Směrnice Rady
ze dne 18. března 1991
o bateriích a akumulátorech obsahujících určité nebezpečné látky
(91/157/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že jakékoli odlišnosti v právních předpisech nebo správních opatřeních o zneškodňování baterií a akumulátorů přijatých členskými státy by mohly vytvářet překážky obchodu a narušovat hospodářskou soutěž ve Společenství, a mít tak přímý dopad na vytváření a fungování vnitřního trhu; že je proto nezbytné sblížit právní předpisy v této oblasti;
vzhledem k tomu, že podle čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [4], ve znění směrnice 91/156/EHS [5], mohou být zvláštní pravidla pro jednotlivé případy nebo doplňující pravidla uvedená v této směrnici stanovena samostatnými směrnicemi;
vzhledem k tomu, že cíle a zásady politiky Společenství v oblasti životního prostředí, které byly vytyčeny v akčních programech Evropského společenství v oblasti životní prostředí na základě zásad zakotvených v čl. 130r odst. 1 a 2 Smlouvy o EHS, jsou zaměřeny zejména na prevenci, snižování a pokud možno odstranění znečišťování a na zajištění šetrného hospodaření se zdroji surovin, též na základě zásady "znečišťovatel platí";
vzhledem k tomu, že v zájmu dosažení těchto cílů je nutno zakázat uvádění některých baterií a akumulátorů na trh s ohledem na množství nebezpečných látek, které obsahují;
vzhledem k tomu, že pro zabezpečení řízeného způsobu využívání a zneškodňování použitých baterií a akumulátorů musí členské státy přijmout opatření zabezpečující jejich označení a oddělený sběr;
vzhledem k tomu, že sběr a recyklace použitých baterií a akumulátorů mohou přispět k tomu, aby se neplýtvalo surovinami;
vzhledem k tomu, že zařízení, která jsou vybavena nevyjímatelnými bateriemi nebo akumulátory, mohou při svém zneškodňování představovat nebezpečí pro životní prostředí; že by proto členské státy měly přijmout vhodná opatření;
vzhledem k tomu, že k dosažení různých výše uvedených cílů by měly být v členských státech zavedeny programy; že Komise by měla být o těchto programech a o přijatých konkrétních opatřeních informována;
vzhledem k tomu, že oddělený sběr a recyklace použitých baterií a akumulátorů mohou podpořit vhodné ekonomické nástroje, např. systém zálohování;
vzhledem k tomu, že je třeba přijmout opatření pro informování spotřebitelů v této oblasti;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit vhodné postupy k provádění ustanovení této směrnice, zejména systém značení, a usnadnit přizpůsobování této směrnice vědeckému a technickému pokroku; že výbor uvedený v článku 18 směrnice 75/442/EHS je třeba pověřit, aby byl Komisi nápomocen při plnění těchto úkolů,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účelem této směrnice je sblížit právní předpisy členských států v oblasti využívání a řízeného zneškodňování použitých baterií a akumulátorů obsahujících nebezpečné látky v souladu s přílohou I.
Článek 2
Pro účely této směrnice se:
a) "baterií nebo akumulátorem" rozumí zdroj elektrické energie generované přímou přeměnou chemické energie, který se skládá z jednoho nebo několika primárních článků (neschopných opětovného nabití) nebo sekundárních článků (schopných opětovného nabití), uvedený v příloze I;
b) "použitou baterií nebo akumulátorem" rozumí baterie nebo akumulátor, které nejsou opakovaně použitelné a jsou určeny k využití nebo ke zneškodnění;
c) "zneškodněním" rozumí kterýkoli z úkonů uvedených v příloze II A směrnice 75/442/EHS, pokud je použitelný pro baterie a akumulátory;
d) "využitím" rozumí kterýkoli z úkonů uvedených v příloze II B směrnice 75/442/EHS, pokud je použitelný pro baterie a akumulátory;
e) "sběrem" rozumí shromažďování, třídění a/nebo seskupování použitých baterií a akumulátorů;
f) "systémem zálohování" rozumí systém, kde kupující platí při zakoupení baterie nebo akumulátoru prodejci určitý peněžní obnos, který mu při vrácení použitých baterií či akumulátorů je vrácen.
Článek 3
1. Členské státy zakáží ode dne 1. ledna 1993 uvádět na trh:
- alkalické manganové baterie k dlouhodobému použití v extrémních podmínkách (např. při teplotách pod 0 °C nebo nad 50 °C, při vystavení nárazům), které obsahují více než 0,05 % hmot. rtuti,
- všechny ostatní alkalické manganové baterie, které obsahují více než 0,025 % hmot. rtuti.
Tento zákaz se nevztahuje na alkalické manganové knoflíkové články a na baterie, které jsou z těchto článků složeny.
2. Odstavec 1 se vkládá do přílohy I směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [6], naposledy pozměněné směrnicí 85/610/EHS [7].
Článek 4
1. V souvislosti s programy uvedenými v článku 6 členské státy přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby se sběr použitých baterií a akumulátorů prováděl odděleně s ohledem na jejich využívání nebo zneškodňování.
2. Za tímto účelem členské státy zajistí, aby baterie a akumulátory, popřípadě i zařízení, do nichž jsou zabudovány, byly vhodným způsobem označeny.
Toto označení musí obsahovat údaje týkající se:
- odděleného sběru,
- případné recyklace,
- obsahu těžkých kovů.
3. Komise vypracuje v souladu s postupem podle článku 10 podrobná pravidla pro systém značení. Tato pravidla budou zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Členské státy přijmou opatření, aby zajistily, že baterie a akumulátory smí být zabudovány do zařízení pouze tak, aby je spotřebitel mohl po použití snadno vyjmout.
Tato opatření vstupují v platnost 1. ledna 1994.
Tento článek se nevztahuje na kategorie zařízení, které jsou uvedeny v příloze II.
Článek 6
Členské státy vypracují programy určené k dosažení těchto cílů:
- snížení obsahu těžkých kovů v bateriích a akumulátorech,
- podpora uvádění na trh baterií a akumulátorů, které obsahují menší množství nebezpečných látek a/nebo méně znečišťující látky,
- postupné omezování použitých baterií a akumulátorů, které jsou uvedeny v příloze I, v odpadu z domácností,
- podpora výzkumu zaměřeného na snižování obsahu nebezpečných látek a přednostní používání méně znečišťujících náhradních látek v bateriích a akumulátorech a podpora výzkumu metod recyklace,
- oddělené zneškodňování použitých baterií a akumulátorů uvedených v příloze I.
První programy se budou vztahovat na čtyřleté období počínající dnem 18. března 1993. Komisi musí být sděleny nejpozději do 17. září 1992.
Tyto programy musí být pravidelně, nejméně každé čtyři roky, přezkoumány a aktualizovány, zejména z hlediska technického pokroku a hospodářské situace v oblasti hospodářství a životního prostředí. Pozměněné programy musí být v přiměřené době sděleny Komisi.
Článek 7
1. Členské státy zajistí účinnou organizaci odděleného sběru, popřípadě i vytvoření systému zálohování. Mimoto mohou členské státy zavést opatření jako např. ekonomické nástroje na podporu recyklace. Tato opatření musí být zavedena po konzultaci se zúčastněnými stranami, musí vycházet z platných ekologických a ekonomických kritérií a nesmějí vést k narušování hospodářské soutěže.
2. Při oznamování programů uvedených v článku 6 musí členské státy uvědomit Komisi o opatřeních, která přijaly v souladu s odstavcem 1.
Článek 8
V souvislosti s programy uvedenými v článku 6 přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily, že spotřebitelé budou plně informováni:
a) o nebezpečích spojených s neregulovaným zneškodňování použitých baterií a akumulátorů;
b) o označení baterií, akumulátorů a zařízení s trvale zabudovanými bateriemi a akumulátory;
c) o způsobu vyjímání baterií a akumulátorů, které jsou do zařízení trvale zabudovány.
Článek 9
Členské státy nesmějí bránit, zakazovat nebo omezovat uvádění na trh baterií a akumulátorů, na které se vztahuje tato směrnice a které odpovídají jejím ustanovením.
Článek 10
Komise přizpůsobí články 3, 4 a 5 a přílohy I a II technickému pokroku v souladu s postupem uvedeným v článku 18 směrnice 75/442/EHS.
Článek 11
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. září 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 18. března 1991.