Směrnice Komise 2002/62/ES
ze dne 9. července 2002,
kterou se podeváté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (organické sloučeniny cínu)
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2001/91/ES [2], a zejména na článek 2a uvedené směrnice, vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 1999/51/ES [4], kterou se popáté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice 76/769/EHS, zakazuje používání organických sloučenin cínu v protihnilobných aplikacích na trupy lodí o délce menší než 25 m a na plavidla o jakékoli délce používaná převážně na vnitrozemských vodních cestách. V této směrnici se požaduje přezkoumání ustanovení, která se vztahují k organickým sloučeninám cínu používaným v protihnilobných přípravcích, s plným zohledněním vývoje v Mezinárodní námořní organizaci (IMO), a zejména požadavku jejího Výboru pro ochranu mořského prostředí na celosvětový zákaz používání organických sloučenin cínu, které jsou obsaženy jako biocidy v protihnilobných přípravcích na lodích, s platností od 1. ledna 2003.
(2) Z vědeckých studií vyplývá, že některé protihnilobné systémy používané na lodích představují podstatné riziko pro vodní prostředí. Mezinárodní úmluva IMO o kontrole škodlivých protihnilobných přípravků přijatá na diplomatické konferenci IMO v říjnu 2001 obsahuje zákaz od 1. ledna 2003 používání nebo opakovaného používání organických sloučenin cínu, které jsou obsaženy jako biocidy v protihnilobných přípravcích na lodích.
(3) Zákaz používání nebo opakovaného používání organických sloučenin cínu přímo ovlivňuje fungování vnitřního trhu s organickými sloučeninami cínu, a je proto nezbytné sblížit právní předpisy členských států v této oblasti, a v důsledku toho změnit přílohu I směrnice 76/769/EHS, a zejména směrnici 1999/51/ES.
(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady stanoví opatření vztahující se na plavidla ošetřená organickými sloučeninami cínu.
(5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES [5] upravuje rekreační plavidla a na tato plavidla se budou vztahovat stejná omezení jako na jiné lodi.
(6) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců uvedené ve směrnici Rady 89/391/EHS [6] a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnice Rady 90/394/EHS [7] naposledy pozměněné směrnicí 1999/38/ES [8], a směrnice Rady 98/24/ES [9] o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci.
(7) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství týkající se používání organických sloučenin cínu v plastech určených pro styk s potravinami, obsažených ve směrnici Komise 90/128/EHS ze dne 23. února 1990 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami [10], naposledy pozměněné směrnicí 2002/17/ES [11].
(8) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku způsobem stanoveným v příloze této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. října 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2003.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 9. července 2002.