Směrnice Rady
ze dne 20. června 1989
o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh
(89/437/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pro zajištění hladkého fungování společného trhu, a zejména společné organizace trhu v odvětví vajec, zřízené nařízení (EHS) č. 2771/75 [4], naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 3907/87 [5], a společného režimu obchodu pro ovalbumin a laktalbumin, zavedeného nařízením (EHS) č. 2783/75 [6], pozměněném nařízením (EHS) č. 4001/87 [7], je nutno, aby uvádění vaječných výrobků na trh nebránily rozdíly mezi členskými státy v hygienických předpisech v tomto odvětví; že toto sladění předpisů umožní zavést jednotnější postup produkce a stejné podmínky hospodářské soutěže, a tím zaručí spotřebiteli jakostní výrobek;
vzhledem k tomu, že uvádění na trh některých vaječných výrobků, na něž se nevztahuje příloha II smlouvy, je úzce spojeno s uváděním na trh vaječných výrobků, pro které existuje společná organizace trhu; že je nutno zamezit narušení hospodářské soutěže u všech vaječných výrobků;
vzhledem k tomu, že je vhodné z působnosti této směrnice vyloučit vaječné výrobky získané v živnostenských malovýrobách, v obchodech nebo restauracích používaných k výrobě potravin určených k přímému prodeji konečnému spotřebiteli nebo ke spotřebě na místě;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit hygienické předpisy pro produkci, skladování a přepravu vaječných výrobků; že zejména je nutno stanovit předpisy o schvalování zařízení;
vzhledem k tomu, že je rovněž nutné stanovit hygienické požadavky, kterým musí odpovídat vaječné výrobky;
vzhledem k tomu, že tyto předpisy se musí vztahovat nejen na obchod uvnitř Společenství, ale i na obchod uvnitř členských států;
vzhledem k tomu, že je nejdříve na producentovi, aby se přesvědčil, zda vaječné výrobky odpovídají hygienickým předpisům této směrnice; že je úkolem příslušných orgánů členských států sledovat kontrolami a inspekcemi, zda producenti dodržují tyto předpisy; že předpisy pro tyto kontroly a inspekce musí brát ohled na požadavky vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že je nutno provádět namátkovou kontrolu výskytu reziduí látek, které by mohly ohrozit lidské zdraví;
vzhledem k tomu, že je nutno stanovit požadavky na kontroly Společenství k zajištění jednotného uplatňování pravidel této směrnice ve všech členských státech;
vzhledem k tomu, že u veškerého obchodu uvnitř Společenství - v případě sporu s příslušnými orgány členských států místa určení - je nutno dát možnost odesílateli, příjemci nebo jejich zástupcům, aby si vyžádali posudek znalce;
vzhledem k tomu, že vaječné výrobky vyrobené v třetí zemi a určené k uvedení trh na území Společenství se nesmějí těšit výhodnějšímu režimu, než který je uložen v této směrnici; že je tudíž nutno zavést jednotný postup Společenství při inspekcích zařízení ve třetích zemích;
vzhledem k tomu, že je nutno ponechat na Komisi, aby přijala prováděcí opatření k této směrnici; že k dosažení tohoto cíle je třeba stanovit postupy, jimiž se zavede přímá a účinná spolupráce mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého veterinárního výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice stanoví hygienické a zdravotní požadavky na produkci a uvádění na trh vaječných výrobků určených k přímé lidské spotřebě nebo k výrobě potravinářských výrobků.
Tato směrnice se však nevztahuje:
- na hotové potravinářské výrobky z vaječných výrobků definovaných v článku 2, které odpovídají požadavkům článku 3,
- na vaječné výrobky získané v neprůmyslových podnicích, které nebyly nijak ošetřeny a které jsou určeny k přímému prodeji bez mezičlánku spotřebiteli nebo se konzumují po vyprodukování přímo na místě.
Článek 2
Pro účely této směrnice se použijí definice v čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2772/75 [8]. Dále se rozumí:
1. "vaječnými výrobky" výrobky získané z vajec, z jejich různých součástí nebo z jejich směsí po odstranění skořápky a podskořápečných blan, které jsou určeny k lidské spotřebě; mohou být zčásti doplněny jinými poživatinami a přísadami; mohou být tekuté, koncentrované, sušené, krystalizované, zmražené, hluboce zmražené nebo koagulované;
2. "produkčním hospodářstvím" aniž jsou dotčena ustanovení nařízení (EHS) č. 2782/75 [9], hospodářství pro produkci vajec určených k lidské spotřebě;
3. "zařízením" zařízení schválené pro výrobu nebo ošetření vaječných výrobků;
4. "křapy" vejce s porušenou skořápkou, která však drží pohromadě a bez porušení podskořápečné blány;
5. "šarží" množství vaječných výrobků získaných za stejných podmínek a stejně ošetřených a upravených týmž kontinuálním technologickým postupem;
6. "zásilkou" množství vaječných výrobků dodávaných současně na stejné místo určení k dalšímu zpracování v potravinářském průmyslu nebo určených k přímé lidské spotřebě;
7. "odesílající zemí" členský stát nebo třetí země, ze které se vaječné výrobky odesílají do členského státu;
8. "zemí určení" členský stát, do kterého se odesílají vaječné výrobky z jiného členského státu nebo ze třetí země;
9. "balením" umístění vaječných výrobků do jakéhokoliv druhu obalu;
10. "příslušným orgánem" veterinární nebo jiný rovnocenný útvar pověřený členským státem dozorem nad dodržováním požadavků této směrnice;
11. "uvedením na trh" uvedení vaječných výrobků na trh ve smyslu čl. 1 bodu 5 nařízení (EHS) č. 2772/75.
Článek 3
Každý členský stát zajistí, aby jako potravinářské výrobky nebo k výrobě potravinářských výrobků byly používány pouze jakostní vaječné výrobky odpovídající těmto všeobecným podmínkám:
a) byly získány z vajec slepic, kachen, hus, krůt, perliček nebo křepelek s vyloučením směsí různých druhů;
b) byly označeny údajem o procentním zastoupení vajec, pokud jsou zčásti doplňovány jinými poživatinami nebo přísadami, které odpovídají požadavkům článku 12;
c) aby byly ošetřeny nebo připraveny v zařízení schváleném podle článku 6, které odpovídá podmínkám kapitoly I a II přílohy a splňuje požadavky této směrnice;
d) aby byly připraveny za hygienických podmínek odpovídajících předpisům kapitol III a V přílohy z vajec, která splňují podmínky kapitoly IV přílohy;
e) aby byly podrobeny schválenému ošetření podle článku 14, takže zejména splňují analytické hodnoty uvedené v kapitole VI přílohy.
Pokud je to však při výrobě některých potravinářských výrobků z vaječných výrobků z technologických důvodů nutné, povolí příslušný orgán na základě kritérií stanovených postupem podle článku 14, že některé vaječné výrobky není nutno podrobit ošetření; v tomto případě se vaječné výrobky v zařízení, kde jsou určeny k výrobě jiných potravinářských výrobků, ihned spotřebují;
f) aby splňovaly pravidla pro provádění analýz uvedená v kapitole VI přílohy;
g) aby podléhaly hygienické kontrole podle kapitoly VII přílohy;
h) aby byly zabaleny podle kapitoly VIII přílohy;
i) aby byly skladovány a dopravovány podle kapitoly IX a X přílohy;
j) aby výrobky určené k přímé lidské spotřebě byly opatřeny označením poživatelnosti podle kapitoly XI přílohy; aby dále splňovaly požadavky směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [10], ve znění směrnice 86/197/EHS [11].
Článek 4
Příslušné orgány zajistí, aby producenti vaječných výrobků přijali všechna opatření nutná k dosažení souladu s touto směrnicí, a zejména:
- aby odebírali vzorky k laboratornímu vyšetření a tím prokazovali, že dodržují pravidla pro provádění analýz uvedená v kapitole VI přílohy,
- aby vaječné výrobky, které se nesmí uchovávat při pokojových teplotách, byly dopravovány při teplotách podle kapitoly IX a X přílohy,
- aby byla stanovena a dodržována doba, po kterou je možno vaječné výrobky uchovávat,
- aby výsledky všech kontrol a vyšetření byly evidovány a uchovávány tak, aby jim mohly být předloženy, po dobu 2 roků,
- aby každá šarže byla vybavena označením se zřetelně uvedeným datem produkce; toto označení šarže musí být na záznamu o produkci a na označení poživatelnosti podle kapitoly XI.
Článek 5
1. Členské státy zajistí provádění kontrol na rezidua farmakologických a hormonálních látek, na antibiotika, pesticidy, detergenty a jiné škodlivé látky nebo látky, které by mohly změnit organoleptické vlastnosti vaječných výrobků a které by případně mohly konzumaci vaječných výrobků učinit nebezpečnou nebo škodlivou lidskému zdraví.
2. Jestliže vyšetřované vaječné výrobky vykáží stopy reziduí, která jsou vyšší než tolerance stanovené v odstavci 4, musí být vyřazeny z využití k lidské výživě a z uvedení na trh, ať už k výrobě potravinářských výrobků nebo k přímé lidské spotřebě.
3. Vyšetření na rezidua se provádí vyzkoušenými a vědecky uznávanými metodami, zejména metodami, které jsou popsané ve směrnicích Společenství nebo v jiných mezinárodních normách.
Výsledky vyšetření na rezidua bude možno vyhodnocovat referenčními metodami postupem podle článku 14 až po vyjádření Vědeckého veterinárního výboru.
Stejným postupem se v každém členském státě určí nejméně jedna laboratoř k vyšetřování na rezidua v případech podle článku 7 a 8.
Komise uveřejňuje referenční metody a seznam referenčních laboratoří v Úředním věstníku Evropských společenství.
4. Na návrh Komise se Rada usnese kvalifikovanou většinou a stanoví:
- postup kontrol,
- tolerance pro látky uvedené v odstavci 2,
- četnost odběru vzorků.
Článek 6
1. Každý členský stát sestaví seznam schválených zařízení, kterým bylo vydáno číslo schválení. Tento seznam zašle ostatním členským státům a Komisi.
Členský stát schválí pouze ta zařízení, o kterých se přesvědčil, že splňují požadavky této směrnice. Členský stát odejme toto schválení, když se přestanou plnit tyto požadavky. O odnětí schválení vyrozumí ostatní členské státy a Komisi.
2. Inspekce a kontroly zařízení a balíren se provádějí pravidelně pod odpovědností příslušného orgánu, který musí mít trvale přístup do všech částí zařízení, aby se mohl přesvědčit, že se dodržují požadavky této směrnice.
Zjistí-li se při inspekci, že nejsou plněny všechny požadavky této směrnice, přijme příslušný orgán opatření k nápravě.
Článek 7
1. V případech, kdy je to nutné pro jednotné uplatňování této směrnice, mohou znalci Komise ve spolupráci s příslušným orgánem provádět kontroly na místě. Mohou zejména ověřovat, zda schválená zařízení a balírny schválené podle čl. 5, odst. 3 nařízení (EHS) č. 2772/75 skutečně dodržují požadavky této směrnice.
Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytne znalcům veškerou pomoc potřebnou k provedení jejich úkolu. Komise podá tomuto členskému státu informace o výsledku provedených kontrol.
Členský stát přijme nezbytná opatření vyplývající z výsledků kontroly. Jestliže členský stát tato opatření nepřijme, může Komise podle článku 13 rozhodnout, aby tento členský stát pozastavil uvádění na trh vaječných výrobků ze zařízení, které již neodpovídá požadavkům této směrnice.
2. Před uskutečněním kontrol podle odstavce 1 a postupu podle článku 14 je nutno stanovit všeobecná prováděcí pravidla k tomuto článku a doporučení Komise o pravidlech pro kontroly uvedené v odstavci 1.
Článek 8
1. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 6 a 7, může země určení v případě vážného podezření na nesrovnalosti provést nediskriminující kontroly vaječných výrobků, aby ověřila, zda zásilka odpovídá požadavkům této směrnice.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se provádějí na místě určení zboží nebo na jiném vhodném místě, pokud výběrem tohoto jiného místa dojde k minimálnímu možnému zásahu do další dráhy zboží.
Tyto kontroly musejí být provedeny co nejrychleji, aby nevedly k nadměrnému zdržení v uvedení vaječných výrobků na trh ani nezpůsobily zpoždění, jimiž by mohla být ohrožena jejich jakost.
3. Pokud v průběhu kontroly podle odstavců 1 a 2 dojde ke zjištění, že vaječné výrobky neodpovídají této směrnici, může příslušný orgán země určení nechat odesílateli, příjemci nebo jejich zástupci na výběr, zda má být zásilka stažena z trhu, aby se mohla být znovu zpracována, nebo zda má být použita jinak, pokud to dovolují hygienické podmínky; v opačném případě musejí být vaječné výrobky zničeny. V každém případě musí příslušný orgán učinit preventivní opatření, aby zabránil nevhodnému použití takových vaječných výrobků.
4. a) Rozhodnutí musejí být spolu s důvody sdělena odesílateli, příjemci nebo jejich zástupci. Na žádost musejí být odůvodněná rozhodnutí neprodleně sdělena písemně spolu s poučením o opravných prostředcích podle platných právních předpisů, o jejich formě a lhůtách pro jejich podání.
Opravné prostředky, které má odesílatel, příjemce nebo jejich zástupce, zůstávají touto směrnicí nedotčeny.
b) Pokud jsou tato rozhodnutí odůvodněna obzvlášť závažným ohrožením lidského zdraví, musejí být ihned oznámena příslušnému orgánu odesílajícího členského státu a Komisi.
c) V návaznosti na toto oznámení mohou být postupem podle článku 13 přijata vhodná opatření, zejména za účelem vzájemné koordinace opatření přijatých v ostatních členských státech ohledně dotyčných vaječných výrobků.
5. Každý členský stát přiznává odesílatelům, jejichž vaječné výrobky nesmějí být dány na trh v důsledku kontroly uvedené v odstavci 1, právo získat posudek znalce.
Znalec musí mít být státním příslušníkem jiného členského státu než odesílající země nebo země určení.
Komise sestaví na návrh členských států seznam znalců, které lze pověřit vypracováním takových posudků. Prováděcí pravidla k tomuto odstavci se stanoví postupem podle článku 14.
Článek 9
Pokud se členský stát na základě kontroly podle článku 8 domnívá, že některé zařízení jiného členského státu již nedodržuje předpisy této směrnice, informuje o tom příslušný orgán dotyčného státu. Tento orgán učiní veškerá nezbytná opatření a informuje příslušný orgán prvně uvedeného členského státu o učiněných rozhodnutích a o důvodech těchto rozhodnutí.
Pokud se první členský stát obává, že uvedená opatření nebyla učiněna nebo nejsou dostatečná, hledají oba členské státy způsoby a prostředky k napravení dané situace, případně návštěvou na místě.
Členské státy informují Komisi o sporech a jejich řešení.
Pokud se členské státy nemohou dohodnout, předloží jeden z nich v přiměřené lhůtě věc Komisi, jež pověří jednoho nebo více znalců vypracováním posudku.
Do vydání stanoviska musí odesílající členský stát zesílit kontroly vaječných výrobků pocházejících z dotyčného zařízení a na požádání členského státu určení vyšle Komise neprodleně jednoho znalce do odesílajícího zařízení, aby navrhl vhodná dočasná ochranná opatření.
Na základě stanoviska uvedeného ve čtvrtém odstavci nebo výsledku kontroly podle čl. 7 odst. 1 mohou být členské státy zmocněny postupem podle článku 13, aby dočasně zakázaly dovoz vaječných výrobků pocházejících z uvedeného zařízení na své území.
Uvedené zmocnění může být odvoláno postupem podle článku 13 na základě nového posudku vydaného jedním nebo více znalci.
Tito znalci musejí mít státní příslušnost jiných členských států, než které se účastní sporu.
Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 14.
Článek 10
Na návrh Komise může být příloha této směrnice změněna Radou, která se usnese kvalifikovanou většinou.
Článek 11
1. Do doby provedení ustanovení této směrnice zůstávají použitelné vnitrostátní předpisy pro dovoz vaječných výrobků ze třetích zemí, jež nesmí být příznivější než předpisy pro obchod uvnitř Společenství.
2. Znalci členských států a Komise vykonávají kontroly na místě. Odborníky Znalce členských států, kteří jsou pověřeni těmito kontrolami, jmenuje Komise na návrh členských států. Kontroly se provádějí na účet Společenství, které hradí odpovídající náklady.
3. Seznam zařízení, která odpovídají podmínkám přílohy, se sestaví postupem podle článku 14.
4. Osvědčení o zdravotní nezávadnosti, které doprovází produkty při dovozu, jakož i forma a způsob označení zdravotní nezávadnosti na produktech musejí odpovídat vzoru, který se stanoví postupem podle článku 14.
Článek 12
Rada na návrh Komise rozhodne kvalifikovanou většinou, které přísady z přísad uvedených v seznamu přísad schválených předpisy Společenství k použití do potravinářských výrobků smějí být použity ve vaječných výrobcích uvedených v článku 3 písmenu a) a o způsobu tohoto použití.
Do vydání tohoto rozhodnutí se použijí vnitrostátní předpisy pro použití těchto přísad.
Článek 13
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 (dále "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě patnácti dní ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 14
1. Má-li být použit postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 15
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Komise zašle Radě nejpozději do 31. prosince 1994 zprávu o získaných zkušenostech v této oblasti, doplněnou případně o návrhy na přizpůsobení přílohy této směrnice technologickému a vědeckému vývoji.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 20. června 1989.