Směrnice Rady 92/75/EHS
ze dne 22. září
o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích spotřebičů pro domácnost a v normalizovaných informacích o výrobku
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že by měla být postupně přijímána opatření k vytvoření vnitřního trhu do 31. prosince 1992;
vzhledem k tomu, že některé členské státy již mají své vlastní nepovinné systémy uvádění spotřeby energie na energetických štítcích a opatření, která se týkají dalších informací o spotřebě energie spotřebičů pro domácnost; že jeden členský stát formálně navrhl zavedení svého vlastního povinného systému označování energetickými štítky a ostatní členské státy toto zavedení zvažují; že existencí několika povinných vnitrostátních systémů by byly vytvořeny překážky obchodu uvnitř Společenství;
vzhledem k tomu, že článek 130r Smlouvy požaduje obezřetné a racionální využívání přírodních zdrojů; že racionální využívání energie je jedním z hlavních prostředků k dosažení tohoto cíle a ke snížení znečišťování životního prostředí;
vzhledem k tomu, že předpisy týkající se přesných, věcných a srovnatelných informací o specifické spotřebě energie spotřebičů pro domácnost mohou ovlivnit veřejnost v tom smyslu, že při výběru dají přednost spotřebičům s nižší spotřebou energie, což bude nutit výrobce k opatřením ke snížení spotřeby energie u vyráběných spotřebičů; že se tím rovněž nepřímo podpoří účinné využívání těchto spotřebičů; že působením samotných tržních sil bez těchto informací nedojde k prosazování racionálního využívání energie u těchto spotřebičů;
vzhledem k tomu, že informace hrají klíčovou roli v působení tržních sil a že je tedy nezbytné zavést jednotný energetický štítek u všech spotřebičů stejného typu a poskytnout potenciálním zákazníkům doplňující normalizované informace o nákladech na tyto spotřebiče, pokud jde o energii a spotřebu jiných zdrojů, a přijmout opatření k tomu, aby tito potenciální zákazníci, kteří nevidí vystavený spotřebič a nemají tedy ani příležitost vidět energetický štítek, rovněž obdrželi tyto informace;
vzhledem k tomu, že pro tento účel musí být spotřeba energie a jiné informace vztahující se na každý typ spotřebiče měřeny v souladu s harmonizovanými technickými normami a metodami a použití těchto norem a metod musí být sledováno již ve stadiu uvádění na trh;
vzhledem k tomu, že směrnice 79/530/EHS [4] usilovala o prosazení těchto cílů u spotřebičů pro domácnost; že však byla přijata pouze jedna prováděcí směrnice pro elektrické trouby a jen málo členských států tento energetický štítek zavedlo; že je nyní nezbytné poučit se ze získaných zkušeností a zpřísnit ustanovení výše uvedené směrnice; že směrnice 79/530/EHS musí být tedy nahrazena a směrnice 79/531/EHS [5] týkající se elektrických trub musí být přepracována a následně začleněna do současného systému;
vzhledem k tomu, že zcela nepovinný systém by vedl k označování energetickými štítky jen některých spotřebičů nebo že by byly normalizované informace o výrobku poskytovány jen k některým spotřebičům s rizikem, že by někteří spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl; že současný systém musí proto zajistit, aby spotřeba energie byla u všech dotyčných spotřebičů uváděna na energetickém štítku a aby byly poskytnuty normalizované informace o výrobku;
vzhledem k tomu, že spotřebiče pro domácnost využívají široký okruh různých druhů energie, přičemž elektrická energie a plynné palivo jsou nejvýznamnější; že tato směrnice proto musí v podstatě platit pro spotřebiče využívající jakýkoli druh energie;
vzhledem k tomu, že podle směrnice Rady 86/594/EHS ze dne 1. prosince 1986 o vzduchem přenášeném hluku vyzařovaném spotřebiči pro domácnost [6] musí být emise hluku v případě potřeby rovněž uvedena na energetických štítcích; že ustanovení musí tedy zahrnovat jakékoli další informace a označování energetickými štítky v působnosti úpravy Společenství;
vzhledem k tomu, že je třeba zahrnout pouze ty druhy spotřebičů, jejichž celková spotřeba energie je významná a které poskytují dostatečný prostor pro zvýšení účinnosti,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Účelem této směrnice je umožnit harmonizaci vnitrostátních opatření týkajících se zejména označování energetickými štítky a uvádění informací o výrobku jako prostředků zveřejňování informací o spotřebě energie a jiných hlavních zdrojů a doplňujících informací týkajících se určitých typů spotřebičů pro domácnost, což dává spotřebitelům možnost volby spotřebičů s vyšší energetickou účinností. Směrnice se vztahuje na následující druhy spotřebičů pro domácnost, a to i v případech, že jsou prodávány k použití mimo domácnost:
- chladničky, mrazničky a jejich kombinace,
- pračky, sušičky a jejich kombinace,
- myčky nádobí,
- elektrické trouby,
- ohřívače vody a zásobníky teplé vody,
- zdroje světla,
- klimatizační zařízení.
2. Další typy spotřebičů pro domácnost mohou být doplněny do seznamu uvedeném v tomto článku v souladu s čl. 9 písm. b).
3. Tato směrnice se nevztahuje na štítek s údaji o výkonu nebo jeho ekvivalent připojený ke spotřebiči z bezpečnostních důvodů.
4. Pro účely této směrnice se rozumí:
"obchodníkem" : maloobchodník nebo jiná osoba, která prodává, pronajímá, nabízí ke koupi na splátky nebo předvádí spotřebiče pro domácnost konečným uživatelům,
"dodavatelem" : výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství nebo osoba, která uvádí výrobek na trh Společenství,
"informačním listem" : normalizovaný přehled informací, které se týkají dotčeného spotřebiče,
"jinými hlavními zdroji" : voda, chemikálie nebo jakékoli jiné látky spotřebovávané spotřebičem při běžném použití,
"doplňujícími informacemi" : jiné informace související s funkční způsobilostí spotřebiče, které se vztahují k vyhodnocování využívání energie nebo jiných hlavních zdrojů nebo toto vyhodnocování usnadňují.
5. U modelů spotřebičů, jejichž výroba byla zastavena předtím, než příslušná prováděcí směrnice vstoupila v platnost, a u použitých spotřebičů není označování energetickými štítky, popřípadě vypracování informačních listů, povinné.
Článek 2
1. Informace týkající se spotřeby elektrické energie, jiných druhů energie a jiných hlavních zdrojů a doplňující informace musí být uživateli sděleny v informačním listu a na energetickém štítku spotřebiče nabízeného k prodeji, k pronájmu, ke koupi na splátky nebo předváděného konečným uživatelům.
2. Podrobnosti týkající se energetického štítku a informačního listu musí být definovány pro jednotlivé druhy spotřebičů ve směrnicích přijatých podle článku 9 této směrnice.
3. Musí být vypracována technická dokumentace, která musí být dostatečná k posouzení správnosti informací na energetickém štítku a v informačním listu. Musí obsahovat:
- obecný popis výrobku,
- výsledky provedených příslušných konstrukčních výpočtů,
- protokoly o zkouškách, pokud jsou k dispozici, včetně protokolů o těch zkouškách, které byly provedeny příslušnými oznámenými organizacemi podle jiných právních předpisů Společenství,
- v případě, že hodnoty jsou odvozeny z hodnot zjištěných u podobných modelů, tytéž informace pro tyto modely.
4. Dodavatel musí zajistit technickou dokumentaci popsanou v odstavci 3. K tomuto účelu může použít dokumentaci, která již byla požadována na základě příslušných právních předpisů Společenství. Tato dokumentaci musí být u dodavatele k dispozici pro účely kontroly po dobu pěti let od vyrobení posledního výrobku.
Článek 3
1. Všichni dodavatelé, kteří uvádějí na trh spotřebiče pro domácnost uvedené v prováděcích směrnicích, musí dodávat energetický štítek v souladu s touto směrnicí. Použité energetické štítky musí být ve všech ohledech v souladu s touto směrnicí a s prováděcími směrnicemi.
2. Společně s energetickými štítky musí dodavatelé dodávat i informační list výrobku. Tento informační list musí být součástí všech brožur týkajících se výrobku. Pokud je dodavatel nezajišťuje, musí dodat informační list společně s jinými podklady, kterými je doprovázen spotřebič. Používané informační listy musí být ve všech ohledech v souladu s touto směrnicí a s prováděcími směrnicemi.
3. Dodavatelé jsou odpovědni za přesnost informací na energetických štítcích a v informačních listech, které dodávají.
4. Předpokládá se, že dodavatel souhlasí se zveřejněním informací uvedených na energetickém štítku nebo v informačních listech.
Článek 4
Pro označování energetickými štítky a informace o výrobku platí tato ustanovení:
a) kdykoli je spotřebič uvedený v prováděcí směrnici předváděn, musí jej obchodníci opatřit příslušným energetickým štítkem na dobře viditelném místě uvedeném v příslušné prováděcí směrnici a v příslušné jazykové verzi;
b) dodavatel musí dodávat obchodníkům uvedeným v odstavci a) potřebné energetické štítky bezplatně. Dodavatelé si mohou sami zvolit vlastní způsob dodávání energetických štítků. Jestliže však obchodník předloží požadavek na dodání energetických štítků, musí se dodavatel postarat o okamžitou dodávku.
Článek 5
Jestliže jsou příslušné spotřebiče nabízeny k prodeji, k pronájmu nebo ke koupi na splátky prostřednictvím zásilkového prodeje, katalogů nebo jinými způsoby, při nichž nelze předpokládat, že potenciální zákazník uvidí vystavený spotřebič, musí být v prováděcích směrnicích ustanovení, kterým se zajistí, že potenciální zákazník bude mít před zakoupením spotřebiče k dispozici nezbytné informace uvedené na energetickém štítku nebo v informačním listu.
Článek 6
V prováděcích směrnicích musí být stanoveno, že na energetickém štítku nebo v informačním listu musí být uvedeny informace o emisi hluku vyzařovaného spotřebičem v případě, že jsou tyto informace uváděny podle směrnice 86/594/EHS, jakož i další informace určené pro veřejnost, které se týkají příslušného spotřebiče a jsou poskytovány podle jiných právních předpisů Společenství.
Článek 7
Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k tomu, aby:
a) všichni dodavatelé a obchodníci usazení na jejich území plnili závazky, které pro ně vyplývají z této směrnice;
b) bylo zakázáno použití jiných štítků, značek, symbolů nebo nápisů, které se týkají spotřeby energie a nesplňují požadavky této směrnice a příslušných prováděcích směrnic, jestliže by mohly uvádět uživatele v omyl nebo vést k nejasnostem. Tento zákaz se nevztahuje na systémy označování štítky v oblasti životního prostředí, které se používají ve Společenství nebo vnitrostátně;
c) zavedení systému označování energetickými štítky a informačních listů, které se týkají spotřeby energie, bylo provázeno vzdělávacími, informačními a propagačními kampaněmi zaměřenými na podporu odpovědnějšího využívání energie ze strany soukromých spotřebitelů.
Článek 8
1. Jsou-li dodržena všechna ustanovení této směrnice a prováděcích směrnic, nesmějí členské státy ani zakazovat ani omezovat uvádění spotřebičů pro domácnost v působnosti prováděcí směrnice na trh.
2. Pokud není prokázán opak, považují členské státy energetické štítky a informační listy za odpovídající ustanovením této směrnice a prováděcích směrnic. Mohou požádat dodavatele o poskytnutí dokladů ve smyslu čl. 2 odst. 3, pokud jde o přesnost informací uvedených na jejich energetických štítcích nebo v informačních listech v případě, že mají důvodné podezření, že jsou tyto informace nesprávné.
Článek 9
Opatření týkající se vytvoření a fungování systému musí být přijímána a přizpůsobována technickému pokroku v souladu s postupem stanoveným v článku 10. Těmito opatřeními jsou:
a) prováděcí směrnice,
b) doplňování dalších spotřebičů pro domácnost, u nichž lze očekávat významné úspory energie, do seznamu v čl. 1 odst. 1.
Článek 10
Komise postupuje ve spolupráci s výborem složeným ze zástupců členských států, jehož předsedou je zástupce Komise.
Zástupce Komise přednese výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle výše uvedeného článku Smlouvy. Předseda nehlasuje.
Komise zamýšlená opatření přijme, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru.
Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise, s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 11
Po uplynutí lhůty tří let ode dne použitelnosti této směrnice Komise posoudí její provádění a dosažené výsledky. Toto posouzení bude obsaženo ve zprávě, která se předkládá Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 12
V prováděcích směrnicích se musí uvést:
a) přesná definice typu spotřebiče, který má být zahrnut;
b) technické normy a metody měření, které se mají použít pro získání informací uvedených v čl. 1 odst. 1;
c) podrobnosti technické dokumentace požadované podle čl. 2 odst. 3;
d) provedení a obsah energetického štítku, jak je uvedeno v článku 2, přičemž provedení musí být v co nejvyšší míře jednotné;
e) místo, kde musí být na spotřebiči upevněn energetický štítek; v případě potřeby mohou směrnice stanovit, že se energetický štítek připojí k obalu nebo se vytiskne na obal;
f) obsah a podle potřeby též úprava a jiné podrobnosti týkající se informačního listu nebo dalších informací uvedených v čl. 3 odst. 2; informace uvedené na energetickém štítku musí být též v informačním listu;
g) informace, které se mají poskytnout v případě nabídek k prodeji podle článku 5, a způsob, jakým mají být poskytovány.
Článek 13
Směrnice 79/530/EH se zrušuje s účinností od 1. ledna 1994.
Směrnice 79/531/EHS se považuje za směrnici, kterou se provádí tato směrnice pro elektrické trouby; členské státy však mohou upustit od jejího povinného zavedení až do data stanoveného v pozměněné prováděcí směrnici týkající se trub, a to v souladu s postupem stanoveným v článku 10.
Článek 14
1. Členské státy přijmou ustanovení nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí tyto předpisy nejpozději od 1. ledna 1994.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. září 1992.