Nařízení Rady (ES) č. 881/2002
ze dne 27. května 2002
o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60, 301 a 308 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2002/402/SZBP o omezujících opatřeních proti Usámovi bin Ládinovi, členům organizace Al-Kajdá a Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny, a o zrušení společných postojů 96/746/SZBP, 1999/727/SZBP, 2001/154/SZBP a 2001/771/SZBP [1],
s ohledem na návrh Komise [2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 16. ledna 2002 Rada bezpečnosti OSN přijala rezoluci 1390(2002), která konstatuje, že Taliban nereagoval na její požadavky stanovené v mnoha předchozích rezolucích, a odsuzuje Taliban za to, že dovolil, aby byl Afghánistán použit jako základna pro výcvik a činnosti teroristů a také odsuzuje síť Al-Kajdá a další teroristické skupiny s ní spojené za jejich teroristické činy a ničení majetku.
(2) Rada bezpečnosti rozhodla mimo jiné, že by měl být odvolán zákaz letů a některá omezení vývozu zavedená v Afghánistánu podle jejích rezolucí 1267(1999) a 1333(2000) a že by měl být upraven rozsah zmrazení prostředků a zákaz zpřístupnění prostředků, který byl zaveden podle těchto rezolucí. Také rozhodla, že má být použit zákaz poskytování určitých služeb vztahujících se k vojenským činnostem Talibanu a organizaci Al-Kajdá. Podle odstavce 3 rezoluce 1390(2002) přezkoumá tato opatření Rada bezpečnosti 12 měsíců po přijetí rezoluce a na konci tohoto období Rada bezpečnosti buď povolí, aby bylo v opatřeních pokračováno, nebo rozhodne o jejich zdokonalení.
(3) V této souvislosti Rada bezpečnosti připomněla závazek provést v plném rozsahu svou rezoluci 1373(2001), pokud jde o všechny členy Talibanu a organizace Al-Kajdá, ale také pokud jde o ty, kteří jsou s nimi spojeni a účastnili se na financování, plánování, podpoře, přípravě nebo provádění teroristických akcí.
(4) Tato opatření spadají do působnosti Smlouvy, a proto je nutné zejména s cílem vyhnout se narušení hospodářské soutěže, aby rozhodnutí Rady bezpečnosti byla provedena odpovídajícími právními předpisy Společenství, pokud jde o území Společenství. Pro účely tohoto nařízení se územím Společenství rozumí území, které zahrnuje území členských států, na které se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
(5) Aby byla v rámci Společenství vytvořena co nejvyšší právní jistota, je třeba zveřejnit jména a ostatní příslušné údaje týkající se fyzických nebo právnických osob, skupin nebo subjektů, jejichž prostředky mají být nadále zmrazeny podle určení orgánů OSN, a v rámci Společenství je třeba stanovit postup, podle kterého by se tyto seznamy měnily.
(6) Je třeba, aby byly příslušné orgány členských států v případě potřeby zmocněny zajistit soulad s tímto nařízením.
(7) Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1267(1999) stanoví, že příslušný Výbor OSN pro sankce může z humanitárních důvodů stanovit výjimky ze zmrazení prostředků. Proto musí být přijata ustanovení, která by umožňovala takové výjimky používat v rámci Společenství.
(8) Z důvodů účelnosti by měla být Komise zmocněna měnit přílohy tohoto nařízení na základě souvisejícího oznámení nebo informace poskytnuté Radou bezpečnosti OSN, příslušným Výborem OSN pro sankce a členskými státy.
(9) Je třeba, aby se Komise a členské státy navzájem informovaly o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a vyměňovaly si další důležité informace, které mají v souvislosti s tímto nařízením k dispozici, a spolupracovaly s příslušným Výborem OSN pro sankce, zejména tím, že mu budou dodávat informace.
(10) Je třeba, aby členské státy stanovily pravidla pro sankce použitelné za porušení tohoto nařízení a zajistily, aby byly uplatňovány. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(11) S ohledem na úpravu zmrazení prostředků je nutné zajistit, aby mohly být sankce za porušení tohoto nařízení uvaleny ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(12) S ohledem na opatření zavedená rezolucí 1390(2002) je nutné upravit opatření zavedená ve Společenství zrušením nařízení Rady (ES) č. 467/2001 [4] a přijetím nového nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se:
1. "prostředky" rozumí finanční aktiva a hospodářské výnosy jakéhokoli druhu, zejména hotovost, šeky, peněžní pohledávky, směnky, výběry z bankovních účtů, platební příkazy a jiné platební nástroje, vklady u finančních institucí nebo u jiných subjektů, zůstatky na účtech, dluhy a dluhopisy, veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje včetně akcií, certifikáty zastupující cenné papíry, obligace, bankovky, zástavy, dlužní úpisy, smlouvy o derivátech, úroky, dividendy a jiný příjem nebo hodnota zvyšovaná nebo vytvářená aktivy, úvěr, právo na vypořádání, záruky, záruky jistoty nebo jiné finanční závazky, akreditivy, nákladní listy, kupní smlouvy, dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích a zdrojích a jakýkoli jiný nástroj financování vývozu;
2. "hospodářskými zdroji" rozumí majetek jakéhokoli druhu, hmotný nebo nehmotný, movitý nebo nemovitý, který nepředstavuje vlastní prostředky, ale může být použit k získání prostředků, zboží a služeb;
3. "zmrazením prostředků" rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, přeměně, použití nebo zacházení s prostředky jakýmkoli způsobem, který by vedl k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
4. "zmrazením hospodářských zdrojů" rozumí zabránění jejich použití k obdržení prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, nájmem nebo zástavou.
Článek 2
1. Všechny prostředky a hospodářské zdroje, které patří fyzické nebo právnické osobě, skupině nebo subjektu určenému Výborem pro sankce a uvedenému v příloze I, nebo jsou v jeho vlastnictví nebo držbě, se zmrazují.
2. Žádné prostředky nesmějí být zpřístupněny přímo ani nepřímo právnické nebo fyzické osobě, skupině nebo subjektu označenému Výborem pro sankce a uvedenému v příloze I anebo v jeho prospěch.
3. Žádné hospodářské zdroje nesmějí být zpřístupněny přímo ani nepřímo fyzické nebo právnické osobě, skupině nebo subjektu označenému Výborem pro sankce a uvedenému v příloze I anebo v jeho prospěch, aby nebylo umožněno těmto osobám, skupinám nebo subjektům získat prostředky, zboží nebo služby.
Článek 3
Aniž jsou dotčeny pravomoci členských států při výkonu jejich veřejné moci, je zakázáno přímo nebo nepřímo poskytovat, prodávat, dodávat anebo převádět technické poradenství, pomoc nebo výcvik týkající se vojenských činností, včetně zejména výcviku a poradenství týkajícího se výroby, udržování a používání zbraní a jakéhokoli materiálu, který s nimi souvisí, kterékoli fyzické nebo právnické osobě, skupině nebo subjektu označenému Výborem pro sankce a uvedenému v příloze I.
Článek 4
1. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejímž předmětem nebo účinkem je přímo nebo nepřímo obejít článek 2 nebo podporovat transakce stanovené v článku 3.
2. Každá informace, že toto nařízení je nebo bylo obcházeno, musí být oznámena příslušným orgánům členských států a přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi.
Článek 5
1. Aniž jsou dotčena odpovídající pravidla pro ohlašování, důvěrnost a služební tajemství a článek 284 Smlouvy, jsou fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány povinny
a) neprodleně poskytnout každou informaci, která by usnadňovala dodržování tohoto nařízení, například účty a částky zmrazené podle článku 2, příslušným orgánům členských států uvedeným v příloze II, ve kterých mají bydliště nebo sídlo, a přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi.
Zejména se poskytují dostupné informace o prostředcích nebo hospodářských zdrojích vlastněných nebo spravovaných osobami označenými Výborem pro sankce a uvedenými v příloze I během období šesti měsíců před vstupem tohoto nařízení v platnost;
b) spolupracovat s příslušnými orgány uvedenými v příloze II při každém ověřování těchto informací.
2. Každou informaci, která je poskytnuta nebo obdržena podle tohoto článku, lze použít pouze pro účely, pro které byla poskytnuta nebo přijata.
3. Každá dodatečná informace, kterou přijala přímo Komise, se předá příslušným orgánům dotyčných členských států.
Článek 6
Zmrazení prostředků, jiných finančních aktiv a hospodářských zdrojů v dobré víře, že tento postup je v souladu s tímto nařízením, nemá za následek odpovědnost žádného druhu pro fyzické nebo právnické osoby, skupiny nebo subjekty, které ji provádějí, nebo jejich ředitele nebo zaměstnanců, pokud se neprokáže, že zmrazení bylo způsobeno nedbalostí.
Článek 7
1. Komise je zmocněna
- měnit nebo doplňovat přílohu I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo Výboru pro sankce a
- měnit přílohu II na základě informací sdělených členskými státy.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Charty OSN, udržuje Komise veškeré styky s Výborem pro sankce, které jsou nezbytné pro účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 8
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si navzájem důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace obdržené podle článku 5, a pokud jde o porušování předpisů, obtíže s vynucováním a rozhodnutí vnitrostátních soudů.
Článek 9
Toto nařízení se použije bez ohledu na jakákoli udělená práva a povinnosti uložené jakoukoli podepsanou mezinárodní dohodou nebo uzavřenou smlouvou anebo jakoukoli licencí nebo povolením uděleným před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Článek 10
1. Každý členský stát stanoví sankce, které budou uloženy v případě porušení ustanovení tohoto nařízení. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Do přijetí právních předpisů za tímto účelem, pokud jsou nezbytné, jsou v případech porušení tohoto nařízení ukládány sankce stanovené členskými státy podle článku 13 nařízení (ES) č. 467/2001.
3. Každý členský stát odpovídá za zahájení soudního řízení proti kterékoli fyzické či právnické osobě, skupině nebo subjektu podléhajícímu jeho pravomoci v případech porušení kteréhokoli ze zákazů stanovených tímto nařízením takovou osobou, skupinou nebo subjektem.
Článek 11
Toto nařízení se vztahuje na
- území Společenství včetně jeho vzdušného prostoru,
- palubu každého letadla nebo plavidla podléhající pravomoci členského státu,
- každou osobu, která je státním příslušníkem členského státu, ať se nachází kdekoli,
- každou právnickou osobu, skupinu nebo subjekt založený nebo zřízený podle právních předpisů členského státu,
- každou právnickou osobu, skupinu nebo subjekt, který provozuje podnikatelskou činnost ve Společenství.
Článek 12
Zrušuje se nařízení (ES) č. 467/2001.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2002.