Rozhodnutí Rady
ze dne 6. prosince 2001
o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
(2001/886/SVV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b), čl. 31 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na podnět Belgického království a Švédského království [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Schengenský informační systém vytvořený v souladu s hlavou IV Úmluvy z roku 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (dále jen "Schengenská úmluva z roku 1990") představuje základní nástroj pro používání schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2) Schengenský informační systém má v současné podobě kapacitu poskytovat služby nejvýše 18 účastnickým státům. V současné době je provozován pro 13 členských států a dva další státy (Island a Norsko) a v blízké budoucnosti je plánováno jeho zprovoznění pro Spojené království a Irsko. Systém však nebyl vybudován, aby sloužil většímu počtu členských států Evropské unie po jejím rozšíření.
(3) Z tohoto důvodu, a také v zájmu využití nejnovějšího vývoje na poli informačních technologií a umožnění zavedení nových funkcí systému, je nezbytné vyvinout novou druhou generaci Schengenského informačního systému (SIS II), jak bylo potvrzeno rozhodnutím výkonného výboru SCH/Com-ex (97) 24 ze dne 7. října 1997 [3].
(4) Náklady spojené s vývojem SIS II budou účtovány do rozpočtu Evropské unie v souladu se závěrem výboru v této věci ze dne 29. května 2001. Toto rozhodnutí stanoví společně s nařízením Rady (ES) č. 2424/2001 ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) [4] potřebný právní základ, který umožní zahrnout nezbytné položky na vývoj SIS II do rozpočtu Evropské unie a plnit tuto část rozpočtu.
(5) Právní základ se skládá ze dvou nástrojů: z tohoto rozhodnutí založeného na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b), čl. 31 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii a z nařízení Rady založeného na článku 66 Smlouvy o založení Evropského společenství. Důvodem toho je zajistit, jak je uvedeno v článku 92 Schengenské úmluvy z roku 1990, aby Schengenský informační systém umožnil orgánům určeným členskými státy získat pomocí automatizovaného vyhledávacího postupu přístup k záznamům o osobách a věcech při provádění hraničních kontrol a jiných policejních a celních kontrol ve vnitrozemí v souladu s vnitrostátními právními předpisy, jakož i za účelem udělování víz, vydávání povolení k pobytu a řízení s cizinci při uplatňování schengenského acquis v oblasti pohybu osob.
(6) Skutečnost, že právní základ potřebný pro umožnění financování vývoje SIS II z rozpočtu Unie se skládá ze dvou samostatných nástrojů, se nijak nedotýká principu, že Schengenský informační systém představuje a bude i nadále představovat jednotný integrovaný informační systém a že SIS II musí být vyvíjen jako celek.
(7) Toto rozhodnutí nemá vliv na případné budoucí přijetí potřebných právních předpisů, které by podrobně popisovaly provoz a využívání SIS II, jako jsou například, ale nejen, pravidla stanovící kategorie údajů, které mají být zaneseny do systému, účely, pro které mají být zaneseny, a kritéria pro jejich zanesení, pravidla týkající se obsahu údajů v SIS včetně odpovědnosti za jejich správnost, pravidla o trvání záznamů, propojení záznamů a jejich slučitelnost, pravidla pro přístup k údajům SIS a pravidla pro ochranu osobních údajů a jejich kontrolu.
(8) Toto rozhodnutí stanoví postupy pro přijetí opatření nezbytných pro jeho provádění, která odrážejí odpovídající ustanovení nařízení (ES) č. 2424/2001, aby se zajistilo, že při vývoji SIS II jako celku bude používán jen jeden prováděcí postup.
(9) Toto rozhodnutí stanoví rozvoj ustanovení schengenského acquis, která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [5] a v čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [6].
(10) Je třeba přijmout ujednání, která umožní zástupcům Islandu a Norska zapojit se do práce výborů, které jsou Komisi nápomocny při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové ujednání bylo navrženo ve výměně dopisů mezi Společenstvím a Islandem a Norskem připojené k výše uvedené dohodě o přistoupení.
(11) Tímto rozhodnutím nejsou dotčena ustanovení týkající se částečného zapojení Spojeného království do schengenského acquis, vymezená rozhodnutím Rady 2000/365/ES,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Schengenský informační systém zřízený na základě hlavy IV Schengenské úmluvy z roku 1990 bude nahrazen novým systémem, a to Schengenským informačním systémem II (SIS II), který umožní zapojení nových členských států do tohoto systému.
Článek 2
SIS II je jednotný integrovaný systém vyvinutý Komisí v souladu s postupy stanovenými v tomto rozhodnutí.
Článek 3
Opatření nezbytná pro vývoj SIS II v případech týkajících se záležitostí jiných než uvedených v článku 4 budou přijata řídicím postupem podle článku 5.
Článek 4
Opatření nezbytná pro vývoj SIS II týkající se následujících otázek budou přijata regulativním postupem podle článku 6:
a) návrh fyzické výstavby systému včetně jeho komunikační sítě;
b) technické aspekty, které mají vliv na ochranu osobních údajů;
c) technické aspekty, které mají závažné finanční důsledky pro rozpočty členských států nebo které mají závažné technické důsledky pro vnitrostátní systémy členských států;
d) vývoj bezpečnostních požadavků.
Článek 5
1. Odkazuje-li se na tento článek, je Komisi nápomocen řídící výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Výbor přijme na návrh předsedy jednací řád na základě vzorového jednacího řádu, který byl zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může stanovit předseda podle naléhavosti dané věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijmout na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
4. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o dva měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
5. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v odstavci 4 přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 6
1. Odkazuje-li se na tento článek, je Komisi nápomocen regulativní výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Výbor přijme na návrh předsedy jednací řád na základě vzorového jednacího řádu, který byl zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může stanovit předseda podle naléhavosti dané věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pro přijímání rozhodnutí, která má Rada na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělená váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
4. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
5. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a informuje Evropský parlament.
6. Rada se může o návrhu usnést kvalifikovanou většinou ve lhůtě dvou měsíců od okamžiku, kdy jí byl návrh předložen.
Pokud se Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou usnese, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná. Může Radě předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu.
Pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.
Článek 7
Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2006.
V Bruselu dne 6. prosince 2001.