Nařízení Rady (EHS) č. 315/93
ze dne 8. února 1993,
kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je třeba přijmout opatření, jejichž cílem je postupné vytvoření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že rozdíly mezi právními předpisy jednotlivých států mohou být překážkou pro fungování společného trhu; že je proto nezbytné stanovit postup pro přijímání harmonizovaných předpisů Společenství;
vzhledem k tomu, že kontaminující látky mohou proniknout do potravin v jakékoliv fázi od výroby po spotřebu;
vzhledem k tomu, že v zájmu ochrany veřejného zdraví je nezbytné udržet množství těchto kontaminujících látek na úrovních, které jsou toxikologicky přijatelné;
vzhledem k tomu, že úrovně musí být dále snižovány, kdykoli je toho možno dosáhnout dobrou výrobní praxí; že soulad s dobrou výrobní praxí mohou účinně sledovat orgány veřejné správy vzhledem k odbornému vzdělání a zkušenostem svých pracovníků;
vzhledem k tomu, že používáním tohoto nařízení nejsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství;
vzhledem k tomu, že pro ochranu zdraví je třeba podporovat hledání celkového řešení otázky kontaminujících látek v potravinách;
vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro potraviny zřízeným rozhodnutím 74/234/EHS [4] musí být konzultován ke všem otázkám, které mohou mít vliv na veřejné zdraví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na kontaminující látky v potravinách.
"Kontaminující látkou" se rozumí látka, která není do potraviny přidána záměrně a vyskytuje se v ní jako důsledek produkce (včetně postupů při pěstování rostlin, chovu zvířat a používání veterinárních léčiv), výroby, zpracování, přípravy, úpravy, obchodní úpravy, balení a přepravy nebo skladování potraviny, nebo jako výsledek kontaminace z vnějšího prostředí. Toto vymezení nezahrnuje zbytky hmyzu, chlupy a jiné cizorodé látky.
2. Toto nařízení se nevztahuje na kontaminující látky, které jsou předmětem zvláštních předpisů Společenství.
Při vstupu tohoto nařízení v platnost zveřejní Komise pro informační účely v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství seznam předpisů uvedených v prvním pododstavci. Tento seznam Komise průběžně aktualizuje.
3. Předpisy týkající se kontaminujících látek budou přijímány v souladu s tímto nařízením, s výjimkou předpisů uvedených v odstavci 2.
Článek 2
1. Potraviny, které obsahují kontaminující látky v množství, které je z hlediska lidského zdraví a zejména z toxikologického hlediska nepřijatelné, nesmějí být uváděny na trh.
2. Množství kontaminace je dále třeba udržovat tak nízko, jak toho lze rozumně dosáhnout dobrou výrobní praxí na všech stupních uvedených v článku 1.
3. V zájmu ochrany veřejného zdraví, a je-li to nezbytné pro účely odstavce 1, budou pro určité kontaminující látky postupem podle článku 8 stanovena nejvyšší přípustná množství.
Tato nejvyšší přípustná množství budou přijata v podobě nevyčerpávajícího seznamu Společenství a mohou zahrnovat
- limity pro tytéž kontaminující látky v různých potravinách,
- analytické detekční limity,
- odkazy na metody odběru vzorků a analýzy, které mají být použity.
Článek 3
Předpisy, které mohou mít vliv na veřejné zdraví, jsou přijímány po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny.
Článek 4
1. Pokud členský stát na základě podrobného odůvodnění v důsledku nových informací nebo přehodnocení stávajících informací provedeného po přijetí této směrnice shledá, že obsah určité kontaminující látky v potravině představuje hrozbu pro lidské zdraví, třebaže je v souladu s tímto nařízením nebo zvláštními nařízeními vydanými na jeho základě, může přechodně pozastavit nebo omezit používání daných předpisů na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
2. Komise v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/314/EHS [5], co nejrychleji přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a neprodleně vydá stanovisko a přijme nezbytná opatření postupem podle článku 8.
Článek 5
1. Členské státy nesmějí zakázat, omezit nebo činit překážky uvedení na trh potravin, které splňují podmínky stanovené tímto nařízením nebo zvláštními předpisy vydanými na základě tohoto nařízení, z důvodů množství kontaminujících látek.
2. Nejsou-li přijaty předpisy Společenství týkající se nejvyšších přípustných množství podle čl. 2 odst. 3, použijí se odpovídající vnitrostátní předpisy, jsou-li v souladu s ustanoveními Smlouvy.
3. a) Pokud některý členský stát zachová v platnosti své vnitrostátní předpisy, uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení.
b) Pokud některý členský stát považuje za nezbytné přijmout nové právní předpisy, sdělí Komisi a ostatním členským státům zamýšlená opatření a uvede důvody jejich přijetí. Komise konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny, pokud to pokládá za účelné nebo pokud o to některý členský stát požádá.
Členské státy přijmou tato zamýšlená opatření nejdříve tři měsíce od tohoto sdělení a pouze tehdy, není-li stanovisko Komise nepříznivé.
Je-li stanovisko Komise nepříznivé, zahájí Komise před uplynutím lhůty uvedené ve druhém pododstavci postup podle článku 8, aby bylo rozhodnuto, zda lze zamýšlená opatření provést, případně s vhodnými změnami.
Článek 6
Komise předloží Stálému výboru pro potraviny každoročně zprávu o celkovém vývoji právních předpisů Společenství týkajících se kontaminujících látek.
Článek 7
Čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Radě zprávu o získaných zkušenostech, ke které popřípadě připojí vhodné návrhy.
Článek 8
Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen "výbor").
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 1993.