Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES
ze dne 30. června 1994
o náhradních sladidlech pro použití v potravinách
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 89/107/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravinářských přídatných látek povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Komise [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny,
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [4],
vzhledem k tomu, že rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se náhradních sladidel a podmínek jejich použití jsou překážkou volnému pohybu potravin; že tato situace může vytvářet podmínky pro nekalou soutěž;
vzhledem k tomu, že prvotním zřetelem pravidel týkajících se náhradních sladidel a podmínek jejich použití by měla být potřeba chránit a informovat spotřebitele;
vzhledem k tomu, že s ohledem na nejnovější vědecké a toxikologické informace má být použití těchto látek povoleno pouze v určitých potravinách a za určitých podmínek;
vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčena pravidla týkající se jiných funkcí než využití sladivých vlastností u látek, na které se tato směrnice vztahuje;
vzhledem k tomu, že použití náhradních sladidel k náhradě cukru je oprávněné při výrobě potravin se sníženým obsahem energie, nekariogenních potravin a potravin bez přidaného cukru, k prodloužení trvanlivosti náhradou cukru a při výrobě dietetických výrobků,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice je zvláštní směrnicí v rámci souhrnné směrnice ve smyslu článku 3 směrnice 89/107/EHS.
2. Tato směrnice se vztahuje na potravinářské přídatné látky, dále jen "náhradní sladidla", které se používají
- k udělení sladké chuti potravinám,
- jako stolní sladidla.
3. Pro účely této směrnice jsou výrazy "bez přidaného cukru" a "se sníženým obsahem energie" ve sloupci III přílohy vymezeny takto:
- "bez přidaného cukru":bez jakýchkoliv přidaných monosacharidů nebo disacharidů nebo bez jakékoliv jiné potraviny používané pro její sladivou vlastnost,
- "se sníženým obsahem energie":s obsahem energie sníženým alespoň o 30 % vzhledem k původní potravině nebo podobnému výrobku.
4. Tato směrnice se nevztahuje na potraviny se sladivými vlastnostmi.
Článek 2
1. Se záměrem
- prodávat konečnému spotřebiteli,
nebo
- používat při výrobě potravin mohou být uváděna na trh pouze náhradní sladidla uvedená v příloze.
2. Náhradní sladidla podle odst. 1 druhé odrážky smějí být použita pouze při výrobě potravin uvedených v příloze a za podmínek v ní stanovených.
3. Pokud to není zvlášť stanoveno, nesmějí být náhradní sladidla použita v potravinách pro kojence a malé děti ve smyslu směrnice 89/398/EHS [5].
4. Nejvyšší použitelná množství uvedená v příloze se vztahují na hotové potraviny připravené podle návodu k použití.
Článek 3
1. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny zvláštních směrnice povolující použití přídatných látek uvedených v příloze k jiným účelům než k přislazování.
2. Tato směrnice rovněž se použije, aniž jsou dotčeny předpisy Společenství týkající se složení a označování potravin.
Článek 4
V případě rozdílných názorů na možnost použití náhradních sladidel v dané potravině za podmínek stanovených v této směrnici lze o příslušnosti této potraviny do některé kategorie uvedené ve sloupci III přílohy rozhodnout postupem podle článku 7.
Článek 5
1. Prodejní popis stolního sladidla musí obsahovat výraz "stolní sladidlo na bázi…" s uvedením názvu sladivé látky nebo sladivých látek, které jsou součástí jeho složení.
2. Označení stolního sladidla obsahujícího polyalkoholy nebo aspartam musí obsahovat tato upozornění:
- u polyalkoholů: "při nadměrné spotřebě může mít projímavé účinky",
- u aspartamu: "obsahuje zdroj fenylalaninu".
Článek 6
Předpisy týkající se
- podrobných údajů, které musí být kvůli jasnému vyznačení přítomnosti náhradních sladidel uvedeny v označení potravin,
- upozornění na přítomnost určitých náhradních sladidel v potravinách,
se přijímají postupem podle článku 7 před uplynutím lhůty stanovené v čl. 9 odst. 1 první odrážce.
Článek 7
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu nebo na žádost zástupce členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 8
1. Do tří let od přijetí této směrnice vytvoří členské státy podle obecných kritérií uvedených v bodě 4 přílohy II směrnice 89/107/EHS systém pravidelného spotřebitelského průzkumu pro sledování spotřeby náhradních sladidel.
Podrobnosti týkající se tohoto systému sledování se koordinují postupem podle článku 7.
2. Do pěti let od přijetí této směrnice předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu založenou na informacích získaných prostřednictvím systému sledování uvedeného v odstavci 1, která se bude týkat změn na trhu s náhradními sladidly, úrovní spotřeby a otázky, zda je potřebné dále omezit podmínky pro použití, včetně vhodného upozornění spotřebitelů, aby bylo zajištěno, že nebudou překračovat přijatelný denní příjem. V případě potřeby bude zpráva doplněna návrhy na změnu této směrnice.
Článek 9
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1995. Tyto předpisy musí
- povolovat uvádění na trh a používání výrobků vyhovujících této směrnici nejpozději do 31. prosince 1995,
- zakazovat uvádění na trh a používání výrobků nevyhovujících této směrnici od 30. června 1996. Výrobky uvedené na trh nebo označené před uvedeným dnem, které nevyhovují této směrnici, však smějí být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 10
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 11
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. června 1994.