Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES
ze dne 13. června 2003
o hlášení událostí v civilním letectví
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 9. dubna 2003,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Počet nehod v civilním letectví zůstal v posledním desetiletí prakticky nezměněn. Nicméně existují obavy, že předpokládaný nárůst dopravy může způsobit zvýšení počtu nehod v blízké budoucnosti.
(2) Směrnice Rady 94/56/ES ze dne 21. listopadu 1994, kterou se zavádějí základní zásady pro vyšetřování nehod a nahodilých událostí v civilním letectví, [4] má předcházet nehodám tím, že podporuje urychlené vyšetřování.
(3) Zkušenost ukazuje, že často dříve, než dojde k nehodě, poukazuje řada nahodilých událostí a jiných nedostatků na bezpečnostní závady.
(4) Zvýšení bezpečnosti civilního letectví vyžaduje lepší znalosti o těchto událostech, aby byla usnadněna analýza a sledování tendencí za účelem přijetí nápravných opatření.
(5) Účastní-li se události letadlo registrované v některém členském státě nebo provozované podnikem usazeném v některém členském státě, měla by být tato událost hlášena i tehdy, jestliže k ní došlo mimo území Společenství.
(6) Každý členský stát by měl zřídit povinné systémy hlášení.
(7) Osoby činné v různých oblastech civilního letectví, které se dozvědí o událostech, jež mají význam pro předcházení nehodám, by měly tyto události hlásit.
(8) Výměna informací o takových událostech by značně podpořila účinnost odhalování možných nebezpečí.
(9) Pro výměnu informací mezi různými systémy je třeba vytvořit vhodné programové vybavení.
(10) Bezpečnostní informace by měly být k dispozici orgánům pověřeným řízením bezpečnosti civilního letectví nebo vyšetřováním nehod a nahodilých událostí ve Společenství a případně osobám, které se z nich mohou poučit a přijmout nebo podnítit nezbytná opatření pro zlepšení bezpečnosti.
(11) Citlivost bezpečnostních informací vyžaduje, aby způsob jejich sběru zaručoval důvěrnost, ochranu jejich zdrojů a důvěru osob pracujících v civilním letectví.
(12) Veřejnosti by měly být poskytovány obecné informace o úrovni bezpečnosti v letectví.
(13) Měla by být přijata vhodná opatření umožňující vytvoření systémů důvěrných hlášení.
(14) Opatření nezbytná pro provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5].
(15) Měl by být zajištěn soulad s technickými požadavky hlášení vypracovanými vnitrostátními odborníky Evropské organizace pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol) a Organizace sdružených leteckých úřadů (JAA). Seznam událostí podléhajících hlášení by měl zohledňovat práci těchto dvou evropských organizací. Rovněž by měl být zohledňován vývoj v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
(16) Jelikož účelu navrhovaného opatření, totiž zlepšení bezpečnosti leteckého provozu, nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských států, protože samostatné systémy hlášení provozované členskými státy jsou méně účinné než koordinovaná síť s výměnou informací, která umožňuje dřívější identifikaci možných bezpečnostních problémů, a může jej proto být lépee dosažen na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je přispět ke zvýšení bezpečnosti leteckého provozu tím, že bude zajištěno hlášení, sběr, ukládání, ochrana a šíření významných bezpečnostních informací.
Hlášení událostí slouží výhradně pro předcházení nehodám a nahodilým událostem, nikoli k řešení otázek odpovědnosti a závazků.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "událostí" provozní přerušení, závada, porucha nebo jiná mimořádná okolnost, která ovlivňuje nebo může ovlivnit bezpečnost letu a která nemá za následek nehodu nebo vážnou nahodilou událost podle definic v čl. 3 písm. a) a k) směrnice 94/56/ES (dále jen "nehoda nebo vážná nahodilá událost");
2. "anonymizováním" odstranění veškerých osobních údajů, které se vztahují k osobě podávající hlášení, a technických údajů, které mohou poukazovat na totožnost osoby podávající hlášení nebo třetích osob, z podávaných hlášení.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na události, které ohrožují nebo by v případě, že by nebyla přijata nápravná opatření, ohrožovaly letadlo, jeho osazenstvo nebo jiné osoby. Seznam příkladů těchto událostí je uveden v přílohách I a II.
2. Komise může postupem podle čl. 10 odst. 2 rozhodnout o změnách příloh ve smyslu rozšíření nebo změny těchto příkladů.
3. Tato směrnice se použije pro letiště Gibraltar, aniž jsou dotčeny právní postoje Španělského království a Spojeného království ve sporech o suverenitu nad územím, kde se letiště nachází.
4. Použitelnost této směrnice pro letiště v Gibraltaru se pozastavuje, dokud nebude zaveden režim stanovený ve společném prohlášení ministrů zahraničních věcí Španělského království a Spojeného království ze dne 2. prosince 1987. Vlády Španělska a Spojeného království budou Radu o tomto datu informovat.
Článek 4
Povinné hlášení
1. Členské státy požadují, aby všechny níže uvedené osoby při výkonu své funkce hlásily události podle článku 3 příslušným orgánům podle čl. 5 odst. 1:
a) provozovatel nebo pilot dopravního letadla používaného provozovatelem, nad nímž členský stát vykonává bezpečnostní dohled;
b) osoba profesionálně se zabývající navrhováním, výrobou, údržbou nebo pozměňováním dopravních letadel či jejich výbavy nebo součástí pod dohledem členského státu;
c) osoba podepisující osvědčení o údržbě nebo o propuštění do provozu letadla s turbopohonem nebo dopravního letadla či jeho zařízení nebo součásti za dohledu členského státu;
d) osoba zastávající funkci, která vyžaduje, aby byla členským státem schválena jako letecký dispečer nebo úředník letecké informační služby;
e) vedoucí letiště podle nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství [6];
f) osoba zastávající funkci spojenou s instalací, pozměňováním, údržbou, opravou, renovací, letovou zkouškou nebo kontrolou leteckých navigačních zařízení, za něž je členský stát odpovědný;
g) osoba zastávající funkci spojenou s odbavováním letadel na zemi, včetně tankování, servisních služeb, sestavení nákladového listu, nakládky, odmrazování a vlečení na letišti podle nařízení (EHS) č. 2408/92.
2. Členské státy mohou podporovat dobrovolné hlášení událostí uvedených v čl. 3 odst. 1 všemi osobami, které při jiných operacích civilního letectví zastávají funkce podobné funkcím podle seznamu v odstavci 1.
Článek 5
Sběr a uchovávání informací
1. Členské státy určí jeden nebo více příslušných orgánů, které zřídí systém sběru, vyhodnocování, zpracování a uchovávání informací o událostech hlášených v souladu s článkem 4.
Tímto úkolem mohou být pověřeny tyto nestranné orgány:
a) úřad pro civilní letectví členského státu nebo
b) vyšetřující orgán nebo subjekt zřízený podle článku 6 směrnice 94/56/ES nebo
c) jiný nezávislý orgán nebo subjekt pověřený touto funkcí.
Určí-li členský stát více než jeden orgán nebo subjekt, rozhodne, který z nich bude kontaktním místem pro výměnu informací podle čl. 6 odst. 1.
2. Příslušné orgány uchovávají získaná hlášení ve svých databázích.
3. Nehody a vážné nahodilé události se rovněž uchovávají v těchto databázích.
Článek 6
Výměna informací
1. Členské státy se účastní výměny informací tím, že poskytují veškeré informace související s bezpečností uložené v databázích podle čl. 5 odst. 2 příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi.
Databáze jsou slučitelné s programovým vybavením podle odstavce 3.
2. Příslušný orgán určený v souladu s čl. 5 odst. 1, který přijme hlášení o události, je zanese do databáze a v případě nutnosti oznámí příslušnému orgánu členského státu, kde se událost stala, kde je letadlo registrováno, kde bylo letadlo vyrobeno nebo kde bylo provozovateli vydáno osvědčení.
3. Komise vyvine pro účely této směrnice zvláštní programové vybavení. Při jeho vývoji zohlední potřebu slučitelnosti se stávajícím programovým vybavením členských států. Příslušné orgány mohou toto programové vybavení používat pro provoz vlastních databází.
4. Komise přijme nezbytná opatření pro usnadnění výměny informací podle odstavce 1 postupem podle čl. 10 odst. 2.
Článek 7
Šíření informací
1. Všechny orgány pověřené řízením bezpečnosti civilního letectví nebo vyšetřováním nehod a nahodilých událostí v civilním letectví v rámci Společenství mají přístup k informacím o událostech shromažďovaným a vyměňovaným v souladu s články 5 a 6, aby mohly z hlášených událostí vyvozovat bezpečnostní závěry.
2. Aniž je dotčeno právo veřejnosti na přístup k dokumentům Komise podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [7], přijme Komise z vlastního podnětu a postupem podle čl. 10 odst. 2 opatření pro šíření informací podle odstavce 1 zúčastněným osobám a příslušné podmínky. Tato opatření, která mohou být obecná nebo individuální, jsou založena na potřebě
- poskytovat osobám a organizacím informace, které potřebují pro zvýšení bezpečnosti civilního letectví,
- omezit šíření informací na úroveň, která je nezbytně nutná pro účely jejich uživatelů, aby byla zajištěna přiměřená důvěrnost těchto informací.
Rozhodnutí o šíření informací podle tohoto odstavce se omezí na rozsah nebytně nutný pro účely jejich uživatelů, aniž je dotčen článek 8.
3. Členské státy mohou alespoň jednou ročně zveřejnit bezpečnostní zprávu obsahující informace o typech událostí zjištěných jejich povinným vnitrostátním systémem hlášení událostí, aby byla veřejnost informována o úrovni bezpečnosti civilního letectví. Členské státy rovněž mohou zveřejnit anonymizované zprávy.
Článek 8
Ochrana informací
1. Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními předpisy nezbytná opatření pro zajištění odpovídající důvěrnosti informací, které obdrží podle čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1. Tyto informace používají výhradně pro účely této směrnice.
2. Bez ohledu na typ nebo klasifikaci události a nehody nebo vážné nahodilé události se do databáze podle čl. 5 odst. 2 nezaznamenávají jména nebo adresy jednotlivých osob.
3. Aniž jsou dotčeny použitelné předpisy trestního práva, zdrží se členské státy zahájení soudních řízení v případě neúmyslného porušení předpisů, o kterém jsou informovány pouze na základě hlášení povinného vnitrostátního systému hlášení událostí, s výjimkou případů hrubé nedbalosti.
4. Členské státy zajistí postupy stanovenými jejich vnitrostátními předpisy a zvyklostmi, aby zaměstnanci, kteří nahlásí události, o nichž se mohou dozvědět, nebyli nijak postiženi svým zaměstnavatelem.
5. Tento článek se použije, aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy o přístupu justičních orgánů k informacím.
Článek 9
Dobrovolné hlášení
1. Vedle systému povinného hlášení stanoveného v článcích 4 a 5 mohou členské státy určit jeden nebo více orgánů nebo subjektů, které zřídí systém dobrovolného hlášení pro sběr a analýzu informací o zjištěných nedostatcích v letectví, které nepodléhají povinnosti hlášení v rámci systému povinného hlášení, ale o kterých se osoba podávající hlášení domnívá, že představují skutečné nebo možné nebezpečí.
2. Rozhodne-li se členský stát zřídit systém dobrovolného hlášení, určí podmínky, za nichž jeden nebo více orgánů nebo subjektů určených podle odstavce 1 anonymizují dobrovolná hlášení přijatá v rámci tohoto systému.
3. Členské státy zajistí, aby byly významné anonymizované bezpečnostní informace získané z analýzy důvěrných hlášení uchovány a zpřístupněny všem zúčastněným osobám, aby mohly být využity pro zvýšení bezpečnosti v letectví.
Článek 10
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 12 nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví [8].
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 11
Provádění
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 4. července 2005. Neprodleně o nich informují Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 13
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 13. června 2003.