SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/99/ES
ze dne 19. listopadu 2008
o trestněprávní ochraně životního prostředí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 174 odst. 2 Smlouvy je politika Společenství v oblasti ochrany životního prostředí zaměřena na vysokou úroveň ochrany.
(2)
Společenství je znepokojeno nárůstem trestných činů proti životnímu prostředí i jejich účinky, které stále více přesahují hranice států, v nichž jsou trestné činy páchány. Takové trestné činy představují hrozbu pro životní prostředí, a proto vyžadují adekvátní reakci.
(3)
Zkušenosti ukázaly, že stávající systémy sankcí k dosažení úplného dodržování zákonů o ochraně životního prostředí nedostačují. Toto dodržování by mohlo a mělo být posíleno dostupností trestních sankcí, jež ve srovnání se správními sankcemi či mechanismem náhrady škody podle občanského práva vyjadřují společenský nesouhlas kvalitativně jiné povahy.
(4)
Společná pravidla týkající se trestných činů umožňují využívat účinných metod vyšetřování a pomoci v rámci členského státu i mezi členskými státy.
(5)
Aby bylo možné dosáhnout účinné ochrany životního prostředí, je zejména třeba zavést více odrazující sankce za činnosti škodlivé pro životní prostředí, které způsobují nebo mohou způsobit podstatné zhoršení kvality ovzduší, včetně stratosféry, půdy či vody nebo podstatnou škodu na živočiších či rostlinách, včetně zachování druhů.
(6)
Nedodržení zákonné povinnosti konat může mít stejný účinek jako konání, a proto by i ono mělo podléhat odpovídajícím sankcím.
(7)
Proto by takové jednání mělo být považováno za trestný čin v celém Společenství, pokud bylo spácháno úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti.
(8)
Právní předpisy uvedené v přílohách této směrnice obsahují ustanovení, která by měla být předmětem trestněprávních opatření, aby se zajistilo, že pravidla o ochraně životního prostředí budou plně účinná.
(9)
Povinnosti uložené touto směrnicí se týkají pouze těch ustanovení právních předpisů uvedených v přílohách této směrnice, která ukládají členským státům povinnost stanovit při provádění těchto právních předpisů zakazující opatření.
(10)
Tato směrnice zavádí pro členské státy povinnost stanovit ve svých vnitrostátních právních předpisech trestní sankce za závažná porušení ustanovení práva Společenství o ochraně životního prostředí. Tato směrnice neukládá povinnost použít v konkrétních případech tyto sankce nebo jiný dostupný systém vymáhání práva.
(11)
Touto směrnicí nejsou dotčeny jiné systémy odpovědnosti za škodu na životním prostředí podle práva Společenství nebo vnitrostátního práva.
(12)
Jelikož tato směrnice stanoví minimální pravidla, mohou členské státy přijmout či zachovat přísnější opatření, pokud jde o účinnou trestněprávní ochranu životního prostředí. Tato opatření musí být v souladu se Smlouvou.
(13)
Členské státy by měly Komisi poskytovat informace o provádění této směrnice, aby Komise mohla účinek této směrnice vyhodnotit.
(14)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění účinnější ochrany životního prostředí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(15)
Při každém přijímání následných právních předpisů v oblasti životního prostředí by mělo být v těchto předpisech případně uvedeno, že se použije tato směrnice. Bude-li to nutné, měl by být změněn článek 3.
(16)
Tato směrnice ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví trestněprávní opatření za účelem účinnější ochrany životního prostředí.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„protiprávním“ se rozumí porušující
i)
právní předpisy přijaté na základě Smlouvy o ES a uvedené v příloze A, nebo
ii)
pokud jde o činnosti upravené Smlouvou o Euratomu, právní předpisy přijaté na základě Smlouvy o Euratomu a uvedené v příloze B, nebo
iii)
právní předpis členského státu nebo rozhodnutí příslušného orgánu členského státu, které uvádějí v účinnost právní předpisy Společenství uvedené v bodě i) nebo ii);
b)
„chráněnými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin“ jsou
i)
pro účely čl. 3 písm. f) druhy, které jsou uvedeny
-
v příloze IV směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (3),
-
v příloze I, na kterou se odkazuje v čl. 4 odst. 2, směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (4);
ii)
pro účely čl. 3 písm. g) druhy, které jsou uvedeny v příloze A nebo B nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (5);
c)
„stanovištěm v chráněné lokalitě“ se rozumí jakékoli stanoviště druhů, pro které je určitá oblast označena jako zvláště chráněná oblast v souladu s čl. 4 odst. 1 nebo 2 směrnice 79/409/EHS, či jakékoli přírodní stanoviště nebo stanoviště druhů, pro které je určitá lokalita označena jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS;
d)
„právnickou osobou“ se rozumí jakýkoli právní subjekt, jemuž takový status náleží podle použitelného vnitrostátního práva, kromě států nebo veřejných subjektů při výkonu státní moci a veřejných mezinárodních organizací.
Článek 3
Trestné činy
Členské státy zajistí, aby následující jednání představovala trestný čin, pokud jsou protiprávní a byla spáchána úmyslně nebo přinejmenším z hrubé nedbalosti:
a)
vypouštění, emise nebo uvolňování množství materiálu nebo ionizujícího záření do ovzduší, půdy nebo vody, které způsobují nebo mohou způsobit smrt nebo těžkou újmu na zdraví osob, podstatné zhoršení kvality ovzduší, kvality půdy či kvality vody nebo podstatnou škodu na živočiších či rostlinách;
b)
sběr, přeprava, zpracovávání nebo odstraňování odpadů, včetně provozního dohledu nad těmito postupy a následné péče o zařízení pro odstraňování a včetně úkonů, jež přebírají obchodníci nebo zprostředkovatelé (nakládání s odpady), které způsobují nebo mohou způsobit smrt nebo těžkou újmu na zdraví osob, podstatné zhoršení kvality ovzduší, kvality půdy či kvality vody nebo podstatnou škodu na živočiších či rostlinách;
c)
přeprava odpadu, pokud tato činnost spadá do oblasti působnosti čl. 2 bodu 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (6) a probíhá v množství jiném než zanedbatelném, ať již je provedena jednorázově nebo v několika zásilkách, které spolu zřejmě souvisejí;
d)
provozování zařízení, ve kterém je prováděna nebezpečná činnost nebo v němž se skladují nebo používají nebezpečné látky či přípravky a které mimo samotné zařízení způsobuje nebo může způsobit smrt nebo těžkou újmu na zdraví osob, podstatné zhoršení kvality ovzduší, kvality půdy či kvality vody nebo podstatnou škodu na živočiších či rostlinách;
e)
výroba, zpracování, manipulace, použití, držení, skladování, přeprava, dovoz, vývoz nebo ukládání jaderných materiálů nebo jiných nebezpečných radioaktivních látek, které způsobují nebo mohou způsobit smrt nebo těžkou újmu na zdraví osob, podstatné zhoršení kvality ovzduší, kvality půdy či kvality vody nebo podstatnou škodu na živočiších či rostlinách;
f)
usmrcování, ničení, držení nebo odchyt jedinců chráněných druhů volně žijících živočichů nebo planě rostoucích rostlin, kromě případů, kdy se toto jednání týká zanedbatelného množství jedinců těchto druhů a má zanedbatelný dopad na stav daných druhů z hlediska ochrany;
g)
obchodování s jedinci chráněných druhů volně žijících živočichů nebo planě rostoucích rostlin nebo s jejich částmi nebo odvozeninami, kromě případů, kdy se toto jednání týká zanedbatelného množství jedinců těchto druhů a má zanedbatelný dopad na stav daných druhů z hlediska ochrany;
h)
každé jednání, které způsobí významné poškození stanoviště v chráněné lokalitě;
i)
výroba, dovoz, vývoz, uvádění na trh nebo používání látek poškozujících ozonovou vrstvu.
Článek 4
Návod a pomoc
Členské státy zajistí, aby návod a pomoc k úmyslnému jednání uvedenému v článku 3 bylo možné trestat jako trestný čin.
Článek 5
Sankce
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby za trestné činy uvedené v článcích 3 a 4 bylo možné uložit účinné, přiměřené a odrazující trestní sankce.
Článek 6
Odpovědnost právnických osob
1. Členské státy zajistí, aby právnické osoby mohly být činěny odpovědnými za trestné činy uvedené v článcích 3 a 4, kterých se v jejich prospěch dopustí jakákoli osoba, jež v právnické osobě působí ve vedoucím postavení, jednající samostatně nebo jako člen orgánu této právnické osoby na základě:
a)
oprávnění zastupovat tuto právnickou osobu,
b)
pravomoci činit rozhodnutí jménem této právnické osoby, nebo
c)
pravomoci vykonávat kontrolu v rámci této právnické osoby.
2. Členské státy rovněž zajistí, aby právnické osoby mohly být činěny odpovědnými v případě, kdy nedostatek dohledu nebo kontroly ze strany osoby uvedené v odstavci 1 umožnil spáchání trestného činu uvedeného v článcích 3 a 4 ve prospěch právnické osoby osobou jí podřízenou.
3. Odpovědnost právnických osob podle odstavců 1 a 2 nevylučuje vedení trestního řízení proti fyzickým osobám, které jsou pachateli, návodci či pomocníky u trestných činů uvedených v článcích 3 a 4.
Článek 7
Sankce ukládané právnickým osobám
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby právnickým osobám, které byly shledány odpovědnými za trestný čin podle článku 6, bylo možné uložit účinné, přiměřené a odrazující sankce.
Článek 8
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 26. prosince 2010.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a srovnávací tabulku mezi uvedenými ustanoveními a touto směrnicí.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 19. listopadu 2008.