Směrnice Komise 1999/51/ES
ze dne 26. května 1999,
kterou se popáté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (cín, PCP a kadmium)
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 97/64/ES [2], a zejména na článek 2a uvedené směrnice vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3],
(1) Vzhledem k tomu, že v rámci Aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska k Evropské unii, zejména v článcích 69, 84 a 112, se předpokládá, že během období čtyř let od 1. ledna 1995 se některá ustanovení přílohy I směrnice 76/769/EHS nevztahují na Rakousko, Finsko a Švédsko a budou přezkoumána v souladu s postupy stanovenými Smlouvou o ES.
(2) Vzhledem k tomu, že některé organocíničité sloučeniny, zejména tributylcín (TBT), používané v protihnilobných přípravcích, představují riziko pro vodní prostředí a lidské zdraví, včetně možného narušování endokrinní činnosti; že Mezinárodní námořní organizace (IMO) uznala riziko způsobené TBT a Výbor na ochranu mořského prostředí v rámci IMO vyzval ke celosvětovému zákazu používání organocíničitých sloučenin, které se používají jako biocidy v protihnilobních přípravcích na lodích do 1. ledna 2003; že s ohledem na vývoj v IMO musí být ustanovení o TBT přezkoumána; že byly vyvinuty protihnilobní přípravky s regulovaným uvolňováním TBT, a ty se mají používat místo nátěrů s volně přidaným TBT.
(3) Vzhledem k tomu, že vnitrozemské vody a Baltské moře jsou zvlášť citlivá prostředí; že by používání TBT ve vnitrozemských vodách Společenství mělo být zakázáno; že je Rakousku a Švédsku dočasně povoleno zachovat přísnější opatření pro používání TBT v těchto citlivých prostředích.
(4) Vzhledem k tomu, že přes omezení zavedená směrnicí 76/769/EHS představuje pentachlorfenol (PCP) stále ještě riziko pro zdraví a životní prostředí; že se má používání PCP dále omezit; že jsou nicméně z technických důvodů některá použití PCP v členských státech hraničících s mořem nadále nutná.
(5) Vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 25. ledna 1988 vyzývá k vypracování celkové strategie pro boj se znečišťováním životního prostředí kadmiem, včetně opatření k omezení používání kadmia a podpoře vyvinutí náhradních látek; že se rizika představovaná kadmiem hodnotí v rámci nařízení Rady (EHS) č. 793/93 [4] a Komise přezkoumá omezení pro kadmium na základě výsledků hodnocení; že dočasná opatření Švédska a Rakouska, které používají daleko rozsáhlejší omezení, mohou být ponechána.
(6) Vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí zaujal stanovisko k organocíničitým sloučeninám a PCP.
(7) vzhledem k tomu, že tato směrnice neovlivňuje právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu zaměstnanců, které jsou obsaženy ve směrnici Rady 89/391/EHS [5] a v jednotlivých směrnicích, které z ní vychází, zejména směrnice Rady 90/394/EHS [6] a směrnice Rady 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli při práci [7].
(8) Vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu s nebezpečnými látkami a přípravky technickému pokroku,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku v souladu se zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 29. února 2000 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 1. září 2000. Rakousko, Finsko a Švédsko však mohou použít tyto předpisy ode dne 1. ledna 1999 s výjimkou případů, které jsou v příloze vymezeny odlišně.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění základních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. května 1999.