Nařízení Rady (ES) č. 2200/96
ze dne 28. října 1996
o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že se v současné době z důvodu různých změn odvětví ovoce a zeleniny dostává do nové situace, které se producenti musí přizpůsobovat; že je proto nutné změnit zaměření základních pravidel společné organizace trhu v tomto odvětví; že s ohledem na četné změny, kterými organizace trhu od svého zavedení prošla, je třeba z důvodů přehlednosti přijmout nové nařízení;
(2) vzhledem k tomu, že je žádoucí včlenit do tohoto nového nařízení základní ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 3285/83 ze dne 14. listopadu 1983, kterým se stanoví obecná pravidla pro rozšíření působnosti některých pravidel stanovených organizacemi producentů v odvětví ovoce a zeleniny [4], hlavní ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 1319/85 ze dne 23. května 1985 o posílení kontroly provádění ustanovení Společenství v odvětví ovoce a zeleniny [5], hlavní ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2240/88 ze dne 19. července 1988, kterým se stanoví pro broskve, citrony a pomeranče prováděcí pravidla k článku 16b nařízení (EHS) č. 1035/72 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [6], hlavní ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 1121/89 ze dne 27. dubna 1989 o zavedení intervenčního prahu pro jablka a květák [7] a hlavní ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 1198/90 ze dne 7. května 1990, kterým se zavádí rejstřík pěstitelů citrusů ve Společenství [8]; že je proto třeba tato nařízení zrušit;
(3) vzhledem k tomu, že třídění produktů podle společných závazných norem pro ovoce a zeleninu uváděné na trh uvnitř Společenství nebo vyvážené do třetích zemí tvoří referenční rámec přispívající k poctivému obchodování, průhlednosti trhu a vyloučení produktů neuspokojivé jakosti z trhu; že dodržování norem tak přispívá ke zvyšování rentability produkce;
(4) vzhledem k tomu, že v zájmu zjednodušení je žádoucí přijmout normy pro ovoce a zeleninu s poměrně velkým významem na trhu, které by vycházely z norem přijatých v rámci Evropské hospodářské komise OSN (EHK/OSN); že je nezbytné stanovit podmínky, za kterých mohou být mezinárodní normy přizpůsobeny zvláštním potřebám Společenství;
(5) vzhledem k tomu, že používání norem nemůže být plně účinné, pokud normy nejsou s určitými výjimkami používány ve všech stadiích obchodu a při odesílání z oblasti produkce; že však mohou být stanoveny výjimky pro některé velice okrajové a přesně vymezené činnosti nebo činnosti na začátku obchodního řetězce nebo pro produkty určené k průmyslovému zpracování; že je třeba rovněž vzít v úvahu možnost slabé nebo výjimečně bohaté produkce; že v zájmu zajištění jakosti požadované normami musí být držitel produktu zodpovědný za dodržování norem; že zejména požadavky spotřebitelů na vlastnosti ovoce a zeleniny vyžadují, aby označení produktů na štítku obsahovalo údaj o původu produktů až do stadia maloobchodního prodeje;
(6) vzhledem k tomu, že produkce a uvádění ovoce a zeleniny na trh musí brát ohled na životní prostředí v oblasti pěstitelských postupů, nakládání s odpadovým materiálem a zničení produktů stažených z trhu, zejména v oblasti ochrany jakosti vod, zachování biologické rozmanitosti a úpravy krajiny;
(7) vzhledem k tomu, že organizace producentů jsou základními prvky společné organizace trhu, jejíž decentralizované fungování na své úrovni zajišťují; že z důvodu stále se zvyšující koncentrace poptávky je koncentrace nabídky uvnitř těchto organizací více než předtím hospodářskou nutností k posílení postavení producentů na trhu; že tato koncentrace musí být uskutečňována na základě dobrovolnosti a užitečnosti podle rozsahu a účinnosti služeb, které může organizace producentů poskytnout svým členům; že se nejedná o ohrožení dodávek produktů organizacím zaměřeným na zvláštní produkty, které existovaly před vstupem tohoto nařízení v platnost;
(8) vzhledem k tomu, že organizace producentů, která je schopna přispívat k dosažení cílů společné organizace trhu, může být členským státem uznána pouze tehdy, splňuje-li určité požadavky, které kladou organizaci samotné a jejím členům stanovy; že seskupením producentů, které mají zájem o získání statutu organizací producentů, musí být v souladu s tímto nařízením poskytnuto přechodné období, v jehož průběhu jim může být při splnění určitých podmínek poskytnuta finanční podpora na vnitrostátní úrovni a na úrovni Společenství;
(9) vzhledem k tomu, že je žádoucí poskytnout přechodné období organizacím producentů, které byly již uznány podle nařízení (EHS) č. 1035/72 [9], které však v danou chvíli nemohou plnit podmínky tohoto nařízení pro získání uznání; že tyto organizace musí být schopny prokázat svou způsobilost k provedení nezbytné změny zaměření;
(10) vzhledem k tomu, že ke zvýšení odpovědnosti organizací producentů zejména při přijímání rozhodnutí v oblasti finanční a za účelem řádné správy veřejných prostředků, jež jsou jim přidělovány, a jejich přizpůsobení budoucím požadavkům, je třeba stanovit podmínky, za jakých mohou být tyto prostředky využívány; že spolufinancování z provozních fondů vytvořených organizacemi producentů představuje vhodné řešení;
(11) vzhledem k tomu, že zřízení a řádné fungování provozních fondů vyžadují, aby si organizace producentů vzaly na starost celkovou produkci ovoce a zeleniny svých členů;
(12) vzhledem k tomu, že za účelem kontroly výdajů Společenství musí být stanovena hranice podpory poskytované organizacím producentů, které zřizují provozní fond;
(13) vzhledem k tomu, že v oblastech, ve kterých je organizace produkce slabá, je třeba umožnit poskytnutí dodatečných vnitrostátních finančních příspěvků; že v případě členských států, které jsou z hlediska struktur obzvláště znevýhodněny, musí být tyto příspěvky uhraditelné Společenstvím ze režimu podpor Společenství;
(14) vzhledem k tomu, že za účelem dalšího posílení činnosti organizací producentů nebo jejich sdružení a za účelem zajištění žádoucí stability trhu je třeba umožnit členským státům, aby za určitých podmínek rozšířily na producenty dané oblasti, kteří nejsou jejich členy, pravidla týkající se zejména produkce, uvádění na trh a ochrany životního prostředí, přijatá členy organizace nebo sdružení dotyčné oblasti; že v případě, že je poskytnuto řádné odůvodnění, musí být určité náklady vzniklé z tohoto rozšíření pravidel účtovatelné dotyčným producentům, jelikož ti jsou poživateli výhod plynoucích z tohoto rozšíření;
(15) vzhledem k tomu, že meziodvětvové organizace vytvořené z podnětu samostatných nebo již seskupených hospodářských subjektů, představují-li významnou část různých profesních kategorií v odvětví ovoce a zeleniny, jsou schopny přispět k chování zohledňujícímu situaci na trhu a usnadnit obchodní přístup, který zlepší výkazy o produkci, to znamená organizaci produkce, prezentaci produktů a jejich uvádění na trh; že jelikož činnost těchto organizací je schopna celkově přispět k dosažení cílů článku 39 Smlouvy, a zejména cílů tohoto nařízení, je třeba, jakmile dojde k vymezení příslušných druhů činností, umožnit členským státům udělit zvláštní uznání těm organizacím, které prokáží dostatečnou reprezentativnost a jejichž činnost se zaměřuje na uskutečňování výše uvedených cílů; že uvedená ustanovení o rozšíření působnosti pravidel přijatá organizacemi nebo jejich sdruženími a o podílu na nákladech vyplývajících z tohoto rozšíření se musí vzhledem k podobnosti sledovaných cílů použít i na meziodvětvové organizace;
(16) vzhledem k tomu, že v zájmu stabilizace kurzů je žádoucí, aby organizace producentů mohly intervenovat na trhu, zejména tím, že se rozhodnou nenabízet k prodeji určitá množství produktů v určitých obdobích; že stažení produktů nesmí být považováno za alternativu k uvádění na trh; že tedy financování stažení ze strany Společenství musí být omezeno jednak pouze na stanovené procento produkce, jednak na nízkou vyrovnávací platbu Společenství, aniž by bylo dotčeno použití provozních fondů k tomuto účelu; že v zájmu zjednodušení je vyrovnávací platba ze strany Společenství stanovena jednotnou paušální sazbou pro každý produkt; že k dosažení srovnatelného snížení u všech produktů jsou nezbytná určitá rozlišení;
(17) vzhledem k tomu, že intervenční opatření mohou být plně účinná jen tehdy, pokud produkty stažené z trhu nejsou opět uvedeny do běžného obchodního oběhu; že je třeba stanovit různé způsoby jejich využití a zabránit tím v nejvyšší možné míře jejich zničení;
(18) vzhledem k tomu, že tento nový způsob řízení stahování umožňuje zároveň zrušit závazná ustanovení týkající se důsledků překročení prahových množství; že je však rozumné zachovat základní zásadu těchto ustanovení během přechodného období a zmocnit Komisi v případě potřeby jednat na základě této zásady;
(19) vzhledem k tomu, že Rada přijala na základě nařízení (ES) č. 3290/94 [10] úpravy a přechodná opatření potřebná v odvětví zemědělství k provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, zejména nové úpravy obchodu se třetími zeměmi v odvětví ovoce a zeleniny; že ustanovení přílohy XIII nařízení (ES) č. 3290/94 jsou začleněna do tohoto nařízení; že však v případě, že jsou produkty dováženy do Společenství za účelem průmyslového zpracování, nejsou prodány v komisním prodeji; že tudíž ověření vstupní ceny může být provedeno na jiném základě než na základě paušální hodnoty; že je tudíž třeba příslušná ustanovení v tomto ohledu doplnit;
(20) vzhledem k tomu, že pravidla společné organizace trhu musí být dodržována všemi hospodářskými subjekty, na které se pravidla použijí, protože v opačném případě bude jejich účinek narušen se všemi důsledky, které z toho plynou, ať už se jedná o použití veřejných prostředků nebo o hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty; že je tedy třeba zřídit zvláštní sbor inspektorů Společenství pro toto odvětví; že jak z rozpočtových důvodů, tak z důvodů účinnosti musí být tento sbor tvořen úředníky Komise a popřípadě i jinými pracovníky; že je rovněž třeba stanovit sankce Společenství, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování nové úpravy v celém Společenství;
(21) vzhledem k tomu, že jedním z nezbytných prvků řádného řízení společné organizace trhu je důkladná znalost trhu; že je tudíž třeba stanovit za tímto účelem nezbytná opatření;
(22) vzhledem k tomu, že fungování jednotného trhu by poskytováním určité podpory bylo ohroženo; že je tedy třeba, aby ustanovení Smlouvy umožňující přezkoumání podpor poskytnutých členskými státy a umožňující zákaz podpor neslučitelných se společným trhem byla rozšířena tak, aby pokrývala odvětví uvedené v tomto nařízení;
(23) vzhledem k tomu, že společná organizace trhu v tomto odvětví musí současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy;
(24) vzhledem k tomu, že pro usnadnění provádění tohoto nařízení je třeba stanovit postup zavedení úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci řídícího výboru;
(25) vzhledem k tomu, že za účelem řešení obzvláště nepříznivé situace v odvětví lískových oříšků je důležité poskytnout paušální podporu na lískové oříšky sklizené v hospodářských letech 1997/98, 1998/99 a 1999/2000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se zřizuje společná organizace trhu s ovocem a zeleninou.
2. Společná organizace zahrnuje tyto produkty:
Kód KN | Popis zboží |
070200 | Rajčata, čerstvá nebo chlazená |
0703 | Cibule, šalotka, česnek, pór a jiná cibulová zelenina, čerstvá nebo chlazená |
0704 | Zelí, květák, kapusta kadeřavá, kedluben a podobné jedlé rostliny rodu Brassica, čerstvé nebo chlazené |
0705 | Hlávkový salát (Lactuca sativa) a čekanka (Cichorium spp.), čerstvé nebo chlazené |
0706 | Mrkev, vodnice, tuřín, salátová řepa, kozí brada, bulvový celer, ředkvička a podobné jedlé kořeny, čerstvé nebo chlazené |
070700 | Okurky a nakládačky, čerstvé nebo chlazené |
0708 | Luštěniny, též vyluštěné, čerstvé nebo chlazené |
ex0709 | Ostatní zelenina, čerstvá nebo chlazená s výjimkou zeleniny uvedené v podpoložkách 07096091, 07096095, 07096099, 07099031, 07099039 a 07099060 |
ex0802 | Ostatní skořápkové ovoce, čerstvé nebo sušené, též bez skořápky nebo vyloupané, s výjimkou arekových (nebo betelových) ořechů a kola ořechů uvedených v podpoložce 08029030 |
08030011 | Banány plantejny, čerstvé |
ex08030090 | Banány plantejny, sušené |
08042010 | Fíky, čerstvé |
08043000 | Ananas |
080440 | Avokádo |
08045000 | Kvajava, mango a mangostany |
0805 | Citrusové plody, čerstvé nebo sušené |
08061021080610290806103008061040080610500806106108061069 | Stolní vinné hrozny, čerstvé |
080700 | Melouny (včetně melounů vodních) a papáje, čerstvé |
0808 | Jablka, hrušky a kdoule, čerstvé |
0809 | Meruňky, třešně a višně, broskve (včetně nektarinek), švestky a trnky, čerstvé |
0810 | Ostatní ovoce, čerstvé |
0813503108135039 | Směsi tvořené výhradně ze suchého skořápkového ovoce uvedeného v položkách 0801 a 0802 |
12121010 | Svatojánský chléb |
3. Hospodářské roky produktů uvedených v odstavci 2 se stanoví v případě potřeby v souladu s postupem podle článku 46.
HLAVA I
Třídění produktů
Článek 2
1. Produkty určené k dodání spotřebiteli v čerstvém stavu mohou být tříděny podle systému norem.
2. Normy pro čerstvé ovoce a zeleninu zahrnuté v příloze I se přijmou postupem podle článku 46 pro provádění společné organizace trhu. Za tím účelem se zohlední normy EHK/OSN doporučené pracovní skupinou Evropské hospodářské komise pro normalizaci produktů podléhajících rychlé zkáze a zlepšování jejich jakosti.
Až do přijetí nových norem se použijí normy vymezené článkem 2 nařízení (EHS) č. 1035/72.
3. Komise může postupem podle článku 46 rozšířit seznam uvedený v příloze I o další produkty.
Článek 3
1. Držitel produktů, pro které byly přijaty normy jakosti, může tyto produkty vystavovat za účelem prodeje, nabízet je k prodeji, prodat nebo je dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh uvnitř Společenství pouze tehdy, jestliže jsou v souladu s těmito normami. Držitel je odpovědný za dodržení těchto norem.
Členské státy však smějí od požadavků na dodržení norem jakosti nebo některých jejich ustanovení osvobodit:
a) produkty vystavené za účelem prodeje, nabízené k prodeji, prodávané, dodávané nebo jakýmkoli jiným způsobem uváděné producentem na velkoobchodní trhy, a zejména na trhy producentů přímo v pěstitelské oblasti;
b) produkty zasílané z těchto velkoobchodních trhů do obalových úpraven a balíren nebo skladovacích zařízení v téže pěstitelské oblasti.
V případě použití druhého pododstavce o tom příslušný členský stát uvědomí Komisi a sdělí jí opatření, která k tomu účelu přijal.
2. Dodržení norem jakosti v rámci jedné pěstitelské oblasti se nevyžaduje u:
a) produktů prodávaných nebo dodávaných producentem do obalových úpraven a balíren nebo do skladovacích zařízení nebo zasílaných do těchto zařízení z podniku producenta;
b) produktů zasílaných ze skladovacích zařízení do obalových úpraven a balíren.
3. Dodržení norem jakosti se nevyžaduje u:
a) produktů zasílaných do zpracovatelských podniků, pokud nejsou postupem podle článku 46 stanovena minimální kritéria jakosti pro produkty určené k průmyslovému zpracování;
b) produktů přenechaných producentem v místě jeho podniku spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu;
c) produktů z určité oblasti, které se prodávají v maloobchodě této oblasti k uspokojení proslulé tradiční místní spotřeby na základě rozhodnutí Komise přijatého na žádost členského státu postupem podle článku 46.
4. U produktů uvedených v odstavci 2 a odst. 3 písm. a) je nutno prokázat, že dané produkty splňují stanovené podmínky, zejména pokud jde o jejich zamýšlené použití.
Článek 4
V případech, kdy v důsledku krajního nedostatku nebo výjimečně bohaté nabídky nejsou produkty vyhovující normám jakosti s to pokrýt spotřebitelskou poptávku nebo ji naopak značně převyšují, přijmou se ve shodě s mezinárodními závazky Společenství a postupem podle článku 46 na omezenou dobu opatření odchylná od uvedených norem.
Článek 5
1. Údaje požadované normami v oblasti označování musí být uvedeny čitelně a viditelně na jedné straně obalu, a to buď tak, že zde budou vytištěny nesmazatelným písmem, nebo prostřednictvím štítku, který tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu dobře připevněn.
2. U odesílaného volně loženého zboží nakládaného přímo na dopravní prostředek, musí být údaje zmíněné v odstavci 1 uvedeny v dokladu provázejícím zboží nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku.
Článek 6
Pokud jsou produkty v rámci maloobchodního prodeje nabízeny balené, musí být údaje požadované pro označování čitelné a viditelné.
U produktů nabízených v hotových obalech ve smyslu směrnice 79/112/EHS [11] musí být kromě údajů stanovených obecnými normami vyznačena i čistá hmotnost. V případě produktů běžně prodávaných na kusy se však uvedení čisté hmotnosti nevyžaduje, pokud je počet kusů dobře viditelný a lehce spočitatelný zvenčí, nebo není-li tomu tak, pokud je tento počet uveden na štítku.
Produkty smějí být nabízeny nebalené, pokud je maloobchodní prodejce opatří tabulkou s dobře viditelnými a čitelnými údaji, jež jsou stanoveny normami a týkají se:
- odrůdy,
- původu produktu,
- třídy jakosti.
Článek 7
Za účelem zjištění, zda produkty, na něž se vztahují normy jakosti, splňují ustanovení článků 3 až 6, provádějí subjekty pověřené jednotlivými členskými státy ve všech etapách uvádění na trh a během přepravy v souladu s hlavou VI kontroly shody na základě odebraných vzorků.
Nejvhodnější je tyto kontroly provádět před odesláním produktů z pěstitelské oblasti v době, kdy jsou baleny nebo nakládány.
Členské státy sdělí ostatním členským státům a Komisi názvy subjektů pověřených kontrolou.
Článek 8
1. Produkty, na něž se vztahují normy, smějí být dovezeny ze třetích zemí jen tehdy, vyhovují-li těmto normám nebo normám alespoň rovnocenným.
2. Články 3 až 7 se použijí na produkty dovážené do Společenství po splnění dovozních formalit v souladu s stávajícími pravidly Společenství.
Článek 9
1. Produkty, na které se vztahují normy, smějí být vyvezeny do třetích zemí jen tehdy, vyhovují-li těmto normám.
S přihlédnutím k požadavkům trhu, pro které je zboží určeno, však smějí být postupem podle článku 46 povoleny odchylky.
2. Produkty určené k vývozu do třetích zemí podléhají kontrole shody s normami před opuštěním celního území Společenství.
Článek 10
Opatření zajišťující jednotné používání ustanovení této hlavy se přijímají postupem podle článku 46.
U produktů určených k dovozu do Společenství mohou taková opatření spočívat ve schválení vydaném úředními kontrolními útvary vyvážející třetí země.
HLAVA II
Organizace producentů
Článek 11
1. Pro účely tohoto nařízení se "organizací producentů" rozumí každá právnická osoba,
a) která je založena z podnětu producentů těchto tříd produktů uvedených v čl. 1 odst. 2:
i) ovoce a zelenina;
ii) ovoce;
iii) zelenina;
iv) produkty určené k průmyslovému zpracování;
v) citrusové plody;
vi) skořápkové ovoce;
vii) houby;
b) která má za cíl zejména:
1. zajistit plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství;
2. podporovat koncentraci nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh;
3. snižovat produkční náklady a zajišťovat stálost cen producentů;
4. podporovat používání pěstitelských postupů, produkčních technologií a postupů nakládání s odpady šetrných k životnímu prostředí, zejména za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny, ochrany a/nebo podpory biologické rozmanitosti;
c) jejíž stanovy zavazují členy této organizace producentů zejména k tomu, že:
1. uplatňují pravidla přijatá organizací producentů ohledně znalosti produkce, produkci samotné, uvádění produktů na trh a o ochraně životního prostředí;
2. jsou členem pouze jedné organizace producentů uvedené v písmenu a), pokud jde o produkci jedné z tříd produktů uvedených v písmenu a) daným podnikem;
3. prodávají svou veškerou produkci prostřednictvím organizace producentů.
Pokud však to organizace producentů povolí a za podmínek, které stanoví, členové této organizace producentů mohou:
- prodat přímo ve svých podnicích spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše 25 % své produkce, pokud jsou členy organizace producentů ovoce a zeleniny uvedené v písm. a) bodu i), a nejvýše 20 %, pokud jsou členy jiných druhů organizací producentů, a kromě toho
- uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je ve srovnání s objemem uváděným na trh jejich vlastní organizací nepatrný;
- uvádět na trh prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou v zásadě nejsou pokryty obchodními aktivitami jejich vlastní organizace;
- postupem podle článku 46 mít oprávnění uzavírat v případě některých produktů odchylným způsobem přímé smlouvy se zpracovatelskými podniky sestupně a po dobu přechodného období do 31. prosince 1999;
4. poskytovat údaje požadované organizací producentů ke statistickým účelům, zejména pokud jde o pěstitelské plochy, sklizená množství, výnosy a přímé prodeje;
5. platit finanční příspěvky stanovené ve stanovách pro potřebu zřízení a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 15;
d) jejíž stanovy stanoví:
1. postupy stanovení, přijetí a změny pravidel uvedených v písm. c) bodě 1;
2. předepisování finančních členských příspěvků nezbytných k financování organizace producentů;
3. pravidla umožňující členům organizace producentů kontrolovat demokratickým způsobem svou organizaci a její rozhodnutí;
4. sankce za porušení buď povinností vyplývajících ze stanov, zejména za neplacení finančních příspěvků, nebo pravidel stanovených organizací producentů;
5. pravidla přijímání nových členů, zejména minimální dobu členství;
6. účetní a rozpočtová pravidla nezbytná pro fungování organizace;
e) která byla uznána dotyčným členským státem na základě odstavce 2.
2. Členské státy pro účely tohoto nařízení uznají jakožto organizace producentů všechna seskupení producentů, která o takové uznání požádají, pod podmínkou, že:
a) splňují požadavky stanovené v odstavci 1 a prokáží, vedle jiných zdůvodnění, že sdružují minimální počet producentů a pokrývají minimální objem tržní produkce, stanovený postupem podle článku 46;
b) skýtají dostatečnou záruku provádění, trvalosti a účinnosti jejich činností;
c) své členy účinně připravují na získávání technické pomoci nezbytné pro používání pěstitelských postupů šetrných k životnímu prostředí;
d) svým členům účinně poskytují technické prostředky nezbytné ke skladování, obalové úpravě a uvádění produktů na trh a zajišťují řádné obchodní a rozpočtové řízení úkolů, jež na sebe převzali.
3. Členské státy mohou pro účely tohoto nařízení uznat jakožto organizace producentů také jiné organizace producentů než ty, které jsou uvedeny v odst. 1 písm. a), které již existovaly před vstupem tohoto nařízení v platnost a které byly uznány podle nařízení (EHS) č. 1035/72 přede dnem používání tohoto nařízení.
Pokud členské státy na základě prvního pododstavce uznají výše zmíněné organizace producentů, použijí se požadavky uvedené v odstavci 1, s výjimkou písmene a) a podle vhodnosti požadavky uvedené v odst. 1 písm. c) bodu 2 a v odstavci 2.
Článek 12
1. Členské státy:
a) rozhodnou o tom, zda organizaci producentů udělí uznání ve lhůtě tří měsíců od podání žádosti doložené všemi odůvodněními;
b) provádějí v pravidelných intervalech kontroly, zda organizace producentů dodržují podmínky uznání, přičemž v případě nedodržení ukládají těmto organizacím sankce a rozhodují, tam kde je to nezbytné, o odebrání jejich uznání;
c) sdělují Komisi ve lhůtě dvou měsíců každé rozhodnutí o udělení či odebrání uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
2. Podmínky, za kterých členské státy podávají zprávy Komisi o činnostech organizací producentů, a četnost těchto zpráv se stanoví postupem podle článku 46.
Komise se kontrolami prováděnými v souladu s hlavou VI ujistí o dodržování článku 11 a odst. 1 písm. b) tohoto článku a na základě těchto kontrol popřípadě členské státy vyzve k odebrání udělených uznání.
Článek 13
1. Organizace producentů uznané podle nařízení (EHS) č. 1035/72 před vstupem tohoto nařízení v platnost, které nemohou podle článku 11 tohoto nařízení obdržet uznání bez přechodného období, smějí pokračovat v činnosti podle ustanovení hlavy IV po dobu dvou let následujících po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud nadále splňují požadavky příslušných článků nařízení (EHS) č. 1035/72.
2. Období dvou let zmíněné v odstavci 1 může být prodlouženo na období pěti let, pokud dotyčná organizace producentů:
a) ke stanovenému dni před koncem období dvou let zmíněného v odstavci 1 předloží členskému státu akční plán s cílem dosáhnout uznání podle čl. 11 odst. 2; členský stát jej musí buď přijmout, nebo zamítnout;
b) při předkládání svého akčního plánu prokáže, že zřídila provozní fond uvedený v článku 15;
c) zaváže se pod hrozbou sankcí stanovených členským státem provést svůj akční plán před uplynutím období pěti let.
3. Organizace producentů, které z jakéhokoliv důvodu a v jakémkoli okamžiku přestaly plnit podmínky stanovené v odstavci 2, pozbývají svůj status za podmínek stanovených v čl. 12 odst. 1 písm. b).
Použitím prvního pododstavce však nejsou dotčena jednotlivá práva, kterých mohla organizace producentů nabýt v souladu s nařízením (EHS) č. 1035/72.
Článek 14
1. Novým seskupením producentů nebo těm seskupením, která nebyla uznána podle nařízení (EHS) č. 1035/72 před vstupem tohoto nařízení v platnost, může být přiznáno přechodné období v délce trvání nejvýše pěti let, během něhož musí splnit podmínky stanovené v článku 11.
Za tímto účelem předloží příslušnému členskému státu plán odstupňovaného uznání, jehož přijetím začíná období pěti let stanovené v prvním pododstavci a které představuje předběžné uznání.
2. Členské státy mohou seskupením producentů uvedeným v odstavci 1 v průběhu pěti let, které následují po dni předběžného uznání, poskytnout:
a) podporu určenou k pobídce jejich vytváření a k usnadnění jejich administrativní činnosti;
b) podporu poskytovanou buď přímo, nebo prostřednictvím peněžních ústavů formou zvláštních půjček určených k pokrytí části investic nezbytných k dosažení uznání a stanovených k tomuto účelu v plánu uznání uvedeném v odst. 1 druhém pododstavci.
3. Podpora uvedená v odstavci 2 je hrazena Společenstvím v souladu s čl. 52 odst. 2 a 3.
4. Před udělením předběžného uznání členský stát uvědomí Komisi o svých záměrech a jejich finančních důsledcích.
5. Předložení plánu uznání členskému státu seskupením producentů znamená pro toto seskupení závazek, že se podrobí vnitrostátním kontrolám a kontrolám Společenství prováděným v souladu s hlavou VI, zejména pokud jde o řádné hospodaření s veřejnými prostředky.
6. Členské státy ukládají seskupením producentů, které neplní své závazky, sankce.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku, stanovená podle článku 48, musí zahrnovat ustanovení, která zajistí, že podpora vyplácená portugalským organizacím producentů, vyjádřená procentem hodnoty tržní produkce dotyčné organizace producentů, nebude nižší než podpora vyplývající z nařízení (EHS) č. 746/93 [12].
Článek 15
1. Finanční podpora Společenství se poskytuje za podmínek stanovených v tomto článku organizacím producentů, které zřizují provozní fond.
Do tohoto fondu plynou finanční příspěvky vybírané od členů dotyčné organizace producentů na základě množství nebo hodnoty ovoce a zeleniny skutečně uvedených na trh a finanční podpora uvedená v prvním pododstavci.
2. Provozní fondy uvedené v odstavci 1 se používají:
a) k financování stažení produktů z trhu za podmínek uvedených v odstavci 3;
b) k financování operačního programu předloženého příslušným vnitrostátním orgánům a jimi schváleného podle čl. 16 odst. 1.
Takové fondy však mohou být také zcela nebo zčásti využity k financování akčního plánu předloženého organizacemi producentů, uvedeného v článku 13.
3. Užití provozního fondu k financování stažení produktů z trhu je přípustné pouze tehdy, byl-li provozní fond schválen příslušnými vnitrostátními orgány. Financování se provádí jedním nebo oběma následujícími způsoby:
a) vyrovnávací platbou za stažení produktů, které nejsou uvedeny v příloze II a které vyhovují příslušným normám, pokud byly takové normy přijaty na základě článku 2;
b) poskytnutím příplatku k vyrovnávací platbě Společenství za stažení.
Členské státy mohou stanovit maximální výši vyrovnávací platby nebo příplatku, aniž by však výše takto stanoveného příplatku přičtená k částce vyrovnávací platby Společenství za stažení přesáhla výši maximálních cen za stažení uplatňovaných v hospodářském roce 1995/96 v souladu s čl. 16 odst. 3 písm. a), čl. 16 písm. a), čl. 16 písm. b) a čl. 18 odst. 1 písm. a) první odrážkou nařízení (EHS) č. 1035/72.
Část provozního fondu, která může být použita k financování stažení, nesmí přesáhnout 60 % v prvním, 55 % ve druhém, 50 % ve třetím, 45 % ve čtvrtém, 40 % v pátém roce a 30 % od šestého roku dále počínaje dnem schválení prvního operačního programu předloženého dotyčnou organizací producentů příslušným vnitrostátním orgánům a jimi schváleného.
Meze stanovené v čl. 23 odst. 3, 4 a 5 se použijí na stažení produktů uvedené v prvním pododstavci písm. a) tohoto odstavce.
4. Operační program uvedený v odst. 2 písm. b) musí:
a) sledovat několik cílů uvedených v čl. 11 odst. 1 písm. b) a jiné, zahrnující zejména: zlepšování jakosti produktů, zvyšování jejich obchodní hodnoty, propagaci produktů u spotřebitelů, vytvoření sortimentu ekologických produktů, podporu integrované produkce nebo jiných metod produkce šetrných k životnímu prostředí, omezení stahování produktů;
b) zahrnovat opatření vedoucí k rozvoji využívání technologií šetrných k životnímu prostředí členy organizací producentů, pokud jde jak o pěstitelské postupy tak o nakládání s odpadovým materiálem.
"Technologiemi šetrnými k životnímu prostředí" se rozumějí zejména ty, které dovolují dosáhnout cílů uvedených v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 2078/92 [13];
c) v rámci finančních ustanovení předvídat technické a lidské zdroje nezbytné k zajištění kontroly dodržování norem, rostlinolékařských předpisů a nejvyšších přípustných hodnot reziduí.
5. Finanční podpora uvedená v odstavci 1 se rovná částce finančních příspěvků uvedených v tomtéž odstavci, které byly skutečně zaplaceny, avšak omezené na 50 % skutečných výdajů vzniklých podle odstavce 2.
Tato procentní sazba se zvyšuje na 60 %, pokud jsou operační program nebo část operačního programu předloženy:
a) buď několika organizacemi producentů ze Společenství, činnými v různých členských státech na přeshraničních činnostech s výjimkou činností uvedených v odst. 2 písm. a);
b) nebo jednou nebo několika organizacemi producentů zapojenými do činnosti vedené na meziodvětvovém základě.
Finanční podpora je však omezena na 4 % hodnoty produkce uvedené na trh každou organizací producentů, pokud celková výše finanční podpory představuje méně než 2 % celkového obratu všech organizací producentů. K zajištění dodržení této meze se vyplatí záloha ve výši 2 % a zbytek podpory se poskytne tehdy, je-li znám celkový objem žádostí o podporu. Od roku 1999 se hodnota 4 % zvýší na 4,5 % a celkové procento z obratu se zvýší ze 2 % na 2,5 %.
6. V těch regionech Společenství, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, mohou být členské státy na základě řádně odůvodněné žádosti pověřeny, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše polovině finančních příspěvků producentů. Tato podpora se vloží do provozního fondu.
Členským státům, v nichž se prostřednictvím organizací producentů uvádí na trh méně než 15 % produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být podpora uvedená v prvním pododstavci na žádost dotyčného členského státu uhrazena Společenstvím prostřednictvím rámce podpory Společenství.
Článek 16
1. Operační program uvedený v čl. 15 odst. 2 písm. b) se předkládá příslušným vnitrostátním orgánům, které jej musí schválit, zamítnout nebo požádat o jeho úpravu v souladu s tímto nařízením.
Členské státy stanoví vnitrostátní rámec pro vypracování obecných podmínek vztahujících se k opatřením uvedeným v čl. 15 odst. 4 písm. b). Návrh takového rámce předloží Komisi, která ve lhůtě tří měsíců může požadovat jeho úpravu, jestliže shledá, že tento návrh neumožňuje dosažení cílů stanovených v článku 130r Smlouvy a v programu politiky a akcí Společenství v oblasti životního prostředí a trvale udržitelného rozvoje.
2. Nejpozději do konce každého roku sdělí organizace producentů členskému státu předpokládanou výši provozního fondu na následující rok a předloží náležité odůvodnění založené na odhadech operačního programu, výdajích za probíhající rok a - je-li to možné - za předchozí roky, a v případě potřeby na předpokládaném množství produkce v následujícím roce. Členský stát do 1. ledna následujícího roku sdělí organizaci producentů předpokládanou výši finanční podpory ve shodě s mezemi stanovenými v čl. 15 odst. 5.
Platby finanční podpory se uskutečňují na základě výdajů vzniklých v souvislosti s činnostmi spadajícími do operačního programu. Na tytéž činnosti mohou být vyplaceny zálohy pod podmínkou složení záruky nebo jistoty.
Na začátku každého roku a nejpozději do 31. ledna organizace producentů sdělí členskému státu konečnou výši výdajů za uplynulý rok doloženou podpůrnými doklady, aby tak mohly obdržet zůstatek finanční podpory Společenství.
3. Sdružení organizací producentů uznané příslušným členským státem může zastoupit své členy pro účely řízení jejich provozních fondů ve smyslu čl. 15 odst. 1 a pro účely vypracování, provádění a předkládání operačních programů uvedených v čl. 15 odst. 2 písm. b). V takových případech toto sdružení přijímá finanční podporu a podává sdělení uvedená v odstavci 2 tohoto článku.
4. Operační programy a jejich financování producenty a organizacemi producentů na jedné straně a z fondů Společenství na straně druhé jsou nejméně tříleté a nejvýše pětileté.
6. Předložení operačního programu členskému státu organizací producentů nebo případně sdružením organizací producentů podle odstavce 3 představuje ze strany této organizace nebo sdružení závazek podrobit se vnitrostátním kontrolám a kontrolám Společenství v souladu s hlavou VI, zejména pokud jde o řádné hospodaření s veřejnými prostředky.
Článek 17
V případě, kdy se běžné nástroje společné organizace trhu ukážou nedostatečnými nebo nevhodnými pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, které mají velký hospodářský nebo ekologický význam na místní nebo oblastní úrovni a které čelí dlouhodobým potížím na trhu Společenství, zejména způsobeným silnou mezinárodní konkurencí, mohou být postupem podle článku 46 přijata zvláštní opatření ke zvýšení konkurenceschopnosti těchto produktů a k jejich propagaci.
Článek 18
1. V případech, kdy organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, které přijaly stejná pravidla a které působí ve vymezeném hospodářském obvodu, jsou u daného produktu považovány za reprezentativní pro produkci a producenty této oblasti, může dotyčný členský stát na žádost této organizace nebo sdružení stanovit níže uvedená pravidla závazná pro producenty sídlící v této oblasti, kteří nejsou členy jedné z uvedených organizací:
a) pravidla uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) bodě 1;
b) pravidla přijatá organizací nebo sdružením, pokud jde o stahování produktů,
za předpokladu, že tato pravidla:
- se používají již nejméně jeden hospodářský rok,
- jsou zahrnuta v úplném seznamu v příloze III,
- jsou závazná pro období nejvýše tří hospodářských roků.
2. Pro účely tohoto článku se "hospodářským obvodem" rozumí zeměpisné území tvořené přilehlými nebo sousedními pěstitelskými oblastmi, v nichž jsou pěstitelské i obchodní podmínky stejnorodé.
3. Organizace producentů nebo sdružení organizací producentů se považuje za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, pokud sdružuje nejméně dvě třetiny producentů hospodářského obvodu, ve kterém působí, a pokud pokrývá nejméně dvě třetiny jeho produkce.
4. Pravidla, která jsou stanovena jako závazná pro všechny producenty ve vymezeném hospodářském obvodu:
a) nesmějí způsobit újmu jiným producentům členského státu nebo Společenství;
b) se nepoužijí, s výjimkou případů, kdy se jich přímo týkají, na produkty dodané k průmyslovému zpracování v rámci smlouvy podepsané před začátkem hospodářského roku s výjimkou pravidel znalosti produkce uvedených v odst. 1 písm. a);
c) nesmějí být v rozporu se stávajícími pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly.
5. Členské státy neprodleně sdělí Komisi pravidla, která stanovily jako závazná pro všechny producenty vymezeného hospodářského obvodu. Tato pravidla se zveřejní v řadě "C"Úředního věstníku Evropských společenství.
Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o kterém rozhodl:
a) zjistí-li, že dané rozšíření vylučuje hospodářskou soutěž v podstatné části vnitřního trhu nebo že ohrožuje volný obchod nebo že jsou ohroženy cíle článku 39 Smlouvy;
b) zjistí-li, že čl. 85 odst. 1 Smlouvy je použitelný na dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, o kterých bylo rozhodnuto, že se rozšíří na další producenty. Rozhodnutí Komise, pokud jde o tuto dohodu, toto rozhodnutí nebo toto jednání ve vzájemné shodě se použije teprve ode dne takového zjištění;
c) zjistí-li na základě kontrol provedených dodatečně podle hlavy VI, že nebyla dodržena ustanovení tohoto článku.
6. Použije-li se odstavec 1, může dotyčný členský stát na základě předložených dokladů rozhodnout, že producenti, kteří nejsou členy organizace nebo sdružení organizací, musí uhradit dotyčné organizaci, popřípadě sdružení organizací část finančních příspěvků zaplacených členy organizace producentů, pokud jsou používány k uhrazení:
a) administrativních nákladů vyplývajících z použití pravidel uvedených v odstavci 1;
b) nákladů na výzkum, studie trhu a propagaci prodeje vynaložených organizací nebo sdružením, ze kterých mají prospěch všichni producenti daného hospodářského obvodu.
7. Členské státy sdělí Komisi seznam hospodářských obvodů uvedených v odstavci 2. Komise ve lhůtě jednoho měsíce od tohoto sdělení seznam schválí nebo po konzultaci s dotyčným členským státem rozhodne o úpravách, které v něm tento členský stát musí provést. Schválený seznam se zveřejní v řadě "C"Úředního věstníku Evropských společenství.
HLAVA III
Meziodvětvové organizace a dohody
Článek 19
1. Pro účely tohoto nařízení se "uznanou meziodvětvovou organizací" (dále jen "meziodvětvová organizace") rozumí každá právnická osoba, která:
a) sdružuje zástupce hospodářských činností spojených s produkcí a/nebo obchodem a/nebo zpracováním produktů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b) vznikla z podnětu všech nebo části organizací nebo sdružení, které ji tvoří;
c) provádí v jednom nebo více regionech Společenství několik z následujících činností s ohledem na zájmy spotřebitelů:
- zlepšování znalosti a průhlednosti produkce a trhu,
- přispívání k lepší koordinaci uvádění ovoce a zeleniny na trh, zejména prostřednictvím výzkumu nebo studií trhu,
- vypracovávání vzorů smluv slučitelných s právními předpisy Společenství,
- účinnější marketing vyprodukovaného ovoce a zeleniny,
- poskytování údajů a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí,
- hledání postupů omezujících používání prostředků na ochranu rostlin a jiných průmyslových prostředků a zajišťujících jakost produktů a ochranu půdy a vod,
- vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů,
- uplatňování a ochrana ekologické zemědělské produkce a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných údajů,
- propagace integrované produkce nebo jiných ekologicky zaměřených metod produkce,
- vymezení pravidel týkajících se produkce a uvádění produktů na trh stanovených v příloze III, která jsou přísnější než právní předpisy Společenství nebo vnitrostátní předpisy;
d) byla uznána dotyčným členským státem za podmínek stanovených v odstavci 2.
2. Opodstatňují-li to struktury členského státu, mohou členské státy uznat za meziodvětvové organizace ve smyslu tohoto nařízení všechny organizace založené na svém území, které o uznání vhodným způsobem požádají, za předpokladu, že:
a) provádějí svou činnost v jedné nebo více oblastech tohoto území;
b) představují významný podíl produkce a/nebo obchodu a/nebo zpracování ovoce a zeleniny a produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny v dotyčné oblasti nebo oblastech a v případě, že se jedná o více oblastí, prokážou minimální úroveň reprezentativnosti každého z těch odvětví, která sdružují, v každé dané oblasti;
c) provádějí několik opatření uvedených v odst. 1 písm. c);
d) samy se nezabývají produkcí ani zpracováním ani uváděním ovoce a zeleniny nebo produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trh;
e) neprovádějí žádnou z činností uvedených v čl. 20 odst. 3.
3. Před poskytnutím uznání členské státy Komisi oznámí meziodvětvové organizace, které předložily žádost o uznání se všemi potřebnými údaji o reprezentativnosti těchto organizací a jejich různých činnostech společně se všemi dalšími skutečnostmi potřebnými k vyhodnocení.
Komise může vznést námitky vůči uznání ve lhůtě dvou měsíců od oznámení.
4. Členské státy:
a) rozhodnou o udělení uznání ve lhůtě tří měsíců od podání žádosti doložené všemi podpůrnými doklady;
b) provádějí v pravidelných intervalech kontroly, aby se ujistily, zda meziodvětvové organizace plní náležitosti a podmínky uznání, v případě neplnění ukládají těmto organizacím sankce a v případě potřeby rozhodují o odebrání jejich uznání;
c) odeberou uznání, pokud:
i) náležitosti a podmínky stanovené tímto nařízením pro udělení uznání již nejsou plněny;
ii) meziodvětvová organizace poruší jeden nebo více ze zákazů stanovených v čl. 20 odst. 3, aniž jsou dotčeny jiné trestní následky vyplývající z vnitrostátního práva;
iii) meziodvětvová organizace nedodrží oznamovací povinnost uvedenou v čl. 20 odst. 2;
d) sdělí Komisi ve lhůtě dvou měsíců každé rozhodnutí o udělení či odebrání uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
5. Podmínky, za kterých členské státy podávají zprávy Komisi o činnostech meziodvětvových organizací, a četnost těchto zpráv se vypracuje postupem podle článku 46.
Komise se kontrolami prováděnými v souladu s hlavou VI ujistí o dodržování odstavce 2 a odst. 4 písm. b) a na základě těchto kontrol popřípadě požádá členské státy o odebrání udělených uznání.
6. Uznání představuje oprávnění provádět opatření uvedená v odst. 1 písm. c) v souladu s podmínkami tohoto nařízení.
7. Komise se postará o zveřejnění uznaných meziodvětvových organizací v řadě "C"Úředního věstníku Evropských společenství s uvedením hospodářské sféry nebo oblasti jejich činností a činností prováděných ve smyslu článku 21. Odebrání uznání se rovněž zveřejňují.
Článek 20
1. Odchylně od článku 1 nařízení č. 26 [14] se čl. 85 odst. 1 Smlouvy nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uznaných meziodvětvových organizací, které byly určeny k provádění opatření uvedených v čl. 19 odst. 1 písm. c).
2. Odstavec 1 se použije pouze za předpokladu, že:
- dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě byly oznámeny Komisi a
- Komise ve lhůtě dvou měsíců od oznámení všech potřebných skutečností neshledá, že uvedené dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě nejsou neslučitelné s právními předpisy Společenství.
Uvedené dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě nesmějí být prováděny před uplynutím lhůty uvedené v prvním pododstavci druhé odrážce.
3. Za odporující právním předpisům Společenství se v každém případě prohlásí dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které:
- mohou vést v jakékoli formě k rozdělení trhů uvnitř Společenství,
- mohou poškodit řádné fungování společné organizace trhů,
- mohou způsobit narušení hospodářské soutěže, která nejsou z hlediska dosažení cílů společné zemědělské politiky, které sleduje opatření meziodvětvové organizace, nezbytná,
- zahrnují stanovení cen, aniž jsou dotčena opatření přijatá meziodvětvovými organizacemi v rámci používání zvláštních ustanovení právních předpisů Společenství,
- mohou způsobit diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
4. Zjistí-li Komise po uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odst. 2 prvním pododstavci druhé odrážce, že podmínky používání tohoto nařízení nejsou plněny, přijme rozhodnutí prohlašující, že čl. 85 odst. 1 Smlouvy se použije na dotyčnou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě.
Uvedené rozhodnutí Komise nenabývá účinku přede dnem jeho oznámení dotyčné meziodvětvové organizaci, pokud však tato meziodvětvová organizace neposkytla nesprávné údaje nebo nezneužila výjimky stanovené v odstavci 1.
5. V případě víceletých dohod je předchozí oznámení za první rok platné pro následující roky dohody; v tomto případě však Komise může z vlastního podnětu nebo na žádost jiného členského státu kdykoliv vydat stanovisko o neslučitelnosti za podmínek uvedených v odstavci 4.
Článek 21
1. V případě, že je meziodvětvová organizace působící v jedné nebo více stanovených oblastech členským státem považována za reprezentativní, pokud jde o produkci a/nebo obchod a/nebo zpracování daného produktu, může dotyčný členský stát na žádost této organizace stanovit určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, sjednané v rámci této organizace, jako závazné na omezenou dobu i pro jiné hospodářské subjekty působící v dotyčné oblasti nebo oblastech, a to jak jednotlivce, tak i skupiny, kteří nejsou členy této organizace.
2. Meziodvětvová organizace je považována za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, pokud odpovídá alespoň za dvě třetiny produkce a/nebo obchodu a/nebo zpracování dotyčného produktu nebo produktů v dotyčné oblasti nebo oblastech členského státu. V případě, že žádost o rozšíření působnosti pravidel zahrnuje více oblastí, meziodvětvová organizace musí prokázat minimální úroveň reprezentativnosti každého z těch odvětví, která sdružuje, v každé z dotyčných oblastí.
3. Pravidla, u kterých smí být požadováno rozšíření jejich působnosti na další hospodářské subjekty:
a) se smějí týkat pouze jednoho z těchto cílů:
- znalost produkce a trhu,
- přísnější pravidla produkce než ta stanovená právními předpisy Společenství nebo vnitrostátními právními předpisy,
- vypracovávání vzorů smluv slučitelných s právními předpisy Společenství,
- pravidla uvádění produktů na trh,
- pravidla ochrany životního prostředí,
- opatření na podporu a marketing produktů,
- opatření na podporu ekologických zemědělských produktů a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných údajů.
Pravidla uvedená ve druhé, čtvrté a páté odrážce se nesmějí lišit od pravidel uvedených v příloze III;
b) musí být použitelná již nejméně jeden hospodářský rok;
c) smějí být stanovena jako závazná na období nejvýše tří hospodářských roků;
d) nesmějí způsobit újmu jiným hospodářským subjektům členského státu nebo Společenství.
Článek 22
1. Členské státy neprodleně sdělí Komisi pravidla, která stanovily jako závazná pro všechny hospodářské subjekty jedné oblasti nebo více stanovených oblastí. Tato pravidla budou zveřejněna v řadě "C"Úředního věstníku Evropských společenství.
Před výše uvedeným zveřejněním Komise uvědomí výbor stanovený v článku 45 o každém oznámení o rozšíření působnosti meziodvětvových dohod.
Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o nichž tento stát rozhodl, v případech uvedených v čl. 18 odst. 5 druhém pododstavci.
2. V případech, kdy je působnost pravidel rozšířena na jeden nebo více produktů a kdy je jedna nebo více činností uvedených v čl. 21 odst. 3 písm. a) prováděna uznanou meziodvětvovou organizací a kdy jsou pravidla v obecném hospodářském zájmu těch hospodářských subjektů, jejichž činnosti jsou spojeny s jedním nebo více dotyčnými produkty, může členský stát, který udělil uznání, rozhodnout, že jednotlivci nebo seskupení, kteří nejsou členy organizace, kteří však mají z těchto činností prospěch, uhradí veškeré finanční příspěvky zaplacené jejími členy nebo jejich část v rozsahu, v jakém jsou tyto příspěvky určeny k pokrytí nákladů vzniklých v důsledku provozování dotyčných činností.
HLAVA IV
Intervenční režim
Článek 23
1. Organizace producentů a jejich sdružení se mohou rozhodnout, že nebudou nabízet k prodeji produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, dodávané jejich členy v množstvích a v obdobích, která uznají za vhodná.
2. Místo určení produktů stažených z trhu podle článku 1 musí být organizacemi producentů nebo jejich sdruženími stanoveno tak, aby nenarušilo normální odbyt dotyčných produktů, a musí brát ohled na životní prostředí, zejména pokud se jedná o jakost vod a krajiny.
3. V případě, že se na libovolný produkt uvedený v příloze II, který vyhovuje normám, použije odstavec 1, organizace producentů nebo jejich sdružení vyplatí svým členům vyrovnávací platbu Společenství za stažení stanovenou podle článku 26 až do výše 10 % z množství uvedeného na trh.
Mez 10 % stanovená v prvním pododstavci se použije na množství každého produktu uvedené na trh výhradně členy dotyčné organizace producentů nebo jiné organizace v případě použití čl. 11 odst. 1 písm. c), ale nezahrnuje stažení provedená podle článku 24.
4. Mez 10 % stanovená v odstavci 3 se použije od šestého hospodářského roku následujícího po dni vstupu v platnost tohoto nařízení. Stažení uskutečněná v průběhu přechodného období pěti předcházejících hospodářských let nesmějí přesáhnout následující procentní sazby produkce uvedené na trh, která je vymezena postupem podle článku 46: 50 % v prvním hospodářském roce, 45 % ve druhém, 40 % ve třetím, 30 % ve čtvrtém a 20 % v pátém hospodářském roce.
V případě všech citrusových plodů však tato procenta činí: 35 % v prvním hospodářském roce, 30 % ve druhém, 25 % ve třetím, 20 % ve čtvrtém a 15 % v pátém hospodářském roce.
Ustanovení odst. 3 druhého pododstavce se použijí na tento odstavec.
5. Procentní sazba 10 % uvedená v odstavci 3 a 4 se rovná ročnímu průměru tříletého období s ročním rozpětím pro překročení 3 %.
6. U jablek a hrušek se mez 10 % uvedená v odstavci 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 24 nahrazuje mezí 8,5 %.
Počínaje hospodářským rokem 1997/98 se na melouny cukrové a melouny vodní uplatní mez 10 %.
Článek 24
U produktů uvedených v příloze II umožní organizace producentů pěstitelům, kteří nejsou členy žádného uskupení ve smyslu tohoto nařízení, využívat, pokud o to požádají, ustanovení článku 23. Vyrovnávací platba Společenství za stažení se však sníží o 10 %. Mimo to se ve vyplácené částce zohlední celkové náklady na stažení, jež nesou členové uskupení, pokud jsou tyto náklady podloženy. Uvedená vyrovnávací platba nesmí být poskytnuta na objem větší než 10 % produkce uvedené pěstitelem na trh.
Článek 25
Organizace producentů nebo jejich sdružení oznámí veškeré skutečnosti týkající se použití článků 23 a 24, a zejména opatření přijatá k zajištění postupů šetrných k životnímu prostředí v souvislosti se stahováním produktů, příslušným vnitrostátním orgánům, které je sdělí Komisi.
Skutečnosti, které mají být oznámeny, se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 46.
Členské státy stanoví vnitrostátní rámec pro vypracování všeobecných podmínek týkajících se metod stažení šetrných k životnímu prostředí. Návrh takového rámce předají Komisi, která si ve lhůtě tří měsíců může vyžádat jeho úpravu, jestliže zjistí, že tento návrh neumožňuje dosáhnout cílů stanovených v článku 130r Smlouvy a v programu politiky a akcí Společenství, pokud se jedná o životní prostředí a trvale udržitelný rozvoj.
Článek 26
1. Vyrovnávací platba Společenství za stažení jednotlivých produktů je stanovena v příloze V.
2. Vyrovnávací platba Společenství za stažení je jednotnou částkou platnou na celém území Společenství.
Článek 27
1. Postihne-li trh s produktem uvedeným v příloze II všeobecná strukturální nevyváženost, která má nebo by mohla mít za následek příliš vysoký objem stažení uvedený v článku 23, nebo mohla-li by ho postihnout, stanoví se postupem podle článku 46 před začátkem hospodářského roku pro tento produkt intervenční práh, za jehož překročení ponese finanční odpovědnost producent; překročení se určí pro jednotlivé produkty na základě stažení uskutečněných v průběhu hospodářského roku nebo odpovídajícího období nebo na základě průměru objemů intervencí uskutečněných během několika hospodářských let.
Překročení intervenčního prahu má za následek snížení vyrovnávací platby Společenství za stažení v následujícím hospodářském roce. Toto snížení nelze převést na následující hospodářské roky.
2. Postupem podle článku 46 se stanoví:
a) následky překročení prahu pro každý produkt;
b) v případě potřeby snížená vyrovnávací platba Společenství za stažení a prováděcí předpisy k tomuto článku.
3. Tento článek se použije pouze na dobu pěti hospodářských let následujících po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 28
1. Členské státy sdělí Komisi pro každý tržní den v průběhu trvání každého daného hospodářského roku kurzy určitých produktů s vymezenými obchodními znaky, jako jsou odrůda nebo typ, třída, velikost a balení, zjištěné na jejich reprezentativních producentských trzích.
2. Seznam trhů a produktů zmíněných v odstavci 1 a častost sdělení údajů se stanoví postupem podle článku 46.
Za reprezentativní ve smyslu odstavce 1 se považují trhy členských států, na které je významná část vnitrostátní produkce daného produktu uváděna po celý hospodářský rok nebo v průběhu jednoho z období, na něž je hospodářský rok rozdělen.
Článek 29
1. Členské státy vyplatí vyrovnávací platbu Společenství za stažení stanovenou v článku 26 organizacím producentů nebo jejich sdružením, které provedly stažení za podmínek uvedených v článku 23 a 24 a které jsou povinny vyplatit tuto vyrovnávací platbu svým členům nebo pěstitelům, kteří nejsou jejich členy.
Platby se provádějí způsobem, jež bude stanoven postupem podle článku 46.
2. Vyrovnávací platba Společenství za stažení se vyplácí, aniž je dotčeno případné uplatnění kteréhokoli z finančních následků vyplývajících z překročení intervenčního prahu.
Vyrovnávací platba se kromě toho sníží o čisté příjmy organizací producentů nebo jejich sdružení z produktů stažených z trhu.
3. Pokud organizace producentů nebo jejich sdružení nemohou zaslat produkty k jednomu z míst určení uvedených v čl. 30 odst. 1, vyrovnávací platba Společenství za stažení se poskytne pouze tehdy, je-li místo určení produktů v souladu se směrnicemi vydanými členským státem na základě zbývajících ustanovení článku 30.
Článek 30
1. S produkty staženými z trhu podle čl. 23 odst. 1, které se neprodaly, se naloží takto:
a) všechny produkty:
- bezplatné rozdělení mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy, určené k tomu, aby pomáhaly osobám, kterým je právo na podporu z veřejných prostředků přiznáno vnitrostátním právem, zejména proto, že se jim nedostává nezbytných životních prostředků,
- bezplatné rozdělení mezi nápravná zařízení a dětské prázdninové tábory jakož i nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijmou všechna opatření nezbytná k tomu, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními,
- bezplatné rozdělení mimo území Společenství prostřednictvím dobročinných organizací schválených k tomuto účelu členskými státy ve prospěch potřebného obyvatelstva třetích zemí
a druhotně
- použití k jiným účelům než k výživě,
- použití v čerstvém stavu nebo po zpracování krmivářským průmyslem k výživě zvířat;
b) ovoce: bezplatné rozdělení mezi děti ve školách mimo pravidelné stravování podávané ve školních jídelnách a žáky škol, které nemají školní jídelny poskytující pravidelnou stravu;
c) jablka, hrušky, broskve, nektarinky: zpracování na líh s obsahem vyšším než 80 % objemových přímou destilací produktu;
d) všechny produkty: postoupení některých tříd jakosti zpracovatelskému průmyslu za předpokladu, že tím nedojde k narušení hospodářské soutěže v rámci dotyčných průmyslových odvětví uvnitř Společenství nebo ve vztahu k dováženým produktům. Provádění tohoto ustanovení se upraví postupem podle článku 46.
2. V případech, kdy žádné z míst určení uvedených v odstavci 1 není možné, mohou být stažené produkty určeny ke zkompostování nebo k procesům biologického odbourání schváleným dotyčným členským státem.
3. Bezplatná rozdělení uvedená v odst. 1 písm. a) první, druhé a třetí odrážce a v odst. 1 písm. b) jsou organizována dotčenými organizacemi producentů pod dohledem členských států.
Pokud však jde o bezplatné rozdělení ovoce mezi děti ve školách, Komise může v rámci výzkumné a propagační činnosti převzít iniciativu a zodpovědnost za provádění místních pilotních projektů.
4. Členské státy napomáhají k navázání styků mezi organizacemi producentů a dobročinnými organizacemi a jinými subjekty, které mohou projevit zájem o využití produktů stažených z trhu na jejich území, za účelem uplatnění jednoho ze způsobů bezplatného rozdělení, uvedených v odst. 1 písm. a) a b).
5. Postoupení produktů krmivářskému průmyslu se provádí nejvhodnějším způsobem prostřednictvím agentury stanovené dotčeným členským státem.
Destilaci uvedenou v odst. 1 písm. c) provádějí lihovary samy nebo jménem subjektu stanoveného dotyčným členským státem. V obou případech tento subjekt provede dané činnosti co nejvhodnějším způsobem.
6. Společenství za podmínek stanovených postupem podle článku 13 nařízení (EHS) č. 729/90 [15] hradí náklady na přepravu spojené s bezplatným rozdělováním stanoveným v odst. 1 písm. a) a náklady na třídění a balení spojené s bezplatným rozdělováním jablek a citrusových plodů, pokud je posledně uvedené rozdělování časově rozloženo v souladu se smlouvami uzavřenými mezi organizacemi producentů a dobročinnými organizacemi nebo zařízeními uvedenými v odstavci 3.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména ta, která se týkají bezplatného rozdělování a postoupení produktů stažených z trhu, a ta, která mají zabránit narušení trhu s alkoholem v důsledku destilace stažených produktů, se stanoví postupem podle článku 46.
HLAVA V
Obchod se třetími zeměmi
Článek 31
1. Při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 do Společenství nebo při vývozu těchto produktů ze Společenství lze vyžadovat předložení dovozní nebo vývozní licence.
Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 36 a 37.
Licence je platná na celém území Společenství. Vydání licence může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence; s výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
2. Doba platnosti dovozních a vývozních licencí a další prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 46.
Článek 32
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 celní sazby společného celního sazebníku.
2. Závisí-li použití celních sazeb společného celního sazebníku na vstupní ceně dovezené zásilky, prověřuje se skutečná výše této ceny pomocí paušální dovozní hodnoty vypočítané Komisí podle původu a podle produktu na základě váženého průměru cen dotyčného produktu na reprezentativních trzích Společenství, popřípadě na jiných trzích.
Postupem podle článku 46 však mohou být přijaty zvláštní předpisy pro prověřování vstupních cen dovážených produktů určených především ke zpracování.
3. Je-li udaná vstupní cena dotyčné zásilky vyšší než paušální dovozní hodnota zvýšená o cenové rozpětí stanovené podle odstavce 5, které nesmí překročit paušální hodnotu o více než 10 %, musí být složena jistota ve výši dovozního cla stanoveného na základě paušální dovozní hodnoty.
4. Není-li vstupní cena dotyčné zásilky udána v době celního odbavení, závisí použití společného celního sazebníku na paušální dovozní hodnotě nebo na použití příslušných ustanovení celních předpisů, a to za podmínek, jež budou stanoveny podle odstavce 5.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 46.
Článek 33
1. Aby se vyloučily nebo potlačily nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou ve společném celním sazebníku dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 5 Dohody o zemědělství [16] uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, kromě případů, že dovozy naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou spouštěcí ceny, jež Společenství předá Světové obchodní organizaci.
Spouštěcí objemy, při jejichž překročení se ukládá dodatečné dovozní clo, se stanoví zejména na základě dovozů do Společenství uskutečněných v období tří let, které předchází roku, v němž se projeví nebo v němž hrozí, že se projeví, nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu při uložení dodatečného dovozního cla, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 46. Tato pravidla se týkají zejména:
a) produktů, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla v souladu s článkem 5 Dohody o zemědělství zmíněné v odstavci 1 tohoto článku;
b) ostatních kritérií nezbytných k zajištění toho, aby byl odstavce 1 používán v souladu s článkem 5 uvedené dohody.
Článek 34
1. Celní kvóty pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, jsou otevřeny a spravovány podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle článku 46.
2. Kvóty mohou být spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovanému množství v době podání žádosti (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmí vést k jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu na tomto trhu, přičemž může vycházet ze způsobů používaných v minulosti u kvót odpovídajících kvótám v odstavci 1, a to aniž jsou dotčena práva vyplývající z obchodních dohod uzavřených v rámci obchodních jednání Uruguayského kola.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení, určí způsob správy, který se má použít, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
b) ustanovení o uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a) a
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Článek 35
1. V míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 na základě cen těchto produktů v mezinárodním obchodě a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito cenami a cenami platnými v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
2. Pro přidělování množství, která lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na daném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi malými a velkými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty administrativně nejméně náročný;
c) vyhýbá se jakékoliv diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Náhrada je stejná pro celé Společenství.
Pokud to vyžaduje situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů, může být pro daný produkt náhrada rozlišena podle místa určení tohoto produktu.
Náhrady se stanoví postupem podle článku 46. Stanovení probíhá v pravidelných intervalech.
Náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
4. Při stanovení náhrad se berou v úvahu tyto skutečnosti:
a) stávající stav a předpokládaný vývoj:
- cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství,
- cen obvyklých v mezinárodním obchodě;
b) minimální náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu z trhů Společenství do přístavů nebo do jiných míst vývozu Společenství, jakož i náklady na dopravu do zemí určení;
c) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
d) omezení vyplývající ze smluv uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy.
5. Ceny platné na trhu Společenství uvedené v odstavci 1 se stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
Ceny platné v mezinárodním obchodě uvedené v odstavci 1 se stanoví s přihlédnutím:
a) ke kurzům zjištěným na trzích třetích zemí;
b) k nejpříznivějším cenám ve třetích zemích určení používaným při dovozu z jiných třetích zemí;
c) k cenám produktů zjištěným ve vyvážejících třetích zemích;
d) k nabídkovým cenám na hranici Společenství.
6. Náhrada se poskytuje pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
7. Výší náhrady je částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci a v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci nebo
b) pro skutečné místo určení, pokud se liší od místa určení uvedeného v licenci. V tomto případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
8. Postupem podle článku 46 se lze odchýlit od odstavců 6 a 7 v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, pro něž se poskytují náhrady v rámci potravinové pomoci.
9. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- byly vyvezeny ze Společenství,
- mají původ ve Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen odst. 7 písm. b). Postupem podle článku 46 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
10. Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných na dotyčné produkty.
S ohledem na dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
11. Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně ustanovení o přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, se stanoví postupem podle článku 46.
Článek 36
1. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté na jeho základě nestanoví jinak, je při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 ze třetích zemí zakázáno:
- vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu,
- uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
2. Na zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
Článek 37
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření.
Taková opatření smějí být v závislosti na jednotlivých případech používána pouze do doby, než toto narušení nebo nebezpečí narušení pomine nebo než se stažená nebo nakoupená množství podstatně sníží.
Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto odstavci a určí, v jakých případech a v rámci jakých mezí mohou členské státy přijmout ochranná opatření.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a která jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoliv členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotčené opatření potvrdit, změnit nebo zrušit.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 228 odst. 2 Smlouvy.
HLAVA VI
Vnitrostátní kontroly a kontroly Společenství
Článek 38
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění dodržování pravidel Společenství v odvětví ovoce a zeleniny, zejména v oblastech uvedených v příloze IV.
2. Tam, kde je vhodné provádět kontroly na základě odebraných vzorků, zajistí členské státy povahou a četností těchto kontrol a na základě rozboru rizik, aby kontroly byly přiměřené dotyčnému opatření, jak z hlediska celého jejich území tak i z hlediska objemu produktů odvětví ovoce a zeleniny uváděných na trh nebo držených za účelem jejich uvedení na trh.
Příjemci veřejných prostředků musí být podrobováni systematickým kontrolám, aniž je dotčeno provádění systematických kontrol v jiných oblastech.
3. Komise a členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly k dispozici dostatečný počet zkušených pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontroly, zejména v oblastech uvedených v příloze IV.
Článek 39
1. Aniž je dotčena pravomoc vnitrostátních orgánů provádět kontroly podle článku 38, může Komise ve spolupráci s příslušnými orgány dotyčného členského státu provádět kontroly nebo požádat členský stát o provedení kontrol na místě v zájmu zajištění jednotného uplatňování pravidel Společenství týkajících se trhu s ovocem a zeleninou, zejména ve oblastech uvedených v příloze IV.
2. Komise předem a písemně uvědomí příslušný členský stát o předmětu, účelu a místě zamýšlených kontrol, dni jejich zahájení a totožnosti a funkci svých inspektorů.
Článek 40
1. Za účelem provádění ustanovení článku 39 zřídí Komise zvláštní sbor inspektorů pro odvětví ovoce a zeleniny, složený z úředníků Komise, kteří mají pro výkon těchto úkolů odpovídající technické znalosti, kvalifikaci a zkušenosti, a případně z pracovníků jmenovaných na žádost Komise a se souhlasem dotyčného členského státu, z pracovníků uvedených v čl. 38 odst. 3 podílejících se na zvláštních šetřeních.
2. Zvláštní sbor inspektorů vykonává pod vedením Komise tyto úkoly:
a) účastní se kontrol plánovaných a řízených příslušnými orgány členských států;
b) provádí z podnětu Komise kontroly uvedené v článku 39, k nimž jsou přizváni pracovníci dotyčného členského státu;
c) hodnotí vytvořené vnitrostátní kontrolní útvary, používané postupy a dosažené výsledky;
d) zjišťuje právní a jiná opatření přijatá příslušnými orgány za účelem zlepšení dodržování pravidel Společenství týkající se trhu s ovocem a zeleninou;
e) rozvíjí spolupráci a výměnu informací mezi příslušnými orgány členských států, aby tak přispěl k jednotnému používání pravidel na trhu s ovocem a zeleninou a usnadnil volný pohyb produktů z tohoto odvětví.
3. Pokud se jedná o kontroly prováděné podle odst. 2 písm. b), Komise uvědomí s dostatečným časovým předstihem před zahájením kontrolních úkonů příslušné orgány členského státu, na jehož území kontroly proběhnou.
4. Komise sama určí místa, kde mají být kontroly provedeny a ve spolupráci s dotyčným členským státem přijme praktická opatření.
Článek 41
1. Kontroly podle čl. 40 odst. 2 písm. b) se provádějí v souladu s čl. 9 odst.2 nařízení (EHS) č. 729/70.
Inspektoři Komise se v průběhu kontrol chovají v souladu s pravidly a odbornými postupy, kterými se musí úředníci dotyčného členského státu řídit, a zachovávají profesní tajemství.
2. Komise naváže vhodné kontakty s příslušnými orgány členských států za účelem společného vypracování programů kontrol. Členské státy spolupracují s Komisí, aby jí usnadnily splnění tohoto úkolu.
3. Komise sdělí příslušnému orgánu dotyčného členského státu neodkladně výsledky kontrol provedených jejími inspektory. Toto sdělení uvede všechny vzniklé potíže a zjištěná porušení pravidel týkajících se trhu s ovocem a zeleninou.
4. Dotyčný členský stát uvědomí Komisi v nejkratší možné lhůtě o opatřeních, která přijal s cílem odstranit tyto potíže nebo porušení.
Článek 42
Každá nesrovnalost, která je zjištěna během kontrol a která může mít finanční důsledky pro záruční sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), se řeší v souladu s nařízením (EHS) č. 595/91 [17]. Členský stát, na jehož území byla nesrovnalost zjištěna, musí učinit prohlášení uvedené v čl. 3 uvedeného nařízení.
Každé nesprávné uplatňování pravidel Společenství členským státem, které je zjištěno během kontrol Komise a které může mít finanční důsledky pro záruční sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), se řeší v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 729/70.
HLAVA VII
Obecná ustanovení
Článek 43
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, články 92, 93 a 94 Smlouvy se použijí na produkci a obchod s produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2.
Článek 44
1. Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro používání tohoto nařízení. Údaje, které je třeba sdělovat, se stanoví postupem podle článku 46. Pravidla sdělování a šíření údajů se stanoví týmž postupem.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 musí zahrnovat alespoň údaje o obdělaných plochách a sklizených množstvích uvedených na trh nebo nenabízených k prodeji podle článku 23.
Tyto údaje shromažďují:
- organizace producentů, pokud se týkají jejích členů, aniž jsou dotčeny články 11 a 19,
- příslušné útvary členských států v případě producentů, kteří nejsou členy žádného uskupení podle tohoto nařízením. Dotyčný členský stát může tento úkol zcela nebo zčásti svěřit jedné nebo více organizacím producentů.
3. Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění sběru údajů uvedených v odstavci 2, jejich přesnosti, statistického zpracování a pravidelného sdělování Komisi. Stanoví sankce v případech neodůvodněných prodlení při řádném plnění dotyčných úkolů nebo jejich soustavného zanedbávání. O těchto opatřeních uvědomí Komisi.
4. Komise členským státům pravidelně sděluje nejvhodnějšími prostředky údaje uvedené v odstavci 1 a závěry, které z takových údajů vyvozuje. Prováděcí pravidla k tomuto článku se přijímají postupem podle článku 46.
Článek 45
Zřizuje se Řídící výbor pro čerstvé ovoce a zeleninu (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 46
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná.
b) Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 47
Výbor může posoudit jakoukoli jinou otázku, kterou mu předloží jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 48
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení včetně peněžitých nebo nepeněžitých správních sankcí se stanoví postupem podle článku 46 s ohledem na zvláštní potřeby odvětví.
Článek 49
Toto nařízení musí být prováděno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy.
Článek 50
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k postihu porušení ustanovení tohoto nařízení a k předcházení a zamezení podvodům.
Článek 51
Právní a správní předpisy přijaté členskými státy k provádění tohoto nařízení nebo na jeho základě se sdělí Komisi nejpozději jeden měsíc po jejich přijetí. Totéž platí i pro změny výše uvedených předpisů.
Článek 52
1. Náklady spojené s platbou vyrovnávací platby Společenství za stažení produktů z trhu a s financováním provozního fondu Společenstvím, zvláštní opatření uvedená v článku 17 a v článcích 53, 54 a 55 a kontroly odborníků členských států zpřístupněné Komisi při použití čl. 40 odst. 1 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 729/70.
2. Podpory poskytované členskými státy v souladu s článkem 14 a čl. 15 odst. 6 druhým pododstavcem se pokládají za společné akce ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (EHS) č. 4256/88 [18]. Jsou kryty předběžnými odhady ročních výdajů uvedenými v čl. 31 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2328/91 [19].
Ustanovení čl. 1 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2328/91 se použije na podporu stanovenou v tomto odstavci.
Podpora se vyplácí v souladu s článkem 21 nařízení (EHS) č. 4253/88 [20]. Platby zůstatku nebo náhrady se vedle podmínek uvedených v odst. 4 zmíněného článku zakládají na:
a) prohlášení o výdajích vzniklých členským státům v průběhu kalendářního roku a
b) zprávě o používání opatření v průběhu daného běžného roku, vypracovaném v souladu s čl. 25 odst. 4 uvedeného nařízení,
které se Komisi předkládají do 1. července následujícího roku.
3. Komise přijme prováděcí pravidla k odstavci 2 tohoto článku po konzultaci s výborem uvedeným v článku 29 nařízení (EHS) č. 4253/88.
4. Ustanovení hlavy VI se použijí, aniž je dotčeno provádění nařízení (EHS) č. 4045/892 [21].
Článek 53
Jakákoliv práva nabytá organizacemi producentů před vstupem tohoto nařízení v platnost na základě článku 14 a hlavy IIa nařízení (EHS) č. 1035/72 se zachovají až do jejich vyčerpání.
Článek 54
1. Společenství se podílí 50 % na financování opatření určených k rozvoji a zvýšení spotřeby a využití skořápkového ovoce ve Společenství.
2. Cílem opatření uvedených v odstavci 1 je
- podpora jakosti produktů zejména prostřednictvím zpracovávání studií trhu a hledáním nového využití včetně prostředků k odpovídajícímu přizpůsobení produkce,
- vývoj nových způsobů obalové úpravy,
- šíření marketingového poradenství mezi různými hospodářskými subjekty v uvedeném odvětví,
- organizování a účast na veletrzích a jiných obchodních událostech.
3. Komise postupem podle článku 46 blíže stanoví opatření zmíněná v odstavci 2 nebo vymezí nová opatření.
Článek 55
U lískových oříšků sklizených v průběhu hospodářských roků 1997/98, 1998/99 a 1999/2000 se poskytuje podpora ve výši 15 ECU na 100 kg organizacím producentů uznaným podle nařízení (EHS) č. 1035/72 nebo podle tohoto nařízení, které budou během roku 1997 provádět plán zlepšování jakosti ve smyslu článku 14d nařízení č. 1035/72 nebo operační program ve smyslu tohoto nařízení.
Článek 56
Nejpozději do 31. prosince 2000 podá Komise Radě zprávu o fungování tohoto nařízení, k níž případně připojí vhodné návrhy.
Článek 57
Jsou-li pro usnadnění přechodu od předchozí úpravy k úpravě stanovené tímto nařízením nezbytná určitá opatření, přijmou se postupem podle článku 46.
Článek 58
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1997. Hlava IV se však v případě každého z produktů uvedených v příloze II použije teprve od počátku hospodářského roku 1997/98.
2. Zrušují se nařízení (EHS) č. 1035/72, (EHS) č. 3285/83, (EHS) č. 1319/85, (EHS) č. 2240/88, (EHS) č. 1121/89 a (EHS) č. 1198/90 ke dni, od něhož se použijí odpovídající ustanovení tohoto nařízení.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 28. října 1996.