsáhlého programu na záchranu odvětví stavby lodí.
(74)
Polské orgány za druhé uvedly, že Komise vyžadováním přijetí „právně závazného aktu“ uplatňovala kritéria práva ES na události a vnitrostátní právo před přistoupením. Polsko prohlásilo, že před přistoupením platily polské právní předpisy v oblasti státních podpor a že tyto právní předpisy „v žádném okamžiku řízení nevyžadují formální rozhodnutí o udělení podpory určené příjemci“. Jediné, co polské právní předpisy vyžadují, je schválení plánu restrukturalizace a opatření podpory, jež jsou v něm obsažena, předsedou Úřadu na ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů, který byl skutečně vydán. Polské orgány uvedly, že „je nesporné, že všechna opatření obsažená v plánu restrukturalizace schváleném s konečnou platností byla dohodnuta mezi společností SSN a příslušným orgánem poskytujícím podporu“. Polsko dále uvedlo, že předpisy práva ES nejsou použitelné na události, k nimž došlo před přistoupením Polska, a že se případ Fleuren (6), na nějž Komise poukázala ve svém rozhodnutí o zahájení formálního šetření, od tohoto případu zásadně liší.
(75)
Za třetí bylo uvedeno, že za udělení podpory je nutno považovat schválení plánu restrukturalizace dozorčí radou společnosti SSN. V reakci na pochybnosti Komise, zda byla dozorčí rada subjektem, který je oprávněn přijímat rozhodnutí s finančními důsledky závaznými pro akcionáře, Polsko uvedlo, že dozorčí rada zastupuje zájmy akcionářů, jelikož je jimi jmenována. Členové dozorčí rady jednají na pokyn akcionářů (ARP a státní pokladna) a jejich úkony představují závazek ARP a státní pokladny týkající se poskytnutí podpory.
(76)
Polsko za čtvrté uvedlo, že schválení plánu restrukturalizace z roku 2003 týmem ARP pro odvětví stavby lodí posílilo oprávněná očekávání loděnice, jelikož členy tohoto týmu byli zástupci ARP v dozorčí radě. Polsko rovněž potvrdilo, že rozhodnutí jsou přijímána dozorčí radou a valnou hromadou akcionářů ARP.
(77)
Polské orgány uvedly, že podpora byla udělena před přistoupením, jelikož v plánu restrukturalizace z roku 2003 byla přesně stanovena účast státu, byla proto známá před přistoupením.
(78)
Polské orgány poukázaly na systém obnovování, podle něhož je při skončení platnosti předchozí záruky poskytnuta nová záruka, a tvrdily, že tento systém (a tudíž všechny záruky, na něž se vztahuje) byl dozorčí radou schválen jako součást plánu restrukturalizace z roku 2003. Uvedly kritéria pro posouzení, zda je záruka použitelná po přistoupení, a měly za to, že tato kritéria jsou rozhodující pro určení, zda byla poskytnuta podpora.
(79)
Polské orgány nereagovaly na tvrzení Komise, že u dvou sporných záruk agentura ARP nepřijala stejné procesní kroky jako v případě záruk udělených dříve. Polské orgány nezpochybnily poznatek Komise, že smlouvy o stavbě lodí uzavřené v roce 2002 obsahovaly ustanovení, jež kupci umožňovalo ukončit jednostranně smlouvu, pokud loděnice ve stanovené lhůtě neposkytne záruku za plnění.
(80)
Polsko uvedlo, že přesná hospodářská účast státu na těchto opatřeních byla známá před přistoupením. Potvrdilo, že orgán poskytující podporu nemohl vydat konečná rozhodnutí o odkladu a odpisu předem.
(81)
V reakci na pochybnosti Komise, zda byla loděnice, jako společnost založená po vyhlášení úpadku předchozí společnosti, jež vykonávala loďařské činnosti ve Štětíně, způsobilá pro restrukturalizační podporu, Polsko uvedlo, že příjemce podpory existoval pod jiným názvem (ASS) před úpadkem předchozího subjektu a že se podílel na stavbě lodí.
(82)
Polské orgány předložily rovněž připomínky týkající se ostatních aspektů rozhodnutí Komise. Polsko zejména uvedlo, že restrukturalizace společnosti SNN měla dopad na mnoho oblastí její činnosti a byla v podstatě zaměřena na zlepšení výkonnosti loděnice. Loděnice přijala koncentrovanější strategii, provedla restrukturalizaci zaměstnanosti, zvýšila produktivitu, zavedla účinnější systém řízení a zlepšila svou finanční situaci. V roce 2005 se očekávalo dosažení zisku.
(83)
Polsko rovněž uvedlo, že loděnice provedla přiměřená vyrovnávací opatření, jelikož společnost SSN získala pouze část pozemků a staveb, jež předtím vlastnila společnost SSPH, a že tyto přímo souvisely s loďařskou kapacitou loděnice.
(84)
Polské orgány uvedly, že navrhovaný vlastní příspěvek byl dostatečný. Budoucí zisky, jimiž loděnice hodlá financovat část restrukturalizačních nákladů, nelze považovat za státní prostředky, představují proto vlastní příspěvek. Polské orgány tvrdily, že zálohové platby zaručené polskou vývozní úvěrovou agenturou KUKE, jimiž byl financován provoz loděnice, je nutno považovat rovněž za vlastní příspěvek. Polsko popsalo podmínky, za nichž KUKE vydává tyto záruky (prémie a druh požadovaného zajištění), a zdůraznilo, že v rámci poskytnutých záruk KUKE neuskutečnila pro majitele lodí žádné platby.
(85)
Polské orgány podotkly, že přijetí restrukturalizačních opatření zlepšilo finanční situaci loděnice a v důsledku toho je možno prokázat její životaschopnost.
2.3.2 PŘIPOMÍNKY OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(86)
Polské sdružení zaměstnavatelů v odvětví stavby lodí Forum Okrętowe objasnilo důvody potíží loděnice a uvedlo, že podle jeho názoru loděnice přežila pouze díky úspěšnému provedení restrukturalizačního plánu a státní podpoře poskytnuté na restrukturalizaci.
(87)
Dodavatel palubních jeřábů a kotevního a úvazového zařízení pro loděnici, společnost Towimor S.A., uvedl, že loděnice obnovila své loďařské kapacity a přežila krizi v období 2002-2004 pouze proto, že se ARP ujala procesu restrukturalizace. Společnost zdůraznila, že restrukturalizační plán byl úspěšně proveden a že dosažená zlepšení jsou dlouhodobé povahy.
(88)
Společnost Lubmor Sp. z o.o., dodavatel vnitřního vybavení plavidel, zdůraznila význam, jaký pro ni a pro ostatní společnosti spolupracující s loděnicí má existence společnosti SSN.
(89)
Další dodavatel H. Cegielski, který vyrábí především lodní motory, zdůraznil, že úspěšná restrukturalizace společnosti SSN v období 2002-2004 zachránila celé odvětví stavby lodí a trvale se zlepšující finanční výsledky loděnice naznačují, že restrukturalizační opatření vedla k dlouhodobému zlepšení.
(90)
Společnost Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V., zákazník společnosti SSN, vyzdvihla rozsáhlé know-how loděnice v různých segmentech stavby lodí a kvalitu plavidel, jež společnost postavila. Majitel lodí poukázal na skutečnost, že společnost SSN pro něj postavila osm víceúčelových plavidel s vysokými technickými požadavky a normami jakosti. Majitel lodí vyjádřil naději, že Komise schválí podporu, která byla loděnici poskytnuta. Ostatní zákaznici loděnice, Peter Dohle Schiffahrts-KG a Odfjell, vyslovili podobné názory.
(91)
Odborový svaz Solidarność zdůraznil význam loděnice pro zaměstnanost a hospodářskou situaci celé oblasti. Vyjádřil naději, že Komise neprodleně ukončí šetření a schválí podporu, kterou loděnice obdržela.
(92)
Primátor města Štětína vyzdvihl význam existence loděnice pro region a podotkl, že navzdory určitým prodlevám přinesla provedená restrukturalizace očekávané výsledky a loděnice je schopna být z dlouhodobého hlediska na trhu konkurenceshopná.
(93)
Business Club Szczecin, sdružení zaměstnavatelů pro rozvoj Štětína a Západního Pomořanska, vyjádřil svou podporu restrukturalizaci společnosti SSN. Popsal potíže, s nimiž se region potýkal po vyhlášení úpadku společnosti SSPH v roce 2002, a uvedl, že podpora polských orgánů, kterou poskytly loděnici, umožnila tuto krizi překonat.
2.4 VÝVOJ PO VYDÁNÍ ROZHODNUTÍ KOMISE O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(94)
Níže je shrnuto šetření Komise a příslušné události.
(95)
V reakci na rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení na podzim 2005 předložily polské orgány dvě linie argumentace: na straně jedné zpochybnily pravomoc Komise jednat s ohledem na opatření určená v rozhodnutí Komise jako nová podpora a na druhou stranu tvrdily, že i kdyby tato opatření představovala novou podporu, jsou slučitelná se společným trhem jako podpora na restrukturalizaci.
(96)
K doložení svého tvrzení, že se jedná o slučitelnou podporu, předložilo Polsko Komisi plán restrukturalizace z roku 2003. Komise přezkoumala plán restrukturalizace z roku 2003 a vyžádala si pomoc externího poradce. Komise dospěla k závěru, že plán restrukturalizace z roku 2003 nesplňuje žádnou z podmínek pro schválení restrukturalizační podpory, které jsou stanoveny v platných pokynech.
(97)
V prosinci 2005 Komise z veřejných zdrojů (7) zjistila, že KPS, kapitálová skupina ve veřejném vlastnictví, byla založena s cílem integrovat tři velké polské loděnice v Gdyni, Gdaňsku a Štětíně pod jednu střechu (dále jen „konsolidační plán“). Hlavní úlohou KPS bylo poskytnout loděnicím finanční prostředky na výrobu. Polsko Komisi o konsolidačním plánu v této fázi řízení neinformovalo, a to před vydáním rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, ani posléze.
(98)
Na žádost Komise polské orgány počátkem roku 2006 objasnily, že dříve byl konsolidační plán skutečně zvažován, bylo však od něho upuštěno a brzy bude přijata nová strategie restrukturalizace polského odvětví stavby lodí. Polsko objasnilo, že úlohou KPS bylo poskytnout polským loděnicím provozní financování, zejména v podobě krátkodobých úvěrů.
(99)
Na schůzce mezi polskými orgány a zaměstnanci Komise dne 22. února 2006 Komise Polsko informovala, že na základě informací, které má k dispozici, není s to dospět k závěru, že plán restrukturalizace z roku 2003 postačuje k obnovení dlouhodobé životaschopnosti loděnice. Komise zdůraznila, že plán restrukturalizace z roku 2003 je spíše plánem k zahájení činnosti, který se zabývá zejména finančními opatřeními nezbytnými k obnovení činnosti po úpadku společnosti SSPH, než restrukturalizačním plánem, jenž zaručuje obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Zejména plánované investice nejsou dostatečné vzhledem k špatnému stavu vybavení a zařízení loděnice. Polské orgány a loděnice uvedly, že loděnice již obnovila svou životaschopnost. Polsko však potvrdilo, že loděnice ve skutečnosti potřebuje značné investice do modernizace ve výši nejméně 200 milionů PLN, a v roce 2008-2009 bude proto prodána soukromému investorovi. Na schůzce polské orgány potvrdily, že Komisi bude předložen nový plán restrukturalizace nebo revidovaná verze plánu restrukturalizace z roku 2003.
(100)
Po schůzce se polské orgány zavázaly (8), že do 22. května 2006 Komisi předloží pozměněný plán restrukturalizace společnosti SSN.
(101)
Dne 26. června 2006 Komise obdržela první předlohu plánu restrukturalizace s názvem „Plán rozvoje společnosti Stocznia Szczecińska Nowa Sp. z o.o. na období 2006-2011“ vypracovaný s pomocí poradenské společnosti Deloitte Advisory.
(102)
S ohledem na tuto předlohu plánu vyjádřila Komise velké obavy během návštěvy na místě dne 13. června 2006 a písemně dne 17. července 2006 a podotkla, že se nezdá, že by první předloha plánu restrukturalizace byla dostatečně rozsáhlá k zajištění toho, že bude obnovena dlouhodobá životaschopnost loděnice. Komise vyzdvihla, že významná část restrukturalizace musí být financována z vlastních zdrojů nezahrnujících státní podporu, což se v předložené předloze plánu nepředpokládalo, a že musí být provedena smysluplná vyrovnávací opatření. S ohledem na pokračující spoléhání se na záruky poskytované KUKE, státní agenturou, Komise loděnici a polské orgány upozornila, že tyto záruky představují státní podporu. Komise Polsko vyzvala, aby předlohu plánu restrukturalizace revidovalo a do konce srpna 2006 předložilo úplné znění plánu.
(103)
Navzdory tomuto upozornění se plán restrukturalizace z roku 2006, který Polsko nakonec předložilo v září 2006 (o dva měsíce později), významně nelišil od první předlohy. Hlavní kritika plánu restrukturalizace z roku 2006 je popsána níže.
(104)
V září 2006 Polsko Komisi informovalo, že dne 31. srpna 2006 rozhodla valná hromada společnosti SSN o navýšení kapitálu loděnice o 95 milionů PLN a o vypracování nabídek pro potenciální investory zajímající se o získání nově emitovaných akcií do 15. října 2006. Do 31. prosince 2006 projevily zájem o získání akcií společnosti SSN pouze dvě společnosti: polská společnost obchodující s ocelí, Złomrex, a ISD Polska, dceřiná společnost ukrajinského výrobce oceli, společnosti Donbas.
(105)
Na schůzce dne 7. prosince 2006 (a písemně dopisem ze dne 29. ledna 2007) Komise polským orgánům objasnila, že plán restrukturalizace z roku 2006 nesplňuje žádnou z podmínek pro schválení restrukturalizační podpory podle platných pokynů. Na schůzce se polské orgány zavázaly zprivatizovat loděnici s cílem zlepšit vyhlídky na obnovení životaschopnosti a zajistit dostatečný vlastní příspěvek na restrukturalizaci. Polské orgány posléze potvrdily závazek zprivatizovat loděnici do 30. června 2007 v dopise ze dne 5. ledna 2007. Během vypracovávání dokumentů pro privatizaci Polsko Komisi požádalo, aby uvedla, jaká vyrovnávací opatření pro společnost SSN považuje za nezbytná, aby bylo možno informovat potenciální investory.
(106)
Na základě dohody mezi komisařkou paní Neelie Kroesovou a ministrem panem Piotrem Wozniakem z prosince 2006 se Komise zúčastnila intenzivních diskusí s polskými orgány a společností SSN s cílem stanovit potřebná vyrovnávací opatření. Polsko předložilo návrh vyrovnávacích opatření ve společnosti SSN a zavázalo se uzavřít skluz Wulkan 1, jakmile budou splněny smlouvy týkající se stavby lodí, které již byly podepsány, tj. v březnu 2010.
(107)
Komise si od společnosti SSN vyžádala řadu údajů. Zaměstnanci Komise poté dopisem ze dne 31. července 2007 Polsko informovali, že předběžně považují uzavření skluzu Wulkan 1 za dostatečné vyrovnávací opatření, pokud bude zařízení nevratně vyřazeno pro účely montáže a spuštění lodí a uzavření bude provedeno do 1. června 2009, nebo dříve, bude-li ukončena dříve stavba lodi 587-IV/09, posledního z plavidel, jejichž montáž je na tomto skluzu naplánována. V roce 2009 je možno použít skluz Wulkan 1 pouze pro montáž lodi 587-IV/09. Základ pro tento závěr Komise je popsán níže. Polské orgány potvrdily svůj záměr provést snížení kapacity, jak bylo popsáno v dopise Komise.
(108)
V únoru 2007 zaslalo vedení loděnice výzvy ke koupi většinového podílu ve společnosti SSN 57 potenciálním investorům. V té době již loděnice řadu měsíců jednala se společností Zlomrex, nakonec však nebylo přijato žádné rozhodnutí.
(109)
Nové úsilí o privatizaci bylo zahájeno na podzim 2007. V srpnu a září 2007 byla s Komisí konzultována předloha informačního memoranda. V září zaslal poradce společností KPS a ARP pro privatizaci výzvy k předložení nabídek 221 potenciálním investorům.
(110)
Šest potenciálních investorů projevilo zájem o získání akcií loděnice a vyžádalo si kopii informačního memoranda. Lhůta pro předložení nabídek potenciálními investory byla několikrát prodloužena.
(111)
S ohledem na prodlevy v procesu privatizace Komise polské orgány dopisem ze dne 3. října 2007 vyzvala, aby privatizaci neprodleně dokončily. Dopisem ze dne 23. října 2007 Polsko Komisi informovalo, že privatizace nebude dokončena podle plánu do konce roku 2007. Polsko se místo toho zavázalo zahájit v lednu 2008 jednání s vybranými investory. Komise zopakovala své obavy ohledně prodlev dopisem ze dne 30. listopadu 2007 a uvedla, že očekává, že nový vlastník společnosti SSN předloží první předlohu nového plánu restrukturalizace do konce února 2008. Tato žádost byla poté Komisí mnohokrát zopakována. Komise opakovaně trvala na přísném dodržení harmonogramu privatizace.
(112)
Po dokončení procesu hloubkové kontroly předložila dne 20. prosince 2007 společnost Amber, jediný potencionální investor zajímající se o nabytí společnosti SSN, podmíněnou závaznou nabídku, která byla posouzena poradcem společností KPS a ARP pro privatizaci.
(113)
Ode dne 20. března 2008 byla společnosti Amber udělena výhradní vyjednávací práva, jejich platnost byla poté několikrát prodloužena a skončila dne 12. května 2008.
(114)
Dne 29. února 2008 Polsko Komisi předložilo první předlohu plánu restrukturalizace společnosti SSN, kterou vypracovala společnost Amber (9). Společnost Amber předložila aktualizované finanční výhledy e-mailem ze dne 9. dubna 2008. Komise předložila ústní připomínky k této předloze na schůzce mezi zaměstnanci Komise, polskými orgány, loděnicí a společností Amber ve Varšavě dne 10. dubna 2008 a zaslala písemné připomínky v dopise ze dne 21. dubna 2008.
(115)
Na schůzce s polskými orgány dne 12. května 2008 společnost Amber oznámila, že odstupuje z procesu privatizace společnosti SSN. Polsko Komisi o tomto vývoji informovalo týž den. Ve svém vysvětlení pro státní pokladnu společnost Amber uvedla, že hlavním důvodem jejího odstoupení je skutečnost, že po hloubkové kontrole situace loděnice dospěla k závěru, že ani po provedení restrukturalizačních opatření, včetně významných investic, nebude loděnice zisková. Jelikož společnost Amber byla jediným uchazečem, její odstoupení znamenalo, že proces privatizace zahájený v roce 2007 skončil.
(116)
Dne 26. května 2008 Polsko Komisi informovalo, že proces privatizace byl obnoven. V následných každodenních zprávách Polsko Komisi informovalo o opatřeních, jež polské orgány přijaly k nalezení kupce pro společnost SSN. Polsko zaslalo Komisi řadu dopisů, v nichž potenciální investoři žádali o poskytnutí informací o pokračujícím procesu privatizace a o zaslání informačního memoranda, jakmile bude k dispozici.
(117)
Na schůzce dne 13. června 2008 polské orgány Komisi informovaly, že několik společností zamýšlí předložit Komisi restrukturalizační plány do 26. června 2008. Komise se následně na žádost polských orgánů a v jejich přítomnosti sešla se dvěma potenciálními investory, kteří projevili zájem o koupi společnosti SSN: norskou společností Ulstein a polskou společností Mostostal Chojnice. Na těchto schůzkách obě společnosti Komisi předložily své restrukturalizační strategie.
(118)
Polsko posléze Komisi poskytlo předlohu restrukturalizačního plánu vypracovaného společností Mostostal Chojnice z června 2008 s názvem „Předloha programu restrukturalizace společnosti SSN na období 2008-2018, rozpracovaná práce“ (dále jen „plán restrukturalizace z června 2008“). Dne 7. července Polsko Komisi informovalo, že společnosti Mostostal a Ulstein podepsaly prohlášení o úmyslu týkající se možné spolupráce, pokud se společnost Mostostal stane vlastníkem společnosti SSN. V souvislosti s tímto prohlášením o úmyslu Polsko předložilo Komisi aktualizovaný restrukturalizační plán vyhotovený společností Mostostal.
(119)
Dopisem ze dne 14. července 2008 Polsko Komisi informovalo, že proces privatizace společnosti SSN pokračuje, a požádalo o dodatečnou lhůtu, aby potenciální investoři mohli dokončit plán restrukturalizace. Polsko se zavázalo předložit Komisi hotový plán restrukturalizace společnosti SSN nejpozději do 12. září 2008.
(120)
Komise souhlasila s navrhovanou lhůtou pro předložení úplného restrukturalizačního plánu.
(121)
Dne 12. září 2008 Polsko předložilo konečný plán restrukturalizace loděnice s názvem „Program restrukturalizace společnosti Stocznia Szczecińska Nowa na období 2008-2012“ (dále jen „plán restrukturalizace ze dne 12. září 2008“).
(122)
Dne 22. září společnost Ulstein Komisi sdělila, že odstupuje z procesu privatizace. V této situaci měla Komise za to, že plán ze září 2008 založený na spolupráci mezi společnostmi Ulstein a Mostostal již neplatí. Tento plán bude nicméně popsán a posouzen níže, zejména proto, že společnost Mostostal v dopise ze dne 22. září oznámila, že plán provede sama.
(123)
Na schůzce dne 30. září 2008 společnost Mostostal Komisi informovala, že se společností Ulstein hodlá nadále spolupracovat na restrukturalizaci společnosti SSN. Společnost Mostostal poskytla předlohu dohody se společností Ulstein (která nebyla podepsána ani parafována), podle níž měly obě společnosti navázat preferenční dodavatelsko-odběratelské vztahy. Společnost měla zadávat Štětínským loděnicím výrobu trupů lodí a později kompletovat pro skupinu Ulstein pobřežní plavidla za tržních podmínek. Opět za tržních podmínek měla společnost Ulstein rovněž sdílet své know-how a zkušenosti v odvětví stavby lodí se společností Mostostal. Nová předloha smlouvy o spolupráci nepředpokládala žádný finanční příspěvek společnosti Ulstein k plánu restrukturalizace ze dne 12. září 2008.
2.5 PLÁN RESTRUKTURALIZACE ZE ZÁŘÍ 2006
(124)
Pozměněný plán restrukturalizace se týkal období 2006-2011. Byl vypracován ve spolupráci s poradenskou společností Deloitte a jeho cílem bylo dokončit restrukturalizaci, která byla zahájena v roce 2002 na základě plánu, jenž byl Komisi předložen v říjnu 2005 a který se považoval za nedostatečný k obnovení životaschopnosti podniku. Podle pozměněného restrukturalizačního plánu měla loděnice obnovit svou dlouhodobou životaschopnost v roce 2009.
(125)
Jedním z hlavních pilířů nového restrukturalizačního plánu bylo přeorientování společnosti SSN na výrobu špičkových plavidel. Toto přeorientování vycházelo z následujících aspektů: vyšší přidaná hodnota, rostoucí cenová soutěž v segmentech nižších technologií, neschopnost společnosti SSN z technického hlediska vyrábět velmi velká kontejnerová plavidla, po nichž v současnosti roste poptávka, a stávající know-how společnosti SSN, zejména s ohledem na vysoce specializované chemické tankery z nerezové oceli s dvojitým trupem.
(126)
Zatímco se stávající kniha zakázek (dodávky v letech 2008-2009) skládala převážně z kontejnerových plavidel (70 %), loděnice již vyráběla špičkové chemické tankery a lodě typu con-ro (30 %). Plán předpokládal, že do roku 2010 loděnice rozšíří svůj sortiment ve třech segmentech trhu, a to chemické tankery, lodě typu ro-ro (včetně con-ro a ro-pax) a špičkové víceúčelové lodě.
(127)
Provedení nové strategie mělo být doprovázeno marketingovými a prodejními kampaněmi a organizačními a technologickými změnami v loděnici. Celkové náklady na plánované investice a iniciativy byly odhadnuty na částku ve výši 203,9 milionu PLN. Investice a iniciativy měly být provedeny v období 2006-2009.
(128)
K vyřešení problému vysoké absence v práci a odlivu kvalifikovaných pracovníků plán zahrnoval zvýšení mezd. To by znamenalo, že by průměrná mzda v roce 2011 byla o 28 % vyšší než průměrná mzda v roce 2006.
(129)
Plán předpokládal další snížení počtu pracovníků do roku 2011 na 4 298 osob, tj. snížení počtu pracovníků přibližně o 20 % oproti úrovni v roce 2006 (5 322) a celkem o 53 % oproti úrovni v roce 2001 (8 071). Z plánu však nebylo zřejmé, zda se toto snížení týkalo nadbytečných pracovníků nebo převedení do dceřiných společností.
(130)
Další opatření, jež měla motivovat kvalifikované pracovníky, byla zformulována velmi obecně: bude vypracována nová politika lidských zdrojů, bude stanovena optimální úroveň zaměstnanosti, bude přezkoumán stávající systém hodnocení a bude vypracován pobídkový plán. Obdobné projekty byly plánovány pro střední management.
(131)
Plán obsahoval opatření týkající se optimalizace finanční politiky, například plán na zavedení smluvních ujednání snižujících riziko vystavení výkyvům cen materiálu a směnných kurzů (hedging) a plán na jednání s bankami s cílem získat termínové smlouvy. Neexistovaly žádné důkazy o úspěšném sjednání termínových smluv se soukromými bankami.
(132)
Na konci období restrukturalizace v roce 2011 měla výroba loděnice podle očekávání dosáhnout 211 682 CGT v porovnání s 213 044 CGT v roce 2005.
(133)
Snížení počtu pracovníků by vedlo k zvýšení produktivity z 34 CGT na zaměstnance v roce 2003 na 49,3 CGT na zaměstnance v roce 2011. Pokud jde o osobohodiny/CGT, produktivita v roce 2003 činila 47. Cílová produktivita pro rok 2011 činila 34 osobohodin/CGT.
(134)
Plán předpokládal, že návratnost použitého kapitálu (ROCE) bez přihlédnutí k růstu mezd bude v období 2007-2011 činit v průměru 19 % ročně, což byla (jak se tvrdilo) úroveň návratnosti, kterou by očekával soukromý investor. Odhad při zohlednění růstu mezd činil 1,45 % ročně.
(135)
Plán obsahoval rovněž analýzu citlivosti s ohledem na změny v předpokládaných směnných kurzech, nákladech práce a cenách oceli. Plán analyzoval tyto činitele: zhodnocení zlotého o 5 % a 10 % během období restrukturalizace 2006-2011 (základní předpoklad byl 3,26 PLN/USD), roční růst mezd o 7,5 % (základní předpoklad byl 5 % ročně) a růst cen oceli o 20 %.
(136)
Plán předpokládal, že stávající model financování činností ze zálohových plateb majitelů lodí zaručených KUKE, záruk státní pokladny a státních úvěrů bude nahrazen zálohovými platbami majitelů lodí se zárukami KUKE a komerčními úvěry.
(137)
Plán předpokládal financování formou dalších záruk státní pokladny za úvěry ve výši 35 milionů USD na roky 2006 a 2007 a 25 milionů USD na roky 2008 a 2009. Předpokládal rovněž nahrazení záruk KUKE zárukami získanými na trhu a získání komerčních úvěrů. Plán restrukturalizace z roku 2006 uváděl pouze jednu úspěšnou smlouvu o záruce. Plán předpokládal, že budou nadále využívány záruky KUKE s průměrným ročním limitem ve výši 200 milionů USD.
(138)
Plán předpokládal restrukturalizační náklady ve výši 374,7 milionů PLN a provozní náklady během období restrukturalizace ve výši 11 120 milionů PLN. Oba tyto údaje platily pro období 2002-2009. Náklady na plánované iniciativy a investice byly odhadovány na 203,9 milionů PLN. Bylo uvedeno, že kromě odpisu částky ve výši 20,7 milionu PLN byla finanční restrukturalizace dokončena.
(139)
Restrukturalizace měla být financována z vnějších zdrojů ve výši 190 milionů PLN, včetně částky ve výši 95 milionů PLN z navýšení akciového kapitálu loděnice emisí nových akcií, jež měly být převzaty soukromým investorem. Usnesení o navýšení akciového kapitálu bylo přijato na mimořádné valné hromadě akcionářů. V září 2006 by upsání nových akcií v hodnotě 95 milionů PLN znamenalo nabytí 21 % akcií společnosti SSN, zbytek by zůstal nadále státu.
(140)
Předpokládalo se, že zbývající částka ve výši 95 milionů PLN bude získána prostřednictvím dlouhodobého investičního úvěru, rovněž ze soukromého zdroje. Podle finanční prognózy mělo k navýšení kapitálu a získání dlouhodobého investičního úvěru podle předpokladů dojít v období 2006-2009.
(141)
Plán mimoto počítal s vlastním příspěvkem ve výši 165,9 milionu PLN obchodního úvěru, který nebyl blíže popsán.
(142)
V plánu bylo uvedeno, že za vlastní příspěvek je nutno považovat dodatečné platby majitelů lodí ve výši 628,7 milionu PLN po sjednání nových smluv.
(143)
Plán počítal s financováním probíhajících činností z komerčních úvěrů a zálohových plateb majitelů lodí bez záruk KUKE, jejichž celková hodnota během období restrukturalizace 2002-2009 byla odhadována na částku 3 200 milionů PLN.
(144)
Plán předpokládal, že budoucí peněžní tok ve výši 399 milionů PLN bude použit částečně (14,5 milionu PLN) na investice a částečně na provozní činnost. V plánu však bylo výslovně připuštěno, že to nepředstavuje vlastní prostředky ve smyslu platných pokynů Společenství.
(145)
Podle restrukturalizačního plánu provedla společnost SSN vyrovnávací opatření v podobě snížení kapacity vyplývající ze skutečnosti, že společnost SSN nepřevzala významnou část aktiv a pracovníků společnosti SSPH po jejím úpadku. V roce 2001, tj. před vyhlášením úpadku společnosti SSPH, měla tato společnost údajně maximální roční výrobní kapacitu ve výši 345 600 CGT, přičemž v období 1995-1999 měla maximální výrobní kapacitu ve výši 322 000 CGT (průměrná roční výroba v tomto období činila 244 000 CGT). V restrukturalizačním plánu bylo uvedeno, že stávající kapacita společnosti SSN činí 255 720 CGT. Podle plánu by proto snížení kapacity činilo téměř 100 000 CGT.
2.6 PLÁN RESTRUKTURALIZACE Z ČERVNA 2008
(146)
Společnost Mostostal je podnikem usazeným v Polsku, který zcela vlastní skupina KEM. Společnost vyrábí ocelové konstrukce různých typů (mosty, jeřáby, budovy atd.). Předtím byla státním podnikem, v roce 1 002 byla zprivatizována a od roku 2003 patří do rodinné průmyslové skupiny KEM. Skupina KEM působí v oblasti zpracování ocelového odpadu a obchodování s ocelovým odpadem a velkoobchodu s hutními výrobky, jako jsou výrobky společností Mostostal. Obrat skupiny KEM v roce 2007 činil 700 milionů PLN (207 milionů EUR), přičemž částku ve výši 100 milionů PLN (30 milionů EUR) vytvořila společnost Mostostal.
(147)
Hlavní obchodní strategií byla diverzifikace loděnice na dvě hlavní činnosti: výroba ocelových konstrukcí a stavba lodí. To mělo snížit citlivost loděnice na výkyvy na trhu pro stavbu lodí. K restrukturalizaci výroby mělo dojít ve dvou etapách. V první etapě do počátku roku 2009 loděnice dokončí stávající knihu zakázek na lodě a zahájí práce na výrobě ocelových konstrukcí. V druhé etapě se rozšíří podnikání v oblasti výroby ocelových konstrukcí, přičemž konečným cílem je využívat k tomuto účelu 50 % výrobní kapacity a dalších 50 % kapacity bude využíváno na stavbu lodí.
(148)
Pokud jde o loďařské činnosti, společnost Mostostal založila svůj plán na partnerství s norským stavitelem lodí, společností Ulstein. Dne 7. července 2008 podepsaly obě společnosti prohlášení o úmyslu schvalující sjednání možné smlouvy o spolupráci. Spolupráce měla spočívat v zásadě v tom, že společnost Ulstein bude využívat část kapacity společnosti SSN.
(149)
Co se týká činnosti související s výrobou ocelových konstrukcí, společnost Mostostal zamýšlela využívat výrobní zařízení ve Štětínských loděnicích k rozšíření vlastní výroby a využít přístup k námořní dopravě. Plán pohlížel optimisticky na vývoj polského trhu s ocelovými konstrukcemi a očekával zejména rozsáhlé investice do infrastruktury v Polsku. Ohledně loďařské činnosti plán předpokládal stavbu plavidel typu ro-pax a víceúčelových plavidel a uváděl, že v těchto segmentech ceny vykazují „stoupající tendenci nezávisle na vývoji trhů pro stavbu lodí“.
(150)
Plán předpokládal restrukturalizaci majetku spočívající ve vyčlenění přibližně 30 % stávající výrobní plochy na jiné než hlavní činnosti, včetně pronájmu třetí straně. Jeden skluz, Wulkan 1, měl být vyňat z výroby lodí a měl se používat k výrobě ocelových konstrukcí pro jiné účely než stavbu lodí. To bylo v plánu uvedeno jako vyrovnávací opatření.
(151)
Plán předpokládal investice ve výši 264 milionů EUR v období 2008-2012 a další investice ve výši 90 milionů PLN v období 2013-2018. Plán uváděl seznam investic a odhadované úspory, pokud jde o osobohodiny a provozní náklady. Zmiňoval však rovněž, že dne 12. června 2008 loděnice uzavřela s externím poradcem smlouvu za účelem vyhotovení plánu modernizace loděnice, včetně určení nezbytných investic.
(152)
Restrukturalizační plán předpokládal zvýšení počtu pracovníků o 14 % na 5 010 osob v roce 2012.
(153)
Předpokládalo se, že stavba lodí bude financována ze zálohových plateb majitelů lodí ve výši 80-90 % prodejní ceny.
(154)
Podle plánu závisel úspěch restrukturalizace na tom, zda loděnice obdrží další státní podporu. Plán předpokládal několik kapitálových vkladů a přeměnu dluhu na kmenové akcie ze strany státní pokladny nebo podřízených veřejných subjektů v celkové hodnotě ve výši 588 milionů PLN. To zahrnovalo vklad kapitálu ve výši 145 milionů PLN agenturou ARP, o němž bylo rozhodnuto v červnu 2008. Plán mimoto předpokládal získání úvěru ve výši 32 milionů USD (68 milionů PLN) od ARP. Plán rovněž předpokládal další záruky KUKE za zálohové platby v nominální hodnotě 431 milionů PLN.
(155)
Investor uvedl, že je ochoten vložit kapitál ve výši 149,5 milionu PLN na financování části investičního programu na období 2008-2012. Zbývající část investičního programu na toto období měla být financována z peněžního toku loděnice.
(156)
Plán obsahoval finanční výhledy pro období restrukturalizace 2008-2012 ukazující návrat k ziskovosti od roku 2010. Plán uváděl obecně a bez předložení důkazů řadu předpokladů, na jejichž základě byly finanční výhledy vypracovány, neobsahoval však finanční model použitý k vypracování odhadů. Návratnost vlastního kapitálu, jíž mělo být dosaženo v roce 2012, by podle plánu činila okolo 26 %, plán však připouštěl, že tato zjevně vysoká ziskovost je výsledkem toho, že vlastní kapitál zůstane nízký kvůli nahromaděným ztrátám z předchozích let. Reálnější scénář nepřihlížející k nahromaděným ztrátám uváděl, že by návratnost vlastního kapitálu měla v roce 2011 dosáhnout 7,6 % a v roce 2012 pak 9,8 %, což by podle plánu znamenalo mezní ziskovost pro plánovanou investici.
(157)
Z odhadované rozvahy vyplývalo, že se hodnota fixních aktiv zvýší z přibližně 100 milionů PLN v roce 2008 na 200 milionů PLN v roce 2012.
2.7 PLÁN RESTRUKTURALIZACE ZE DNE 12. ZÁŘÍ 2008
(158)
Plán restrukturalizace ze dne 12. září 2008 vycházel z obdobných předpokladů jako plán z června 2008. Nejdůležitější strategickou myšlenkou byla i nadále diverzifikace činností a úspěch restrukturalizace měla zajistit spolupráce společností Mostostal a Ulstein, spojení jejich zkušeností v odvětví výroby ocelových konstrukcí a stavby lodí. V porovnání s červnovou verzí byl revidovaný restrukturalizační plán rozpracovanější, co se týká některých restrukturalizačních opatření a praktického provedení předpokládané diverzifikace činností; to se projevuje v plánované organizační restrukturalizaci a restrukturalizaci podniku (viz tabulka 2).
(159)
Plán předpokládal, že stávající loděnice přejmenovaná na „SSN Nowa“ dokončí výrobu ztrátových plavidel ve stávající knize zakázek a poté bude zlikvidována. Majetek loděnice bude prodán třem novým společnostem: SSN Mostostal (zcela ve vlastnictví společnosti Mostostal), SSN Ulstein (zcela ve vlastnictví společnosti Ulstein) a SSN Wspólna (ve společném vlastnictví společností Mostostal a Ulstein, přičemž každá vlastní 50 % akcií). Stávající projekční kancelář se stane samostatnou společností s názvem SSN Biuro Projektowe. Plán předpokládal, že v roce 2010 společnost Mostostal založí další novou společnost, SSN Odra, která by pokračovala ve stávající loďařské činnosti a vyráběla by plavidla typu ro-pax, ro-ro a con-ro a chemické tankery.
Tabulka 2
Restrukturalizace společnosti SSN předpokládaná v plánu restrukturalizace ze dne 12. září 2008
Vlastnictví
Činnost
Kapitálové vklady
(v mil. PLN)
Obrat
(v mil. PLN)
Počet pracovníků
Investiční program
(v mil. PLN)
SSN Nowa
100 % Mostostal
Stavba lodí - stávající kniha zakázek
434 (státní podpora)
Rok 2009: 680
Rok 2010: 1 000
Později: 0
4 011 v roce 2009, cíl - 0
žádné
SSN Mostostal
100 % Mostostal
Ocelové konstrukce
80
148 (10 %)
297 v roce 2009, cíl - 352
59
SSN Ulstein
100 % Ulstein
Stavba lodí - pobřežní plavidla
67,3
155 (11 %)
150
10
SSN Wspólna
50 % Mostostal, 50 % Ulstein
Výroba ocelových dílů
95
370-400 (28 %)
1 062 v roce 2009, cíl - 663
34,5
SSN Biuro Projektowe
50 % Mostostal, 50 % Ulstein
Projektování
0,2
9 (0,6 %)
150
0,5
SSN Odra
100 % Mostostal
Stavba lodí - plavidla typu ro-pax, ro-ro, chemické tankery
0,2
600-700 (49 %)
835 v roce 2010, cíl - 500
žádné
Celkem
434 stát a 242,7 investoři
1 412
1 815
104
(160)
Plán předpokládal, že společnosti SSN Nowa a SSN Odra, tj. podniky, o nichž se předpokládalo, že budou pokračovat ve stávající loďařské činnosti loděnice, nebudou mít žádný majetek a budou výrobu ocelových dílů zadávat společnosti SSN Wspólna a kapacita společností SSN Mostostal nebo SSN Ulstein bude využívána k montáži a vybavení plavidel. Plán nepopisoval, jak by bylo toto sdílení kapacit řízeno v praxi nebo za jakých podmínek by byla kapacita poskytována společnosti SSN Nowa a později SSN Odra.
(161)
Obě společnosti SSN Ulstein a SSN Mostostal měly vstoupit na nové trhy, s nimiž neměla společnost SSN žádné zkušenosti; plán však neobsahoval analýzy těchto trhů.
(162)
Plán objasňoval, že společnost Ulstein v současnosti zadává výrobu trupů lodí, hodlá však kontrolovat předchozí fáze výroby, a získáním kapacity ve Štětíně by tudíž dosáhla vertikální integrace výrobního procesu. Společnost SSN Ulstein připouštěla přiměřenou křivku osvojování si znalostí a plánovala stavět nejprve trupy lodí a poté polovybavená a plně vybavená pobřežní plavidla. Plán neobsahoval podrobnosti ohledně plánovaného objemu výroby, předpokládaných cen trupů/plavidel, nákladů, ziskovosti atd.
(163)
Důvody investic společnosti Mostostal do Štětínských loděnic byly stejné jako v plánu restrukturalizace z června 2008. Cílem investora bylo rozšířit kapacity v oblasti výroby ocelových konstrukcí a získat přímý přístup k vodní dopravě, což by snížilo jeho dopravní náklady tím, že by byla možná přeprava větších, zcela smontovaných konstrukcí. Plánovaný objem výroby, předpokládané ceny, náklady, obchodní rozpětí atd. nebyly popsány.
(164)
Plán nepředpokládal restrukturalizaci společnosti SSN Nowa s tím, že po dokončení ztrátových plavidel ve stávající knize zakázek bude zlikvidována. Plán obsahoval tržní analýzu odvětví stavby lodí, která se však do značné míry vztahovala na segmenty trhu, v nichž loděnice nehodlala v budoucnu působit.
(165)
Plán neobsahoval žádný obchodní plán pro společnost SSN Odra. Co se týká strategie společnosti SSN Odra, plán předpokládal, že společnost získá ziskové zakázky od státní společnosti Polska Żegluga Morska (Polská mořeplavba) v souvislosti s výrobou plavidel pro osobní přepravu typu ro-pax. Společnost SSN Odra by mimoto mohla uvážit výrobu vojenské verze těchto plavidel, ohledně tohoto však nebyly uvedeny žádné další informace.
(166)
Společnost SSN Wspólna měla především poskytovat služby ostatním společnostem. Plán odhadoval, že kapacita zpracování oceli společnosti SSN Wspólna bude činit 74 tisíc t. Společnost SSN Ulstein bude potřebovat 15-20 tisíc t a společnost SSN Mostostal 12-15 tisíc t. Plán předpokládal, že přibližně 30 tisíc t oceli bude přiděleno na loďařskou činnost jinou než činnost společnosti SSN Ulstein. Plán mimoto předpokládal, že zbývající kapacita společnosti SSN Wspólna (9-17 tisíc t oceli, tj. 12-23 % kapacity) bude využita pro subdodávky jiným společnostem, nepopisoval však cílový trh, poptávku či to, jaké ziskovosti by bylo možno dosáhnout.
(167)
Kromě organizační restrukturalizace plán předpokládal restrukturalizaci majetku, finanční restrukturalizaci a významné snížení počtu pracovníků.
(168)
Plán předpokládal celkové investice do společností SSN Ulstein, SSN Mostostal a SSN Wspólna ve výši 104 milionů PLN. Společnost SSN Nowa by mimoto investovala částku ve výši […] (10) milionů PLN do přemístění určitých výrobních aktiv s cílem uvolnit pozemky, jejichž prodej měl přinést hotovost určenou na restrukturalizaci.
(169)
Co se týká plánovaného uzavření jednoho skluzu, plán ze dne 12. září (stejně jako červnový plán) uváděl, že skluz Wulkan 1 nebude používán ke stavbě lodí, nýbrž pro výrobu ocelových konstrukcí společností SSN Mostostal.
(170)
Co se týká zaměstnanosti, plán předpokládal snížení počtu pracovníků o téměř 60 % na 1 815 zaměstnanců.
(171)
Z finančních výhledů vyplývalo, že společnost SSN Ulstein zahájí činnost v roce 2009 a v roce 2010 začne být zisková. Společnost SSN Mostostal a SSN Wspólna měly podle předpokladů zahájit činnost v roce 2009 a současně být ziskové. Společnost SSN Odra by zahájila stavbu lodí v roce 2010 a podle finančních výhledů by byla ihned zisková.
(172)
Předpokládaný výnos z prodeje v případě společnosti SSN Ulstein činil 6 %, což plán považoval za dostatečné. U společnosti SSN Odra by výnos z prodeje v prvním roce výroby činil 11 % (to vyplývalo ze dvou vysoce ziskových zacházek spadajících do tohoto roku) a v následujících letech by se snížila na 7-8 %. Společnost SSN Mostostal předpokládala výnos z prodeje ve výši 6-9 % v období 2009-2011 a 11 % v roce 2012. Výnos z prodeje u společností SSN Wspólna a SSN Biuro Projektowe by byl okrajový: 0,4 % za celé období u společnosti SSN Wspólna a 1,6 % u společnosti SSN Biuro Projektowe. Podle plánu je tento nízký výnos z prodeje u obou společností důsledkem nízkých obchodních rozpětí a je odůvodněný, jelikož se jedná o společnosti poskytující služby společnostem vyrábějícím konečné výrobky do značné míry pomocí materiálů poskytnutých příkazci.
(173)
Společnost SSN Nowa měla dokončit výrobu ztrátových plavidel ve stávající knize zakázek loděnice, což znamenalo, že po celé období bude nadále ztrátová, dokud nebude zlikvidována. Provedení plánu proto záviselo na další státní podpoře ve výši 430 milionů PLN, která bude poskytnuta na krytí budoucích ztrát společnosti SSN Nowa. V porovnání s červnovým plánem, který předpokládal kapitálový vklad státu ve výši 588 milionů PLN a úvěr ve výši 68 milionů PLN, se požadovaná částka státní podpory jeví jako nižší. Komise však podotýká, že mezitím byla v srpnu 2008 veřejnými subjekty (ARP a KPS) provedena přeměna dluhu na kmenové akcie ve výši 130 milionů PLN.
2.8 VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(174)
Na základě dohody mezi polskými orgány a Komisí z prosince 2006 zahájila Komise s polskými orgány a společností SSN intenzivní rozhovory s cílem určit nezbytná vyrovnávací opatření.
(175)
Ve spolupráci s externím poradcem a loděnicí Komise stanovila níže uvedenou metodiku pro posouzení snížení kapacity navrhovaného Polskem jako vyrovnávací opatření.
(176)
Aby byla vyrovnávací opatření smysluplná, musí být snížení kapacity dostatečné, aby bylo zajištěno, že budoucí kapacita loděnice po restrukturalizaci bude nižší než její stávající kapacita.
(177)
Komise za prvé posoudila stávající technickou kapacitu loděnice za předpokladu, že montáž plavidel na skluzech představuje ve výrobním procesu loděnice jednu z překážek, kterou nelze snadno odstranit prostřednictvím externího zadávání. Podle metodiky, kterou Komise použila a kterou polské orgány nebo loděnice nezpochybnily, je kapacita vypočítána pomocí doby trvání montáže na skluzu a typické škály plavidel (jelikož se plavidla liší v hodnotě CGT, jejich montáž však může trvat stejně dlouho).
(178)
Výpočet stávající kapacity vzal v úvahu dobu skutečně potřebnou pro montáž (určitého typu) lodi na skluzu. Tato doba musí odrážet veškeré stávající nedostatky ve výrobním procesu, například nízkou produktivitu, překážky, zastaralá aktiva, neúčinný výrobní tok a problémy s pracovníky. Kromě doby montáže mohly být zohledněny pouze účinky finančních omezení vyplývajících z obtížné finanční situace loděnice. Nepravidelný přístup či žádný přístup k provoznímu kapitálu může vážně narušit výrobní proces. Jelikož se jedná o vnější činitel, který je typický pro všechny společnosti ve finančních potížích a nesouvisí s neefektivností samotné společnosti, Komise uznala, že skutečná výkonnost loděnice může být upravena za předpokladu bezproblémového přístupu k provoznímu kapitálu.
(179)
Odhad budoucí kapacity přihlížel k době pravděpodobně potřebné pro montáž (určitého typu) lodi na skluzu za předpokladu, že produktivita loděnice je srovnatelná s měřítkem stanoveným ostatními konkurenčními evropskými loděnicemi. Jinými slovy, je nutno vzít v úvahu účinky nezbytné modernizace zařízení a optimalizace pracovních podmínek (organizace, finance, dodávky, pracovníci).
(180)
Tato modernizace byla nevyhnutelná, pokud loděnice chtěla obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Související růst produktivity by loděnici umožnil snížit vstupy a vyrábět rychleji. Jelikož by se zlepšily různé aspekty výroby, kapacita ve smyslu schopnosti vyrobit určitý objem by se zvýšila. Je proto důležité uvést, že uzavření některých zařízení, například navrhované uzavření jednoho skluzu ve Štětínských loděnicích, může být vyrovnáno zvýšením kapacity zbývající části doku. Pokud měla být vyrovnávací opatření smysluplná, muselo být snížení kapacity takové, aby kapacita loděnice na konci období restrukturalizace, tj. po provedení investic a zvýšení produktivity, byla nižší než její stávající kapacita. Pouze tímto způsobem je možno sladit dva cíle, a to dosažení dlouhodobé životaschopnosti, což znamenalo zvýšení produktivity, a pokud možno co největší omezení nepříznivých účinků na obchod.
(181)
K zajištění konzistentnosti výpočtu stávající i budoucí kapacity je nutno použít stejnou sortimentní skladbu, tj. stejné typy plavidel. Alternativně je možno použít jako náhradní proměnnou „průměrné plavidlo“ (tj. průměrná hodnota CGT s přihlédnutím ke knize zakázek loděnice).
(182)
Na základě informací, které poskytla společnost SSN, byla její stávající kapacita při provozu s finančními omezeními odhadnuta v rozmezí od 177 tisíc CGT do 202 tisíc CGT v závislosti na tom, zda měla výroba loděnice zahrnovat chemické tankery, či nikoli. Kapacita loděnice bez finančních omezení činila 208 tisíc CGT (9,15 plavidla), pokud měla její výroba zahrnovat chemické tankery, a 238 tisíc CGT (10,7 plavidla), pokud její výroba nezahrnovala chemické tankery.
(183)
Loděnice uvedla, že investice, jež se předpokládají v plánu restrukturalizace z roku 2006, nebudou mít žádný dopad na dobu montáže, nýbrž se projeví spíše ve snížení nákladů. Rovněž bylo objasněno, že ačkoli by některé investice mohly zkrátit dobu montáže, tento účinek bude vyrovnán významnou změnou výrobní metody spočívající v dřívějším vybavení lodi. Loděnice rovněž objasnila, že k významnému zkrácení doby montáže by bylo nutno investovat do samotných skluzů. Loděnice tyto investice vyčíslila na 200 milionů EUR, což je částka, která je zjevně mimo její možnosti.
(184)
Budoucí kapacita by proto v případě, že nebudou uzavřena žádná zařízení, byla při scénáři neexistujících finančních omezení totožná se stávající kapacitou, tj. 208 tisíc CGT, pokud výroba zahrnuje chemické tankery, a 238 tisíc CGT bez chemických tankerů.
(185)
Po uzavření nejmenšího skluzu (Wulkan 1) by kapacita loděnice byla v rozmezí od 149 tisíc CGT (6,25 plavidla) pro sortiment s nejmenší náročností, pokud jde o CGT (s chemickými tankery), a 178 tisíc CGT (7,8 plavidla) u sortimentu s nejvyšší náročností s ohledem na CGT (bez chemických tankerů).
(186)
Na základě těchto údajů Komise zjistila, že snížení kapacity po uzavření malého skluzu bude podle předpokládané sortimentní skladby v rozmezí od 25 % do 46 %. Na tomto základě a s přihlédnutím ke skutečnosti, že by uzavření dalšího skluzu znamenalo snížení kapacity nejméně o 59 %, vyvodila Komise předběžný závěr, že uzavření nejmenšího skluzu, Wulkan 1, které Polsko navrhlo, je dostatečným vyrovnávacím opatřením.
2.9 OPATŘENÍ PODPORY
(187)
Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se opatření podpory popsaných v části B přílohy rozhodnutí. To zahrnovalo vklad kapitálu a dvě záruky za plnění, jež měly být poskytnuty agenturou ARP, a několik odkladů a odpisů daně z nemovitostí poskytnuté městem Štětín. Nominální hodnota těchto opatření činila 126 524 652 PLN.
(188)
Polsko Komisi informovalo, že dvě záruky za plnění uvedené jako opatření 62 a 63 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení nebyly poskytnuty (11). Polsko Komisi rovněž sdělilo, že odpisy daně z nemovitostí uvedené jako opatření 64 a 68 v části B rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení byly odloženy (12).
(189)
Tabulka 3 udává opatření provedená v období mezi 1. květnem 2004, dnem přistoupení Polska k EU, a 30. červnem 2007. Polsko tato opatření oznámilo dopisem ze dne 11. července 2007. Jejich nominální hodnota činí 259 560 990 PLN. Opatření 1 odpovídá opatření 61 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(190)
Tabulka 3 zahrnuje úvěry poskytnuté KPS, které byly použity k financování potřeb loděnice s ohledem na provozní kapitál. V dopisech ze dne 11. července 2007 a 9. ledna 2008 Polsko tvrdilo, že tyto úvěry nepředstavují státní podporu, jelikož účtované úroky odpovídají posouzení rizik konkrétního projektu, pro nějž byl úvěr určen.
(191)
U těchto úvěrů poskytnutých v letech 2005-2007 KPS účtovala úrokovou sazbu ve výši těsně nad 6 %. Referenční sazba pro Polsko v období, kdy KPS poskytla úvěry loděnici, činila od 5,56 % do 6,24 %. KPS mimoto účtovala jednorázový poplatek v rozmezí od 0,1 % do 0,4 %. Podle polských orgánů požadovala KPS zajištění v podobě uznání vymáhání, dohody o postoupení pohledávek, bezpodmínečného platebního příkazu, neoznačeného dluhopisu nebo zastavení majetku (13).
(192)
Společnost KPS byla založena v roce 2004 jako dceřiná společnost zcela ve vlastnictví ARP s funkcí fondu rizikového kapitálu pro ARP. Měla sloužit především jako prostředek ke konsolidaci tří velkých loděnic v Polsku, od tohoto projektu však bylo v roce 2006 upuštěno. Podle informací, jež Polsko poskytlo v roce 2006 (14), měla být KPS financována kapitálovými vklady ARP, příspěvky formou věcného plnění (akcie v třetích společnostech) poskytnutými APR a revolvingovým bankovním úvěrem zaručeným ARP, který byl určen výhradně na podporu financování loděnic. Podle informací, jež jsou k dispozici na internetových stránkách vlády, měla KPS podporovat loďařské činnosti v Polsku rovněž emisemi obligací plně zaručených ARP. Dokument s názvem „Strategie pro odvětví stavby lodí (loděnice pro stavbu námořních lodí) v Polsku na období 2006-2010“ (15) skutečně potvrzoval, že KPS měla vytvořit zdroje z emisí dluhových nástrojů v hodnotě přibližně 100 milionů USD zajištěných aktivy vyhrazenými pro restrukturalizaci odvětví stavby lodí v podobě finančních prostředků, které státní pokladna převedla na ARP.
(193)
Tabulka 4 udává podporu, kterou ARP a KPS poskytly v období od 30. června 2007 do 15. února 2008 a která byla Komisi oznámena po 11. červenci 2007 dopisy ze dne 6. prosince 2007 a 12. února 2008. Udává rovněž další úvěry poskytnuté ARP a KPS, o nichž se Komise dověděla z informačního memoranda společnosti SSN z června 2008 (16), restrukturalizačního plánu společnosti Mostostal předloženého v červnu 2008 (17) a restrukturalizačního plánu předloženého v září 2008. Nominální hodnota těchto opatření činí 417 531 254 PLN.
(194)
Tabulka 5 udává nevymáhané veřejné pohledávky v podobě nedoplatků daně z nemovitostí ve výši 12 402 000 PLN za období od července 2003 do prosince 2004. Toto opatření odpovídá opatřením 64-68 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(195)
Vzhledem k obtížné finanční situaci loděnice nemůže Komise vyloučit možnost, že společnosti SSN byla poskytnuta další státní podpora podobné povahy.
(196)
Společnost SSN měla prospěch ze záruk za plnění poskytnutých KUKE (dále jen „záruky za zálohové platby“ nebo „záruky KUKE“). Prakticky veškerá výroba lodí v loděnici od 1. května 2004 byla financována díky těmto zárukám. V období od 1. května 2004 do 30. května 2008 obdržela společnost SSN 96 záruk v celkové hodnotě 1 928 869 694 PLN (18). Ve svém podání ze dne 11. července 2007 Polsko Komisi informovalo, že v období do konce roku 2008 bude KUKE společnosti SSN nadále poskytovat záruky. Podle plánu restrukturalizace předloženého dne 12. září 2008 bylo společnosti SSN dne 26. června poskytnuto dalších deset záruk KUKE v celkové výši 429 578 282 PLN.
(197)
Společným znakem tohoto odvětví je, že loděnice obvykle nemají dostatečný provozní kapitál na stavbu lodí a spoléhají na financování z vnějších zdrojů, ať už prostřednictvím půjček (tzv. úvěry na výrobu), nebo zálohových plateb od majitelů lodí, z nichž je výroba financována. Majitelé lodí obvykle hradí 80 % ceny předem ve splátkách, které se časově shodují s určitými rozhodujícími fázemi výstavby, a zbývajících 20 % je hrazeno při dodání. Účast majitelů lodí na financování výstavby je proto zásadní. Úlohou záruk KUKE za zálohové platby pro společnost SSN bylo zajistit zálohové platby majitelů lodí proti riziku nedodání lodě ze strany loděnice.
(198)
Podle informací, které Polsko poskytlo, byly záruky KUKE poskytovány společnosti SSN takto. Za prvé byla s majitelem lodi podepsána smlouva, která byla obvykle podmíněna tím, že loděnice ve stanovené lhůtě prokáže, že se za financování výroby zaručí KUKE. KUKE vydala rozhodnutí za tím účelem, že zajistí financování celé lodi zaručením zálohových plateb. V následných individuálních dohodách KUKE aktivovala záruku za každou jednotlivou zálohovou platbu (obvykle čtyři). Celková účast KUKE na možném nedodání lodi loděnicí obvykle činí 80 % celé kupní ceny, což odpovídá celkovým zálohovým platbám uhrazeným majitelem lodi před dodáním. Tato celková účast je známá, když KUKE vydává rozhodnutí o zajištění zálohových plateb uskutečněných majitelem lodi. Platnost záruky skončí při dodání lodi.
(199)
Činnosti KUKE jakožto polské vývozní úvěrové agentury se liší (19) a lze je v zásadě rozdělit na komerční část podnikání a činnost prováděnou jménem státní pokladny či zaručenou státní pokladnou. Posledně uvedená činnost je vykonávána prostřednictvím odděleného bankovního účtu nazvaného „Interes Narodowy“. Záruky vztahující se na společnost SSN spadají do činnosti zaručené státní pokladnou.
(200)
Podle informací poskytnutých Polskem byly záruky KUKE za zálohové platby společnosti SSN poskytovány za záruční prémii, která se lišila podle hodnoty záruky. Poplatek činil 2 % ročně u záruk nižších než 35 milionů PLN a 1 % ročně u záruk vyšších než 35 milionů PLN. Jako zajištění KUKE požadovala převod vlastnictví lodi, lodi nacházející se ve výstavbě nebo materiálu.
(201)
Z tabulek č. 3-5 a výše uvedených informací vyplývá, že od 1. května 2004 byla společnost SSN příjemcem opatření v celkové nominální hodnotě ve výši 3 047 943 120,5 PLN (přibližně 896 milionů EUR).
Tabulka 3
Státní podpora poskytnutá společnosti SSN v období od 1. května 2004 do 30. června 2007, údaje poskytnuté polskými orgány
Č.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Právní základ
Č. rozhodnutí nebo smlouvy
Datum udělení
Datum účinnosti
Úroky
Doba poskytování podpory
Nominální hodnota podpory
(v PLN)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
1.
ARP
Kapitálový vklad
Zákon ze dne 15.9.2000 o obchodních společnostech (Dz.U. č. 94, 1037 ve znění pozdějších předpisů)
Rep. A č. 4528/2004
21.12.2004
20.6.2005
Nepoužije se
Jednorázová podpora
61 752 652,83
2.
KPS
Úvěr
Zákon ze dne 23.4.1964 občanský zákoník (Dz.U. č. 16, 93 ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva č. 1/10/2005
13.10.2005
14.10.2005
1M WIBOR +2 %
13.4.2006
20 000 000,00
3.
KPS
Úvěr
Zákon ze dne 23.4.1964 občanský zákoník (Dz.U. č. 16, 93 ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva č. 1/2/2006
15.2.2006 (přílohy: 27.4.2006, 24.8.2006, 26.9.2006, 27.11.2006, 21.12.2006, 31.1.2007)
21.2.2006
27.4.2006
27.9.2006
16.2.2007
21.2.2007
30.3.2007
1.5.2007
31.5.2007
Žádné údaje
31.8.2009
68 405 400,00
(18 000 000,00 USD)
4.
KPS
Úvěr
Zákon ze dne 23.4.1964 občanský zákoník (Dz.U. č. 16, 93 ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva č. 12.1.2007
12.1.2007
3.4.2007
5.4.2007
16.4.2007
26.4.2007
30.4.2007
16.5.2007
31.5.2007
Žádné údaje
31.1.2009
82 902 937,50 (21 375 000,00 USD)
5.
KPS
Úvěr
Zákon ze dne 23.4.1964 občanský zákoník (Dz.U. č. 16, 93 ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva č. 1/2/2007
9.2.2007 (přílohy: 29.3.2007, 4.4.2007)
9.2.2007
WIBOR 1M +2,25 %
27.4.2007
12 200 000,00
6.
KPS
Úvěr
Zákon ze dne 23.4.1964 občanský zákoník (Dz.U. č. 16, 93 ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva č. 2/2/2007
12.2.2007
12.2.2007
WIBOR 1M +2,25 %
12.8.2007
14 300 000,00
Celkem
259 560 990,33
Tabulka 4
Další podpora poskytnutá společnosti SSN v období od 30. června 2007 do 12. září 2008, údaje poskytnuté polskými orgány
Č.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Právní základ
Datum udělení
Nominální hodnota podpory
(v PLN)
1
2
3
4
5
6
7.
KPS
Kapitálový vklad
Smlouva
7.8.2007
9 999 954,69
8.
KPS
Kapitálový vklad
7.8.2007
33 999 919,80
9.
ARP
Kapitálový vklad
Smlouva mezi společností SSN a ARP o státní podpoře ve formě vložení kapitálu
19.9.2008
86 000 151,93
10.
ARP
Úvěr
Zákon ze dne 30.8.1996 o komercializaci a privatizaci (Dz. U. 02.171.1397 ve znění pozdějších předpisů)
5.12.2007
49 000 000,00
11.
ARP
Úvěr
Smlouva OPP/3/08
6.2.2008
41 000 000,00
12.
KPS
Úvěr
Smlouva 1/11/2007
23.11.2007
9 000 000,00
13.
KPS
Úvěr
Smlouva 1.3.2008
5.3.2008
20 000 000,00
14.
ARP
Úvěr
Smlouva OPP/5/08
30.9.2009
32 250 000,00
15.
KPS
Úvěr
12.8.2007
4 709 380,37
16.
ARP
Přeměna dluhu na kmenové akcie
Rep. A. č. 6603/2008, 8014/2008
20.6.2008
110 999 077,11
17.
KPS
Přeměna dluhu na kmenové akcie
Rep. A. č. 6603/2008, 8014/2008
20.6.2008
20 572 770,24
Celkem
417 531 254,1
Tabulka 5
Veřejné závazky nevymáhané po 1. květnu 2004
Č.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Závazek
Dlužná částka
(v PLN)
12.
Město Štětín
Odklad
Dlužná daň z nemovitostí za období mezi červencem 2003 a prosincem 2004
12 402 000,00
3. POSOUZENÍ
3.1 PRAVOMOC KOMISE
(202)
Bod 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení stanoví tzv. prozatímní mechanismus. Představuje právní rámec pro posouzení režimů podpory a jednotlivých opatření podpory provedených v novém členském státě přede dnem jeho přistoupení k EU, které jsou nadále použitelné po přistoupení.
(203)
Opatření podpory, která byla provedena před přistoupením a nejsou použitelná po přistoupení, nemůže Komise posoudit na základě prozatímního mechanismu, ani řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(204)
Na druhou stranu opatření, která byla provedena až po přistoupení, posoudí Komise jako oznámenou podporu nebo jako protiprávní podporu na základě řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(205)
K zjištění data, k němuž bylo určité opatření provedeno, je příslušným kritériem právně závazný akt, jímž se příslušný vnitrostátní orgán zavazuje k poskytnutí podpory (20). To, zda je správní akt právně závazný, je věcí vnitrostátního práva. Komise však musí (zejména ve sporných případech) být s to přezkoumat tyto správní akty a na základě jejich formy a obsahu posoudit, zda mohou na straně příjemců vést k oprávněným očekáváním, která jsou vymahatelná u polského soudu. Tato schopnost přezkoumat vnitrostátní správní akty je nezbytná pro výkon výlučné pravomoci Komise schvalovat výjimky z obecného zákazu státní podpory s ohledem na opatření, jež Polsko provedlo po 1. květnu 2004.
(206)
Opatření je použitelné po přistoupení, pokud bylo provedeno před přistoupením, avšak po přistoupení vede k poskytnutí další podpory nebo zvýšení částky již udělené podpory, tj. pokud přesná hospodářská účast státu není známa v okamžiku udělení podpory, ani v okamžiku přistoupení.
(207)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení dospěla Komise na základě informací předložených Polskem k závěru, že řada opatření oznámených Komisi ve skutečnosti představovala novou podporu, jež má být udělena po 1. květnu 2004, dni přistoupení Polska k EU. Komise se zejména domnívala, že novou podporu představuje kapitálový vklad, dvě záruky za plnění a odpis a odklad daně z nemovitostí.
(208)
Polsko za prvé Komisi informovalo, že dvě sporné záruky za plnění (opatření 62 a 63 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení) nakonec nebyly vůbec poskytnuty. Proto se na ně toto rozhodnutí nevztahuje.
(209)
Polsko za druhé potvrdilo, že dluh vůči městu Štětín v souvislosti s daní z nemovitostí vzniklý v období mezi červencem 2003 a prosincem 2004 (opatření 64-68 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení) nebyl vymáhán, ani dosud odepsán. To znamená, že po dni přistoupení byl závazek převeden a nebyl vymáhán. V ustálené judikatuře (21) je stanoveno, že trvalé nevymáhání veřejných pohledávek může představovat státní podporu, jak bude podrobněji projednáno níže. Toto nevymáhání jednoznačně spadá do pravomoci Komise podle článku 88 Smlouvy o ES, pokud se týká období po přistoupení. Na tato opatření se proto vztahuje toto rozhodnutí.
(210)
Za třetí, co se týká kapitálového vkladu ARP (opatření 61 v části B přílohy rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení), připomínky, které Polsko a třetí strany předložily k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, Komisi nepřesvědčily, že toto opatření nepředstavuje novou podporu. Na toto opatření se proto vztahuje toto rozhodnutí.
(211)
Komise níže objasní důvody, proč nemůže přijmout tvrzení předložená Polskem a zúčastněnými stranami.
(212)
Co se týká tvrzení Polska, že kapitálový vklad je nutno posoudit v rámci rozsáhlého programu polské vlády na záchranu odvětví stavby lodí v Polsku, Komise se domnívá, že takovýto obecný vládní program nemůže vést k oprávněnému očekávání na straně společnosti SSN, že jeden z jejích akcionářů, ARP, musí provést celý kapitálový vklad. Ve skutečnosti nebyla ARP z rozpočtových důvodů schopna provést plně kapitálový vklad oznámený v plánu restrukturalizace z roku 2003.
(213)
Co se týká tvrzení Polska, že Komise uplatňuje kritéria práva ES na události a vnitrostátní právo před přistoupením, pravomoc Komise jednat s ohledem na opatření provedená před přistoupením je stanovena v aktu o přistoupení, který je pro Společenství a Polsko závazný. Komise vykládá pojem „provedený před přistoupením“ analogicky s pojmem poskytnutí podpory (22).
(214)
Polsko tvrdí, že podle vnitrostátního práva bylo nutné pouze schválení restrukturalizačního plánu a opatření v něm obsažených předsedou Úřadu na ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů. Komise se nedomnívá, že toto schválení může být považováno „za provedení opatření před přistoupením“. Vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž ověřil slučitelnost podpory s vnitrostátními právními předpisy v oblasti státních podpor, avšak stejně jako při přezkumu státní podpory Komisí podle článku 88 Smlouvy o ES jeho schválení nevede k oprávněným očekáváním podle vnitrostátního práva, že podpora bude skutečně udělena.
(215)
Polsko rovněž považuje za nespornou skutečnost, že kapitálový vklad uvedený v plánu restrukturalizace z roku 2003 byl dohodnutý mezi společností SSN a ARP. Jak Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, je nutno mít za to, že podpora byla poskytnuta, pokud příslušný orgán přijme akt, jenž podle vnitrostátního práva může vést k oprávněným očekáváním (která jsou vymahatelná u vnitrostátního soudu), že podpora bude udělena. Komise musí být za účelem výkonu své pravomoci na základě aktu o přistoupení samozřejmě schopna ověřit, zda tomu tak je. Polsko ani zúčastněné třetí strany neposkytly žádné důkazy, že by společnost SSN mohla u vnitrostátního soudu uplatnit oprávněná očekávání z toho důvodu, že v plánu restrukturalizace z roku 2003, který schválila ARP, byl zahrnut celkový kapitálový vklad ve výši 241 milionů PLN. Ve skutečnosti byla k provedení tohoto kapitálového vkladu nezbytná dvě usnesení mimořádné valné hromady akcionářů: usnesení ze dne 29. dubna 2004 (180 milionů PLN) (23) a 24. prosince 2004 (61 milionů PLN).
3.2 STÁTNÍ PODPORA VE SMYSLU ČL. 87 ODST. 1 SMLOUVY O ES
3.2.1 EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY
(216)
Čl. 87 odst. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
(217)
Komise uvádí, že veškerá opatření popsaná v části 2.7 byla provedena státem nebo ze státních prostředků a vzhledem k tomu, že byla provedena ve prospěch jednoho konkrétního podniku, jsou selektivní.
(218)
Společnost SSN je jednou z největších loděnic v Evropě. V posledních letech představovala kontejnerová plavidla více než 60 % knihy zakázek loděnice. Společnost SSN proto aktivně soutěží s loděnicemi v Německu a Dánsku. Trvalé dotování společnosti SSN, které jí umožnilo uzavírat smlouvy bez úplného vyhodnocení nebo kompenzace souvisejících rizik, mělo nepříznivý dopad na ostatní evropské loděnice schopné vyrábět kontejnerová plavidla.
(219)
Komise podotýká, že společnost SSN působí rovněž v jiných segmentech nákladních lodí a nabízí výrobky jako víceúčelová plavidla, chemické tankery a lodě typu ro-ro (včetně ro-pax a con-ro) a soutěží v těchto segmentech s ostatními evropskými loděnicemi. Například tankery na přepravu výrobků a chemické tankery představovaly koncem roku 2006 přibližně 8 % knih zakázek evropských loděnic. V těchto segmentech působí zejména německé a rumunské loděnice.
(220)
Na základě výše uvedených skutečností Komise vyvozuje závěr, že státní podpora poskytnutá společnosti SSN ovlivnila obchod mezi členskými státy.
(221)
Komise musí rovněž určit, zda opatření provedená ve prospěch společnosti SSN udělila nepatřičnou výhodu, a tím narušila nebo mohla narušit hospodářskou soutěž. Komise poznamenává, že polské orgány zpochybnily hodnocení úvěrů KPS a záruk KUKE jako státní podpory a tvrdily, že opatření splnila kritérium tržního investora. Polsko nezpochybnilo hodnocení ostatních opatření, jichž se týká toto rozhodnutí, jako státní podpory.
(222)
Komise níže objasní, proč soustavné nevymáhání veřejných pohledávek nesplňuje kritérium věřitele v tržním hospodářství. Komise poté podrobně posoudí opatření, která Polsko zpochybnilo. Komise nakonec posoudí okolnosti, za nichž byla opatření, jichž se týká toto rozhodnutí, provedena a jejich dopad na hospodářskou soutěž.
a) Nevymáhání veřejných pohledávek
(223)
V ustálené judikatuře (24) je stanoveno, že soustavné nevymáhání veřejných pohledávek může představovat státní podporu, jak bude podrobněji projednáno níže. Takovéto nevymáhání jednoznačně spadá do pravomoci Komise podle článku 88 Smlouvy o ES, pokud se týká období po přistoupení. Komise se domnívá, že by žádný věřitel v tržním hospodářství nesouhlasil s takovýmto dlouhodobým odkladem splacení jeho pohledávek. Polsko mimoto neposkytlo žádné důkazy, že příslušný daňový orgán přijal opatření k vymáhání veřejných pohledávek za společností SSN, zejména prostřednictvím řízení o vymáhání pohledávky nebo na základě úpadkového zákona. Toto nevymáhání je mimoto v rozporu s prohlášením polských orgánů, že od 1. května 2004 společnost SSN pravidelně plní své veřejné závazky a s ohledem na tyto závazky nevyužila žádné odklady nebo splátkové kalendáře.
b) Opatření, která Polsko zpochybnilo jakožto opatření splňující kritérium investora v tržním hospodářství
(224)
Co se týká podpory poskytnuté KPS v podobě úvěrů na provozní kapitál, Komise nemůže přijmout tvrzení Polska, že tyto úvěry nezahrnovaly státní podporu. Komise podotýká, že úroková sazba, kterou KPS účtovala, byla víceméně na úrovni referenční sazby. Podotýká rovněž, že se společnost SSN řadu let nacházela ve velmi obtížné finanční situaci. Společnost SSN nebyla s to získat žádné jiné financování výroby z vnějších zdrojů se státní podporou, buď v podobě účasti KPS nebo záruk. Její provozní kapitál byl financován ze zálohových plateb, jež byly plně kryty zárukami KUKE, nebo úvěry KPS. Nelze proto mít za to, že úroková sazba účtovaná KPS odráží plně riziko, které KPS nesla. Je pravdou, že KPS požadovala zajištění, hodnota tohoto zajištění je však sporná; je nutno připomenout, že KUKE požadovala podobné zajištění a že vzhledem k poměru pasiv a aktiv společnosti SSN je nepravděpodobné, že by se KPS podařilo jako zajištění získat prvořadé pohledávky za aktivy loděnice. Polsko každopádně neposkytlo podrobné informace, které by Komisi umožnily posoudit skutečnou hodnotu požadovaného zajištění.
(225)
Komise dále nevidí žádný rozdíl mezi úvěry poskytnutými KPS a úvěry poskytnutými ARP, vlastníkem KPS. Lze obtížně souhlasit s tvrzením polských orgánů, že úvěry poskytnuté ARP představují státní podporu, zatímco úvěry poskytnuté její dceřinou společností, KPS, jsou slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství.
(226)
Komise nemůže přijmout tvrzení Polska, že úvěry poskytnuté KPS v konsorciu s bankami Bank Handlowy S.A. a Bank Pekao S.A. (opatření 3 a 4 v tabulce 3, 201. bod odůvodnění) byly uděleny za tržních podmínek a že vzhledem k tomu, že se KPS a banky účastnily konsorcia a poskytly financování „za podobných podmínek“, neobsahuje příspěvek KPS státní podporu.
(227)
Komise poznamenává, že v době, kdy konsorcium poskytlo úvěry, byla společnost SSN podnikem v obtížích. Bez státní podpory by loděnice nemohla získat na trhu žádné financování v podobě záruky nebo účasti na financování jako v případě dotyčných opatření. Jelikož nebylo poskytnuto žádné jiné financování z vnějších zdrojů než financování konsorcia s KPS, zdá se, že banky byly ochotny loděnici půjčit finanční prostředky pouze kvůli účasti KPS na této transakci.
(228)
Komise dále poznamenává, že úroková sazba, kterou KPS účtovala u úvěrů pro společnost SSN, byla podobná jako referenční sazba pro Polsko v době poskytnutí úvěrů. Podle sdělení Komise o způsobu stanovování referenčních a diskontních sazeb (25) je referenční sazba oznámená Komisí spodní sazbou, kterou lze v případech zvláštního rizika (např. podnik v obtížích nebo není-li poskytnuto zajištění, jež je obvykle požadováno bankami) zvýšit. V tomto případě nebyla úroková sazba zvýšena, aby se přihlédlo k obtížné situaci společnosti SSN.
(229)
Komise podotýká, že společnost KPS byla založena jako fond ovládaný státem s cílem veřejné politiky a její financování bylo zcela poskytnuto nebo zaručeno státem prostřednictvím ARP. Podle dokumentu „Strategie pro odvětví stavby lodí (loděnice pro stavbu námořních lodí) v Polsku na období 2006-2010“ byla KPS „založena s cílem organizovat financování výroby loděnic, dokud nebudou loděnice převzaty soukromými investory“. Strategie, jejíž cíle nejsou pouze hospodářské, nýbrž rovněž sociální a makroekonomické (26), poskytuje KPS spolu s ARP, státní pokladnou a ostatními příslušnými veřejnými subjekty řadu pravomocí. Finanční vazby KPS na ARP a státní pokladnu jsou zřejmé a KPS působí spíše jako prostředek pro převod aktiv vyčleněných ve státním rozpočtu pro loděnice v Polsku, včetně společnosti SSN.
(230)
Vzhledem k těmto činitelům vyvozuje Komise závěr, že KPS nejednala jako investor v tržním hospodářství, když společnosti SSN poskytla úvěry na provozní kapitál.
(231)
Ve svých připomínkách po přijetí rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Polsko uvedlo, že záruky za zálohové platby, které KUKE poskytla společnosti SSN, nepředstavují státní podporu. Komise nemůže toto tvrzení přijmout.
(232)
Komise za prvé připomíná, že záruky KUKE za zálohové platby jsou zaručeny státní pokladnou a vedeny na zvláštním bankovním účtu s názvem „Interes Narodowy“. Pokud by tento účet neobsahoval dostatečné finanční prostředky, KUKE může čerpat úvěry ze státní pokladny nebo využít úvěrové záruky státní pokladny.
(233)
Komise za druhé připomíná své rozhodnutí ze dne 18. července 2007 ve věci N 105/2007 (27), v němž jako režim nezahrnující státní podporu schválila režim, podle něhož KUKE uskutečňuje program pojištění vývozních úvěrů zaručených státní pokladnou. Tento režim v současnosti zahrnuje druh záruk za plnění, jež jsou společnosti SSN poskytovány řadu let. Komise podotýká, že tento režim výslovně vylučuje (28) podniky ve finančních potížích ve smyslu pokynů pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Hlavním znakem režimu je to, že záruční prémie jsou stanoveny na základě posouzení rizik. Například záruční prémie pro společnost patřící do nejvyšší rizikové kategorie odpovídá […] % p.a. v případě záruk trvajících po dobu kratší než dva roky a […] % p.a. v případě záruk delších než dva roky. Základní prémie činí […] % p.a. Pro srovnání, záruky pro společnost SSN byly KUKE poskytovány s prémií ve výši 2 % p.a., pokud byla záruka nižší než 35 milionů PLN, a s prémií ve výši 1 % p.a., jestliže záruka překračovala tuto částku.
(234)
Je zřejmé, že společnost SSN nebyla způsobilá pro záruky, na něž se vztahoval výše popsaný režim, který Komise schválila jako režim nezahrnující podporu. Záruky poskytnuté společnosti SSN proto zahrnují podporu.
(235)
Mimoto je zjevné, že záruční prémie účtovaná společnosti SSN je mnohem nižší než základní prémie používaná u záruk pro zdravé společnosti a několikrát nižší než prémie účtovaná vysoce rizikovým společnostem, jež byly v rámci výše popsaného režimu přesto způsobilé. Komise vyvozuje závěr, že záruční prémie hrazená společností SSN neodpovídá tržní prémii, tyto záruky proto představují státní podporu.
(236)
Za třetí, podle sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (29) platí, že dlužník nesmí mít finanční potíže, aby jednotlivá státní záruka nepředstavovala státní podporu. Tak tomu v tomto případě zjevně není. Podle téhož sdělení platí, že má-li dlužník finanční potíže, může prvek podpory v záruce dosáhnout stejné výše jako částka krytá zárukou.
(237)
Komise poznamenává, že se společnost SSN spoléhala výhradně na záruky KUKE a státní pokladny a na trhu se jí nepodařilo získat žádné jiné záruky. To podporuje závěr Komise, že záruky za zálohové platby poskytnuté KUKE představují státní podporu.
(238)
Na základě výše uvedených skutečností Komise vyvozuje závěr, že KUKE nejednala jako hospodářský subjekt v tržním hospodářství, když záruky rozšířila na společnost SSN.
c) Narušení hospodářské soutěže způsobené státní podporou pro společnost SSN
(239)
Komise uvádí, že díky plnému spoléhání se na státní podporu se společnost SSN podílela na praktikách narušujících hospodářskou soutěž, například stanovování cen nižších než výrobní náklady, a neutrpěla důsledky, jež tyto praktiky obvykle přinášejí, tj. odchod z trhu.
(240)
Komise dále poznamenává, že hlavním trvalým problémem společnosti SSN bylo to, že uzavřela smlouvy, jež se ukázaly jako ztrátové kvůli trvalému posilování zlotého vůči dolaru, což je převládající měna v odvětví stavby lodí, a růstu světových cen ocelových plechů. Tyto vnější činitele byly určeny jako hlavní hrozby pro provoz loděnice již v plánu restrukturalizace z roku 2002, pak znovu v novém plánu restrukturalizace z roku 2006 a nakonec během pokusu o privatizaci v roce 2008.
(241)
Ačkoli si vedení loděnice bylo vědomo těchto nebezpečí, loděnice nadále uzavírala smlouvy, aniž přijala opatření k snížení těchto rizik, či přijala pouze opatření s omezeným dopadem. Tyto obchodní praktiky pokračovaly v období nebývalého boomu na trhu pro stavbu lodí mezi roky 2004 a 2008, kdy ceny lodí vzrostly na nebývalé úrovně. V důsledku tohoto jednání se loděnici podařilo zachovat provoz a udržet zaměstnanost, avšak za cenu obrovských ztrát u běžné výroby lodí. Podle hloubkové kontroly, kterou provedla společnost Amber v prvním pololetí 2008, a jak potvrdilo Polsko, stávající kniha zakázek s termíny dodání v roce 2008 a 2009 je rovněž zatížena značnými ztrátami kvůli ztrátovým smlouvám uzavřeným bez jakýchkoliv opatření k snížení rizik nebo se zjevně nedostatečnými opatřeními.
(242)
Na tomto základě Komise vyvozuje závěr, že veškerá opatření ve prospěch společnosti SSN narušovala nebo mohla narušit hospodářskou soutěž na trhu pro stavbu lodí.
(243)
Závěrem se Komise domnívá, že veškerá opatření ve prospěch společnosti SSN jsou státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
3.2.2 MOŽNOST POLSKA A ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN PODAT PŘIPOMÍNKY
(244)
Rozhodnutím ze dne 1. června 2005 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení s ohledem na řadu opatření, jež měla být provedena podle různých právních základů jak místním orgánem, tak i agenturou ARP ve vlastnictví státu, a která zahrnovala restrukturalizaci dluhu, kapitálový vklad a záruky za plnění.
(245)
Komise rovněž uvedla, že nelze přijmout tvrzení Polska, že zálohové platby majitelů lodí je nutno považovat za vlastní příspěvek. V této souvislosti Komise vyjádřila pochybnosti, zda záruky KUKE za zálohové platby nepředstavují státní podporu, a oznámila, že prošetří povahu těchto záruk.
(246)
Polské orgány předložily své připomínky, a ačkoliv zpochybnily pravomoc Komise posoudit slučitelnost některých dotčených opatření, nezpochybnily závěr Komise, že pokud byla tato opatření provedena po přistoupení Polska k EU, představují novou podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Výjimkou byla povaha záruk poskytnutých KUKE, jež údajně neobsahují státní podporu. Později Polsko rovněž tvrdilo, že úvěry poskytnuté KPS nepředstavují státní podporu. Komise se těmito argumenty Polska zabývala výše.
(247)
V průběhu šetření Komise se strategie polské vlády jako většinového vlastníka společnosti SSN několikrát významně změnila, jak dokládá výše uvedený popis událostí. Strategie konsolidace odvětví stavby lodí byla nahrazena strategií částečné privatizace loděnice, jež byla později nahrazena strategií úplné privatizace. V současnosti je tato poslední strategie ohrožena zjevně nedostatečným zájmem trhu o koupi loděnice.
(248)
Jak bylo popsáno výše, Komise byla v pravidelném kontaktu s polskými orgány jakožto vlastníkem společnosti SSN a se samotnou společností SSN. Komise pravidelně Polsko i loděnici informovala, že veškerá opatření provedená ve prospěch loděnice ze státních prostředků se vší pravděpodobností představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES vzhledem k obtížné finanční situaci loděnice a prakticky neexistenci jakéhokoliv financování z vnějších zdrojů, jež by nezahrnovalo státní podporu. Komise rovněž upozornila, že tato státní podpora byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy a zjevně není slučitelná se společným trhem. Komise rovněž opakovaně poukázala na skutečnost, že záruky KUKE poskytnuté společnosti SSN představují státní podporu.
(249)
Během šetření Komise získala další informace o činnosti KPS a o povaze úvěrů na provozní kapitál, jež KPS poskytla loděnici. Komise sdělila Polsku, že tyto úvěry se vší pravděpodobností představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
3.3 SLUČITELNOST PODPORY: VÝJIMKA PODLE ČL. 87 ODST. 3 SMLOUVY O ES
(250)
Hlavním cílem opatření je pomoci společnosti ve finančních potížích a udržet ji. V těchto případech je možno použít výjimku podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, jež umožňuje schválit státní podporu, která má usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, jsou-li splněny příslušné podmínky.
(251)
Podpora na záchranu a restrukturalizaci upadajících společností je v současnosti upravena pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (30) (dále jen „pokyny“), které nahradily dřívější text přijatý v roce 1999 (31) (dále jen „pokyny z roku 1999“).
(252)
Přechodná ustanovení v pokynech stanoví, že oznámení evidovaná před 10. říjnem 2004 budou posuzována z hlediska kritérií platných v době oznámení (bod 103). V daném případě byla některá opatření Komisi oznámena v rámci „prozatímního mechanismu“ stanoveného v bodě 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení dne 29. dubna 2004, kdy platily pokyny z roku 1999. V pokynech je však stanoveno, že se vztahují na posouzení jakékoli podpory na záchranu či restrukturalizaci poskytnuté bez schválení Komise (protiprávní podpora), pokud je část nebo celá podpora poskytnuta po 1. říjnu 2004 (bod 104 první pododstavec). Komise uvádí, že téměř všechna opatření popsaná v tabulce č. 3 a tabulce č. 4 byla provedena protiprávně po tomto dni, a že proto platí pokyny z roku 2004.
(253)
Pokyny platí pro podniky ve všech odvětvích s výjimkami uvedenými v bodě 18 pokynů. Bod 12 rámce pro státní podporu pro stavbu lodí (32), který představuje právní rámec pro posouzení státní podpory pro toto odvětví, odkazuje na pokyny jako na příslušný právní základ pro posouzení podpory na záchranu a restrukturalizaci.
(254)
Pokyny umožňují udělit podporu na záchranu jako dočasnou pomoc pro podniky ve finančních potížích s cílem poskytnout jim čas na vypracování plánu restrukturalizace nebo likvidace nebo vyřešit akutní krizi v souvislosti s likviditou, kterou lze vyřešit v době, na niž se vztahuje podpora na záchranu.
(255)
Komise podotýká, že státní podpora poskytnutá společnosti SSN nesplňuje požadavek, aby se jednalo o dočasnou pomoc, jelikož veškerá opatření podpory zahrnovala období, jež značně přesahovala stanovených šest měsíců, nebo požadavek, aby se jednalo o vratnou pomoc, jelikož podpora obsahovala nevratná opatření, například kapitálové vklady srovnatelné s granty.
(256)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, nejsou slučitelná se společným trhem jako podpora na záchranu.
(257)
Podle definice obsažené v bodě 17 pokynů vychází podpora na restrukturalizaci z uskutečnitelného a vnitřně provázaného plánu s širokým pokrytím, jehož cílem je obnovit v přiměřené lhůtě dlouhodobou životaschopnost podniku. Restrukturalizace obvykle zahrnuje tyto prvky: restrukturalizaci veškerých aspektů činnosti podniku a reorganizaci a racionalizaci činností podniku; to zahrnuje ukončení ztrátových činností a finanční restrukturalizaci. Restrukturalizaci činností využívající státní podporu však nelze omezit na nápravu minulých ztrát, aniž by se zabývala příčinami těchto ztrát, tj. bez provedení skutečné restrukturalizace. Pokyny vyžadují, aby podpora na restrukturalizaci byla omezena na nezbytné minimum, a proto významná část restrukturalizace musí být financována ze zdrojů, které nezahrnují státní podporu. Aby bylo zajištěno, že nepříznivé účinky podpory a narušení hospodářské soutěže jsou omezeny na nejnižší možnou míru, je nutno přijmout vyrovnávací opatření.
(258)
Vzhledem k povaze podpory na restrukturalizaci, jež velmi narušuje hospodářskou soutěž, se Komise domnívá, že podpora pro podniky v obtížích může přispět k rozvoji hospodářských činností, aniž by nepříznivě ovlivnila obchod v míře, která je v rozporu se zájmem Společenství, pouze tehdy, jsou-li splněny všechny podmínky stanovené v pokynech.
(259)
Komise bude níže analyzovat, zda byly tyto podmínky splněny.
(260)
K posouzení slučitelnosti opatření představujících novou podporu, a zejména schopnosti procesu restrukturalizace obnovit životaschopnost podniku a omezení podpory na nezbytné minimum, musí Komise posoudit plán restrukturalizace a podporu jako celek, včetně „minulé podpory“, tj. podpory poskytnuté před přistoupením, která není poté použitelná.
3.3.1 ZPŮSOBILOST PODNIKU
(261)
Podle pokynů se za podnik v obtížích, a proto způsobilý pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, považuje podnik, který není schopen z vlastních zdrojů nebo finančních prostředků, které získá od akcionářů či společníků nebo prostřednictvím vnějších výpůjček, zamezit ztrátě, která by jej bez vnějšího zásahu ze strany orgánů veřejné moci v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti. Pokyny rovněž uvádějí typické příznaky toho, že podnik je v potížích, například rostoucí ztráty nebo snižování obratu.
(262)
V bodě 12 pokynů z roku 1999 je stanoveno, že nově vytvořený podnik není způsobilý pro podporu na restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. To platí například tehdy, když po likvidaci původního podniku vznikne nový podnik nebo když dotyčný podnik pouze převezme aktiva původního podniku. V pokynech je upřesněno, že za nově vytvořený podnik se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti.
(263)
Polské orgány tvrdí, že SSN je pouze jiný název pro společnost ASS, která existovala a spolupracovala se SSPH a SS před jejich úpadkem.
(264)
Ze všech okolností však vyplývá, že společnost SSN nepřevzala dluhy společností SSPH nebo SS a že tyto dluhy zůstaly těmto dvěma společnostem a byly řešeny v rámci úpadkového řízení. Polsko uvedlo, že společnost SSN převzala dluhy společnosti SSPH související s dodavateli ve výši 15 milionů PLN, neposkytly však žádné další informace nebo doklady.
(265)
Společnost SSN proto svou činnost zahájila bez dluhů svých předchůdců. Polské orgány neposkytly žádné důkazy, že společnost SSN převzala jakékoli dluhy. Vzhledem k rozsahu podnikatelské činnosti loděnice by závazek ve výši 15 milionů PLN, který údajně tato společnost převzala, neodůvodnil tvrzení, že mezi společnostmi SSPH/SS a SSN existovala hospodářská kontinuita. Komise mimoto podotýká, že existující smlouvy byly převzaty během výrobního cyklu, kdy byly závazky vyrovnány pohledávkami, nepředstavovaly proto žádnou dodatečnou zděděnou zátěž. Společnost SSN ve skutečnosti uzavřela pro tyto lodě nové smlouvy (33).
(266)
Za druhé, ačkoli Komise bere na vědomí, že společnost ASS společně se společností SS působila v odvětví stavby lodí před úpadkem společnosti SSPH (rámcová smlouva a nájemní smlouva z ledna 2002), Komise rovněž podotýká, že pouhá velikost společnosti SSN po červnu 2002 v porovnání s velikostí společnosti ASS před červnem 2002 zpochybňuje tvrzení, že mezi těmito dvěma subjekty existovala hospodářská kontinuita. Z výkazu zisků a ztrát vyplývá, že se obrat zvýšil z 88 milionů PLN v roce 2001 na 425 milionů PLN v roce 2002 a 1 100 milionů PLN v roce 2003.
(267)
Komise proto vyvozuje závěr, že nemůže uznat tvrzení polských orgánů, že společnost SSN byla pokračováním společnosti ASS, jež existovala dlouho před úpadkem společnosti SSPH. Z ekonomického hlediska existuje jednoznačné oddělení mezi činnostmi těchto dvou subjektů, což dokládá v prvé řadě skutečnost, že nebyly převzaty žádné závazky. Společnost SSN byla proto novým podnikem, který nebyl způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
(268)
Podle bodu 12 pokynů se podnik považuje za nově vytvořený během prvních tří let po zahájení činnosti. Zvažovaná situace je specifická v tom, že nový podnik vznikl z likvidace dřívějšího podniku. Podle bodu 12 pokynů je tento scénář jedním z případů, který vede k tomu, že podnik není způsobilý pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V daném případě má Komise za to, že v tomto ohledu je rozhodující podání návrhu na vyhlášení úpadku společností SSPH a SS v červenci 2002. Tento úpadek znamená oddělení starého hospodářského subjektu a nového hospodářského subjektu, který byl chráněn před závazky starého hospodářského subjektu. Komise proto vyvozuje závěr, že společnost SSN nebyla způsobilá pro podporu na záchranu a restrukturalizaci v období tří let počínaje od července 2002, kdy zahájila novou činnost bez starých závazků.
(269)
V bodě 12 pokynů se uznává, že podnik, který byl zpočátku považován za nově vytvořený, se stane způsobilým pro podporu na záchranu a restrukturalizaci po uplynutí tříleté lhůty od jeho založení za předpokladu, že je považován za podnik v obtížích ve smyslu pokynů. Komise poznamenává, že podmínky pro to, aby byla společnost SSN podle pokynů způsobilá, byly splněny po uplynutí tříletého období. Společnost SSN vykazovala trvale ztráty a byla několikrát zachráněna před úpadkem pouze zásahem státu. Od července 2005 je proto způsobilá jako podnik v obtížích ve smyslu bodu 11 pokynů.
3.3.2 OBNOVENÍ ŽIVOTASCHOPNOSTI
(270)
Podle bodu 34 pokynů musí být poskytnutí podpory podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí v přiměřené lhůtě podniku umožnit obnovení jeho životaschopnosti. Obnovení životaschopností znamená, že podnik po dokončení restrukturalizace je schopen pokrýt všechny náklady a zajistit dostatečnou kapitálovou návratnost, aby mohl konkurovat na základě vlastních předností. Doba trvání plánu restrukturalizace musí být co nejkratší.
(271)
Komise za prvé podotýká, že v průběhu tohoto šetření přezkoumala dva plány restrukturalizace, a to z roku 2002 a 2006, jež vypracovalo vedení loděnice a které byly schváleny státem. Komise s ohledem na oba plány dospěla k závěru, že Polsko neprokázalo, že postačují k obnovení dlouhodobé životaschopnosti loděnice. Jelikož plán restrukturalizace z roku 2006 nahradil plán restrukturalizace z roku 2002, Komise níže objasní důvody svého závěru ohledně plánu restrukturalizace z roku 2006.
(272)
Plánovaná strategie zaměření se na mezery na trhu, s ohledem na něž loděnice předpokládala konkurenční výhodu a usuzovala, že celkové soutěžní a tržní prostředí je příznivé, se skutečně jevila jako vhodná pro společnost SSN. Skutečnost, že téměř 70 % plavidel v knize zakázek loděnice pro následující roky jsou kontejnerové lodě, však nenaznačovala, že došlo k významné změně orientace loděnice. Neexistovaly žádné jiné signály, například velké výzkumné a vývojové projekty nebo marketingové činnosti, na podporu závěru, že loděnice bude v krátkodobém horizontu schopna provést tuto strategii. Komise proto nebyla přesvědčena o tom, že tato tržní strategie je reálně dosažitelná.
(273)
Plánovaná úroveň investic ve výši 200 milionů PLN byla jednoznačně nedostatečná vzhledem k tomu, že zařízení loděnice byla ve špatném stavu a byla značně amortizovaná. Zatímco účetní hodnota aktiv v roce 2006 byla 130 milionů PLN, předpokládané odpisy v období 2006-2009 činily 85 milionů EUR. To naznačovalo, že by velká část investic byla okamžitě vyrovnána amortizací a skutečná modernizace by byla omezená.
(274)
Názor Komise, že rozsah plánovaných investic nebyl dostatečný, potvrzovala skutečnost, že plán restrukturalizace z roku 2006 předpokládal, že v roce 2011 dosáhne produktivita společnosti SSN úrovně průměrné produktivity EU v roce 2000 (přičemž její produktivita v té době byla srovnatelná s průměrem EU v roce 1992), a Komise toto považovala za nedostatečné, aby loděnice mohla soutěžit na trhu bez dlouhodobé státní podpory.
(275)
Komise pochybovala, zdá plánované zvýšení mezd ve výši přibližně 5 % ročně bude postačovat k motivování pracovníků, aby zůstali v loděnici, přičemž vysoká úroveň absence v práci a nedostatek kvalifikovaných pracovníků (jelikož ti odcházeli za lepší mzdou do jiných evropských loděnic) byly (a dosud jsou) jedním z hlavních problémů loděnice.
(276)
Plán předpokládal, že návratnost použitého kapitálu (ROCE) bez přihlédnutí k růstu mezd bude v období 2007-2011 činit v průměru 19 % ročně, což byla údajně úroveň návratnosti, kterou by očekával soukromý investor. Avšak s přihlédnutím k nevyhnutelnému růstu mezd by ROCE v témže období činila přibližně 1,45 % ročně, což je značně pod úrovní přijatelnou pro soukromého investora.
(277)
Komise obecně podotýká, že kromě fyzických investic, které loděnice určila, podrobně popsala, vyčíslila, stanovila jejich pořadí podle priority a naplánovala, byla plánovaná opatření zformulována neurčitě a obecně, většinou v podobě doporučení pro následné analýzy. Komise proto nemohla posoudit dopad těchto opatření, nebyla tudíž přesvědčená o tom, že jsou přiměřená a dostatečně dalekosáhlá, aby vyřešila strukturální problémy loděnice.
(278)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívala, že plánovaná průmyslová a organizační restrukturalizace nepostačuje k obnovení dlouhodobé životaschopnosti loděnice. Plán nebyl dostatečně podrobný a cílové výsledky pro rok 2011 nebyly uspokojivé. Loděnici jednoznačně chyběl dodatečný kapitál, který by bylo možno použít na modernizaci a zvýšení efektivnosti. Komise pochybovala, zda by loděnice mohla získat potřebný kapitál pro rozsáhlou restrukturalizaci na trhu.
(279)
Tyto pochybnosti potvrdil skutečný vývoj procesu privatizace společnosti SSN. Jak bylo popsáno výše, jako většinový vlastník společnosti SSN se agentura ARP pokusila třikrát nalézt soukromého investora, který by byl ochoten loděnici převzít. Žádný pokus o privatizaci (částečná privatizace v roce 2006 či dva pokusy prodat většinový podíl v loděnici v roce 2007) nebyl úspěšný. Komise podotýká, že k pokusům o privatizaci došlo v době, kdy se trh pro stavbu lodí vyznačoval nebývalým boomem, nabízel proto optimální podmínky pro prodej loděnice. Negativní výsledek procesu privatizace lze vykládat pouze jako nedostatečnou důvěru na straně účastníků trhu, pokud jde o schopnost loděnice obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Toto dále dokládá odstoupení společnosti Amber z procesu privatizace po provedení hloubkové kontroly (34).
(280)
Komise rovněž zaznamenala obnovené úsilí polských orgánů o nalezení soukromého investora pro společnost SSN po odstoupení společnosti Amber. Až do dne tohoto rozhodnutí však nedošlo k ničemu, co by Komisi přesvědčilo, že obnovené úsilí o privatizaci může v blízké budoucnosti a v souladu s pokyny dospět k pozitivnímu závěru.
(281)
Komise posoudila plán restrukturalizace z června 2008, který vypracovala společnost Mostostal, rovněž s přihlédnutím k předložení plánu společností Mostostal na schůzce dne 24. června 2008. Komise podotýká, že v mnoha ohledech byl tento plán restrukturalizace pouhým nástinem, který sloužil jako základ pro další analytickou práci investora. V určitých ohledech však obsahoval vážné nedostatky, které Komisi vedly k závěru, že neprokazuje, že se loděnice v přiměřené lhůtě vrátí k životaschopnosti.
(282)
Komise se zejména domnívá, že nebyla prokázána věrohodnost obchodní strategie s ohledem na odvětví stavby lodí. Plán neposkytoval žádné podrobné údaje kromě pouhého prohlášení, že loděnice bude nadále stavět lodě. Neobsahoval žádnou analýzu schopnosti loděnice stavět plavidla typu ro-pax a víceúčelová plavidla (např. projekční kapacity, dovednosti) nebo její schopnost v krátkodobém až střednědobém horizontu uzavřít smlouvy na takovéto lodě (např. kontakty se zákazníky nebo s jinými loděnicemi ohledně možnosti subdodávek), žádné tržní prognózy pro tyto segmenty, které by prokazovaly, že tuto obchodní strategii odůvodňuje očekávaná poptávka, a žádný odhad, co se týká ziskovosti těchto segmentů.
(283)
Komise podotýká, že společnost Mostostal připustila své nedostatečné zkušenosti v odvětví stavby lodí a to, že jejím skutečným záměrem je nalézt strategického partnera pro řízení loďařské činnosti loděnice. Ačkoli Komise byla informována, že společnost Mostostal skutečně vedla jednání s některými potenciálními partnery pro spolupráci, před vypracováním plánu restrukturalizace předloženého Komisi nebyla žádná takováto spolupráce navázána. Prohlášení o úmyslu vydané společně se společností Ulstein pouze prokazovalo, že strany budou jednat, zda a jaká spolupráce by byla možná. Z revidovaného plánu restrukturalizace předloženého dne 7. července 2008 lze spolu s prohlášením o úmyslu vyvodit, že společnost Ulstein zkoumala možnost využití výrobního zařízení společnosti SSN, nikoli však jako vlastník, nýbrž jako součást smluvních vztahů. Žádný z těchto dokumentů nenaznačoval, že by společnost Ulstein vstoupila do partnerství se společností Mostostal za účelem restrukturalizace a řízení loďařské činnosti společnosti SSN. To vyvolává vážné pochybnosti ohledně předpokládaných výsledků restrukturalizace a finančních výhledů, přinejmenším co se týká stavby lodí, a proto samotné koncepce diverzifikace činností.
(284)
Investiční program obsažený v plánu, který vypracovalo vedení loděnice, neprokazoval, že navrhované investice jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti loděnice. Na druhou stranu Komise uvádí, že by přibližně 60 % plánovaných investic sloužilo pouze k zachování hodnoty fixních aktiv loděnice na současné úrovni. Co je důležitější, revidovaný plán restrukturalizace předložený dne 7. července 2008 potvrzoval, že externí poradce pracuje na investičním programu pro loďařské činnosti, což prokazuje, že investiční program naplánovaný společností Mostostal nelze považovat za věrohodný základ pro finanční výhledy společnosti Mostostal nebo pro obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Komise se proto domnívá, že nebylo prokázáno, že navrhovaný investiční program je dostatečně rozsáhlý k obnovení životaschopnosti.
(285)
Komise rovněž podotýká, že některá důležitá restrukturalizační opatření (organizační restrukturalizace, řízení dodávek a zásob, restrukturalizace zaměstnanosti) byla popsána příliš obecně a že plán byl spíše nástinem sloužícím jako základ pro další analytickou práci investora. Ačkoli je kladně hodnocena skutečnost, že plán identifikoval určité oblasti vyžadující restrukturalizaci, úroveň obecnosti Komisi neumožňuje posoudit, zda restrukturalizační opatření přiměřeně řešila problémy loděnice a na základě jakých předpokladů a v jakém časovém horizontu by je bylo možno provést.
(286)
Co se týká finančních výhledů, plán nevysvětloval podrobně, jak jednotlivá restrukturalizační opatření, včetně investic a různých opatření k snížení nákladů, a související zvýšení produktivity ovlivní finanční výhledy. Neexistovala rovněž žádná analýza ověřující citlivost těchto odhadů na rizikové faktory, jako je vývoj trhu, cen, materiálových nákladů, směnných kurzů a mezd. Při neexistenci podrobného popisu a odůvodnění předpokladů, na nichž jsou finanční výhledy založeny, se Komise domnívá, že věrohodnost těchto odhadů a spolehlivost plánu restrukturalizace nebyly prokázány. To je zvlášť důležité vzhledem k tomu, že investor sám uvedl, že finanční výhledy prokazují, že ziskovost investice je sporná.
(287)
Komise rovněž podotýká, že investor podmínil úspěšné provedení plánu restrukturalizace další státní podporou. I s touto další státní podporou a zásahem investora by kapitálová návratnost na konci období restrukturalizace byla nadále poměrně nízká vzhledem k tomu, že alternativní možnosti investování, například státní obligace, zahrnují obdobnou návratnost a menší riziko, jak potvrzuje samotný investor.
(288)
Komise proto usuzuje, že schopnost loděnice obnovit životaschopnost na základě plánu restrukturalizace z června 2008, který vypracovala společnost Mostostal, nebyla prokázána.
(289)
Komise uvádí, že ačkoli plán restrukturalizace předložený v září 2008 je rozpracovanější než plán z června 2008, nadále platí většina pochybností Komise, co se týká spolehlivosti a věrohodnosti plánu.
(290)
Plán neobsahuje úplnou tržní analýzu pro všechny plánované činnosti nástupců společnosti SSN. Pro plánovanou činnost společností SSN Ulstein a SSN Nowa je předložen pouze omezený tržní popis a tento popis neuvádí předpokládanou poptávku nebo ziskovost této činnosti. Pro společnost SSN Odra nebyl předložen žádný obchodní plán jako takový a v plánu restrukturalizace je pouze uvedeno, že by společnost mohla stavět určité typy plavidel, aniž by bylo předloženo dostatečné odůvodnění.
(291)
Komise podotýká, že společnost SSN Odra, o níž se předpokládalo, že bude pokračovat v loďařské činnosti společnosti SSN, bude zcela vlastnit společnost Mostostal, jež nemá žádné zkušenosti s odvětvím stavby lodí. Společnost Ulstein, jejíž účast na projektu restrukturalizace měla podle předpokladů přinést potřebné know-how a zkušenosti v odvětví stavby lodí, neuvažovala o finanční účasti ve společnosti SSN Odra.
(292)
Co se týká společnosti SSN Wspólna, Komise poznamenává, že podle plánu má být přibližně 40 % její kapacity využíváno buď společností, která bude zlikvidována (SSN Nowa), nebo společností, jež nemá žádný obchodní plán (SSN Odra). Mimoto se předpokládá, že zbývající kapacita společnosti SSN Wspólna (9-17 tisíc t oceli, tj. 12-23 % její kapacity) bude využíváno pro subdodávky jiným společnostem, nebyly však analyzovány cílový trh, poptávka a úroveň ziskovosti, jíž by bylo možno dosáhnout.
(293)
Komise se proto domnívá, že plán restrukturalizace ze dne 12. září nadále neprokazuje věrohodnost obchodní strategie, zejména s ohledem na odvětví stavby lodí.
(294)
Co se týká plánované restrukturalizace majetku, Komise podotýká, že plán nepředkládá žádnou analýzu investičních potřeb loděnice, ani odůvodnění investičního programu. Komise má za to, že plánovaná investice ve výši […] milionů PLN na přemístění některých výrobních aktiv s cílem uvolnit pozemky je spíše náhradní investicí než skutečnou modernizací aktiv.
(295)
Náklady plánované modernizace proto činí pouze 104 milionů PLN a investice do modernizace by se uskutečnily ve společnostech SSN Mostostal, SSN Ulstein a SSN Wspólna. Společnost SSN Odra, která podle předpokladů v budoucnu vytvoří téměř 50 % výnosů všech nástupnických společností společnosti SSN, by neuskutečnila žádné investice a neměla by žádná fixní aktiva. Komise poznamenává, že plán, který společnost Mostostal předložila v červnu 2008, předpokládal investice ve výši 264 milionů PLN. Jelikož nebylo předloženo žádné odůvodnění takovéhoto omezení investičního programu (40 % v porovnání s červnovým plánem) a jelikož neexistuje žádná analýza investičních potřeb společností, Komise se domnívá, že nebylo prokázáno, že plánovaný investiční program postačuje k obnovení dlouhodobé životaschopnosti činností.
(296)
Očekávané výsledky restrukturalizačních opatření nejsou popsány a plán neobjasňuje, kdy provedení těchto opatření přinese výsledky a bude mít dopad na finanční výsledky společností. Plán dále nepopisuje předpoklady finančních výhledů s ohledem na předpokládané příjmy a náklady. Tyto činitele vyvolávají pochybnosti, co se týká věrohodnosti odhadů. Z analýzy citlivosti mimoto vyplývá, že společnost SSN Mostostal, a zejména společnost SSN Odra, budou nadále velmi citlivé na měnící se tržní podmínky. V období 2009-2012 by oslabení amerického dolaru o 10 % u společnosti SSN Mostostal zapříčinilo snížení akumulovaného zisku o 40 % a u společnosti SSN Odra o 83 % (analýza pro společnost SSN Odra nepochybně nepřihlíží k politice v oblasti hedgingu). Plán dále předpokládá, že 10 % růst cen oceli způsobí u společnosti SSN Mostostal pokles akumulovaného zisku o 40 % a u společnosti SSN Odra o 50 %. Komise proto vyvozuje závěr, že plán neprokazuje, že po provedení náležité politiky v oblasti hedgingu bude citlivost společností na výkyvy směnného kurzu nebo cen oceli na přijatelné úrovni.
(297)
Co se týká plánovaného výnosu z prodeje, jelikož plán nepopisuje, na jakém základě byly odhadnuty plánované výsledky u prodeje (pokud jde o provozní náklady, ceny plavidel, ziskovost činnosti související s výrobou ocelových konstrukcí atd.), musí Komise vyvodit závěr, že nebylo prokázáno, že předpokládané výsledky jsou založeny na reálných předpokladech. Předpokládaný výnos z prodeje u společností SSN Wspólna a SSN Biuro Projektowe je mimoto okrajový, jak se připouští v plánu restrukturalizace. Komise se nedomnívá, že by takováto nízká úroveň výnosnosti postačovala k tomu, aby tyto společnosti mohly soutěžit na trhu bez státní podpory. Ačkoli je v plánu uvedeno, že společnosti SSN Wspólna a SSN Biuro Projektowe mají podle předpokladů poskytovat služby ostatním společnostem, což údajně odůvodňuje nízký předpokládaný výnos z prodeje, Komise poznamenává, že podle předpokladů mají být nezávislými společnostmi a jejich slabé předpokládané výsledky vyvolávají pochybnosti, co se týká dlouhodobé životaschopnosti celého projektu.
(298)
Komise proto vyvozuje závěr, že věrohodnost finančních výhledů je problematická a předpokládané výsledky jsou velmi citlivé na měnící se tržní podmínky. Komise se proto domnívá, že spolehlivost plánu nebyla prokázána.
(299)
Na základě výše uvedených skutečností má Komise za to, že schopnost loděnice obnovit životaschopnost na základě plánu restrukturalizace ze dne 12. září 2008 nebyla prokázána. Komise dále podotýká, že společnost Ulstein odstoupila z procesu privatizace společnosti SSN, což znamená, že plán restrukturalizace ze dne 12. září nelze provést za podmínek, jež se v plánu předpokládaly. Výše uvedené posouzení každopádně prokazuje, že i kdyby se společnost Ulstein podílela na projektu, nebo kdyby společnost Mostostal hodlala provést plán restrukturalizace ze dne 12. září sama (jak bylo oznámeno v dopise ze dne 22. září 2008), tento plán nelze považovat za dostatečný.
(300)
Selhání pokusů o privatizaci znamená, že loděnice není s to získat za tržních podmínek dostatečný kapitál pro provedení plánu restrukturalizace z roku 2006, natož provést potřebnou rozsáhlou restrukturalizační strategii, která by zajistila dlouhodobou životaschopnost loděnice bez nutnosti další státní podpory. Znamená to rovněž, že společnost SSN není s to získat manažerské dovednosti a znalosti trhu, které jsou potřebné pro restrukturalizaci.
(301)
Při neexistenci reálného a rozsáhlého plánu restrukturalizace vyvozuje Komise závěr, že podpora poskytnutá společnosti SSN popsaná v části 2.7 je čistě provozní podporou, nikoli podporou na restrukturalizaci, která je slučitelná se společným trhem.
3.3.3 PODPORA OMEZENÁ NA MINIMUM
(302)
Podle bodu 43 pokynů musí být výše podpory omezená na úplné minimum restrukturalizačních nákladů nutných k provedení restrukturalizace. Od příjemce podpory se očekává, že významně přispěje k restrukturalizaci z vlastních zdrojů nebo z vnějších zdrojů za tržních podmínek. Toto přispění svědčí na jedné straně o tom, že jsou hospodářské subjekty přesvědčeny o možnosti opětovné životaschopnosti podniku, a na druhou stranu představuje způsob, jak zajistit, aby státní podpora byla omezena na minimum. V případě velkých podniků, jako je společnost SSN, by tento příspěvek měl činit nejméně 50 % restrukturalizačních nákladů.
(303)
Za prvé, z výše uvedeného popisu situace společnosti SSN vyplývá, že loděnice byla stěží s to získat vnější zdroje na financování své restrukturalizace.
(304)
Co se týká vlastního příspěvku, podle plánu restrukturalizace z roku 2006 by restrukturalizační náklady včetně provozních nákladů činily 11 500 milionů PLN, zatímco navrhovaný vlastní příspěvek by byl 3 600 milionů PLN, tj. 30 %. Pokud by byly z nákladů a financování vyloučeny provozní náklady, restrukturalizační náklady by činily 374,7 milionů PLN a vlastní příspěvek by byl 190 milionů PLN.
(305)
Komise měla pochybnosti, zda je očekávané získání částky ve výši 190 milionů PLN na trhu reálné. V té době neexistoval žádný náznak, že by společnost SSN mohla získat tento kapitál na trhu. Navrhovaný příspěvek proto nelze považovat za skutečný a opravdový, jak vyžadují pokyny. Ve skutečnosti několik neúspěšných pokusů KPS a ARP (nejprve přilákat menšinové akcionáře a poté prodat veškeré akcie loděnice) prokazuje, že trh nemá zájem investovat do společnosti SSN.
(306)
Co se týká financování činnosti, plán restrukturalizace z roku 2006 předpokládal, že výroba bude financována prostřednictvím komerčních úvěrů a zálohových plateb majitelů lodí bez záruk KUKE, jejichž celková hodnota během období restrukturalizace 2002-2009 měla činit 3 200 milionů PLN v porovnání s částkou ve výši 4 200 milionů PLN financovanou díky zárukám KUKE. V té době opět neexistoval žádný náznak, že společnost SSN bude schopna získat tyto finanční prostředky na trhu. Navrhovaný příspěvek v podobě komerčních úvěrů a záruk proto nebylo možno považovat za skutečný a opravdový, jak vyžadují pokyny. Komise uvádí, že se loděnici dosud nepodařilo získat financování své činnosti na trhu bez státní podpory.
(307)
Plán restrukturalizace z roku 2006 mimoto uváděl, že za vlastní příspěvek je nutno považovat dodatečné platby majitelů lodí ve výši 628,7 milionů PLN na základě sjednání nových smluv. Některé smlouvy byly skutečně sjednány znovu. Komise podotýká, že podle pokynů by měl vlastní příspěvek svědčit o tom, že hospodářské subjekty jsou přesvědčeny o možnosti opětovné životaschopnosti podniku. Skutečnost, že majitelé lodí čelící riziku nedodání zadaných plavidel jsou s přihlédnutím k vnějším činitelům (např. růstu cen oceli) ochotni zvýšit cenu zadaných plavidel, neprokazuje, že jsou přesvědčeni o schopnosti loděnice stát se opět životaschopnou a soutěžit z dlouhodobého hlediska. Majitelé lodí mimoto nesouhlasili s dodatečnými platbami k pokrytí restrukturalizačních nákladů, nýbrž pouze (a pouze do jisté míry) k pokrytí nákladů na výrobu zadaných plavidel. Komise proto nemůže uznat dodatečné platby majitelů lodí za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů.
(308)
Plán restrukturalizace z června 2008 neobsahoval v tomto ohledu žádné podstatné zlepšení. Ačkoli se investor zavázal vložit částku ve výši 149,5 milionu PLN, která má být použita částečně na financování investičního programu, požadoval rovněž dodatečný kapitálový vklad státu v celkové výši 588 milionů PLN a úvěr od ARP ve výši 68 milionů PLN. Investor rovněž požadoval další záruky KUKE k financování provozního kapitálu.
(309)
Restrukturalizační náklady, které bylo možno určit na základě omezených informací obsažených v plánu restrukturalizace z června 2008, odpovídaly přinejmenším odhadované částce potřebné k pokrytí očekávaných ztrát ze stávajících smluv o stavbě lodí v období 2008-2009 (588 milionů PLN) a investičních potřeb předpokládaných v období 2008-2012 (264 milionů PLN).
(310)
Většina těchto nákladů měla být uhrazena státní podporou. Ve skutečnosti jediným předpokládaným vlastním příspěvkem investora byl kapitálový vklad ve výši 149,5 milionu PLN, což odpovídalo 17 % výše uvedených restrukturalizačních nákladů. V souladu s ustálenou praxí (35) se Komise domnívá, že budoucí peněžní toky nelze považovat za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů, jelikož to nepředstavuje skutečný a opravdový příspěvek podniku nebo jeho akcionářů či společníků na pokrytí restrukturalizačních nákladů. Komise musí mimoto vzít v úvahu celé období restrukturalizace, které začalo v roce 2002. Vzhledem k značné státní podpoře, kterou loděnice v tomto období využila, je vlastní příspěvek ve vztahu k celkovým restrukturalizačním nákladům dále rozmělněn. Je proto zřejmé, že vlastní příspěvek se ani vzdáleně nepřiblížil prahové hodnotě ve výši 50 % restrukturalizačních nákladů, jak vyžadují pokyny.
(311)
Plán restrukturalizace ze dne 12. září 2008 rovněž nezlepšuje plánovanou úroveň vlastního příspěvku na restrukturalizační náklady.
(312)
Plán restrukturalizace ze dne 12. září poskytuje podrobnější informace o plánovaných restrukturalizačních nákladech a zdrojích financování. Plánované restrukturalizační náklady se skládají z investičních nákladů (104 miliony PLN), nákladů na přemístění výrobních aktiv do jiné oblasti loděnice (50 milionů PLN), restrukturalizace zaměstnanosti (53,4 milionu PLN), pokrytí budoucích ztrát ze stávajících smluv (840 milionů PLN) a pokrytí akumulovaných závazků loděnice vůči ARP a KPS (197,5 milionu PLN) (36).
(313)
Restrukturalizační náklady činí celkem 1,354 miliardy PLN.
(314)
V plánu jsou mimoto za součást restrukturalizačních nákladů považovány požadavky na provozní kapitál ve výši 227,6 milionu PLN. Komise považuje požadavky na provozní kapitál za součást běžné činnosti společnosti, nikoli za restrukturalizační náklady, jejich financování by proto mělo být posouzeno zvlášť.
(315)
Co se týká vlastního příspěvku, plán předpokládá tyto kategorie: dodatečné platby majitelů lodí po sjednání nových smluv (376 milionů PLN), kapitálové vklady investorů (242 milionů PLN), výnosy z prodeje aktiv (118 milionů PLN) a financování provozního kapitálu (půjčka a obchodní úvěr od společnosti Mostostal ve výši 170 milionů PLN).
(316)
Pokud jde o financování požadavků na provozní kapitál, Komise se domnívá, že vzhledem k dlouhým výrobním cyklům a vysoké hodnotě konečných výrobků v odvětví stavby lodí představuje financování provozního kapitálu zvláštní problém. V odvětví stavby lodí je provozní kapitál z velké části získáván z externích zdrojů. Část provozního kapitálu je získána ze zálohových plateb majitelů lodi, obvykle oproti záruce, kterou v Polsku poskytuje nejčastěji KUKE. Jelikož zálohové platby obvykle nepřevyšují 80 % kupní ceny, musí loděnice využít překlenovací půjčky nebo obchodní úvěr od svých dodavatelů. Komise se proto domnívá, že vzhledem k zvláštní situaci v odvětví stavby lodí vyžadují požadavky na provozní kapitál strukturální řešení a nejsou součástí jednorázových restrukturalizačních nákladů, Komise má proto za to, že v odvětví stavby lodí nelze považovat úvěry na provozní kapitál za vlastní příspěvek, jelikož slouží k financování probíhajících činností, nikoli restrukturalizačních nákladů.
(317)
Jak bylo objasněno výše, Komise se domnívá, že dodatečné platby majitelů lodí po sjednání nových smluv za účelem zvýšení kupní ceny nelze považovat za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů.
(318)
Co se týká plánovaných výnosů z prodeje nadbytečného majetku v odhadované hodnotě 118 milionů PLN, Komise se domnívá, že nebylo prokázáno, že tento zdroj financování je možno považovat za skutečný a opravdový.
(319)
Za prvé, podle předlohy smlouvy o privatizaci mezi ARP a KPS (současní vlastníci společnosti SSN) a společností Mostostal se předpokládalo, že výše uvedený majetek bude společností Mostostal prodán subjektu, který vyberou ARP a KPS, za nejméně 118 milionů PLN. Tento předpoklad vyvolává obavy, jelikož se zdá, že se to rovná státní záruce ohledně minimálních výnosů z prodeje tohoto majetku kupci, kterého vybere stát. Komise má proto pochybnosti, že tento případný prodej nezahrnuje státní podporu.
(320)
Za druhé, ocenění pozemku bylo založeno na porovnání s prodejem nemovitostí v atraktivních lokalitách v štětínské oblasti, jež budou použity pro výstavbu bytů a poskytování služeb, a nikoli jako průmyslová zóna. Z tohoto ocenění je vidět, že ceny pozemků prodaných pro průmyslové účely mohou být až 10krát nižší než částky předpokládané v tomto ocenění. V ocenění se mimoto předpokládá zbourání všech stávajících budov a zařízení a vyčištění a příprava pozemku před prodejem. V ocenění se připouští, že by tato příprava znamenala náklady. Nebyl uveden žádný odhad těchto nákladů a plán restrukturalizace neobsahuje žádné informace za tímto účelem (37).
(321)
Komise za třetí pochybuje, zda byla hodnota těchto aktiv náležitě zohledněna v rozvaze společnosti SSN a následně v ceně, kterou by společnost Mostostal zaplatila za společnost SSN. Komise poznamenává, že podle rozvahy společnosti SSN činila celková hodnota fixních aktiv loděnice na konci roku 2007 […] milionů PLN. Plán však předpokládá, že loděnice prodá svá výrobní aktiva novým společnostem (SSN Ulstein, SSN Mostostal a SSN Wspólna) za jejich nominální hodnotu ve výši […] milionů PLN a nadbytečná aktiva odprodá třetím stranám za odhadovanou tržní hodnotu ve výši […] milionů PLN. To prokazuje, že účetní hodnota těchto aktiv byla podhodnocena, nebo že je nadhodnocen odhadovaný výnos z jejich prodeje.
(322)
Na konci roku 2007 činila čistá hodnota aktiv společnosti SSN […] milionů PLN. Od té doby ARP a KPS provedly přeměnu dluhu na kmenové akcie ve výši 131,5 milionu PLN a plánuje se nový kapitálový vklad ve výši 434 milionů PLN. Na druhou stranu odhadovaná ztráta ze stávajících smluv činí 465 milionů PLN. Při bližší úvaze se zdá, že za předpokladu, že se všechny ostatní činitele nezmění, by nabytím společnosti SSN společnost Mostostal převzala aktiva v čisté hodnotě ve výši […] milionů PLN prakticky zdarma. Veškeré výnosy z prodeje majetku má podle předpokladů použít loděnice (tj. SSN Nowa) na restrukturalizaci (např. restrukturalizaci zaměstnanosti) a jako provozní kapitál pro dokončení plavidel ve stávající knize zakázek. Komise tudíž vyvozuje závěr, že se zdá, že loděnici je v rámci její privatizace poskytnuta další státní podpora formou převedení aktiv za nižší než tržní hodnotu (38). Snížením prodejní ceny akcií oplátkou za závazek kupujícího, že provede restrukturalizační opatření, stát tato opatření nepřímo financuje. Komise proto nemůže přijmout, že prodej majetku, který investor získal za cenu nižší, než je jeho tržní hodnota, lze považovat za vlastní příspěvek (39).
(323)
Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že nebylo prokázáno, že plánovaný výnos z prodeje nadbytečných aktiv ve výši 118 milionů PLN lze považovat za skutečný a opravdový zdroj financování restrukturalizačních nákladů.
(324)
Co se týká plánovaných kapitálových vkladů soukromých investorů, Komise se domnívá, že nebylo prokázáno, že je lze považovat zcela za skutečné a opravdové.
(325)
Plán restrukturalizace za prvé předpokládá, že celkový finanční příspěvek společnosti Ulstein bude činit 114,9 milionu PLN. Podle předběžné smlouvy o spolupráci mezi společnostmi Mostostal a Ulstein, která byla dne 5. září (nepodepsaná) předložena Komisi, se společnost Ulstein zavázala navýšit kapitál společnosti SSN Ulstein o 52,5 milionu PLN (a nikoli o 67,3 milionu PLN, jak předpokládal plán), ve společnosti SSN Wspólna o 44,65 milionu PLN (zatímco plán předpokládal účast společnosti Ulstein ve výši 47,5 milionu PLN) a ve společnosti SSN Biuro Projektowe o 0,85 milionu PLN (plán předpokládal 0,1 milionu PLN). Celkový příspěvek, k němuž se společnost Ulstein ve smlouvě zavázala, činí tudíž 98 milionů PLN, tj. o 16,9 milionu PLN méně, než předpokládal plán restrukturalizace.
(326)
Za druhé, ačkoliv plán restrukturalizace předpokládá, že investoři loděnici přispějí svým vlastním kapitálem, připouští rovněž možnost, že společnost Ulstein bude možná muset získat financování na trhu. Nebyly předloženy žádné důkazy, které by prokazovaly, že společnost Ulstein bude s to zajistit toto financování, jež proto nelze považovat za skutečné a opravdové. Na schůzce dne 10. září 2008 zástupci společnosti Ulstein objasnili, že společnost Ulstein hodlala poskytnout kapitál v celkové výši 98 milionů PLN (tj. v souladu s výše popsanou smlouvou o spolupráci), přičemž kapitálový vklad by představovalo pouze 30 milionů PLN. Zbývající část by bylo nutno získat na trhu. Společnost Ulstein objasnila, že pokud by nebyla s to získat toto financování na trhu, kapitál by nevložila (40). Nic z toho se neobjevuje v plánu, který pouze uvádí, že to, zda společnost Ulstein financuje projekt z vlastních zdrojů, nebo z vnějšího úvěru, „nemění zásady a výsledky provozní činnosti společnosti, ani úroveň vlastních příspěvků investorů“.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že neobdržela dostatečné záruky ohledně částky, kterou je společnost Ulstein ochotna investovat, a ohledně její ochoty investovat z vlastních zdrojů v případě, že se jí nepodaří získat financování z vnějších zdrojů. Komise proto dospěla k závěru, že z plánovaného navýšení kapitálu ve výši 242 milionů PLN lze za skutečnou a opravdovou považovat pouze částku ve výši 157,2 milionu PLN. Odstoupení společnosti Ulstein z procesu privatizace, oznámené v jejím dopise ze dne 22. září, a informace, že by společnost Mostostal mohla provést plán restrukturalizace ze dne 12. září sama, činí financování předpokládané v plánu ještě nejistějším.
(328)
I v případě, že se vezmou v úvahu pouze restrukturalizační náklady, které by investorovi vznikly (1,354 miliardy PLN), vlastní příspěvek, který je skutečný a opravdový a nezahrnuje státní podporu (157,1 milionu PLN), činí pouze 12 %. Komise musí mimoto vzít v úvahu celé období restrukturalizace začínající od roku 2002. Vzhledem k značné státní podpoře, která byla loděnici v tomto období poskytnuta, je vlastní příspěvek ve vztahu k celkovým restrukturalizačním nákladům dále rozmělněn. Je proto zřejmé, že vlastní příspěvek se ani vzdáleně nepřibližuje k prahové hodnotě ve výši 50 % restrukturalizačních nákladů, jak požadují pokyny.
(329)
Komise podotýká, že po odstoupení společnosti Ulstein z privatizace a restrukturalizace společnosti SSN, společnost Mostostal ve svém podání ze dne 25. září 2008 připojila dopis od přední kazašské banky, BTA, týkající se případného zájmu banky o projekt SSN. V tomto dopise banka uvedla, že je připravena poskytnout na projekt SSN finanční prostředky ve výši 100 milionů USD, a požádala společnost Mostostal, aby jí zaslala plán restrukturalizace, jakmile bude schválen Evropskou komisí. Komise uvádí, že tento dopis je ze dne 26. června 2008, nemůže se proto týkat plánu restrukturalizace ze září 2008, nýbrž červnového plánu, který již není platný. Komise se tudíž domnívá, že tento dopis nemůže být dokladem skutečného a opravdového financování plánu ze září 2008. Každopádně i v případě, že by bylo toto financování považováno za skutečné a opravdové a pokud by se analyzovaly pouze plánované restrukturalizační náklady, vlastní příspěvek by činil nejvýše 17 % restrukturalizačních nákladů (41), tj. podstatně méně, než vyžadují pokyny.
(330)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že ve skutečnosti loděnice nezískala prakticky žádný vlastní příspěvek ve smyslu pokynů a její vlastní příspěvek každopádně není významný. Plán restrukturalizace předložený společností Mostostal mimoto nezajišťuje dostatečnou úroveň vlastního příspěvku. Jelikož vlastní příspěvek by měl zajistit omezení výše státní podpory na nezbytné minimum, při neexistenci takovéhoto vlastního příspěvku musí Komise vyvodit závěr, že požadavek, aby podpora byla omezena na nezbytné minimum, není splněn. Naopak, plán restrukturalizace společnosti Mostostal je založen na předpokladu, že bude poskytnuta další státní podpora, a sám uvádí, že jeho provedení závisí na této dodatečné státní podpoře.
(331)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že požadavek, aby byla podpora omezena na minimum a doprovázena opravdovým příspěvkem nezahrnujícím státní podporu, není splněn.
3.3.4 ZAMEZENÍ NEPATŘIČNÉMU NARUŠENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
(332)
Komise připomíná svou předchozí dohodu s Polskem o uzavření skluzu Wulkan 1. Na základě dalšího vývoje po uzavření této dohody a vzhledem k výše uvedeným závěrům ohledně prvních dvou podmínek pokynů není v této fázi nutné posoudit, zda jsou vyrovnávací opatření navrhovaná Polskem dostatečná.
3.3.5 ZÁVĚR
(333)
Komise vyvozuje závěr, že oznámenou státní podporu pro společnost SSN nelze prohlásit za slučitelnou se společným trhem, musí být proto navrácena.
4. PROVEDENÍ
(334)
Prvek podpory obsažený v opatřeních ve prospěch společnosti SSN uvedených v 187.-201. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí je nutno získat zpět. Obecně je prvek podpory, který je nutno získat zpět, tj. výhoda, kterou obdržel příjemce podpory, roven rozdílu mezi podmínkami, jichž by příjemce mohl dosáhnout na trhu, a podmínkami, za nichž bylo opatření provedeno.
(335)
K výpočtu prvku podpory se jako náhrada tržní sazby používají referenční a diskontní sazby oznámené Komisí, zvláště v případě, kdy se podpora vyplácí v několika splátkách, a k výpočtu části podpory, která vyplývá z režimů dotace úroků (42). V případě podniků v obtížích, jako je společnost SSN, se Komise domnívá, že by se referenční sazba měla zvýšit nejméně o 400 základních bodů, aby zohledňovala vysoké riziko spojené s transakcí, a o dalších 200 základních bodů kvůli nedostatečnému zajištění či špatnému zajištění poskytnutému příjemcem. Jak je objasněno výše, hodnota zajištění, které poskytla loděnice, je sporná vzhledem k poměru pasiv a aktiv společnosti. U podniků v obtížích může v případě, že podnik není schopen získat financování na trhu, činit prvek podpory až 100 % nominální hodnoty získaných finančních prostředků (43).
(336)
Komise má za to, že v analyzovaném období, kdy společnost SSN obdržela podporu popsanou v 187.-201. bodě odůvodnění, se tato společnost nacházela ve vážných finančních potížích (jak je popsáno v 45.-57. bodě odůvodnění) a nemohla získat žádné financování na trhu. Loděnici nadále vznikaly ztráty a v analyzovaném období nezískala na trhu prakticky žádné financování. V této situaci by hospodářský subjekt v tržním hospodářství nebyl ochoten poskytnout loděnici žádné finanční prostředky vzhledem k vysokému souvisejícímu riziku. Komise se proto domnívá, že by žádná banka nesouhlasila s půjčkou pro loděnici, a to ani s vysokou úrokovou sazbou, a žádná banka by nesouhlasila s poskytnutím záruky, a to ani výměnou za vysokou záruční prémii.
(337)
Jelikož by společnost SSN neobdržela úvěr nebo záruku na trhu, představuje jakýkoli úvěr nebo záruka, které byly v analyzovaném období loděnici poskytnuty, automaticky podporu. Dosud platné záruky musí být tudíž neprodleně ukončeny a úvěry musí být bezodkladně splaceny.
(338)
Splacení případných úvěrů poskytnutých loděnici však nepostačuje k obnovení původní situace, jelikož až do dne splacení bude mít loděnice k dispozici finanční prostředky, které by na trhu normálně nezískala. V zájmu obnovení původní situace by proto měla být vrácena rovněž tato výhoda, jejíž výši lze stanovit pouze přibližně pomocí úrokové sazby pro vysoce rizikový úvěr. Proto pro období ode dne poskytnutí úvěru loděnici do dne, kdy jej loděnice splatí, musí Komise nařídit navrácení rozdílu mezi úrokovou sazbou, kterou skutečně platila společnost SSN, a úrokovou sazbou, která by byla teoreticky přiměřená pro úvěr představující velmi vysoké riziko. Ke stanovení posledně uvedené úrokové sazby Komise uvádí, že ve sdělení Komise o metodě stanovování referenčních úrokových sazeb a diskontních sazeb je uvedeno, že riziková přirážka může činit až 400 základních bodů nebo více než referenční sazba, „kdyby žádná soukromá banka nesouhlasila s poskytnutím příslušné půjčky“, což platí v tomto případě. Komise v řadě rozhodnutí shledala, že přirážka ve výši 600 základních bodů nad referenční sazbou je přiměřené minimum k zohlednění vysoce rizikové situace (44). Komise usuzuje, že to představuje minimum pro úvěry v daném případě.
(339)
Co se týká záruk, Komise použije stejný přístup: pro období ode dne, k němuž byla záruka poskytnuta, až do dne jejího ukončení musí Komise nařídit navrácení grantového ekvivalentu podpory obsaženého v záruce.
(340)
S ohledem na záruky se Komise domnívá, že (jak je objasněno ve sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (45) grantový ekvivalent podpory je roven úrokové dotaci dosažené díky záruce (pokud se záruka vztahuje na úvěr poskytnutý s nižší než tržní úrokovou sazbou) nebo rizikovému faktoru u zaručené částky po odečtení prémií uhrazených příjemcem.
(341)
V případě záruk za zálohové platby však Komise uvádí, že zálohové platby se zárukami KUKE jsou aspektem prodejní smlouvy, nikoli úvěrové smlouvy, a u zálohových plateb se neúčtují žádné úroky. Komise proto usuzuje, že za účelem výpočtu prvku podpory obdržené příjemcem je nutno provést srovnání mezi prémiemi zaplacenými loděnicí a prémiemi, které by byly normálně účtovány na trhu. Komise se domnívá, že jako referenční prémie pro výše uvedený výpočet by mohly sloužit prémie účtované v rámci režimu neobsahujícího státní podporu, na jehož základě KUKE provádí svůj program pojištění vývozních úvěrů se zárukami státní pokladny a který Komise schválila v rozhodnutí ze dne 18. července 2007. Tyto prémie je opět nutno navýšit nejméně o 400 základních bodů k zohlednění skutečnosti, že loděnice nebyla způsobilá k obdržení záruk na základě tohoto režimu. Poskytnutí záruk loděnici proto znamenalo podstatně vyšší riziko.
(342)
Jak bylo objasněno výše, jelikož loděnice nebyla vzhledem ke své obtížné finanční situaci schopna získat na trhu žádné záruky, musí být záruky KUKE okamžitě zrušeny s cílem ukončit narušení hospodářské soutěže způsobené touto podporou.
(343)
Trvalé nevymáhání dluhů ze strany orgánů veřejné správy rovněž představuje státní podporu a je nutno je vzít v úvahu (46). Toto se podobá revolvingovému úvěru poskytnutému za zvýhodněných podmínek, podpora proto odpovídá rozdílu mezi úroky, které by byly účtovány trhem (u společnosti s obdobným ratingem v podobné finanční a hospodářské situaci a s obdobným zajištěním), a úroky, které účtoval orgán poskytující podporu.
(344)
Komise má za to, že vzhledem k přetrvávající obtížné finanční situaci loděnice by věřitel v tržním hospodářství vymáhal své pohledávky neprodleně po uplynutí jejich splatnosti. Skutečnost, že polské orgány nepřijaly bezodkladně opatření k vymáhání pohledávek, představovala udělení podpory, a tudíž datum splatnosti závazku, který nebyl splacen, bude datem, k němuž byla podpora poskytnuta. Prvek podpory se rovná rozdílu mezi úroky, které by byly účtovány na trhu (u společnosti s obdobným ratingem v podobné finanční a hospodářské situaci a s obdobným zajištěním), a úroky, které účtovaly orgány.
(345)
Jelikož by hospodářský subjekt v tržním hospodářství požadoval okamžité splacení dluhů loděnicí, je nutno splatit nejen prvek podpory vyplývající z nedostatečných úroků, nýbrž neprodleně musí být uhrazeny rovněž nahromaděné pohledávky.
(346)
Komise poznamenává, že vklady kapitálu ze strany státu nebo subjektů ovládaných státem, jako je ARP a KPS, do podniků v obtížích, u nichž nelze v době vložení kapitálu očekávat žádnou návratnost, je nutno považovat za nevratné granty (47). K odstranění narušení hospodářské soutěže způsobeného kapitálovým vkladem musí loděnice vrátit celou výši vloženého kapitálu.
(347)
V dopise ze dne 3. listopadu 2008 se Polsko zavázalo provést toto rozhodnutí odprodejem aktiv loděnice za tržní cenu prostřednictvím otevřeného, transparentního bezpodmínečného a nediskriminačního nabídkového řízení (uskutečněného v souladu se zvláštními podmínkami poprvé stanovenými v dopise Komise ze dne 27. října 2008) a likvidací společnosti SSN. Veškeré pohledávky v souvislosti s navrácením státní podpory podle tohoto rozhodnutí musí Polsko neprodleně zaregistrovat v řízení o likvidaci společnosti SSN. Dopisem ze dne 6. listopadu 2008 Komise Polsko informovala, že budou-li splněny tyto podmínky, nebude prodej aktiv zahrnovat novou podporu pro kupujícího (kupující) aktiv loděnice a aktiva je možno převést na kupujícího (kupující) bez jakéhokoliv závazku týkajícího se splacení protiprávní a neslučitelné podpory poskytnuté loděnici v minulosti v souladu s požadavkem, aby neexistovala žádná hospodářská kontinuita mezi příjemci podpory a činností kupujících (48). Komise bude podrobně sledovat, zda jsou splněny podmínky stanovené v dopise Komise ze dne 27. října 2008, jež polské orgány přijaly, s cílem posoudit, zda je toto rozhodnutí prováděno správně.
(348)
Tyto podmínky, k nimž se Polsko výslovně zavázalo, jsou následující.
(349)
Aktiva (bez závazků) budou zprivatizována prostřednictvím otevřeného, transparentního, nediskriminačního a bezpodmínečného nabídkového řízení. Společnost SSN s případnými zbývajícími aktivy a pasivy bude zlikvidována.
(350)
Aktiva musí být prodána za tržní cenu (uchazeči s nejvyšší nabídkou). Aktiva musí být nabídnuta k prodeji samostatně nebo ve velkém počtu malých balíků s cílem maximalizovat výnosy z prodeje. Tyto balíky nesmí sestávat z organizovaných částí podniku nebo podnikatelské činnosti. Toto vymezení balíků však nemá případným kupujícím bránit v tom, aby předložili společnou nabídku týkající se několika aktiv/balíků.
(351)
Nabídkové řízení nesmí být diskriminační, to znamená, že musí zajistit, aby byl prodej otevřen všem kategoriím případných kupců bez jakéhokoliv rozlišování s ohledem na účel jejich investice.
(352)
Nabídkové řízení nesmí být spojeno s žádnými podmínkami (např. zachování zaměstnanosti nebo činnosti či převzetí stávajících smluv). Jediným kritériem pro výběr úspěšné nabídky by měla být maximalizace výnosů ve prospěch věřitelů loděnice.
(353)
U věřitelů loděnice, veřejných a soukromých, včetně zákazníků loděnice, by mělo být zachováno stejné pořadí a práva, co se týká výnosu z prodeje aktiv, jaká by měli v úpadkovém řízení.
(354)
V rámci prodeje nesmí být udělena žádná nová podpora, ať už ve formě odpisu nebo státem financovaného splacení veřejných závazků nebo pohledávek soukromých věřitelů, kapitálových vkladů, úvěrů, záruk či jiných opatření. Z aktiv v rámci likvidace je nutno vymáhat zpět jakékoli nové veřejné závazky nahromaděné během období nezbytně nutného k dokončení prodeje.
(355)
Prodej musí provést nezávislý správce, který má práva a povinnosti podobné právům a povinnostem správce majetkové podstaty. Je nutno vytvořit strukturu, která věřitelům umožní dohlížet účinně na prodej a zajistit, aby se uskutečnil za tržních podmínek, a na zachování jejich pořadí a práv s ohledem na výnosy z prodeje. Polsko a Komise společně jmenují kontrolního správce, jehož zvláštním úkolem je napomáhat Komisi při ověřování, zda se proces prodeje a navrácení podpory uskutečňuje v plném souladu s výše uvedenými požadavky. Za tímto účelem bude kontrolní správce předkládat Komisi pravidelné podrobné zprávy o každé fázi řízení.
(356)
Polsko uvedlo, že k provedení tohoto rozhodnutí je nutno přijmout legislativní opatření. Komise uznává, že je proto odůvodněné delší období provádění, než je stanoveno obvykle, rovněž vzhledem k počtu jednotlivých opatření státní podpory, jichž se toto rozhodnutí týká, a jejich různým formám a době trvání. Komise proto Polsko žádá, aby toto rozhodnutí provedlo do sedmi měsíců ode dne jeho oznámení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora popsaná v 187.-201. bodě odůvodnění, kterou Polsko protiprávně poskytlo společnosti SSN v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, je neslučitelná se společným trhem.
Případné záruky za zálohové platby, které Polsko udělilo společnosti SSN v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES ode dne 1. července 2007 do dne tohoto rozhodnutí, jsou neslučitelné se společným trhem.
Článek 2
Co se týká úvěrů získaných od různých veřejných subjektů, jak bylo popsáno v 187.-201. bodě odůvodnění, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi úrokovou sazbou, kterou skutečně uhradila společnost SSN, a úrokovou sazbou, za niž by příjemce mohl získat úvěr na trhu, a to za období mezi poskytnutím úvěru a jeho splacením. Pokud některý z úvěrů nebyl v době tohoto rozhodnutí dosud splacen, musí být splacen bezodkladně.
Článek 3
S ohledem na záruky za zálohové platby, které poskytla KUKE, jak je popsáno v 187.-201. bodě odůvodnění, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi záruční prémií uhrazenou příjemcem a záruční prémií, za niž by příjemce mohl získat záruku na trhu, a to za období mezi udělením záruky a vypršením její platnosti. Pokud jsou některé z těchto záruk v době tohoto rozhodnutí dosud aktivní, musí být neprodleně ukončeny.
Článek 4
Článek 3 se obdobně vztahuje rovněž na jakékoli záruky za zálohové platby, které společnosti SSN Polsko poskytlo v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES v období od 1. července 2007 do dne tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Pokud jde o nevymáhané závazky vůči různým veřejným subjektům, jak je popsáno v 187.-201. bodě odůvodnění, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi úrokovou sazbou skutečně uhrazenou společností SSN a úrokovou sazbou, za niž by příjemce mohl získat odklad splatnosti závazků od věřitele v tržním hospodářství, a to po dobu mezi udělením podpory a splacením veřejného závazku. Případné dosud nesplacené veřejné závazky musí být splaceny bezodkladně.
Článek 6
Co se týká kapitálových vkladů různých veřejných subjektů, jak je popsáno v 187.-201. bodě odůvodnění, Polsko získá zpět podporu rovnající se plné výši vloženého kapitálu.
Článek 7
1. Polsko zajistí navrácení podpory příjemcem, jak je stanoveno v článcích 2 až 6. Podpora je navrácena v souladu s pokyny uvedenými v 334.-347. bodě odůvodnění.
2. Částka, která má být navrácena, podléhá úrokům ode dne, kdy byla společnosti SSN k dispozici, až do dne, kdy byla získána zpět.
3. Úroky se vypočtou na základě složené úrokové míry v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (49) a nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (50), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Polsko zruší veškeré nevyplacené platby podpory uvedené v článku 1 s účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 8
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Polsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě sedmi měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 9
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Polsko Komisi tyto informace:
a)
celková částka (jistina a úroky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit;
d)
důkazy, že byly ukončeny všechny dosud aktivní záruky za zálohové platby.
2. Polsko Komisi informuje o pokroku následných vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do doby navrácení podpory uvedené v článku 1.
Na žádost Komise Polsko neprodleně poskytne informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Polsko poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Toto rozhodnutí je určeno Polsku.
V Bruselu dne 6. listopadu 2008.