Směrnice Rady
ze dne 27. července 1970
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zvukových výstražných zařízení motorových vozidel
(70/388/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na jejich zvuková výstražná zařízení;
vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1];
vzhledem k tomu, že pravidla pro zvuková výstražná zařízení by měla zahrnovat požadavky týkající se nejen montáže těchto zařízení na vozidlo, ale i konstrukce těchto zařízení;
vzhledem k tomu, že harmonizovaný postup schvalování typu zvukových výstražných zařízení umožní každému členskému státu ověřovat plnění společných požadavků na konstrukci a zkoušení a informovat o výsledku ostatní členské státy zasláním kopie certifikátu schválení typu konstrukční části vystaveného pro každý typ zvukového výstražného zařízení; že umístění značky EHS schválení typu na všechna zařízení, která byla vyrobena ve shodě se schváleným typem, vyloučí nutnost technického ověření těchto zařízení v ostatních členských státech,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Každý členský stát udělí schválení typu pro každý typ zvukového výstražného zařízení, který splňuje požadavky na konstrukci a zkoušení stanovené v bodě 1 přílohy I.
2. Členský stát, který uděluje schválení typu, přijme podle potřeby a popřípadě ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních členských států nezbytná opatření k ověření, že vyráběná zařízení jsou shodná se schváleným typem. Toto ověření se omezí na namátkovou kontrolu.
Článek 2
Pro každý typ zvukového výstražného zařízení, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci nebo jeho pověřenému zástupci značku EHS schválení typu podle vzoru uvedeného v bodě 1.4 přílohy I.
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zabránily užívání značek, které by mohly vést k záměně zvukových výstražných zařízení, jejichž typ byl schválen podle článku 1, s jinými zařízeními.
Článek 3
1. Členské státy nesmějí zakázat uvedení zvukových výstražných zařízení na trh z důvodů týkajících se jejich konstrukce nebo funkčního principu, pokud jsou opatřena značkou EHS schválení typu.
2. Toto ustanovení však nebrání členskému státu, aby taková opatření přijal proti zvukovým výstražným zařízením, která jsou opatřena značkou EHS schválení typu, jestliže soustavně nevykazují shodu se schváleným typem.
O přijatých opatřeních dotyčný členský stát neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí. Rovněž se použije článek 5.
Neshodnost se schváleným typem ve smyslu prvního pododstavce nastane, pokud nejsou dodrženy horní nebo dolní mezní hladiny stanovené v bodě 1.2.1.6 přílohy I.
Článek 4
Příslušný orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států kopie certifikátu schválení typu pro každý typ zvukového výstražného zařízení, pro který schválení typu udělil nebo udělit odmítl.
Článek 5
1. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu, zjistí, že se více zvukových výstražných zařízení opatřených touž značkou schválení typu neshoduje s typem, který byl schválen, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných zařízení se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí EHS schválení typu, uvědomí příslušný orgán dotyčného státu příslušné orgány ostatních členských států. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu.
2. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EHS schválení typu s uvedením důvodů.
3. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu, popírá závadu ve shodnosti, o které byl uvědoměn, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Průběžně o tom informují Komisi. V případě potřeby uskuteční Komise vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 6
Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu pro typ zvukového výstražného zařízení nebo o zákazu jeho uvedení na trh nebo jeho užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, která jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.
Článek 7
Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu vozidla nebo vnitrostátní schválení typu vozidla z důvodů týkajících se jeho zvukového výstražného zařízení, jestliže je toto zařízení opatřeno značkou EHS schválení typu a jestliže je namontováno v souladu s požadavky bodu 2 přílohy I.
Článek 8
Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.
Článek 9
Změny nutné pro přizpůsobení požadavků příloh I a II technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice Rady ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel.
Článek 10
1. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 11
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. července 1970.