Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/42/ES
ze dne 7. června 1999,
kterou se zavádí postup pro uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci pro profesní činnosti upravené směrnicemi o liberalizaci a o přechodných opatřeních a kterou se doplňuje obecný systém uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 40, čl. 47 odst. 1, čl. 47 odst. 2 první a třetí větu a článek 55 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3] a s ohledem na společný návrh schválený dne 22. dubna 1999 dohodovacím výborem,
(1) vzhledem k tomu, že podle Smlouvy je po skončení přechodného období zakázána veškerá diskriminace na základě státní příslušnosti v oblasti svobody usazování a volného pohybu služeb; že některá ustanovení směrnic týkajících se této oblasti se tak stala pro provádění zásady národního zacházení nadbytečná, neboť Smlouva ji upravuje jako přímo použitelnou;
(2) vzhledem k tomu, že pro usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb by však některá ustanovení těchto směrnic měla být zachována, zejména pokud přínosným způsobem upřesňují, jak mají být plněny závazky podle Smlouvy;
(3) vzhledem k tomu, že pro usnadnění výkonu svobody usazování a volného pohybu služeb byly přijaty pro řadu činností směrnice zavádějící přechodná opatření na dobu, dokud nedojde k vzájemnému uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci; že tyto směrnice připouštějí za dostatečnou podmínku pro přístup k dotyčným činnostem v členských státech, ve kterých je tato oblast upravena, skutečnost, že činnost byla vykonávána po přiměřenou a časově blízkou dobu v členském státě posledního pobytu;
(4) vzhledem k tomu, že hlavní ustanovení zmíněných směrnic by měla být nahrazena v souladu se závěry zasedání Evropské rady v Edinburghu ve dnech 11. a 12. prosince 1992 o subsidiaritě, o zjednodušení právních předpisů Společenství, a zejména o přezkumu poměrně starých směrnic o profesní kvalifikaci Komisí; že by proto dotyčné směrnice měly být zrušeny;
(5) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy [4] a směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS [5], se nevztahují na některé profesní činnosti upravené směrnicemi z této oblasti (příloha A část první této směrnice); že by proto měl být stanoven postup pro uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci, který se uplatní na profesní činnosti, které nejsou upraveny směrnicemi 89/48/EHS a 92/51/EHS; že profesní činnosti vyjmenované v příloze A části druhé této směrnice spadají, pokud jde o uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci, většinou do oblasti působnosti směrnice 92/51/EHS;
(6) vzhledem k tomu, že byl Radě podán návrh na pozměnění směrnic 89/48/EHS a 92/51/EHS, pokud jde o prokazování finanční způsobilosti a pojištění proti finančním rizikům, které může hostitelský členský stát požadovat od oprávněné osoby; že se Rada hodlá zabývat tímto návrhem později;
(7) vzhledem k tomu, že byl Radě podán návrh na zjednodušení volného pohybu odborných zdravotních sester, které nejsou držitelkami diplomů, osvědčení ani jiných dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených v článku 3 směrnice 77/452/EHS [6]; že se Rada hodlá zabývat tímto návrhem později;
(8) vzhledem k tomu, že by mělo být stanoveno, že se o provádění směrnice pravidelně sestavují zprávy;
(9) vzhledem k tomu, že touto směrnicí není dotčeno použití čl. 39 odst. 4 a článku 45 Smlouvy,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
Oblast působnosti
Článek 1
1. Členské státy přijmou opatření vymezená v této směrnici pro usazování fyzických osob a společností uvedených v hlavě I obecných programů pro odstranění omezení svobody volného pohybu služeb [7] a svobody usazování [8] a pro volný pohyb služeb poskytovaných těmito osobami a společnostmi (dále jen "oprávněné osoby"), které chtějí vykonávat činnosti uvedené v příloze A.
2. Tato směrnice se vztahuje na činnosti vyjmenované v příloze A, které příslušníci členských států chtějí vykonávat v hostitelském členském státě jako osoby samostatně výdělečně činné nebo jako zaměstnanci.
Článek 2
Členské státy, ve kterých přístup k některé z činností uvedených v příloze A nebo její výkon závisí na splnění určitých podmínek kvalifikace, zajistí, aby oprávněná osoba, která o to požádá, byla před usazením nebo před zahájením poskytování služeb informována o právní úpravě, kterou se řídí činnost, již zamýšlí vykonávat.
HLAVA II
Uznávání úředních dokladů o dosažené kvalifikaci vydaných jiným členským státem
Článek 3
1. Aniž je dotčen článek 4, nesmí členský stát odepřít státnímu příslušníkovi jiného členského státu pro nedostatečnou kvalifikaci přístup k některé z činností vyjmenovaných v příloze A části první nebo její výkon za stejných podmínek, jaké platí pro vlastní státní příslušníky, aniž by nejprve porovnal znalosti a dovednosti doložené diplomy, osvědčeními nebo jinými doklady o dosažené kvalifikaci, které oprávněná osoba získala za účelem výkonu stejné činnosti kdekoli jinde ve Společenství, a znalosti a dovednosti vyžadované jeho vnitrostátními právními předpisy. Prokáže-li se porovnáním, že znalosti a dovednosti doložené diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci vydanými jiným členským státem odpovídají znalostem a dovednostem požadovaným vnitrostátními právními předpisy, nemůže hostitelský členský stát zamítnout jejich držiteli právo na výkon dané činnosti. Pokud však porovnání prokáže podstatný rozdíl, poskytne hostitelský členský stát oprávněné osobě možnost prokázat, že chybějící znalosti a dovednosti nabyla. V tomto případě ponechá hostitelský členský stát žadateli výběr mezi rekvalifikačním kurzem a zkouškou schopností obdobně, jak je stanoveno směrnicemi 89/48/EHS a 92/51/EHS.
Odchylně od tohoto pravidla může hostitelský členský stát požadovat absolvování rekvalifikačního kurzu nebo složení zkoušky schopností, pokud přistěhovalec hodlá vykonávat profesní činnosti v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, na něž se vztahuje první část přílohy A a které vyžadují znalost a používání konkrétních platných vnitrostátních právních předpisů za předpokladu, že znalost a používání těchto vnitrostátních právních předpisů vyžadují příslušné orgány hostitelského členského státu pro přístup k činnostem rovněž od vlastních státních příslušníků.
Členské státy se snaží přihlížet k výběru oprávněné osoby mezi těmito možnostmi.
2. Řízení o posouzení žádosti o uznání ve smyslu odstavce 1 musí být ukončeno v co nejkratších lhůtách vydáním odůvodněného rozhodnutí příslušným orgánem hostitelského členského státu, a to nejpozději čtyři měsíce ode dne předložení úplného spisu zúčastněné osoby. Ohledně tohoto rozhodnutí, nebo není-li rozhodnutí vydáno, je možné se podle vnitrostátních právních předpisů obrátit na soud.
HLAVA III
Uznávání profesních kvalifikací na základě profesní zkušenosti získané v jiném členském státě
Článek 4
Pokud v členském státě závisí přístup k některé z činností vyjmenované v příloze A nebo její výkon na získání obecných, obchodních nebo odborných znalostí a schopností, uzná členský stát za dostatečný důkaz o těchto znalostech a schopnostech skutečnost, že činnost byla vykonávána v jiném členském státě. Je-li činnost zmíněna v první části přílohy A, musí být vykonávána:
1. v případě činností na seznamu I:
a) po dobu šesti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo
b) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo
c) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně pět let v postavení zaměstnance; nebo
d) po dobu pěti po sobě následujících let ve vedoucím postavení, z toho nejméně tři roky v technické funkci představující odpovědnost alespoň za jedno oddělení podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.
V případech uvedených v písmenech a) a c) nesmí být činnost ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než deseti lety;
2. v případě činností na seznamu II:
a) po dobu šesti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo
b) - po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné, nebo
- po dobu čtyř po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné, nebo
c) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně pět let v postavení zaměstnance; nebo
d) - po dobu pěti po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné, nebo
- po dobu šesti po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.
V případech uvedených v písmenech a) a c) nesmí být činnost ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než deseti lety;
3. v případě činností na seznamu III:
a) po dobu šesti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo
b) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo
c) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně pět let v postavení zaměstnance.
V případech uvedených v písmenech a) a c) nesmí být činnost ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než deseti lety;
4. v případě činností na seznamu IV:
a) po dobu pěti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo
b) po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo
c) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo
d) po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně tři roky v postavení zaměstnance; nebo
e) po dobu tří po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné;
5. v případě činností na seznamu V oddílech a) a b):
a) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, pokud tato činnost nebyla ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než dvěma lety;
b) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, pokud tato činnost nebyla ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než dvěma lety, ledaže hostitelský členský stát dovoluje svým státním příslušníkům přerušit výkon profesní činnosti na delší dobu;
6. v případě činností na seznamu VI:
a) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo
b) po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo
c) po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně tři roky v postavení zaměstnance; nebo
d) po dobu tří po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.
V případech uvedených v písmenech a) a c) nesmí být činnost ke dni podání žádosti podle článku 8 ukončena před více než deseti lety.
Článek 5
Je-li oprávněná osoba držitelem osvědčení uznávaného na vnitrostátní úrovni, které získala v některém členském státě a které dokládá znalosti a schopnosti pro danou činnost odpovídající nejméně dvěma nebo případně třem letům odborného vzdělání, může hostitelský členský stát toto osvědčení považovat za osvědčení dokládající vzdělání, které trvalo po dobu požadovanou podle čl. 4 bodu 1 písm. b) a d), bodu 2 písm. b) a d), bodu 3 písm. b) a bodu 4 písm. b), c) a e).
Článek 6
Je-li doba vzdělání oprávněné osoby delší než dva roky a kratší než tři roky, jsou podmínky stanovené v článku 4 splněny, pokud je délka odborné praxe získané v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podle čl. 4 bodu 1 písm. b) a d), bodu 2 písm. b) první odrážky, bodu 3 písm. b) a bodu 4 písm. b), nebo v postavení zaměstnance podle čl. 4 bodu 2 písm. d) první odrážky prodloužena ve stejném poměru tak, aby vyrovnala rozdíl délky vzdělání.
Článek 7
Osobou, která vykonává činnost v postavení ředitele podniku, se ve smyslu článku 4 rozumí osoba, která vykonávala v podniku příslušného odborného odvětví:
a) funkci ředitele podniku nebo vedoucího pobočky; nebo
b) funkci zástupce vlastníka nebo ředitele podniku, jestliže tato funkce zahrnuje odpovědnost odpovídající odpovědnosti zastoupeného vlastníka nebo ředitele podniku; nebo
c) funkci vedoucího pracovníka pověřeného obchodními nebo technickými záležitostmi a odpovědného nejméně za jedno oddělení podniku.
Článek 8
Důkaz o splnění podmínek stanovených v článku 4 vyplývá z potvrzení o druhu a trvání činnosti vydaného příslušným orgánem nebo subjektem členského státu původu nebo členského státu posledního pobytu, které musí oprávněná osoba předložit k odůvodnění žádosti o povolení výkonu činnosti nebo činností v hostitelském členském státě.
HLAVA IV
Uznávání ostatních profesních kvalifikací získaných v jiném členském státě
Článek 9
1. Požaduje-li hostitelský členský stát od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v čl. 1 odst. 2 důkaz o dobré pověsti a důkaz, že na jejich majetek nebyl v minulosti prohlášen konkurs, nebo pouze jeden z těchto důkazů, přijme jako dostatečný důkaz od státních příslušníků ostatních členských státu výpis z rejstříku trestů nebo popřípadě rovnocenný doklad vydaný příslušným soudním nebo správním orgánem členského státu původu nebo posledního pobytu, které dokládají, že tyto požadavky jsou splněny.
2. Požaduje-li hostitelský členský stát od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v čl. 1 odst. 2 splnění podmínky dobré pověsti a vyžaduje-li od nich, aby prokázali, že na jejich majetek není, ani nebyl v minulosti prohlášen konkurs a že jim v minulosti nebyly uloženy profesní nebo správní sankce (např. zákaz výkonu některých funkcí, pozastavení činnosti nebo vyškrtnutí), a není-li možné prokázat to dokladem uvedeným v odstavci 1 tohoto článku, přijme jako dostatečný důkaz od státních příslušníků ostatních členských států potvrzení vydané příslušným soudním nebo správním orgánem členského státu původu nebo členského státu posledního pobytu, které osvědčuje, že tyto podmínky jsou splněny. Toto potvrzení obsahuje přesné údaje, které vyžaduje hostitelský členský stát.
3. Nevydává-li členský stát původu nebo členský stát posledního pobytu doklady uvedené v odstavcích 1 a 2, jsou nahrazeny přísežným prohlášením (nebo ve státech, kde takové prohlášení není upraveno, slavnostním prohlášením) oprávněné osoby před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo popřípadě před notářem tohoto členského státu; příslušný orgán nebo notář vydají potvrzení dokládající tato prohlášení. K prohlášení o tom, že v minulosti nebyl prohlášen konkurs, může dojít rovněž před příslušným profesním sdružením v tomto členském státu.
4. Požaduje-li hostitelský členský stát důkaz finanční způsobilosti, považuje tento členský stát potvrzení vydaná bankami členského státu původu nebo posledního pobytu za rovnocenná potvrzením vydaným na jeho území.
5. Požaduje-li hostitelský členský stát od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v čl. 1 odst. 2 nebo pro její výkon důkaz, že jsou pojištěni proti finančním rizikům vyplývajícím z jejich profesní odpovědnosti, přijme tento stát potvrzení vydaná pojišťovnami ostatních členských států jako rovnocenná potvrzením vydaným na jeho území. Potvrzení upřesní, že pojišťovatel dodržel právní a správní předpisy platné v hostitelském členském státě týkající se podmínek a rozsahu pojištění.
6. Doklady uvedené v odstavcích 1, 2, 3 a 5 nesmí být při předložení starší tří měsíců.
HLAVA V
Procedurální ustanovení
Článek 10
1. Členské státy určí ve lhůtě stanovené v článku 14 orgány a subjekty příslušné pro vydávání potvrzení uvedených v článku 8 a čl. 9 odst. 1, 2 a 3 a neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
2. Každý členský stát může určit koordinátora činností orgánů a subjektů uvedených v odstavci 1 v rámci koordinační skupiny zřízené podle čl. 9 odst. 2 směrnice 89/48/EHS. Koordinační skupina má za úkol:
- usnadňovat provádění této směrnice,
- shromažďovat všechny užitečné informace pro její uplatňování v členských státech, a zejména shromažďovat a porovnávat informace o různých profesních kvalifikacích v odvětvích, která spadají do oblasti působnosti této směrnice.
HLAVA VI
Závěrečná ustanovení
Článek 11
1. Zrušují se směrnice uvedené v příloze B.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 12
Od 1. ledna 2001 předávají členské státy Komisi každé dva roky zprávu o uplatňování zaváděné úpravy.
Kromě obecných poznámek tato zpráva obsahuje statistický přehled přijatých rozhodnutí a popis hlavních obtíží vyplývajících z provádění této směrnice.
Článek 13
Nejpozději pět let po uplynutí lhůty uvedené v článku 14 podá Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice, a zejména článku 5, v členských státech.
Po provedení všech nezbytných jednání, zejména s koordinátory, předloží Komise své závěry o případných změnách stávající úpravy. Komise případně rovněž předloží návrhy na zdokonalení platné právní úpravy s cílem usnadnit volný pohyb osob, právo usazování a volný pohyb služeb.
Článek 14
1. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. července 2001. Uvědomí o nich Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 7. června 1999.