Nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71
ze dne 3. června 1971,
kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k tomu, že mnohé akty Rady a Komise stanoví lhůty, data nebo termíny a používají pojmy jako pracovní dny nebo svátky;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit v této věci jednotná obecná pravidla;
vzhledem k tomu, že ve výjimečných případech se může ukázat nezbytné, aby se některé akty Rady nebo Komise od těchto obecných pravidel odchýlily;
vzhledem k tomu, že pro dosažení cílů Společenství je nezbytné zajistit jednotné uplatňování práva Společenství, a tedy stanovit obecná pravidla pro lhůty, data a termíny;
vzhledem k tomu, že Smlouvy nestanoví žádné pravomoci k určení těchto pravidel,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Není-li stanoveno jinak, použije se toto nařízení pro akty Rady nebo Komise, které jsou nebo budou přijaty na základě Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství nebo Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
KAPITOLA I
Lhůty
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se svátky rozumí všechny dny označené jako takové členským státem nebo orgánem Společenství, v němž má být úkon proveden.
Za tímto účelem předá každý členský stát Komisi seznam dnů označených jako svátky podle jeho právních předpisů. Komise tyto seznamy předané členskými státy a doplněné o dny označené jako svátky v orgánech Společenství zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
2. Pro účely tohoto nařízení se pracovními dny rozumějí všechny dny jiné než svátky, neděle a soboty.
Článek 3
1. Je-li pro lhůtu vyjádřenou v hodinách rozhodující okamžik, kdy událost nastala nebo kdy byl úkon proveden, pak se hodina, během níž tato událost nastala nebo tento úkon byl proveden, do dotyčné doby nezapočítává.
Je-li pro lhůtu vyjádřenou ve dnech, týdnech, měsících nebo letech rozhodující okamžik, kdy událost nastala nebo kdy byl úkon proveden, pak se den, během nějž tato událost nastala nebo tento úkon byl proveden, do dotyčné doby nezapočítá.
2. S výhradou odstavců 1 a 4 platí, že
a) lhůta určená podle hodin počíná na začátku první hodiny a končí uplynutím poslední hodiny lhůty;
b) lhůta určená podle dnů počíná na začátku první hodiny prvního dne a končí uplynutím poslední hodiny posledního dne lhůty;
c) lhůta určená podle týdnů, měsíců nebo let počíná na začátku první hodiny prvního dne a končí uplynutím poslední hodiny dne, který se v posledním týdnu, měsíci nebo roku pojmenováním nebo číslem shoduje se dnem, v němž lhůta počíná. Není-li ve lhůtě určené podle měsíců nebo let v posledním měsíci den rozhodný pro její uplynutí, skončí tato lhůta uplynutím poslední hodiny posledního dne tohoto měsíce;
d) zahrnuje-li lhůta části měsíce, použije se pro výpočet těchto částí měsíc dlouhý třicet dnů.
3. Lhůty zahrnují svátky, neděle a soboty, pokud nejsou výslovně vyňaty nebo pokud nejsou vyjádřeny v pracovních dnech.
4. Připadne-li poslední den lhůty určené jinak než podle hodin na svátek, neděli nebo sobotu, skončí tato lhůta uplynutím poslední hodiny následujícího pracovního dne.
Toto ustanovení se nevztahuje na lhůty počítané zpětně od určitého data nebo události.
5. Každá lhůta dlouhá dva nebo více dnů obsahuje alespoň dva pracovní dny.
KAPITOLA II
Data a termíny
Článek 4
1. S výhradou tohoto článku se článek 3, s výjimkou odstavců 4 a 5, vztahuje na vstup v platnost, nabytí účinku, začátek použitelnosti, pozbytí platnosti, pozbytí účinku a konec použitelnosti aktů Rady nebo Komise nebo ustanovení těchto aktů.
2. Ke vstupu v platnost, nabytí účinku nebo začátku použitelnosti aktů Rady nebo Komise nebo ustanovení těchto aktů stanoveným k určitému datu dochází na začátku první hodiny dne odpovídajícího tomuto datu.
Toto ustanovení se rovněž použije, pokud ke vstupu v platnost, nabytí účinku nebo začátku použitelnosti zmíněných aktů nebo ustanovení dochází po uplynutí určitého počtu dní od okamžiku, kdy událost nastala nebo úkon byl proveden.
3. K pozbytí platnosti, pozbytí účinku nebo konci použitelnosti aktů Rady nebo Komise nebo ustanovení těchto aktů stanovenému k určitému datu dochází uplynutím poslední hodiny dne odpovídajícího tomuto datu.
Toto ustanovení se rovněž použije, pokud k pozbytí platnosti, pozbytí účinku nebo konci použitelnosti zmíněných aktů nebo ustanovení dochází po uplynutí určitého počtu dní od okamžiku, kdy událost nastala nebo úkon byl proveden.
Článek 5
1. S výhradou tohoto článku se článek 3, s výjimkou odstavců 4 a 5, použije, pokud úkon má nebo musí být na základě aktu Rady nebo Komise proveden v určitém okamžiku.
2. Pokud úkon může nebo musí být na základě aktu Rady nebo Komise proveden k určitému datu, může nebo musí se tak stát mezi začátkem první hodiny a uplynutím poslední hodiny dne odpovídajícího tomuto datu.
Toto ustanovení se rovněž použije, pokud úkon může nebo musí být na základě aktu Rady nebo Komise proveden po uplynutí určitého počtu dní od okamžiku, kdy nastala určitá událost nebo kdy byl proveden jiný úkon.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 1971.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 3. července 1971.