Nařízení Komise (ES) č. 2010/2003
ze dne 14. listopadu 2003,
kterým se mění nařízení (ES) č. 800/1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1104/2003 [2], a zejména na článek 13 a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů se zemědělskými produkty,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) (l) Stávající předpisy v rámci předběžného financování se zpracováním stanoví režim rovnocennosti pro základní produkty skladované volně ložené a meziprodukty skladované volně ložené, které mají být po zpracování vyvezeny. Rovnocennost může být dosažena u produktů umístěných na různých místech; rovnocennost může být dosažena též u produktů umístěných na stejném místě. Rovnocennost je vyloučena u produktů v některých situacích, jako jsou intervenční produkty určené na vývoz. Obecně platí, že rovnocennost není povolena v rámci předběžného financování skladování, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení v jednotlivých odvětvích, která stanoví, že určité produkty mohou být skladovány volně ložené v tomtéž sile nebo skladovacím místě společně s jinými produkty, které mají jiný celní status. Evropský účetní dvůr poznamenal ve své zvláštní zprávě č. 1/2003, že režim rovnocennosti je zbytečně složitý a obtížně kontrolovatelný. Kromě toho Účetní dvůr zjistil, že se předpisy v různých členských zemích používají velmi odlišně a že je tomu tak dokonce v různých regionech v rámci téhož členského státu. Proto se v předběžném financování se zpracováním doporučuje možnost rovnocennosti zrušit.
(2) Nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [3], naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 444/2003 [4], zavedlo pro produkty zpracované v režimu předběžného financování použití skutečného procenta výtěžnosti. Aby se vzala v úvahu proměnlivost výtěžnosti, je třeba zavést určitou pružnost, když je výtěžnost uvedená v prohlášení vyšší než výtěžnost skutečná.
(3) Za účelem zajištění účinnější správy žádostí o výplatu vývozních náhrad by mělo být členským státům umožněno rozhodnout, že se musejí podávat pouze elektronické žádosti.
(4) Za účelem zjednodušení správního postupu pro výplatu náhrad týkajících se malých množství je třeba zrušit povinnost předložit důkaz o dovozu v rámci požadavku ohledně rovnocenných dokumentů, pokud jde o náhrady nepřesahující 2400 eur.
(5) Pro zjednodušení vedení dokumentace, které se týká sankcí dosahujících malých částek, je třeba zvýšit minimální částku, při které se mohou členské státy zříci vrácení platby.
(6) Nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [5], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 444/2003, by se proto mělo odpovídajícím způsobem změnit.
(7) Příslušné řídící výbory nezaujaly stanoviska ve lhůtách stanovených jejich předsedy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 800/1999 se mění takto:
1. Článek 28 se mění takto:
a) v odstavci 3 se druhý, třetí a čtvrtý pododstavec zrušují;
b) odstavce 4 a 5 se zrušují.
2. V čl. 35 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Pokud však rozdíl mezi splatnou částkou a částkou vyplacenou předem vyplývá z rozdílu mezi procentem výtěžnosti uvedeným v platebním prohlášení a procentem výtěžnosti získaným po zpracování, zvýšení o 15 % uvedené v druhém pododstavci se nepoužije, jestliže je rozdíl mezi procenty výtěžností nižší než 2 %.
Článek 51 se nepoužije, když je rozdíl mezi procentem výtěžnosti uvedeným v prohlášení a procentem výtěžnosti získaným po zpracování.".
3. Článek 49 se mění takto:
a) v odstavci 1 se za druhý pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
"Členské státy však mohou rozhodnout, že žádosti o náhradu musejí být podávány výhradně jedním ze způsobů uvedených v druhém pododstavci.";
b) v odst. 3 druhém pododstavci písm. a) se částka "1200 eur" nahrazuje částkou "2400 eur".
4. V čl. 51 odst. 9 se částka "60 eur" nahrazuje částkou"100 eur".
5. V čl. 52 odst. 3 se částka "60 eur" nahrazuje částkou "100 eur".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 se použije na produkty, na které se vztahuje platební prohlášení přijaté ode dne 1. ledna 2004.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použije na produkty, na které se vztahuje platební prohlášení přijaté ode dne 1. října 2003.
Ustanovení čl. 1 odst. 3, 4 a 5 se použije na produkty, na které se vztahuje vývozní prohlášení přijaté ode dne 1. prosince 2003.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2003.