Nařízení Rady (ES) č. 1626/94
ze dne 27. června 1994
o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že zachování a řízení rybolovných zdrojů ve Středozemním moři nebylo během deseti let uplatňování společné rybářské politiky upraveno žádným právním předpisem na úrovni Společenství, protože toto moře se kvůli svým vlastnostem hůře upravuje analogickými pravidly, která se uplatňují od roku 1983 v Atlantiku a Severním moři;
vzhledem k tomu, že však nastala chvíle, aby se odstranily problémy, které v současnosti sužují zdroje ve Středozemním moři tím, že se zavede vyrovnaný systém řízení přizpůsobený místním podmínkám, přičemž se bude přihlížet k vnitrostátním předpisům, které jsou v dané oblasti v platnosti, a vyváženě a případně postupně se provedou změny nezbytné k ochraně populací mořských živočichů;
vzhledem k tomu, že se Společenství musí také společně se všemi přímořskými státy snažit o ustavení společné politiky řízení a vytěžování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři; že mimoto systém řízení uvedený v tomto nařízení se týká úkonů, které souvisejí s odlovem rybolovných zdrojů ve Středozemním moři a které vykonávají plavidla plující pod vlajkou třetí země v přístavu Společenství;
vzhledem k tomu, že je vhodné zakázat lovná zařízení, jejichž používání ve Středozemním moři nadměrně přispívá ke zhoršování mořského životního prostředí nebo stavu populací; že je vhodné vyhradit část pobřežního pásu nejselektivnějším lovným zařízením, která používají drobní rybáři; že odchylně od zeměpisného rozsahu nařízení Rady (EHS) č. 3094/86 ze dne 7. října 1986 o technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů [4], se ustanovení uvedeného nařízení o plovoucích tenatových sítích a košelkových nevodech ve Středozemním moři již používají;
vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit vlastnosti hlavních druhů lovných zařízení používaných ve Středozemním moři, zejména minimální velikosti ok sítí i minimální velikosti určitých druhů ryb, korýšů, měkkýšů a ostatních produktů rybolovu charakteristických pro Středozemní moře, aby se zabránilo jejich nadměrnému vytěžování;
vzhledem k tomu, že ve stejném duchu, aby se zabránilo hromadným odlovům jedinců nedosáhujícím požadované minimální velikosti, je důležité ochraňovat určité oblasti, ve kterých se ve větším měřítku vyskytují nedospělí jedinci, přičemž se přihlédne ke zvláštním biologickým podmínkám zde panujícím; že je mimoto vhodné, aby při stanovení pravidel rybolovu ve Středozemním moři právní předpisy na úrovni členských států i Společenství zohlednily zvláštní potřeby jednotlivých živočišných druhů a typů životního prostředí, které jsou citlivé a ohrožené;
vzhledem k tomu, že je vhodné nevztahovat toto nařízení na činnosti potřebné k vědeckému výzkumu, aby se takovému výzkumu nekladly překážky;
vzhledem k tomu, že musí být i nadále možné uplatňování vnitrostátních opatření, která doplňují nebo převyšují minimální požadavky systému ustaveného tímto nařízením nebo opatření, která upravují vztahy mezi jednotlivými subjekty v odvětví rybolovu; že taková opatření mohou být zachována nebo zavedena, přezkoumá-li Komise jejich slučitelnost s právními předpisy Společenství a soulad se společnou rybářskou politikou;
vzhledem k tomu, že je vhodné na omezenou dobu a postupem zaručujícím minimální negativní dopad na zdroje a činnosti rybářů Společenství příjmout vnitrostátní předpisy v rámci usta novení tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 3760/92 ze dne 20. prosince 1992, kterým se zavádí právní úprava Společenství vztahující se na rybolov a akvakulturu [5], zavazuje členské státy, aby zajistily, že neziskové rybářské činnosti neohrožují zachování a řízení zdrojů spadajících do společné rybářské politiky; že tento závazek je ve Středozemním moři mimořádně důležitý kvůli rozsahu těchto činností v tomto moři a že je důležité omezit jejich možný negativní dopad na stav rybolovných zdrojů;
vzhledem k tomu, že Společenství podepsalo Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu, která stanovuje zásady a pravidla pro zachování a řízení mořských biologických zdrojů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na veškeré rybářské úkony nebo veškeré související úkony vykonávané na území a v mořských vodách Středozemního moře na východ od 5o 36' západní délky, které spadají pod svrchovanost nebo soudní pravomoc členských států, s výjimkou lagun a jezer. Vztahuje se také na úkony vykonávané plavidly Společenství ve Středozemním moři mimo tyto vody.
2. Členské státy na pobřeží Středozemního moře mohou i nadále vydávat právní předpisy pro oblasti podle odstavce 1, včetně neziskového rybářství, přičemž přijmou opatření dodatečná nebo přísnější než minimální požadavky systému ustaveného tímto nařízením, která jsou slučitelná s právními předpisy Společenství a jsou v souladu se společnou rybářskou politikou.
Při přijetí těchto opatření dohlížejí členské státy na ochranu citlivých a ohrožených živočišných druhů a typů životního prostředí a zejména druhů a typů uvedených v příloze I.
3. Komise musí být včas informována o každém záměru, který zavádí nebo pozměňuje vnitrostátní opatření pro zachování a řízení zdrojů, aby mohla podat svá vyjádření postupem podle článku 14 nařízení (EHS) č. 3094/86.
Článek 2
1. Je zakázáno používat k rybolovu nebo mít na palubě toxické, omamné a žíravé látky, jakož i přístroje na elektrické šoky nebo výbušniny.
2. Je zakázáno používat svatoondřejské kříže a podobná tažená zařízení ke sběru korálů, jakož i pneumatická kladiva nebo jiné perkusní nástroje ke sběru litofágních měkkýšů.
3. Od 1. ledna 2002 je zakázáno používat zátahové a vlečné sítě, které se kladou z lodi a jsou ovládané ze břehu (příbřežní zátahové sítě), nerozhodne-li Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise jinak, s ohledem na vědecké údaje dokazující, že používání těchto sítí nemá na zdroje žádné negativní dopady.
Článek 3
1. Je zakázáno používat velké vlečné sítě, velké zátahové sítě nebo podobné sítě do vzdálenosti 3 námořních mil od pobřeží nebo do 50 m hloubkové vrstevnice je-li této hloubky dosaženo v kratší vzdálenosti, bez ohledu na způsob vlečení nebo vytahování sítí, není-li ve vnitrostátních předpisech stanovena odchylka pro případ, kdy pobřežní pás o šířce 3 námořních mil nepatří do pobřežních vod členského státu.
Veškerá lovná zařízení používaná ve vzdálenosti od pobřeží menší než vzdálenost stanovená v prvním pododstavci a používaná v souladu s vnitrostátními předpisy platnými k 1. lednu 1994, mohou však být používána do 31. prosince 1998, s výjimkou párové vlečné sítě, kterou lze používat do 31. prosince 2002, ledaže by Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise rozhodla jinak, s ohledem na vědecké údaje dokazující, že používání této sítě nemá na zdroje žádné negativní dopady.
2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 je povoleno používání drapáků ke sbírání měkkýšů a korýšů, bez ohledu na vzdálenost od pobřeží a hloubku, nepřesahuje-li úlovek jiných druhů než měkkýšů a korýšů 10 % celkové váhy celého odlovu.
3. Je zakázáno lovit velkými vlečnými sítěmi pro lov při dně, velkými zátahovými sítěmi a podobnými taženými sítěmi nad porosty mořské rostliny Posidonia oceanica nebo jiných mořských jevnosnubných rostlin.
4. Je zakázáno klást jakýkoli druh kruhové zatahovací sítě do 300 metrů od pobřeží nebo do 30 metrů hloubkové vrstevnice, je-li této hloubky dosaženo v menší vzdálenosti.
Článek 4
1. Členské státy vypracují seznam chráněných oblastí, ve kterých budou rybářské úkony omezeny z biologických příčin vlastních těmto oblastem.
2. Seznam lovných zařízení, které se mohou v chráněných oblastech používat, jakož i náležitá technická ustanovení budou stanoveny příslušnými orgány dotčeného členského státu v souladu s příslušnými cíli ochrany a v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
3. Opatření podle odstavců 1 a 2 se oznámí Komisi, která je sdělí ostatním členským státům.
Článek 5
1. Členské státy stanoví omezení technických vlastností hlavních druhů lovných zařízení v souladu s minimálními požadavky uvedenými v příloze II.
2. Omezení podle odstavce 1 se Komisi oznámí podle čl. 1 odst. 3.
Při výkonu pravomocí podle článku 14 nařízení (EHS) č. 3094/86, přihlíží Komise k povaze rybářských úkonů v dotyčných vodách.
Článek 6
1. Je zakázáno používat nebo mít na palubě velké vlečné sítě nebo podobné tažené sítě, tenatové sítě na chytání ryb za žábry nebo kruhové zatahovací sítě, není-li jejich velikost ok v části sítě, kde jsou oka nejmenší, rovna nebo větší než minimální velikosti ok sítě podle přílohy III.
Veškerá lovná zařízení o nejmenší velikosti ok sítě menší než velikosti ok stanovené v příloze III a používané v souladu s vnitrostátními právními předpisy v platnosti k 1. lednu 1994, mohou být však používány do 31. prosince 1998, nerozhodne-li Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise jinak, s ohledem na vědecké údaje dokazující, že jejich používání nemá na zdroje žádné negativní dopady.
2. Rozměry ok sítě se určí postupem podle nařízení Komise (EHS) č. 2108/84 [6].
3. Délka sítí se určí podle délky horní žíně. Hloubka sítí se určí jako součet výšek namočených ok sítě, včetně uzlíků, napnutých kolmo na linii plováků.
Článek 7
Členské státy mohou zakázat vykládku v jiných místech, než která jsou k tomuto účelu speciálně upravená nebo mají oprávnění. Přijmou-li členské státy takováto opatření, oznámí je neprodleně Komise, která je sdělí ostatním členským státům.
Článek 8
1. Ryba, korýš, měkkýš nebo jiný produkt rybolovu nemá požadovanou velikost jsou-li jeho rozměry menší než minimální velikosti odpovídajících druhů podle přílohy IV.
Velikost ryb, korýšů nebo měkkýšů se měří podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3094/86, nestanoví-li příloha IV jinak. Je-li ke stanovení požadované velikosti možné použít více metod, pak ryba, korýš nebo měkkýš má požadovanou velikost, pokud alespoň jedno měření těmito metodami ukazuje hodnotu vyšší než je odpovídající minimální velikost.
2. Minimální velikost korálů, ježovek, sumek a hub se stanoví postupem podle článku 43 Smlouvy.
3. Ryby, korýši, měkkýši a ostatní produkty rybolovu, které nedosahují požadované velikosti nemohou být přechovávány na palubě, překládány na jiné plavidlo, vykládány na pevninu, převáženy, skladovány, prodány, vystaveny nebo nabízeny k prodeji.
Článek 9
Toto nařízení se nevztahuje na rybářské úkony vykonávané za výlučně vědeckým účelem a prováděné s pověřením a pod dohledem dotyčného členského států nebo členských států, po předchozím informování Komise.
Článek 10
Při výkonu svých pravomocí podle tohoto nařízení a zejména připravuje-li návrhy k opatřením v oblastech, které jsou obsaženy v dohodách mezi rybáři, vyžádá si Komise stanovisko oborových organizací, které je zastupují.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost 1. ledna 1995.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 27. června 1994.