Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001
ze dne 27. června 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 bylo rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro cukr, isoglukózu v nezměněném stavu a sirupy z cukru, na které se uvedené nařízení vztahuje, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty používají k výrobě některých výrobků chemického průmyslu.
(2) Pro isoglukózu v nezměněném stavu je třeba stanovit opatření obdobná opatřením stanoveným pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu.
(3) Pokud se přesně určené meziprodukty na jedné straně získávají ve Společenství přímo ze základního produktu, s výjimkou všech produktů, na které se vztahuje jiný režim produkčních náhrad, a pokud se tyto meziprodukty na straně druhé používají k výrobě chemického výrobku uvedeného v příloze I tohoto nařízení, je nezbytné stanovit, že pro tyto meziprodukty lze poskytovat produkční náhradu. Tato možnost musí platit i v případě, že k použití meziproduktů dojde v jiném členském státě, než ve kterém byly vyrobeny. Za tímto účelem je nutné na jedné straně stanovit, že produkční náhrada se poskytuje pro základní produkt, který slouží k výrobě množství meziproduktu použitého tak, jak je uvedeno výše, a na straně druhé, že tato náhrada se stanoví s použitím stejných koeficientů výnosu stanovených pro výpočet produkčních náhrad pro stejné meziprodukty.
(4) Používání režimu produkčních náhrad pro meziprodukty vyžaduje, aby tyto produkty byly definovány a aby byl zaveden náležitý systém kontroly. Tato kontrola by se na základě předchozího souhlasu měla týkat jak fáze výroby meziproduktu, tak fáze jeho zpracování na konečný chemický výrobek, aby se tak zajistilo, že základní produkt v rámci svého vymezení se skutečně používá k výrobě chemického výrobku uvedeného v příloze I tohoto nařízení, a aby se zabránilo tomu, že by produkční náhrada byla vyplacena dvakrát.
(5) Cukr lze používat jako základní produkt v chemickém průmyslu, a to stejným způsobem jako výrobky ze škrobu. Je proto třeba pro používání těchto základních produktů zajistit podmínky pro harmonický rozvoj. Za tímto účelem je nezbytné stanovit používání režimu produkčních náhrad, který bere v úvahu jak cenu cukru na trhu Společenství, tak vývoj cen cukru dosahovaných na světovém trhu.
(6) Režim týkající se produktů v odvětví cukru, které se používají k výrobě chemických výrobků, má za cíl podpořit na jedné straně rozvoj používání produktů z odvětví cukru v chemickém průmyslu a na straně druhé rozvoj biotechnologie na základě těchto základních produktů tím, že přiblíží cenu těchto produktů cenám na světovém trhu s cukrem. Za tímto účelem dochází v rámci daného režimu k progresivnímu uplatňování principu stanovování produkčních náhrad na základě světové ceny cukru a ceny cukru ve Společenství tak, že k ceně na světovém trhu se připočte paušální částka 6,45 EUR na 100 kilogramů. Paušální částka odpovídá přepravním nákladům na vývoz cukru Společenství a zahrnuje určitý paušální prvek, jehož cílem je zejména zabránit tomu, aby byl cukr prodáván za cenu nižší než je cena na světovém trhu, která je svojí povahou velmi kolísavá. Zkušenosti získané z fungování uvedeného režimu ukazují, že na jedné straně je třeba pro chemický průmysl Společenství využívající produkty z odvětví cukru stanovit podmínky, které jsou srovnatelné s podmínkami platnými pro chemický průmysl, jenž získává zásoby ze světového trhu s cukrem, a na straně druhé je třeba otevřít ještě více odbytiště nepotravinářského charakteru pro průmysl Společenství vyrábějící výrobky v odvětví cukru. Za tímto účelem je nezbytné tento režim zachovat a vycházet plně a výhradně ze situace na světovém trhu s cukrem a trhu Společenství s cukrem.
(7) Surový cukr a sirupy s vysokým stupněm čirosti, zjištěné v souladu s čl. 1 odst. 5 nařízení Komise (EHS) č. 1443/82 ze dne 8. června 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu kvót v odvětví cukru [2], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 392/94 [3], rovněž splňují podmínky pro produkční náhrady, pokud se používají v chemickém průmyslu. Je tedy třeba použít pro tyto základní produkty produkční náhradu ve výši náhrady pro bílý cukr, upravenou podle výnosu, případně podle cukernatosti. Pokud jde o isoglukózu, je nezbytné podmínit poskytování produkčních náhrad splněním stejných podmínek, které jsou stanoveny pro poskytování vývozních náhrad pro dotyčný produkt.
(8) Je třeba stanovit, že produkční náhrada se stanovuje měsíčně a že je zejména nutné definovat referenční období a vést záznamy za účelem stanovení ceny cukru na světovém trhu. S ohledem na měsíční stanovení náhrad je vhodné stanovit za tímto účelem referenční období v délce přibližně jednoho měsíce.
(9) Vzhledem k tomu, že odbyt přebytků cukru na trzích třetích zemí se téměř výhradně uskutečňuje prostřednictvím nabídkového řízení, je třeba ke stanovení ceny cukru na světovém trhu, která slouží ke stanovení produkční náhrady, použít vážený průměr vývozních náhrad stanovených prostřednictvím uvedeného nabídkového řízení během daného referenčního období.
(10) Má-li se zabránit zneužívání, je nezbytné stanovit, že produkční náhradu lze poskytnout pouze tehdy, pokud kontrolní opatření prokáží, že jiná použití jsou vyloučena. Tuto kontrolu lze provádět za předpokladu, že produkční náhrada se poskytne pouze zpracovateli, a to na jeho žádost. Uvedená kontrolní opatření mohou být v některých případech efektivnější, jsou-li doprovázena schvalovacím postupem. Je proto třeba ponechat na členském státě, na jehož území se zpracování uskutečňuje, aby se rozhodl, zda bude od zpracovatelů toto schválení požadovat.
(11) Produkční náhradu nelze poskytnout, nejsou-li k dispozici přesné údaje. Osoby, které mohou být případně oprávněny čerpat náhradu, proto musí předem předložit písemnou žádost a uvést v ní určité údaje.
(12) Vzhledem k tomu, že základní produkty v odvětví cukru jsou zcela zastupitelné základními produkty v odvětví obilovin a rýže, je třeba zabránit tomu, aby se s nimi bezdůvodně zacházelo jinak. Za tímto účelem je nezbytné vypracovat pro cukr ustanovení obdobná ustanovením o uvolnění jistoty obsaženým v nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 1418/76, pokud jde o produkční náhrady v odvětvích obilovin a rýže [4], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 87/1999 [5]. Tato ustanovení umožňují, aby se jistota uvolnila úměrně k množstvím, v jejichž rámci se uskutečnilo zpracování základního produktu během doby platnosti osvědčení o produkční náhradě.
(13) Pro účely evidence a kontroly je třeba zavést osvědčení o náhradě, jehož platnost bude dostatečně dlouhá na to, aby v daném oboru bylo možné přijímat dlouhodobá opatření, a v kterém budou uvedeny údaje nezbytné pro stanovení produkční náhrady. Má-li být zaručeno, že dotyčný cukr se použije k účelu, na nějž bylo osvědčení o náhradě vydáno, je nezbytné stanovit, že nárok na osvědčení může uplatňovat pouze žadatel, a to pouze po zpracování dotyčného základního produktu.
(14) Vzhledem k tomu, že na jedné straně může být konečná úhrada produkční náhrady provedena až po zpracování a na straně druhé obchod má zájem dostat platbu co nejdříve, je nezbytné stanovit, že platba musí být provedena v určité lhůtě krátce po zpracování.
(15) Doba platnosti osvědčení o produkční náhradě může zahrnovat až šest měsíců stanovování produkčních náhrad a v těchto osvědčeních musí být uvedeny produkční náhrady platné ke dni přijetí žádosti. Za těchto okolností může mezi dnem přijetí žádosti o osvědčení o náhradě a dnem zpracování dotyčného základního produktu dojít ke změně intervenční ceny cukru stanovené pro nedeficitní oblasti. S ohledem na to, že se produkční náhrada stanovuje na základě cen cukru ve Společenství a vývoje cen cukru na světovém trhu, je tedy třeba stanovit pravidlo pro úpravu uvedené náhrady tak, aby se přihlíželo ke všem změnám intervenční ceny cukru stanovené v eurech mezi dnem přijetí žádosti a dnem zpracování dotyčného základního produktu.
(16) Má-li být umožněna kontrola vyžívání základních produktů ke stanovenému účelu, je nutné založit v každém členském státě příslušný subjekt disponující všemi nezbytnými informacemi. S cílem ošetřit situace s případným opožděním platby náhrady je třeba stanovit, že držiteli osvědčení lze zaplatit zálohu, jakmile se základní produkty ocitnou pod kontrolou, a že na oplátku držitel musí složit příslušnou jistotu jako záruku dotyčnému členskému státu pro případ, že zpracování základního produktu se neuskuteční v souladu s podmínkami stanovenými v osvědčení o náhradě. Je však třeba ponechat na členském státu, aby stanovil vhodná opatření pro řešení případů vyšší moci, které držitelům osvědčení znemožňují plnit jejich závazky.
(17) Zkušenosti získané od zavedení nového režimu produkčních náhrad ode dne 1. července 1986 a zejména od té doby, kdy byl pozměněn ode dne 1. července 1990, ukazují, že je třeba zajistit účinnější používání tohoto režimu, zejména ve stadiu žádosti o produkční náhradu. Za tímto účelem je rovněž nezbytné rozšířit stanovenou minimální přípustnou hodnotu, v jejímž rámci se má za to, že zainteresovaná strana splnila svoji hlavní povinnost zpracovat základní produkt nebo meziprodukt s cílem zohlednit technická omezení při zpracování, zejména v případě fermentačních procesů, u nichž je výtěžnost velmi variabilní v závislosti na reakci mikroorganismů. Je také třeba stanovit maximální přípustnou hodnotu pro případy, kdy se zpracování nepovede a zpracovatel je nucen použít více základního produktu, než se původně očekávalo, a stanovit, že tak může učinit, aniž by musel vypracovat zvláštní spis, na jehož základě by na dodatečné množství takto zpracované mohl získat produkční náhradu.
(18) Prováděcí pravidla stanovená tímto nařízením nahrazují pravidla nařízení Komise (EHS) č. 1729/78 ze dne 24. července 1978, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro produkční náhradu pro cukr používaný v chemickém průmyslu [6], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1148/98 [7], které by tudíž mělo být zrušeno.
(19) Vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro účely tohoto nařízení se "základním produktem" rozumí:
a) produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a f) nařízení (ES) č. 1260/2001 a
b) cukrové sirupy uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 kódů KN ex17026095 a ex17029099 s čirostí nejméně 85 %,
které se používají při výrobě výrobků chemického průmyslu uvedených v příloze I.
2. K meziproduktům uvedeným v příloze II, které se na jedné straně získávají ve Společenství přímo z výše uvedených základních produktů, s výjimkou produktů, na něž se vztahuje jiný režim produkčních náhrad a které se na straně druhé používají k výrobě chemických výrobků uvedených v příloze I, se přistupuje stejně jako k základním produktům.
3. Chemicky čistá fruktóza (levulóza) kódu KN 17025000 se jako meziprodukt považuje za jeden ze základních produktů, jestliže se na jedné straně získává ve Společenství přímo z uvedených základních produktů, s výjimkou produktů, na něž se vztahuje jiný režim produkčních náhrad, a na straně druhé se používá ke zpracování na jeden z chemických výrobků uvedených v příloze I.
Článek 2
1. Produkční náhradu poskytuje členský stát, na jehož území se uskutečňuje zpracování základních produktů.
2. Členský stát může poskytovat náhradu pouze tehdy, pokud celní kontrola nebo administrativní kontrola poskytující rovnocenné záruky zajistí, že se základní produkty používají za účelem stanoveným v žádosti uvedené v článku 3.
Článek 3
1. Produkční náhrada se poskytuje pouze zpracovatelům, kteří zaručí, že kontrolu podle čl. 2 odst. 2 lze provádět kdykoli, a kteří podali žádost s uvedením chemického výrobku, při jehož výrobě má být základní produkt použit.
2. Dotyčný členský stát může podmínit získání nároku na náhradu předchozím schválením zpracovatelů uvedeným v odstavci 1.
Článek 4
Částka produkční náhrady na 100 kilogramů bílého cukru se stanoví na základě ceny bílého cukru na světovém trhu, zvýšené o paušální částku 6,45 EUR na 100 kilogramů bílého cukru, jakož i na základě ceny cukru ve Společenství.
Používají se tyto definice:
a) "cenou cukru na světovém trhu" se rozumí cena cukru Společenství snížená o průměr produkčních náhrad pro bílý cukr zjištěných během daného referenčního období uvedeného v čl. 9 odst. 2, po odečtení paušální částky 6,45 EUR na 100 kilogramů;
b) "cenou cukru Společenství" se rozumí intervenční cena bílého cukru.
Článek 5
Částka produkční náhrady poskytované na 100 kilogramů surového cukru se rovná jedné setině částky, která platí v případě použití bílého cukru, vynásobené výtěžností použitého surového cukru, jehož výtěžnost se stanoví podle přílohy I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Článek 6
Částka produkční náhrady poskytované na 100 kilogramů cukrových sirupů se rovná jedné setině částky, která platí při použití bílého cukru, vynásobené:
a) obsahem sacharózy v použitém sirupu, pokud není čirost sirupu menší než 98 %; nebo
b) extrahovatelnou cukernatostí použitého sirupu, stanovenou podle čl. 1 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 1443/82, pokud je čirost sirupu nejméně 85 %, avšak méně než 98 %.
Článek 7
Částka produkční náhrady poskytované na 100 kilogramů sušiny základního produktu uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1260/2001 se rovná částce produkční náhrady platné v případě použití bílého cukru.
Produkční náhrada se poskytuje pouze tehdy, pokud produkt:
a) byl získán izomerizací glukózy;
b) má obsah fruktózy v sušině nejméně 41 % hmotnostních; a
c) celkový obsah polysacharidů a oligosacharidů v sušině, včetně obsahu di-nebo trisacharidů, je nejvýše 8,5 % hmotnostních.
Článek 8
Částka produkční náhrady poskytované na 100 kilogramů použité levulózy, vyjádřené v sušině, se rovná produkční náhradě použitelné na 100 kilogramů bílého cukru v den, kdy byla přijata žádost o produkční náhradu.
Článek 9
1. Produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
2. Pro účely stanovení produkční náhrady podle odstavce 1 se referenčním obdobím pro zjišťování produkčních náhrad pro bílý cukr jako základ pro stanovení ceny cukru na světovém trhu podle čl. 4 odst. 2 písm. a), rozumí období začínající 16. den měsíce před měsícem, který předchází každému ze dnů uvedených v odstavci 1, a končící 15. den měsíce, který bezprostředně předchází dotyčnému dni.
3. Pokud jde o cenu cukru na světovém trhu, průměr uvedený v čl. 4 písm. a) je vážený průměr produkčních náhrad pro bílý cukr stanovený v nabídkovém řízení během daného referenčního období, jak je definováno v odstavci 2.
4. Částka produkční náhrady použitelná na 100 kilogramů bílého cukru během každého z měsíců uvedených v odstavci 1 se rovná rozdílu mezi cenou cukru Společenství použitelnou během měsíce, na který je náhrada stanovena, a cenou cukru na světovém trhu stanovenou na dané referenční období.
5. Jestliže se během období definovaného v odstavci 1 ceny cukru Společenství a na světovém trhu výrazně změní, náhrada vypočítaná podle odstavců 2, 3 a 4 se může upravit tak, aby tyto změny zohlednila.
Článek 10
1. Žádost o produkční náhradu se předloží písemně příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má být základní produkt zpracován.
V žádosti musí být uvedeno:
a) jméno nebo obchodní firma a adresa zpracovatele;
b) povaha a množství základního produktu určeného ke zpracování vyjádřené jako bílý cukr nebo v případě isoglukózy jako sušina;
c) položka celního sazebníku a popis chemického výrobku, k jehož výrobě má být základní produkt použit;
d) místo zpracování.
2. Pokud se žádost o osvědčení o produkční náhradě podaná zpracovatelem týká meziproduktu:
a) je nutné v uvést kromě údajů stanovených v odstavci 1:
- povahu a množství základního produktu použitého k získání meziproduktu,
- jméno nebo obchodní firmu a adresu výrobce meziproduktu,
- místo výroby meziproduktu, a
b) musí k ní být přiložen, aniž je dotčen odstavec 3 druhý pododstavec:
- originál dokladu vydaného výrobci meziproduktu na jeho žádost příslušným orgánem členského státu, na jehož území se výroba meziproduktu uskutečnila, který potvrzuje, že meziprodukt byl vyroben přímo a výhradně ze základního produktu, nebo
- prohlášení zpracovatele, ve kterém se zavazuje předložit doklad uvedený v první odrážce před skončením platnosti osvědčení o náhradě, o kterou žádá.
V dokladu uvedeném v prvním pododstavci písm. b) je nutné minimálně uvést:
a) povahu a množství základního produktu použitého při výrobě daného meziproduktu;
b) povahu a množství daného meziproduktu;
c) jméno nebo obchodní firmu a adresu výrobce meziproduktu;
d) místo výroby meziproduktu.
Pro vydání dokladu uvedeného v prvním pododstavci písm. b) může členský stát stanovit podmínky, které doplní podmínky uvedené v odst. 1 druhém pododstavci.
3. Pro účely používání odstavce 2:
a) vydání dokladu uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci písm. b) je podmíněno předchozím schválením výrobce meziproduktu členským státem, na jehož území má být produkt vyroben;
b) uznání nároku na produkční náhradu je podmíněno předchozím schválením zpracovatele členským státem, na jehož území má uvedený zpracovatel zpracovávat meziprodukt na chemický výrobek uvedený v příloze I.
Schválení uvedené v druhém pododstavci poskytuje dotyčný členský stát, jestliže mu žadatel zajistí všechny podmínky pro to, aby mohl provádět nezbytné kontroly.
4. Členské státy mohou vyžadovat doplňující informace.
Článek 11
1. Spolu s žádostí o osvědčení o náhradě se skládá jistota, kterou je vydání osvědčení o náhradě uvedené v článku 12 podmíněno.
2. Částka jistoty činí 3,78 EUR na 100 kilogramů cukru vyjádřených jako bílý cukr, nebo v případě isoglukózy na 100 kilogramů sušiny.
Pokud jde o dotyčný meziprodukt, jistota na 100 kilogramů produktu se rovná částce uvedené v prvním pododstavci, vynásobené koeficientem uvedeným v příloze II pro daný meziprodukt, přičemž se koeficient případně upraví podle obsahu sušiny tím, že se přiměřeně použije vzorec odpovídající koeficientu stanovenému v příloze II.
3. Hlavní podmínka ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EHS) č. 220/85 [8], která musí být splněna za účelem uvolnění jistoty uvedené v odstavci 2, spočívá v tom, že
a) v případě meziproduktu musí zpracovatel předložit doklad uvedený v čl. 10 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) a množství meziproduktu uvedené v žádosti musí být zpracováno na chemický výrobek uvedený v příloze I v době platnosti daného osvědčení o náhradě, nebo
b) v ostatních případech musí být množství základního produktu uvedené v žádosti zpracováno na chemický výrobek uvedený v příloze I v době platnosti daného osvědčení o náhradě.
Avšak s ohledem na hlavní požadavek na zpracování, jestliže dotyčná osoba v době platnosti osvědčení o náhradě zpracovala nejméně 90 % množství základního produktu nebo množství meziproduktu uvedené v žádosti, má se za to, že splnila hlavní požadavek uvedený v první pododstavci písm. a) nebo b).
4. Použití odstavců 1 a 2 ohledně uvolnění jistoty závisí na ustanoveních, která se vztahují k vyšší moci a na ustanoveních hlavy V nařízení (EHS) č. 2220/85.
Článek 12
1. Členské státy vydávají osvědčení o náhradě na žádost.
2. Členské státy používají vnitrostátní formuláře pro osvědčení o náhradě, které, aniž jsou dotčena ustanovení ostatních nařízení, směrnic nebo rozhodnutí přijatých institucemi Společenství, obsahují minimálně údaje uvedené v odstavci 3.
Pokud se osvědčení uvedené v odstavci 1 týká meziproduktu, musí v něm být uvedeny kromě údajů stanovených v odst. 3 písm. a), b), d), e) a f) údaje uvedené v žádosti o osvědčení podle čl. 10 odst. 2.
3. V osvědčení o náhradě je uvedeno:
a) jméno a adresa držitele;
b) datum přijetí žádosti;
c) povaha a množství základního produktu určeného ke zpracování vyjádřeného jako bílý cukr, nebo v případě isoglukózy jako sušina;
d) použití, k jakému je základní produkt určen;
e) produkční náhrada pro bílý cukr platná v den přijetí žádosti;
f) poslední den platnosti osvědčení;
g) místo zpracování.
Článek 13
Pro účely čl. 10 odst. 1 druhého pododstavce a čl. 12 odst. 3:
a) se za stejný základní produkt považuje:
i) bílý cukr kódu KN 17019910; cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv kódu KN 17019100; cukr s přídavkem jiných látek kódu KN 17019990 a cukrové sirupy s čirostí nejméně 85 % kódů KN 17026095 a 17029099;
ii) surový cukr kódů KN 170111 a 170112;
iii) isoglukóza kódů KN ex17024010, 17026010 a 17029030;
iv) meziprodukty uvedené v článku 2;
b) údaj o použití základního produktu se může na žádost a se souhlasem příslušných orgánů dotyčného členského státu týkat pouze kapitoly kombinované nomenklatury, do níž chemický výrobek nebo chemické výrobky, které se mají vyrobit, patří.
Článek 14
1. Vydání osvědčení o náhradě zakládá právo na vyplacení produkční náhrady uvedené v osvědčení:
a) v případě meziproduktu, pokud je doklad uvedený v čl. 10 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) předložen ve stanovené lhůtě a po zpracování meziproduktu podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě;
b) v ostatních případech po zpracování základního produktu podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě.
Pokud je množství zpracovaného základního produktu nebo meziproduktu větší než množství uvedené v osvědčení o náhradě, toto dodatečné množství se až do výše 5 % považuje za množství zpracované podle osvědčení s nárokem na vyplacení produkční náhrady v osvědčení uvedené.
2. Práva vyplývající z osvědčení jsou nepřenosná.
Článek 15
Osvědčení o náhradě je platné ode dne přijetí žádosti do konce pátého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla přijata žádost o produkční náhradu.
Článek 16
1. Jestliže během doby mezi dnem přijetí žádosti o produkční náhradu a dnem zpracování základního produktu dojde ke změně intervenční ceny bílého cukru stanovené v eurech pro nedeficitní oblasti, daná produkční náhrada se upraví pro množství základního produktu, která byla od uvedené změny zpracována.
2. Pro účely používání úpravy uvedené v odstavci 1 příslušný orgán členského státu vydávající dané osvědčení o náhradě doplní na osvědčení v době vydání tento údaj: "upravit v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1260/2001 pro zpracovatelské postupy prováděné ode dne použití příslušné nové intervenční ceny".
Úprava se provede, jakmile se zaplatí daná produkční náhrada.
3. Pokud je základním produktem bílý cukr, úprava uvedená v odstavci 1 se získá zvýšením, případně snížením produkční náhrady o rozdíl vyjádřený v eurech na 100 kilogramů cukru mezi intervenční cenou za bílý cukr pro nedeficitní oblasti platnou v den přijetí žádosti o osvědčení a odpovídající cenou platnou v den zpracování daného základního produktu.
4. Pokud je základním produktem surový cukr standardní jakosti, úprava uvedená v odstavci 1 se získá zvýšením, případně snížením produkční náhrady o rozdíl vyjádřený v eurech na 100 kilogramů cukru mezi intervenční cenou za surový cukr pro nedeficitní oblasti platnou v den přijetí žádosti o osvědčení a odpovídající cenou platnou v den zpracování daného základního produktu.
5. Jestliže se výtěžnost surového cukru liší od výtěžnosti podle definice standardní jakosti uvedené v bodě II přílohy I nařízení (ES) č. 1260/2001, částka náhrady upravená podle odstavce 4 se připraví k výplatě na základě použití čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1423/95 [9].
6. Pokud je základním produktem cukrový sirup, úprava se stanoví podle odstavce 4 tohoto článku a podle článku 6.
7. Pokud je základním produktem isoglukóza, úprava se stanoví podle odstavce 4 a použije se pro 100 kilogramů sušiny daného produktu.
Článek 17
1. Členské státy určí orgány odpovědné za kontrolu zpracovávání základních produktů.
2. Držitel osvědčení o náhradě sdělí orgánům uvedeným v odstavci 1 písemně a v dostatečném předstihu umožňujícím provést kontrolu tyto údaje:
a) své jméno a adresu;
b) povahu a množství základních produktů určených ke zpracování;
c) místo, kde se v okamžiku sdělení údajů dotyčné základní produkty nacházejí.
Členské státy mohou požadovat doplňující údaje.
Článek 18
Jakmile jsou základní produkty pod kontrolou, členské státy mohou vyplatit zálohu držiteli osvědčení o náhradě až do výše 80 % produkční náhrady uvedené v osvědčení.
Článek 19
1. Jestliže se vyplatí záloha, členské státy požadují složení jistoty nebo uznávané rovnocenné záruky stanovené tak, aby zajistila návratnost zálohy zvýšenou o 5 %.
2. Jistota se uvolní, pokud zpracování proběhlo podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě nebo pokud byla vrácena záloha zvýšená o 5 %.
3. Aniž je dotčen odstavec 4, vrácení zálohy uvedené v odstavci 1 je úměrné množstvím základních produktů, které nebyly zpracovány podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě.
Jestliže záloha není vrácena, jistota propadá úměrně k částce zálohy, která má být vrácena.
4. Jestliže nelze zpracování uskutečnit podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě v důsledku okolností považovaných za vyšší moc a jestliže existuje žádost o přihlédnutí k těmto okolnostem, dotyčný členský stát přijme opatření, která s ohledem na vzniklé okolnosti považuje za nezbytná.
Článek 20
Poté, co zainteresovaná strana sdělí příslušnému orgánu chemický produkt, při jehož výrobě použil cukr, produkční náhrada, nebo v případě zálohy rozdíl mezi částkou zálohy a částkou produkční náhrady se vyplatí:
a) nejdříve až po ověření, že základní produkty byly zpracovány podle podmínek stanovených v osvědčení o náhradě;
b) nejpozději na konci měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo zpracování ověřeno.
Článek 21
Produkční náhrada se vyplatí pro množství základního produktu nebo meziproduktu zpracovaného v rámci limitu uvedeného v čl. 14 odst. 1 druhém pododstavci.
Částka produkční náhrady poskytovaná na 100 kilogramů použitého meziproduktu se rovná produkční náhradě použitelné pro 100 kilogramů bílého cukru v den, kdy byla přijata žádost, vynásobené koeficientem stanoveným v příloze II pro daný meziprodukt, přičemž tento koeficient se případně upraví podle obsahu sušiny tak, že se použije vzorec odpovídající koeficientu stanovenému v příloze II.
Článek 22
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 1729/78.
Nařízení (EHS) č. 1729/78 se však použije i nadále pro zpracovatelské činnosti, u kterých byly žádosti o produkční náhradu podány ještě před datem použití tohoto nařízení.
Článek 23
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. června 2001.