Směrnice Rady
ze dne 20. června 1990
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se vah s neautomatickou činností
(90/384/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že členské státy mají odpovědnost za ochranu veřejnosti před nesprávnými výsledky vážicích operací prováděných v určitých oblastech na vahách s neautomatickou činností;
vzhledem k tomu, že v každém členském státě jsou v závazných předpisech definovány zejména funkční požadavky na provedení vah s neautomatickou činností uvedením metrologických a technických požadavků společně s kontrolními postupy před uvedením do provozu a po něm; že tyto závazné předpisy nemusí nutně vést k různým úrovním ochrany v rámci členských států, ale že jejich rozdílnost může bránit obchodu uvnitř Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní právní předpisy zabezpečující tuto ochranu musí být harmonizovány, aby zaručovaly volný pohyb vah s neautomatickou činností při současném zajištění oprávněné úrovně ochrany ve Společenství;
vzhledem k tomu, že odchylně od jednoho základního pravidla Společenství, jmenovitě pravidla volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro použití výrobků přijatelné, pokud lze jejich ustanovení uznat jako nezbytná, aby dané výrobky splňovaly základní požadavky; že proto se harmonizace právních předpisů v tomto případě musí omezit na ta ustanovení, která jsou nutná, aby váhy s neautomatickou činností splňovaly základní metrologické a provozní požadavky; že tyto požadavky, protože jsou základní, musí nahradit odpovídající vnitrostátní právní předpisy;
vzhledem k tomu, že tato směrnice obsahuje pouze závazné a základní požadavky; že pro usnadnění prokazování shody se základními požadavky je nezbytné mít harmonizované normy na evropské úrovni, zvláště pokud jde o metrologické, projektové a konstrukční charakteristiky, tak aby váhy vyhovující těmto harmonizovaným normám bylo možno považovat za vyhovující základním požadavkům; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou zpracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zůstat nezávazné; že pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma subjekty, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že ve smyslu této směrnice je harmonizovaná norma technickou specifikací (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatou jedním nebo oběma uvedenými subjekty na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, [4] ve znění směrnice 88/182/EHS [5] a v souladu s výše zmíněnými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že posuzování shody s příslušnými metrologickými předpisy je nezbytné k zajištění účinné ochrany uživatelů a třetích stran; že existující postupy pro posuzování shody se v jednotlivých členských státech liší; že k zamezení vícenásobného posuzování shody, které brání volnému pohybu vah, je nezbytné přijmout v rámci členských států opatření ke vzájemnému uznávání postupů při posuzování shody; že pro usnadnění vzájemného uznávání postupů posuzování shody je nutno v rámci Společenství vypracovat harmonizované postupy společně s harmonizovanými kritérii pro jmenování subjektů odpovědných za provádění úkolů týkajících se postupů posuzování shody;
vzhledem k tomu, že je proto důležité zajistit vysokou úroveň kvality těchto jmenovaných subjektů v rámci celého Společenství;
vzhledem k tomu, že se váhy s neautomatickou činností opatřují ES značkou shody nebo nálepkou s písmenem "M", která prokazuje, že splňují ustanovení této směrnice, a tudíž není nutno opakovat již provedené posuzování shody;
vzhledem k tomu, že opatření směřující k postupnému vytvoření vnitřního trhu musí být přijata do 31. prosince 1992; že vnitřní trh je tvořen oblastí bez vnitřních hranic, ve které je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
Oblast působnosti, uvádění na trh, volný pohyb
Článek 1
1. Váhy jsou definovány jako měřicí přístroj, který slouží k určení hmotnosti tělesa využitím působení gravitace na toto těleso. Váhy mohou být také použity k určení dalších veličin, množství, parametrů nebo charakteristických vlastností souvisejících s hmotností.
Váhy s neautomatickou činností jsou definovány jako váhy, které vyžadují zásah obsluhy během vážicího procesu.
Tato směrnice se vztahuje na všechny váhy s neautomatickou činností, dále označované jako "váhy".
2. V této směrnici se rozlišují dvě kategorie používání vah:
a) 1. určování hmotnosti pro účely obchodního styku;
2. určování hmotnosti pro výpočet poplatků, tarifů, daní, prémií, pokut, náhrad, odškodnění nebo podobných typů plateb;
3. určování hmotnosti při uplatňování zákonů nebo předpisů; dobrozdání znalců při soudních sporech;
4. určování hmotnosti ve zdravotnictví při vážení pacientů za účelem sledování, diagnostiky a léčení;
5. určování hmotnosti při přípravě léků na lékařský předpis v lékárnách a určování hmotnosti při analýzách prováděných v lékařských a farmaceutických laboratořích;
6. určování ceny na základě hmotnosti pro účely přímého prodeje veřejnosti a přípravy předbalených výrobků;
(b) všechna jiná použití, než jaká byla uvedena v odst. 2 písm a) tohoto článku.
Článek 2
1. Členské státy přijmou všechna opatření, aby na trh nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které na ně se vztahují.
2. Členské státy přijmou všechna opatření, aby do provozu pro účely podle čl. 1 odst. 2 písm. a) nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které se na ně se vztahují.
Článek 3
Váhy určené pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat základní požadavky stanovené v příloze I.
V případech, kdy váhy obsahují zařízení nebo jsou spojeny se zařízeními, která nejsou určena pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a), se na taková zařízení základní požadavky nevztahují.
Článek 4
1. Členské státy nesmějí bránit uvádění na trh vah, které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
2. Členské státy nesmějí bránit uvádění do provozu vah určených pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a), které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
Článek 5
1. Členské státy předpokládají shodu se základními požadavky podle článku 3 u vah, které vyhovují příslušným vnitrostátním normám přejímajícím harmonizované normy, které splňují základní požadavky podle článku 3.
2. Komise zveřejní odkazy na harmonizované normy podle odstavce 1 v Úředním věstníku Evropských společenství.
Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy podle odstavce 1.
Článek 6
Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 5 odst. 1 plně nevyhovují základním požadavkům podle článku 3, předloží Komise nebo příslušný členský stát tuto záležitost s příslušným odůvodněním Stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme stanovisko.
Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je nebo není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle čl. 5 odst. 2.
Článek 7
1. Pokud členský stát usoudí, že váhy opatřené ES značkou shody podle bodů 2, 3 a 4 přílohy II nesplňují požadavky této směrnice, i když jsou správně instalovány a používány pro účely, pro které jsou určeny, přijme veškerá příslušná opatření ke stažení takových vah z trhu nebo zakáže nebo omezí jejich uvádění do provozu a/nebo uvádění na trh.
Příslušný členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí, zejména zda je neshoda způsobena:
a) nesplněním základních požadavků uvedených v článku 3, jestliže váhy nevyhovují normám podle čl. 5 odst. 1;
b) nesprávným použitím norem podle čl. 5 odst. 1;
c) nedostatky v samotných normách podle čl. 5 odst. 1.
2. Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotčenými stranami.
Po konzultaci Komise neprodleně uvědomí členský stát, který dal podnět k jednání, o výsledku. Pokud Komise zjistí oprávněnost opatření, neprodleně uvědomí ostatní členské státy.
Pokud rozhodnutí souvisí s nedostatky v normách, předloží Komise po konzultacích s příslušnými stranami tuto záležitost do dvou měsíců výboru, pokud členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá, a následně zahájí postup podle článku 6.
3. Pokud jsou váhy, které nevyhovují požadavkům shody, opatřeny ES značkou shody, přijme příslušný členský stát příslušná opatření proti každému, kdo značku umístil, a uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby byly členské státy průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
KAPITOLA II
Posuzování shody
Článek 8
1. Shoda vah se základními požadavky stanovenými v příloze I může být osvědčena podle volby žadatele jedním ze dvou následujících postupů:
a) ES přezkoušením typu podle bodu 1 přílohy II, po němž následuje buď ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) podle bodu 2 přílohy II, nebo ES ověřování podle bodu 3 přílohy II.
ES přezkoušení typu však není povinné pro váhy, u nichž nejsou použita elektronická zařízení a v jejichž měřicí jednotce není použita pružina k vyvážení zátěže;
b) ES ověřováním každého jednotlivého výrobku podle bodu 4 přílohy II.
2. Dokumenty a korespondence vztahující se k postupům podle odstavce 1 musí být vypracovány v úředním jazyce příslušného členského státu, v němž budou uvedené postupy provedeny, nebo v jazyce přijatelném pro příslušný subjekt.
3. Pokud se na váhy vztahují jiné směrnice Společenství týkající se jiných aspektů, ES značka shody podle článku 10 v těchto případech prokazuje, že váhy současně vyhovují požadavkům těchto jiných směrnic.
Článek 9
1. Členské státy oznamují ostatním členským státům a Komisi subjekty, které byly pověřeny prováděním úkolů týkajících se postupů podle článku 8, pro jaké specifické úkoly byly jednotlivé subjekty jmenovány a identifikační kódy jmenovaných subjektů.
Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznam těchto oznámených subjektů společně s úkoly, pro které byly jmenovány, a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
2. Členské státy uplatní při jmenování subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Předpokládá se, že subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, splňují kritéria uvedená v příloze V.
3. Členský stát zruší jmenování subjektu, pokud tento subjekt již nesplňuje kritéria pro jmenování podle odstavce 2. Členský stát o tom ihned uvědomí ostatní členské státy a Komisi a odvolá oznámení.
KAPITOLA III
ES značka shody a nápisy
Článek 10
1. ES značka shody a požadované doplňující údaje podle bodu 1 přílohy IV musí být na vahách, u nichž byla stanovena shoda, připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
2. U všech ostatních vah musí být nápisy uvedené v bodu 2 přílohy IV připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
3. Je zakázáno připevňovat na váhy značky, které by mohly být zaměněny s ES značkou shody.
Článek 11
Pokud se prokáže, že ES značka shody byla připevněna neoprávněně na váhy:
- které nejsou ve shodě s normami podle čl. 5 odst. 1, i když výrobce zvolil výrobu vah podle těchto norem,
- které neodpovídají schválenému typu,
- které odpovídají schválenému typu, jenž ale nesplňuje na něj se vztahující základní požadavky,
- u kterých výrobce nesplnil svoje povinnosti podle ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby),
odejme příslušný oznámený subjekt v případě nutnosti ES schválení typu a/nebo schválení systému jakosti. Po odejmutí ES schválení typu nesmí být předkládáno ani ES ověření ani ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby).
Článek 12
Pokud váhy určené pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a) obsahují zařízení nebo jsou připojeny na zařízení, které není předmětem posuzování shody podle článku 8, každé z těchto zařízení musí být označeno symbolem omezujícím jeho použití podle bodu 3 přílohy IV. Symbol připevněný na zařízení musí být jasně viditelný a neodstranitelný.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 13
Členské státy přijmou veškerá opatření, aby váhy, které jsou opatřeny značkou ES osvědčující shodu s požadavky této směrnice, byly nadále v souladu s těmito požadavky.
Článek 14
Každé rozhodnutí přijaté v souladu s touto směrnicí, které má za následek omezení uvádění vah do provozu, musí být přesně odůvodněno. Toto rozhodnutí se bezodkladně oznámí příslušné straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů v daném členském státě a o lhůtách, kdy může tyto prostředky použít.
Článek 15
1. Členské státy nejpozději do 1. července 1992 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1993.
3. Avšak odchylně od odstavce 2 povolí členské státy v období deseti let od data uplatnění předpisů podle odstavce 1, uvádění trh a/nebo do provozu vah, které jsou ve shodě s předpisy platnými před tímto datem.
4. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
5. Směrnice 73/360/EHS se zrušuje s účinností od 1. ledna 1993, s výjimkou odstavce 3.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 20. června 1990.