Nařízení Komise (EHS) č. 3288/92
ze dne 12. listopadu 1992,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2568/91 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2046/92 [2], a zejména na článek 35a uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 [3] naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1996/92 [4] definuje zejména organoleptické vlastnosti panenského olivového oleje a metodu posuzování těchto vlastností;
vzhledem k tomu, že s ohledem na probíhající studie by mělo být prodlouženo období, během něhož mohou členské státy používat vyzkoušené, vědecky opodstatněné vnitrostátní metody analýz;
vzhledem k tomu, že v zájmu snazšího přizpůsobení producentů jakostním normám pro organoleptické vlastnosti různých druhů panenského olivového oleje je danou metodu nutno zavádět postupně; že by tedy po určitou dobu měla existovat degresivní tolerance pro klasifikaci určitých druhů panenského olivového oleje;
vzhledem k tomu, že v zájmu zajištění jednotného používání této metody v celém Společenství je třeba definovat kritéria používaná členskými státy pro schvalování komisí posuzovatelů odpovědných za úřední kontroly organoleptických vlastností olivového oleje; že ze stejného důvodu je nutno sjednocovat systém sankcí ukládaných v případě zjištění nesrovnalostí;
vzhledem k tomu, že v zájmu usnadnění obchodního styku je v případě rozdílných názorů na organoleptické vlastnosti panenského olivového oleje nutno odkazovat na schválené komise posuzovatelů;
vzhledem k tomu, že v zájmu zamezení narušení trhu není možné metodu organoleptického hodnocení použít u panenského olivového oleje stočeného od 1. listopadu 1992;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2568/91 se mění takto:
1. V článku 3 prvním pododstavci se datum "31. října 1992" nahrazuje datem "31. prosince 1992".
2. Vkládají se nové články 3a a 3b, které znějí:
"Článek 3a
V případě rozdílných názorů na organoleptické vlastnosti obchodovaného panenského olivového oleje se dané subjekty mohou obrátit na schválené komise posuzovatelů podle své volby.
Článek 3b
Pokud se zjistí rozdíly mezi zjištěnými organoleptickými vlastnostmi a těmi, které vyplývají z označení výrobku, uloží daný členský stát, aniž jsou dotčeny jakékoli další sankce, administrativní finanční sankce, jejich výše se stanoví podle závažnosti zjištěné nesrovnalosti.
Při posuzování nesrovnalostí se berou v úvahu přirozené změny vlastností olejů uchovávaných v běžných podmínkách.
Na začátku každého pololetí členské státy informují Komisi o počtu a druhu zjištěných nesrovnalostí a sankcí uložených v průběhu předešlého pololetí."
3. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. Za účelem posouzení organoleptických vlastností sestaví členské státy zkušební komise z posuzovatelů, které pověří úřední kontrolou těchto vlastností a které:
- jsou sestaveny z posuzovatelů vybraných a vyškolených podle pravidel popsaných v příloze XII,
- mají k dispozici vlastní vybavení a pomůcky nutné pro organoleptické hodnocení podle uvedených pravidel,
- používají slovník specifický pro senzorickou analýzu olivového oleje, profilový list a klasifikační tabulku stanovené pro tuto metodu,
- se zavazují provádět organoleptická hodnocení požadovaná na úrovni Společenství nebo na mezinárodní úrovni v rámci pravidelných kontrol a v rámci zasedání věnovaných harmonizaci hodnotících kritérií,
- se zavazují každoročně Komisi podávat veškeré informace o změnách ve složení zkušebních komisí a o počtu hodnocení provedených schválenými zkušebními komisemi.
Každý členský stát schválí pro své území zkušební komise splňující výše uvedená kritéria. Stanoví, která z těchto zkušebních komisí bude pověřena revizní analýzou.
Komise sestavené členskými státy před 1. listopadem 1992 podle pravidel stanovených v příloze XII jsou považovány za schválené ve smyslu tohoto článku.
Každý členský stát předá Komisi a ostatním členským státům seznam schválených zkušebních komisí.
2. Pokud členský stát narazí na potíže při sestavování zkušebních komisí na svém území, může povolat zkušební komisi schválenou v jiném členském státě.
3. Každý členský stát vypracuje seznam zkušebních komisí sestavených profesionálními nebo mezioborovými organizacemi za podmínek stanovených v odstavci 1 a zajistí dodržování těchto podmínek."
4. V čl. 10 odst. 1 se vkládá nový pododstavec, který zní:
"Tato metoda se nepoužije u panenského olivového oleje stočeného před 1. listopadem 1992."
5. V příloze XII bodě 10.2 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
"Vyjádření výsledků: na základě průměrné hodnoty stanoví předseda zkušební komise kategorii, do níž zařadí vzorek v souladu s prahovými hodnotami uvedenými v příloze I. Za tímto účelem a s výjimkou ustanovení uvedených v předposledním pododstavci předseda zkušební komise připustí toleranci:
- +1,5 během hospodářského roku 1992/93,
- +1 během hospodářského roku 1993/94,
- +0,5 během hospodářského roku 1994/95,
pokud průměrná hodnota dosáhne nejméně 5 bodů.
V případě olivového oleje, na který se vztahují intervenční opatření, se hodnota tolerance v uvedených hospodářských letech omezuje na +0,5.
Hodnoty tolerance uvedené v předcházejících odstavcích berou v úvahu statistický rozdíl mezi výsledkem analýzy a předepsanou prahovou hodnotou s ohledem na opakovatelnost a reprodukovatelnost.
Pokud se během výše uvedených hospodářských roků olivový olej zařadí bez ohledu na stanovené prahové hodnoty, může se na spotřebitelském balení uvést minimální organoleptické zařazení výrobku ověřitelné až do dne konečné spotřeby.
Předseda zkušební komise uvede v protokolu o zkoušce pouze kategorii, do níž je vzorek zařazen. Posuzovatel provádějící zkoušku podle čl. 2 odst. 2 prvního pododstavce použije pro stanovení kategorie stejný postup."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. listopadu 1992.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. listopadu 1992.