NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 842/2006
ze dne 17. května 2006
o některých fluorovaných skleníkových plynech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 a článek 95 této smlouvy ve spojení s články 7, 8 a 9 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2), s ohledem na společný návrh přijatý dohodovacím výborem dne 14. března 2006,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Šestý akční program Společenství pro životní prostředí (3) označuje změny klimatu za jednu z prioritních oblastí činnosti. Tento program uvádí závazek Společenství dosáhnout v období 2008 až 2012 snížení emisí skleníkových plynů o 8 % ve srovnání se stavem v roce 1990 a nutnost v dlouhodobém horizontu celosvětově snížit emise skleníkových plynů přibližně o 70 % ve srovnání se stavem v roce 1990.
(2)
Konečným cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, která byla schválena rozhodnutím Rady 94/69/ES ze dne 15. prosince 1993 o uzavření Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (4), je stabilizace koncentrací skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by umožnila předejít nebezpečným důsledkům vzájemného působení lidstva a klimatického systému.
(3)
Rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kj'tského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (5) zavazuje Společenství a jeho členské státy, aby v období 2008 až 2012 snížily své celkové emise skleníkových plynů pocházející z lidské činnosti, které jsou uvedeny v příloze A Kjótského protokolu, o 8 % ve srovnání se stavem v roce 1990.
(4)
Většina fluorovaných skleníkových plynů, na které se vztahuje Kjótský protokol a toto nařízení, má vysoký potenciál globálního oteplování.
(5)
Je třeba přijmout opatření pro předcházení emisím fluorovaných skleníkových plynů a jejich omezování, aniž jsou dotčeny směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (6), směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností (8) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (9).
(6)
Hlavním cílem tohoto nařízení je snížit emise fluorovaných skleníkových plynů, na které se vztahuje Kjótský protokol, a chránit tak životní prostředí. Právním základem by tedy měl být čl. 175 odst. 1 Smlouvy.
(7)
Nicméně pro harmonizaci požadavků na používání fluorovaných skleníkových plynů, uvádění výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny na trh a na jejich označování je vhodné přijmout opatření na úrovni Společenství na základě článku 95 Smlouvy. Existují-li schůdné alternativy a nelze-li zlepšit způsoby omezování úniků a znovuzískávání, považuje se u některých aplikací obsahujících fluorované skleníkové plyny za vhodné omezit uvádění na trh a používání. V této souvislosti by měly být brány v úvahu dobrovolné iniciativy některých průmyslových odvětví a také skutečnost, že vývoj alternativ stále pokračuje.
(8)
Používání a provádění tohoto nařízení by měla dát podnět k technologickým inovacím díky podpoře nepřetržitého vývoje alternativních technologií a přechodu na již existující technologie, které jsou ekologičtější.
(9)
Členské státy by měly v rámci Společenství usnadnit přeshraniční přepravu znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů k zneškodnění nebo regeneraci v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady o přepravě odpadů (10).
(10)
Uvádění výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny, uvedených v příloze II, na trh nepřispívá k plnění cílů a závazků Společenství a jeho členských států v oblasti změny klimatu, a proto je nutné uvádění těchto výrobků a zařízení na trh Společenství omezit. To může platit i pro další výrobky a zařízení obsahující fluorované skleníkové plyny, a proto by měla být přezkoumána potřeba rozšířit přílohu II s ohledem na ekologické přínosy, technickou proveditelnost a efektivitu nákladů.
(11)
Příloha II k rozhodnutí 2002/358/ES stanoví různé cíle pro jednotlivé členské státy a členské státy přijaly strategie k jejich dosažení. Členským státům by mělo být umožněno ponechat stávající vnitrostátní opatření přijatá ke splnění těchto cílů po omezenou dobu v souladu s článkem 95 Smlouvy.
(12)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES ze dne 17. května 2006 o emisích z klimatizačních systémů motorových vozidel a o změně směrnice Rady 70/156/EHS (11) i toto nařízení přispívají k předcházení emisím fluorovaných skleníkových plynů a jejich omezování, a proto by měly být přijaty a vyhlášeny v Úředním věstníku Evropské unie souběžně jako příspěvek k plnění závazků Společenství a jeho členských států vyplývajících z Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, Kjótského protokolu a rozhodnutí 2002/358/ES.
(13)
Mělo by být upraveno sledování, hodnocení a přezkum ustanovení obsažených v tomto nařízení.
(14)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich provádění. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(15)
Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie.
(16)
Jelikož cílů tohoto nařízení, tedy omezování úniků a vykazování některých fluorovaných skleníkových plynů, kontrolu používání výrobků a zařízení obsahujících některé fluorované skleníkové plyny a kontrolu uvádění těchto výrobků a zařízení na trh za účelem ochrany životního prostředí a vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států a může jich být proto z důvodu rozsahu nebo účinků tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(17)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (12),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Cílem tohoto nařízení je omezovat, předcházet a v důsledku toho snižovat emise fluorovaných skleníkových plynů, na které se vztahuje Kjótský protokol. Použije se na fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze A tohoto protokolu. Příloha I tohoto nařízení obsahuje seznam fluorovaných skleníkových plynů, na které se v současnosti toto nařízení vztahuje, spolu s jejich potenciály globálního oteplování. S ohledem na revize uvedené v čl. 5 odst. 3 Kjótského protokolu a přijaté Společenstvím a jeho členskými státy lze přílohu I přezkoumat a v případě potřeby poté aktualizovat.
Toto nařízení upravuje omezování úniků, používání, znovuzískávání a zneškodňování fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I; označování a odstraňování výrobků a zařízení s obsahem těchto plynů; hlášení údajů o těchto plynech; omezení použití uvedená v článku 8 a zákazy uvádění výrobků a zařízení uvedených v článku 9 a příloze II na trh; a školení a certifikaci pracovníků a společností vykonávajících činnosti uvedené v tomto nařízení.
Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny směrnice 75/442/EHS, 96/61/ES, 2000/53/ES a 2002/96/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„fluorovanými skleníkovými plyny“ částečně fluorované uhlovodíky (HFC), zcela fluorované uhlovodíky (PFC) a fluorid sírový (SF6), uvedené v příloze I, a přípravky obsahující tyto látky, s výjimkou látek regulovaných nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozónovou vrstvu (13);
2.
„částečně fluorovanými uhlovodíky“ organické sloučeniny uhlíku, vodíku a fluoru, jejichž molekula neobsahuje více než šest atomů uhlíku;
3.
„zcela fluorovanými uhlovodíky“ organické sloučeniny obsahující pouze uhlík a fluor, jejichž molekula neobsahuje více než šest atomů uhlíku;
4.
„potenciálem globálního oteplování“ potenciál fluorovaného skleníkového plynu zvýšit teplotu klimatu v poměru k potenciálu oxidu uhličitého. Potenciál globálního oteplování (GWP) se počítá jako stoletý potenciál oteplování jednoho kilogramu plynu v poměru k jednomu kilogramu CO2. Hodnoty GWP uvedené v příloze I jsou převzaty ze třetí hodnotící zprávy (TAR) přijaté Mezivládním panelem pro změnu klimatu („hodnoty GWP IPCC 2001“) (14);
5.
„přípravkem“ pro účely povinností stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zneškodňování, směs skládající se ze dvou nebo více látek, z nichž alespoň jedna je fluorovaný skleníkový plyn, kromě případu, kdy je celkový potenciál globálního oteplování přípravku menší než 150. Celkový potenciál globálního oteplování (15) přípravku se stanoví podle části 2 přílohy I;
6.
„provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba zajišťující technický provoz zařízení nebo systému, na něž se toto nařízení vztahuje; členský stát může v určitých vymezených situacích stanovit vlastníka jako osobu odpovědnou za plnění povinností provozovatele;
7.
„uváděním na trh“ dodání nebo poskytnutí výrobků a zařízení, jež obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na nich závislý, třetí osobě za úplatu nebo bezplatně, přičemž se tak činí ve Společenství poprvé, včetně dovozů na celní území Společenství;
8.
„použitím“ pouívání fluorovaných skleníkových plynů při výrobě, opětovném plnění, servisu nebo údržbě výrobků a zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení;
9.
„tepelným čerpadlem“ přístroj nebo instalace získávající teplo při nízké teplotě ze vzduchu, vody nebo půdy a dodávající teplo;
10.
„systémem detekce úniků“ kalibrované mechanické, elektrické nebo elektronické zařízení pro zjišťování úniků fluorovaných skleníkových plynů, které při zjištění úniku provozovatele varuje;
11.
„hermeticky uzavřeným systémem“ systém, v němž všechny díly obsahující chladivo jsou utěsněny sváry, tvrdými pájenými spoji nebo podobným pevným spojením, který může obsahovat uzavřené ventily a uzavřené obslužné body umožňující řádnou opravu nebo vyřazení z provozu a který má prověřenou míru úniků menší než 3 gramy ročně pod tlakem alespoň čtvrtiny maximálního povoleného tlaku;
12.
„nádobou“ výrobek primárně určený pro přepravu a skladování fluorovaných skleníkových plynů;
13.
„nádobou pro jednorázové použití“ nádoba, která není určena k opětovnému plnění a která se používá při servisu, údržbě nebo plnění chladicích a klimatizačních zařízení nebo tepelných čerpadel, systémů požární ochrany nebo vysokonapěťových spínačů, nebo při skladování či přepravě rozpouštědel na bázi fluorovaných skleníkových plynů;
14.
„znovuzískáním“ sběr a skladování fluorovaných skleníkových plynů například ze strojů, zařízení a nádob;
15.
„recyklací“ opětovné použití znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů po základním přečištění;
16.
„regenerací“ přepracování znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů, aby splňovaly stanovené provozní normy;
17.
„zneškodněním“ proces, kdy se všechen fluorovaný skleníkový plyn nebo jeho převážná část trvale přemění nebo rozloží na jednu nebo více stabilních látek, které nejsou fluorovanými skleníkovými plyny;
18.
„stacionární aplikací nebo zařízením“ aplikace nebo zařízení, které nejsou za provozu zpravidla přepravovány;
19.
„novým aerosolem“ aerosolový rozprašovač uváděný na trh a určený k prodeji veřejnosti pro zábavné a ozdobné účely uvedené v příloze směrnice 94/48/ES (16).
Článek 3
Omezování úniků
1. Provozovatelé těchto stacionárních aplikací: chladicích a klimatizačních zařízení, tepelných čerpadel, včetně jejich okruhů, a systémů požární ochrany, které obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I, musí s využitím všech technicky proveditelných opatření, jež nepředstavují nepřiměřené náklady:
a)
předcházet únikům těchto plynů a
b)
co nejdříve opravit zjištěnou netěsnost.
2. Provozovatelé aplikací uvedených v odstavci 1 zajistí podle níže uvedeného rozpisu kontrolu těsnosti certifikovanými pracovníky splňujícími požadavky podle článku 5:
a)
těsnost aplikace obsahující nejméně 3 kg fluorovaných skleníkových plynů se kontroluje alespoň jednou za dvanáct měsíců; to se nevztahuje na hermeticky uzavřené systémy, které jsou jako takové označené a obsahují méně než 6 kg fluorovaných skleníkových plynů;
b)
těsnost aplikace obsahující nejméně 30 kg fluorovaných skleníkových plynů se kontroluje alespoň jednou za šest měsíců;
c)
těsnost aplikace obsahující nejméně 300 kg fluorovaných skleníkových plynů se kontroluje alespoň jednou za tři měsíce.
Kontrola těsnosti aplikace se provede do jednoho měsíce po opravě netěsnosti, aby byla zajištěna účinnost opravy.
Pro účely tohoto odstavce se „kontrolou těsnosti“ rozumí, že se u zařízení nebo systému zjišťují úniky pomocí metod přímého nebo nepřímého měření a zvláštní pozornost se věnuje těm částem zařízení nebo systému, kde je největší pravděpodobnost vzniku úniku. Metody přímého nebo nepřímého měření kontroly těsnosti jsou specifikovány ve standardních požadavcích na kontroly těsnosti uvedených v odstavci 7.
3. Provozovatelé aplikací uvedených v odstavci 1 a obsahujících nejméně 300 kg fluorovaných skleníkových plynů musí instalovat systémy detekce úniků. Systémy detekce úniků se kontrolují alespoň jednou za dvanáct měsíců, aby bylo zajištěno jejich řádné fungování. V případě protipožárních systémů instalovaných před 4. červencem 2007 se musí systémy detekce úniků instalovat do 4. července 2010.
4. Je-li instalován řádně fungující vhodný systém detekce úniků, sníží se četnost kontrol požadovaných podle odst. 2 písm. b) a c) na polovinu.
5. V případě systémů požární ochrany, u kterých již existuje režim kontrol pro splnění normy ISO 14520, mohou být těmito kontrolami rovněž splněny povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, jsou-li kontroly přinejmenším stejně četné.
6. Provozovatelé aplikací uvedených v odstavci 1 a obsahujících nejméně 3 kg fluorovaných skleníkových plynů vedou záznamy o množství a druhu fluorovaných skleníkových plynů v náplni, o doplněném množství a o množství vyčerpaném při znovuzískání během servisu, údržby a konečného vyřazení z provozu. Rovněž vedou záznamy s dalšími důležitými údaji včetně identifikace společnosti nebo technika, kteří servis nebo údržbu provedli, jakož i s údaji o datech kontrol provedených podle odstavců 2, 3 a 4 a o jejich výsledcích a s důležitými údaji o identifikaci stacionárního zařízení aplikací uvedených v odst. 2 písm. b) a c). Záznamy se na požádání poskytnou příslušnému orgánu a Komisi.
7. Do 4. července 2007 stanoví Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 standardní požadavky na kontroly těsnosti pro jednotlivé aplikace uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 4
Znovuzískání
1. Provozovatelé následujících druhů stacionárních zařízení odpovídají za zavedení opatření pro řádné znovuzískání fluorovaných skleníkových plynů certifikovanými pracovníky, kteří splňují požadavky článku 5, aby se zajistila recyklace, regenerace nebo zneškodnění těchto plynů:
a)
chladicích okruhů chladicích a klimatizačních zařízení a tepelných čerpadel;
b)
zařízení obsahujících rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů;
c)
systémů požární ochrany a hasicích přístrojů a
d)
vysokonapěťových spínačů.
2. Po uplynutí doby životnosti opětovně plnitelných nádob nebo nádob pro jednorázové použití na fluorované skleníkové plyny odpovídá osoba používající nádobu k přepravě nebo skladování za přijetí opatření pro řádné znovuzískání v ní obsažených zbytků plynů, aby se zajistila recyklace, regenerace nebo zneškodnění těchto plynů.
3. Znovuzískání fluorovaných skleníkových plynů obsažených v jiných výrobcích a zařízeních, včetně mobilních zařízení, pokud neslouží k vojenským operacím, provádí náležitě vyškolení pracovníci v míře, která je technicky proveditelná a nepředstavuje neúměrné náklady, aby se zajistila recyklace, regenerace nebo zneškodnění těchto plynů.
4. Znovuzískání za účelem recyklace, regenerace nebo zneškodnění fluorovaných skleníkových plynů podle odstavců 1 až 3 se provádí před konečným odstraněním zařízení a případně během servisu a údržby.
Článek 5
Školení a certifikace
1. Na základě informací od členských států a po konzultaci s příslušnými odvětvími se postupem podle čl. 12 odst. 2 do 4. července 2007 stanoví minimální požadavky na školicí programy a certifikaci společností a příslušných pracovníků provádějících instalaci, údržbu nebo servis zařízení a systémů, na které se vztahuje čl. 3 odst. 1 a rovněž pracovníků zajišťujících činnosti uvedené v článcích 3 a 4 a podmínky pro vzájemné uznávání těchto školicích programů a certifikací.
2. Do 4. července 2008 členské státy stanoví nebo upraví své vlastní požadavky na školení a certifikaci na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 1. Členské státy oznámí své školicí a certifikační programy Komisi. Členské státy uznávají certifikáty vydané jiným členským státem a neomezují svobodu poskytování služeb nebo svobodu usazování z důvodů souvisejících s certifikátem vydaným v jiném členském státě.
3. Provozovatel dané aplikace zajistí, aby příslušný personál získal potřebný certifikát uvedený v odstavci 2, který odpovídá příslušné znalosti platných předpisů a norem a potřebné způsobilosti v oblasti předcházení emisím a znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů a bezpečného zacházení s příslušným druhem a velikostí zařízení.
4. Do 4. července 2009 členské státy zajistí, že společnosti vykonávající činnosti uvedené v článcích 3 a 4 přejímají dodávky fluorovaných skleníkových plynů, pouze pokud jejich příslušní pracovníci mají certifikaci uvedenou v odstavci 2 tohoto článku.
5. Do 4. července 2007 stanoví Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 formu oznámení uvedeného v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 6
Podávání zpráv
1. Do 31. března 2008 a každý rok poté každý výrobce, dovozce a vývozce fluorovaných skleníkových plynů podá zprávu Komisi, kterou zašle i příslušnému orgánu dotčeného členského státu, v níž sdělí následující údaje za předchozí kalendářní rok:
a)
Každý výrobce vyrábějící více než jednu tunu fluorovaných skleníkových plynů ročně sdělí:
-
svou celkovou výrobu jednotlivých fluorovaných skleníkových plynů ve Společenství s uvedením hlavních kategorií aplikací (např. mobilní klimatizační jednotky, chlazení, klimatizace, pěny, aerosoly, elektrická zařízení, výroba polovodičů, rozpouštědla a protipožární ochrana), v nichž se předpokládá použití této látky,
-
množství jednotlivých fluorovaných skleníkových plynů jím uvedených ve Společenství na trh,
-
veškerá množství jednotlivých recyklovaných, regenerovaných nebo zlikvidovaných fluorovaných skleníkových plynů.
b)
Každý dovozce dovážející více než jednu tunu fluorovaných skleníkových plynů ročně, včetně výrobců, kteří rovněž dovážejí, sdělí:
-
množství jednotlivých fluorovaných skleníkových plynů jím dovezených do Společenství nebo jím uvedených ve Společenství na trh a samostatně uvede hlavní kategorie aplikací (např. mobilní klimatizační jednotky, chlazení, klimatizace, pěny, aerosoly, elektrická zařízení, výroba polovodičů), v nichž se předpokládá použití této látky,
-
veškerá množství jednotlivých použitých fluorovaných skleníkových plynů jím dovezených za účelem recyklace, regenerace nebo zneškodnění.
c)
Každý vývozce vyvážející více než jednu tunu fluorovaných skleníkových plynů ročně, včetně výrobců, kteří rovněž vyvážejí, sdělí:
-
množství jednotlivých fluorovaných skleníkových plynů jím vyvezených ze Společenství,
-
veškerá množství jednotlivých použitých fluorovaných skleníkových plynů jím vyvezených za účelem recyklace, regenerace nebo zneškodnění.
2. Do 4. července 2007 stanoví Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 formu zpráv uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
3. Komise přijme vhodná opatření pro ochranu důvěrné povahy sdělovaných informací.
4. Členské státy zavedou pro příslušné oblasti uvedené v tomto nařízení systémy podávání zpráv s cílem získávat v možné míře údaje o emisích.
Článek 7
Označování
1. Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice 67/548/EHS (17) a směrnice 1999/45/ES (18), pokud jde o označování nebezpečných látek a přípravků, výrobky a zařízení uvedené v odstavci 2, jež obsahují fluorované skleníkové plyny, se nesmí uvádět na trh bez uvedení chemických názvů fluorovaných skleníkových plynů na štítku za použití akceptovaného průmyslového názvosloví. Tento štítek musí jasně uvádět, že výrobek nebo zařízení obsahuje fluorované skleníkové plyny, na které se vztahuje Kjótský protokol, a jejich množství, a musí být zřetelně a nesmazatelně upevněn na výrobku nebo zařízení, v blízkosti obslužných míst pro plnění nebo znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů nebo na té časti výrobku či zařízení, která obsahuje fluorovaný skleníkový plyn. Hermeticky uzavřené systémy musí být jako takové označeny.
Informace o fluorovaných skleníkových plynech, včetně jejich potenciálu globálního oteplování, musí být uvedeny v návodu k použití k těmto výrobkům či zařízením.
2. Odstavec 1 se pouije pro tyto druhy výrobků a zařízení:
a)
chladicí výrobky a zařízení obsahující zcela fluorované uhlovodíky nebo přípravky obsahující zcela fluorované uhlovodíky;
b)
chladicí a klimatizační výrobky a zařízení (jiné než v motorových vozidlech), tepelná čerpadla, systémy požární ochrany a hasicí přístroje, pokud příslušný druh výrobku nebo zařízení obsahuje částečně fluorované uhlovodíky nebo přípravky s obsahem částečně fluorovaných uhlovodíků;
c)
spínače obsahující fluorid sírový nebo přípravky s obsahem fluoridu sírového a
d)
veškeré nádoby na fluorované skleníkové plyny.
3. Podoba štítku, jenž se má použít, se stanoví postupem podle čl. 12 odst. 2. Požadavky na označování, které doplňují požadavky stanovené v odstavci 1, se případně přijmou stejným postupem. Před předložením návrhu výboru uvedeném v čl. 12 odst. 1 Komise přezkoumá, zda je žádoucí uvádět na štítcích dodatečné environmentální informace, včetně potenciálu globálního oteplování, přičemž přihlédne k existujícím způsobům označování používaných na výrobcích a zařízeních uvedených v odstavci 2.
Článek 8
Omezení použití
1. Používání fluoridu sírového nebo přípravků, které jej obsahují, při tlakovém odlévání hořčíku s výjimkou případů, kdy je množství použitého fluoridu sírového nižší než 850 kg ročně, se od 1. ledna 2008 zakazuje.
2. Používání fluoridu sírového nebo přípravků, které jej obsahují, k plnění pneumatik u vozidel se od 4. července 2007 zakazuje.
Článek 9
Uvádění na trh
1. Uvádění na trh výrobků a zařízení uvedených v příloze II, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na nich závislý, se zakazuje v souladu s uvedenou přílohou.
2. Odstavec 1 se nepoužije na výrobky a zařízení prokazatelně vyrobené před dnem vstupu příslušného zákazu uvádění na trh v platnost.
3.
a)
Pokud členský stát do 31. prosince 2005 přijal přísnější vnitrostátní opatření, než jsou opatření uvedená v tomto článku a náležející do oblasti působnosti tohoto nařízení o uvádění na trh výrobků a zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na nich závislý, může si uvedený členský stát, za podmínek stanovených v písmenu b), ponechat vnitrostátní opatření do 31. prosince 2012.
b)
Dotyčný členský stát oznámí Komisi vnitrostátní opatření spolu s důvody pro jejich ponechání do 4. července 2007. Tato opatření musí být v souladu se Smlouvou. Komise poskytne příslušné informace o těchto opatřeních výboru uvedenému v čl. 12 odst. 1.
Článek 10
Přezkum
1. Na základě pokroku v možném omezování úniků nebo nahrazování fluorovaných skleníkových plynů v klimatizačních systémech, jiných než namontovaných v motorových vozidlech podle směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (19), a v chladicích systémech dopravních prostředků přezkoumá Komise toto nařízení a nejpozději do 31. prosince 2007 vydá zprávu. V souvislosti s touto zprávou případně předloží do 31. prosince 2008 legislativní návrhy za účelem použití článku 3 na klimatizační systémy, jiné než namontované v motorových vozidlech podle směrnice 70/156/EHS, a na chladicí systémy v dopravních prostředcích.
2. Do 4. července 2011 vydá Komise zprávu vycházející ze zkušeností s používáním tohoto nařízení. Zpráva zejména:
a)
zhodnotí dopad příslušných ustanovení na emise a předpokládané emise fluorovaných skleníkových plynů a posoudí efektivnost nákladů u těchto ustanovení;
b)
s ohledem na budoucí hodnotící zprávy IPCC zhodnotí, zda by do přílohy I měly být zařazeny další fluorované skleníkové plyny;
c)
vyhodnotí školící a certifikační programy zavedené členskými státy podle čl. 5 odst. 2;
d)
zhodnotí potřebu norem Společenství v oblasti snižování emisí fluorovaných skleníkových plynů z výrobků a zařízení, zejména pokud jde o pěny, včetně technických požadavků na konstrukci výrobků a zařízení;
e)
zhodnotí účinnost omezujících opatření prováděných provozovateli podle článku 3 a zhodnotí, zda lze pro instalace stanovit maximální přípustnou míru úniků;
f)
zhodnotí a případně může navrhnout úpravu požadavků na podávání zpráv uvedené v čl. 6 odst. 1, zejména mnostevního limitu jedné tuny, a zhodnotí potřebu, aby příslušné orgány podávaly pravidelně zprávu Komisi o odhadech emisí založených na reprezentativních vzorcích, aby se v praxi zlepšilo používání těchto požadavků;
g)
zhodnotí potřebu vypracovat a šířit materiály popisující nejlepší dostupné techniky a nejlepší environmentální postupy při předcházení emisím fluorovaných skleníkových plynů a jejich omezování;
h)
uvede celkový přehled stavu vývoje technologie jak v rámci Společenství, tak na mezinárodní úrovni, zejména pokud jde o pěny, získané zkušenosti, environmentální požadavky a veškeré dopady na fungování vnitřního trhu;
i)
zhodnotí, zda nahrazení fluoridu sírového při odlévání do pískových forem, pevných forem a vysokotlakém lití do forem je technicky proveditelné a efektivní z hlediska nákladů a případně navrhne revizi čl. 8 odst. 1 do 1. ledna 2009; do 1. ledna 2010 rovněž přezkoumá výjimku obsaženou v čl. 8 odst. 1 s ohledem na další hodnocení dostupných alternativ;
j)
zhodnotí, zda zařazení dalších výrobků a zařízení s obsahem fluorovaných skleníkových plynů do přílohy II je technicky proveditelné a efektivní z hlediska nákladů, a přihlédne přitom k energetické účinnosti, a případně navrhne změnu přílohy II, aby zahrnovala další takové výrobky a zařízení;
k)
zhodnotí, zda by měly být změněny předpisy Společenství týkající se potenciálu globálního oteplování u fluorovaných skleníkových plynů; veškeré změny by měly přihlédnout k vědecko-technickému rozvoji a k potřebě respektovat čas potřebný pro přípravu průmyslového výrobku;
l)
zhodnotí potřebu další akce Společenství a členských států s ohledem na stávající a nové mezinárodní závazky, které se týkají snižování emisí skleníkových plynů.
3. Komise případně předloží vhodné návrhy na revizi příslušných ustanovení tohoto nařízení.
Článek 11
Aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Společenství, zejména pravidla Společenství o státní podpoře a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů a pravidel pro služby informační společnosti (20), členské státy mohou podporovat, aby byly na trh uváděny výrobky a zařízení, které používají alternativní látky k plynům s vysokým potenciálem globálního oteplování a které jsou účinné, inovační a vedou k dalšímu snížení dopadu na podnebí.
Článek 12
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 18 nařízení (ES) č. 2037/2000.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy přijmou předpisy o sankcích použitelných v případě porušení tohoto nařízení a přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění jejich provádění. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi do 4. července 2008 a rovněž ji neprodleně uvědomí o jakékoli následné změně, která je ovlivní.
Článek 14
Aniž je dotčen čl. 9 odst. 3, členské státy si mohou ponechat nebo zavést přísnější ochranná opatření v souladu s postupem uvedeným v článku 95 Smlouvy ve vztahu k článkům 7, 8 a 9 tohoto nařízení, nebo v souladu s postupem uvedeným v článku 176 Smlouvy ve vztahu k ostatním článkům tohoto nařízení.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po dni vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 4. července 2007, vyjma článku 9 a přílohy II, které se použijí od 4. července 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 17. května 2006.