Nařízení Komise (ES) č. 1524/96
ze dne 30. července 1996,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 3298/94, pokud jde o systém ekobodů pro těžká nákladní vozidla projíždějící Rakouskem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na akt o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na čl. 11 odst. 6 a přílohu 4 protokolu č. 9 tohoto aktu,
vzhledem k tomu, že uvedený protokol stanoví zvláštní režim pro tranzit těžkých nákladních vozidel přes rakouské území založený na systému práv tranzitu (ekobodů);
vzhledem k tomu, že podle článku 14 protokolu č. 9 mají být nediskriminační fyzické kontroly na hranicích Rakouska s jinými členskými státy k ověření ekobodů přidělených na základě článku 11 a platných kvót pro dvoustranné jízdy uvedených v článku 12 protokolu č. 9 zachovány pouze do 31. prosince 1996;
vzhledem k tomu, že provádění článku 11 protokolu č. 9 po 31. prosinci 1996 může být kromě jiných kontrolních metod účinně zajištěno i systémem elektronické kontroly;
vzhledem k tomu, že podle společného prohlášení č. 18 k aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska má Komise přijmout podrobná opatření ke zbývajícím technickým otázkám týkajícím se systému ekobodů;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné změnit nařízení Komise (ES) č. 3298/94 [1];
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 16 protokolu č. 9,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 3298/94 se mění takto:
1. Název nařízení se nahrazuje tímto:
"Nařízení Komise (ES) č. 3298/94 ze dne 21. prosince 1994, kterým se stanoví podrobná opatření týkající se systému práv tranzitu (ekobodů) pro těžká nákladní vozidla projíždějící Rakouskem"
.
2. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
1. Na území Rakouska musí mít řidič těžkého nákladního vozidla u sebe a na požádání kontrolorů předložit
a) řádně vyplněný standardní formulář nebo rakouské osvědčení, jehož vzor je uveden v příloze A, potvrzující platbu za ekobody (dále jen "ekokarta") pro danou jízdu, nebo
b) elektronické zařízení umístěné na vozidle, které umožňuje automatický odečet ekobodů (dále jen "ekoštítek"), nebo
c) vhodné doklady uvedené v článku 13, které prokazují, že jde o tranzitní jízdu ve smyslu přílohy C osvobozenou od placení ekobodů, nebo
d) vhodné doklady prokazující, že jde o jinou než tranzitní jízdu; je-li vozidlo opatřeno ekoštítkem, musí být k tomuto účelu nastaven.
Příslušné rakouské orgány vydají ekokartu při zaplacení ceny za vyhotovení a přidělení ekobodů a ekokaret; na patřičných místech umístí zařízení ke čtení ekoštítků.
2. Ekoštítky se zhotovují, programují a instalují v souladu s obecnými technickými specifikacemi uvedenými v příloze F. Schvalovat, programovat a instalovat ekoštítky jsou oprávněny příslušné orgány členských států.
Ekoštítek musí být naprogramován tak, aby obsahoval údaje o tom, ve které zemi je vozidlo registrováno, a o jeho hodnotě emisí NOx, jak jsou vyznačeny v dokladu COP uvedeném v odstavci 4.
3. Ekoštítek se připevňuje na čelní sklo vozidla způsobem uvedeným v příloze G. Je nepřenosný.
4. Řidič těžkého nákladního vozidla registrovaného 1. října 1990 a později musí mít rovněž u sebe a na požádání předložit doklad COP, jehož vzor je uveden v příloze B, jako důkaz emisí NOx tohoto vozidla. Těžká nákladní vozidla poprvé registrovaná před 1. říjnem 1990 nebo pro která nebyl předložen žádný doklad jsou považována za vozidla s hodnotou COP ve výši 15,8 g/kWh.
5. Členské státy sdělí Komisi, které vnitrostátní orgány jsou oprávněny vydávat doklady a ekoštítky uvedené v odstavcích 1 až 4."
3. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Není-li vozidlo opatřeno ekoštítkem, musí být požadovaný počet ekobodů připevněn na ekokartu a znehodnocen podpisem, který prochází přes ekobody i formulář. Místo podpisu lze použít razítko.
Ekokarta nesoucí požadovaný počet ekobodů se předává kontrolním orgánům členského státu, ve kterém je vozidlo registrováno, nebo rakouským kontrolním orgánům; kopii ekokarty orgány spolu s potvrzením platby předají zpět.
2. Pokud je vozidlo opatřeno ekoštítkem a prokáže-li se, že podniká tranzitní jízdu, pro kterou jsou požadovány ekobody, odečte se počet bodů odpovídající hodnotě emisí NOx zaznamenané na ekoštítku vozidla od celkového počtu ekobodů přidělených členskému státu, ve kterém je vozidlo registrováno. Tento úkon se provádí pomocí zařízení, které dodají a spravují rakouské orgány.
V případě vozidel opatřených ekoštítkem, která provádějí dvoustranné jízdy, musí být ekoštítky před vjezdem do Rakouska nastaveny tak, aby ukazovaly, že se jedná o jinou než tranzitní jízdu.
3. Pokud se použije ekokarty a během tranzitní jízdy je změněno tažné vozidlo, zůstává potvrzení platby vydané při vjezdu platné. Pokud hodnota COP nového tažného vozidla překročí hodnotu uvedenou ve formuláři, musí být na novou kartu připevněny dodatečné ekobody a znehodnoceny při výjezdu ze země.
4. Pro jízdy, pro které jsou vyžadovány ekobody, nahrazuje ekokarta a ekoštítek všechny rakouské formuláře dosud užívané v dopravní statistice.
5. Příslušné orgány členských států sdělují Komisi pravidelně odečet ekobodů použitých na ekokartách. Originály nebo kopie ekokaret nesoucích znehodnocené ekobody se, je-li to nezbytné, předávají jednotlivým vnitrostátním orgánům nebo Komisi.
Pokud je vozidlo opatřeno ekoštítkem, předají rakouské orgány příslušné informace určenému orgánu členského státu, ve kterém je vozidlo registrováno, do 48 hodin po uskutečnění tranzitní jízdy. Tyto informace musí být rovněž předány Komisi.
6. Odstavce 1 až 5 se použijí, aniž je dotčen článek 14a."
4. V čl. 3 odst. 3 se úvodní věta nahrazuje tímto:
"Bez ohledu na čl. 3 odst. 2 se pokračující tranzitní jízdy přes Rakousko považují za dvoustranné jízdy, pokud projíždějí přes tyto železniční terminály:".
5. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
Ekobody jsou platné od 1. ledna roku, na který jsou přiděleny, do 31. ledna následujícího roku."
6. Článek 5 se mění takto:
a) v odstavci 1 se druhá věta nahrazuje tímto:
"V případě opakovaného porušování tohoto nařízení se použije čl. 8 odst. 3 a článek 11 nařízení Rady (EHS) č. 881/92 [2].";
b) odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
"2. Komise a příslušné orgány členských států si v rámci své působnosti poskytují administrativní pomoc při vyšetřování a stíhání porušení protokolu č. 9 a tohoto nařízení, zejména při zjišťování, zda jsou ekokarty a ekoštítky správně používány.
3. Kontroly mohou být podle uvážení členského státu prováděny v jiných místech než na hranicích, přičemž musí být zachována zásada nediskriminace.";
c) doplňují se nové odstavce, které znějí:
"4. Rakouské kontrolní orgány mohou při dodržení zásady úměrnosti učinit nezbytná opatření v případě vozidla opatřeného ekoštítkem, nastane-li alespoň jedna z těchto situací:
a) řidič vozidla nebo jeho provozovatel se dopustili opakovaného porušování předpisů;
b) v podílu přiděleném zemi, ve kterém je vozidlo registrováno, nezbývá dostatečný počet ekobodů;
c) s ekoštítkem manipuloval nebo jej pozměnil jiný subjekt, než který je uveden v čl. 1 odst. 2;
d) členský stát nepřidělil pro tranzitní jízdu vozidla dostatečný počet ekobodů;
e) vozidlo nemá průvodní doklady uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nebo d), které by zdůvodnily skutečnost, že ekoštítek byl nastaven tak, aby ukazoval, že na rakouském území je provozována jiná než tranzitní jízda;
f) ekoštítek uvedený v příloze F neobsahuje dostatečný počet bodů k tranzitní jízdě.
5. Rakouské kontrolní orgány mohou při dodržení zásady úměrnosti učinit nezbytná opatření v případě vozidla, které není opatřeno ekoštítkem, nastane-li alespoň jedna z těchto situací:
a) ekokarta není kontrolním orgánům předložena v souladu s tímto nařízením,
b) je předložena neúplná nebo nesprávná ekokarta nebo na ní nejsou správně připevněny ekobody,
c) vozidlo nemá průvodní doklady, které by prokázaly, že nepotřebuje ekobody."
7. V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Vytištěné ekobody, které se mají připevnit na ekokarty, se přidělují členským státům každý rok ve dvou částech, první část před 1. říjnem roku předcházejícího roku platnosti a druhá část před 1. březnem roku platnosti.
V případech uvedených v čl. 11 odst. 2 písm. c) protokolu č. 9 se počet ekobodů přidělovaných na tento rok sníží podle metody uvedené v příloze 5 bodě 3 protokolu."
8. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
1. Příslušné orgány členských států přidělí dostupné ekobody oprávněným subjektům usazeným na jejich území.
2. Příslušné orgány členských států nejpozději do 15. října každého roku ohlásí a vrátí Komisi všechny ekobody, které na základě předložených údajů a odhadů přepravy pro závěrečné měsíce roku nebudou před koncem roku pravděpodobně využity."
9. V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Ekobody z rezervy Společenství přiděluje Komise členským státům postupem podle článku 16 protokolu č. 9 nejpozději jeden měsíc před koncem roku.
Opětovné přidělení musí být vyvážené s ohledem na tato kritéria, která jsou podrobněji popsána v příloze E:
- zvláštní postavení Řecka a Itálie,
- důsledky sjednocení Německa,
- podpora jiných druhů přepravy přes Rakousko, zejména tzv. "rollende Landstraße",
- počet ekobodů přidělených členským státům, který je jimi skutečně využíván,
- průměrné hodnoty emisí NOx u vozidel členských států při tranzitních jízdách,
- nepředvídané události."
10. V článku 9 se zrušují slova "aktu o přistoupení Norska, Rakouska, Finska a Švédska".
11. V článku 10 se slova "K objasnění" nahrazují slovy "Pro účely".
12. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 14a
Během přechodného období, které potrvá do 31. prosince 1997, smějí být ekokarty nebo ekoštítky využívány pro správu tranzitní dopravy.
Od 1. ledna 1998 povoluje Komise všem členským státům, aby každoročně používaly ekokaret nejvýše do 0,6 % celkového počtu ekobodů pro členské státy ve smyslu článku 9. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. srpna každého roku, jaký počet ekobodů si přejí mít k dispozici pro použití na ekokartách v následujícím roce. Tyto ekobody Komise přidělí jednorázově nejpozději do 1. prosince. Ekokarty se vydávají v souladu s čl. 1 odst. 1 druhým pododstavcem."
13. Příloha E se nahrazuje přílohou I tohoto nařízení.
14. Doplňují se přílohy F a G připojené k tomuto nařízení v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Je použitelné ode dne 1. ledna 1997.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 1996.