SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/40/ES
ze dne 6. května 2009
o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Vzhledem k novým změnám by měla být z důvodu přehlednosti přepracována.
(2)
V rámci společné dopravní politiky je žádoucí, aby pro provoz určitých motorových vozidel ve Společenství byly vytvořeny co nejlepší předpoklady jak ohledně bezpečnosti, tak podmínek hospodářské soutěže mezi dopravci v členských státech.
(3)
Rostoucí silniční provoz a z něj vyplývající zvýšení nebezpečí a zátěže vyvolávají pro členské státy problémy s bezpečností, které mají ve všech členských státech podobnou povahu a závažnost.
(4)
Technická prohlídka vozidla během jeho užitné doby má být relativně jednoduchá, rychlá a finančně nenáročná.
(5)
Je proto žádoucí definovat zvláštními směrnicemi minimální normy a metody Společenství pro kontrolu položek uvedených v této směrnici.
(6)
Je nezbytné, aby normy a metody stanovené v těchto zvláštních směrnicích byly rychle přizpůsobeny technickému pokroku a aby byl pro usnadnění provádění k tomu potřebných opatření zaveden postup užší spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci výboru pro přizpůsobení směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel technickému pokroku.
(7)
Kvůli různorodosti zkušebních zařízení a metod ve Společenství je těžké u brzdových soustav určovat hodnoty u záležitostí, jako je seřizování tlaku vzduchu a doba náběhu.
(8)
Všechny osoby zabývající se technickými prohlídkami vozidel uznávají, že metody kontrol, zejména skutečnost, zda je kontrolované vozidlo naloženo, částečně naloženo nebo nenaloženo, ovlivňují spolehlivost úsudku pověřených kontrolních pracovníků o způsobilosti brzdové soustavy.
(9)
Stanovení referenčních hodnot pro brzdnou sílu jednotlivých typů vozidel při různém stavu naložení by mělo posouzení spolehlivosti brzdové soustavy usnadnit. Tato směrnice by měla umožnit provádění kontrol tímto postupem jako alternativu k provádění kontrol dodržování minimálních hodnot brzdných účinků pro každou kategorii vozidel.
(10)
S ohledem na brzdové soustavy by měla do oblasti působnosti této směrnice spadat především vozidla, kterým bylo uděleno schválení typu v souladu se směrnicí Rady 71/320/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (5). Určité typy vozidel však obdržely schválení typu v souladu s vnitrostátními normami, které se mohou od požadavků uvedené směrnice lišit.
(11)
Členské státy mohou rozšířit kontrolu brzdových soustav na jiné typy vozidel nebo na jiné kontrolované položky, než na které se vztahuje tato směrnice.
(12)
Členské státy mohou zpřísnit kontroly brzdových soustav nebo tyto kontroly provádět častěji.
(13)
Účelem této směrnice je prostřednictvím pravidelného měření výfukových emisí zachovat nízkou úroveň emisí po celou dobu používání vozidla a zajistit rovněž, aby nejvíce znečišťující vozidla byla stažena z provozu do té doby, než budou uvedena do řádného stavu.
(14)
Špatné seřízení a nedostatečná údržba poškozují nejen motor, ale také životní prostředí, protože vedou k vyššímu znečištění ovzduší a vyšší spotřebě paliva. Je důležité rozvíjet dopravu šetrnou k životnímu prostředí.
(15)
U vznětových (dieselových) motorů je měření opacity výfukových plynů považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla z hlediska emisí.
(16)
U zážehových (benzinových) motorů je měření emisí oxidu uhelnatého ve výfuku při volnoběhu motoru považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla ohledně emisí.
(17)
Při nepravidelné údržbě může být neúspěšnost při měření výfukových emisí poměrně vysoká.
(18)
U vozidel s benzinovými motory, u nichž předpisy pro schválení typu vyžadují vybavení řízenými systémy emisí, jako jsou třícestné katalyzátory řízené lambda sondou, musí být předpisy pro pravidelné měření emisí těchto vozidel přísnější než pro konvenční vozidla.
(19)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES ze dne 13. října 1998 o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel (6) vyžaduje pro automobily poháněné benzinovým motorem a pro lehká užitková vozidla od roku 2000 zavedení palubního diagnostického systému (OBD), který sleduje správnou funkci systému pro regulaci emisí vozidla v provozu. Obdobně se systémy OBD od roku 2003 vyžadují rovněž pro nová vozidla s naftovým motorem.
(20)
Členské státy mohou případně vyjmout z oblasti působnosti této směrnice určitá historická vozidla. Mohou rovněž pro tato vozidla zavést vlastní předpisy pro technické prohlídky. Tato možnost však nesmí vést k uplatňování přísnějších předpisů než těch, kterým musela tato vozidla vyhovovat při konstrukci.
(21)
Existují jednoduché a běžně používané diagnostické systémy, které mohou zkušebny používat ke zkouškám velké většiny omezovačů rychlosti. U těch vozidel, která není možné zkoušet těmito snadno dostupnými diagnostickými nástroji, potřebují příslušné orgány buď použít vhodné zařízení od výrobce vozidla, nebo stanovit přijetí vhodného osvědčení vydaného výrobcem vozidla nebo jeho zplnomocněným zástupcem.
(22)
Pravidelné ověřování správné funkce omezovače rychlosti by mělo být usnadněno u vozidel vybavených novým záznamovým zařízením (digitálním tachografem) podle nařízení Rady (ES) č. 2135/98 ze dne 24. září 1998, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a směrnice 88/599/EHS o používání nařízení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 (7). Nová vozidla jsou vybavena tímto zařízením od roku 2003.
(23)
Pro vozidla taxislužby a sanitní vozy platí obdobné technické požadavky jako pro soukromé automobily. Položky, které mají být kontrolovány, by měly být proto také obdobné, přestože frekvence prohlídek se liší.
(24)
Každý členský stát musí v rámci svých pravomocí zajistit, aby byly technické prohlídky vozidel prováděny metodicky a na vysoké úrovni.
(25)
Komise by měla dohlížet na používání této směrnice v praxi.
(26)
Jelikož cílů navrhovaného opatření, totiž harmonizace pravidel pro technické prohlídky, zabránění narušení hospodářské soutěže mezi silničními dopravci a zaručení, že vozidla jsou řádně kontrolována a udržována, nemůže být dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu a účinků tohoto opatření, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(27)
Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (8).
(28)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k definování určitých minimálních norem a metod kontroly a jejich přizpůsobení technickému pokroku. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(29)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy III,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. V každém členském státě musí být motorová vozidla registrovaná v tomto státě a přívěsy a návěsy těchto vozidel přistavovány k technickým prohlídkám v souladu s touto směrnicí.
2. Kategorie vozidel určené k technické prohlídce, frekvence prohlídek a povinně kontrolované položky jsou uvedeny v přílohách I a II.
Článek 2
Technické prohlídky podle této směrnice musí provádět členský stát nebo veřejný orgán, který byl státem tímto úkolem pověřen, nebo subjekty či zařízení určené státem a pod jeho přímým dozorem, včetně soukromých subjektů. Pokud zařízení určená jako stanice technické kontroly vykonávají rovněž opravy motorových vozidel, musí členské státy zvláště usilovat o zajištění objektivity a vysoké kvality technických prohlídek vozidel.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření, která považují za nezbytná, aby mohlo být prokázáno, že vozidlo prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice.
Tato opatření sdělí ostatním členským státům a Komisi.
2. Každý členský stát uzná doklad vydaný jiným členským státem, který uvádí, že motorové vozidlo registrované na jeho území spolu se svým přívěsem nebo návěsem prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice, jako by tento doklad vydal sám.
3. Členské státy používají vhodné postupy, aby v možném rozsahu zajistily, že účinek brzd vozidel registrovaných na jejich území vyhovuje požadavkům této směrnice.
KAPITOLA II
VÝJIMKY
Článek 4
1. Členské státy mohou vyjmout z oblasti působnosti této směrnice vozidla ozbrojených sil, složek zabezpečujících veřejný pořádek a požární ochrany.
2. Členské státy mohou po konzultaci s Komisí vyjmout z oblasti působnosti této směrnice nebo podřídit zvláštním předpisům určitá vozidla provozovaná nebo užívaná za výjimečných podmínek a vozidla, která nejsou nikdy nebo téměř nikdy používaná na veřejně přístupných komunikacích, včetně historických vozidel vyrobených před 1. lednem 1960, nebo která jsou dočasně vyřazena z provozu.
3. Členské státy mohou po konzultaci s Komisí stanovit vlastní normy pro kontroly historických vozidel.
Článek 5
Bez ohledu na přílohy I a II mohou členské státy
a)
stanovit bližší datum první povinné technické prohlídky a případně vyžadovat, aby vozidlo prošlo technickou prohlídkou před registrací;
b)
zkrátit dobu mezi dvěma po sobě jdoucími povinnými technickými prohlídkami;
c)
zavést povinné prohlídky nepovinného vybavení;
d)
zvýšit počet položek, které podléhají kontrole;
e)
rozšířit požadavek pravidelných technických prohlídek na další kategorie vozidel;
f)
předepsat zvláštní dodatečné prohlídky;
g)
požadovat pro vozidla registrovaná na jejich území vyšší hodnoty minimálního účinku brzd, než které jsou uvedeny v příloze II, a zahrnout do těchto vyšších hodnot přezkušování vozidel s větším zatížením, pokud tyto požadavky nepřekračují požadavky původního schválení typu vozidla.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 6
1. Komise přijme zvláštní směrnice nezbytné k definování minimálních požadavků a metod kontroly položek uvedených v příloze II a přijme všechny změny nezbytné k tomu, aby tyto normy a metody byly přizpůsobeny technickému pokroku.
2. Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen Výbor pro přizpůsobení směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a přípojných vozidel technickému pokroku.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Článek 8
Nejpozději do tří let po zavedení pravidelných kontrol omezovačů rychlosti přezkoumá Komise na základě získaných zkušeností, zda stanovené kontroly dostačují k odhalení poruch nebo neoprávněných zásahů do omezovačů rychlosti, nebo zda je třeba změnit platnou právní úpravu.
Článek 9
Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 10
Směrnice 96/96/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 6. května 2009.