ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 11. ledna 2005,
kterým se stanoví harmonizované normy pro zkoušení některých reziduí v produktech živočišného původu dovezených ze třetích zemí
(oznámeno pod číslem K(2004) 4992)
(Text s významem pro EHP)
(2005/34/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (1), a zejména na čl. 4 odst. 5 a čl. 17 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení (ES) č. 882/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a ustanovení o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat, a zejména na čl. 11 odst. 4 a čl. 63 odst. 1 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 97/78/ES požaduje, aby každá zásilka dovezená ze třetí země byla podrobena veterinárním kontrolám. Aby se ověřilo, zda zásilky splňují požadavky právních předpisů Společenství, mohou tyto kontroly zahrnovat analytické zkoušky reziduí farmakologicky účinných látek.
(2)
Nařízením (ES) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu (2), byly pro farmakologicky účinné látky stanoveny maximální limity reziduí (MLR), které se mají uplatnit při kontrole potravin podle směrnice Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech a o zrušení směrnic 85/358/EHS a 86/469/EHS a rozhodnutí 89/187/EHS a 91/664/ES (3). Maximální limity reziduí jsou použitelné pro dovezené zásilky.
(3)
Nařízení (ES) č. 2377/90 však nestanoví maximální limity reziduí pro všechny látky, a zejména ne pro látky, jejichž použití je ve Společenství zakázané nebo není povolené. U takových látek může přítomnost jakéhokoli rezidua při dovozu představovat důvod pro odmítnutí nebo zneškodnění příslušné zásilky.
(4)
Je vhodné, aby Společenství stanovilo harmonizovaný přístup ke kontrole reziduí látek, které jsou ve Společenství zakázány nebo nejsou povoleny, v dovezených zásilkách.
(5)
Jako pracovní norma k zajištění účinné kontroly právních předpisů Společenství při zkoušení úředních vzorků na přítomnost určitých zakázaných nebo nepovolených látek byly přijaty minimální požadované pracovní limity (MPPL) stanovené podle rozhodnutí Komise 2002/657/ES zde dne 12. srpna 2002, kterým se prování směrnice Rady 96/23/ES, pokud jde o provádění analytických metod a interpretaci výsledků (4); minimální požadovaný pracovní limit odpovídá průměrnému limitu, při jehož překročení lze detekci látky nebo jejího rezidua pokládat za metodologicky odůvodněnou.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (5), a Pracovní zásady analýzy rizik Codexu alimentarius (6) vyžadují, aby právní předpisy týkající se potravin byly založeny na relevantních souvisejících faktorech, jako je proveditelnost kontrol.
(7)
Ojedinělá detekce reziduí látek s hodnotou nižší než minimální požadované pracovní limity stanovené rozhodnutím 2002/657/ES by proto neměla být považována za důvod k okamžitému znepokojení, ale měla by být členskými státy sledována a MPPL, existují-li, by se měly použít jako referenční bod pro opatření při zajištění harmonizovaného provádění směrnice 97/78/ES.
(8)
Pokud výsledky analytických zkoušek potvrdí přítomnost reziduí látky, pro niž byly MPPL stanoveny v souladu s rozhodnutím 2002/657/ES, a do provedení nařízení (ES) č. 882/2004 dne 1. ledna 2006 je vhodné ujasnit opatření, která mají být přijata, s ohledem na závažnost ohrožení, které může zásilka představovat pro lidské zdraví, a rovněž na ustanovení směrnic 96/23/ES a 97/78/ES a nařízení (ES) č. 178/2002.
(9)
Členské státy by měly sledovat zejména dovozní situaci a veškeré důkazy opakovaného výskytu problému, protože takové zjištění by mohlo upozornit na model nesprávného použití určité látky nebo na nerespektování záruk stanovených třetími zeměmi, jež se týkají výroby potravin určených k vývozu do Společenství. Členské státy by měly opakovaný výskyt problémů oznámit Komisi.
(10)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oblast působnosti rozhodnutí
1. Toto rozhodnutí stanoví referenční body pro opatření v souvislosti s rezidui látek, pro něž byly v souladu s rozhodnutím 2002/657/ES stanoveny minimální požadované pracovní limity, pro případ, že analytické zkoušky dovezených zásilek produktů živočišného původu provedené podle směrnice 97/78/ES potvrdí přítomnost takových reziduí, a stanoví opatření, která mají být po takovém potvrzení podniknuta.
2. Toto rozhodnutí se uplatní nehledě na skutečnost, zda se analytické zkoušky provádějí běžným způsobem, na základě posílených kontrolních postupů, nebo na základě bezpečnostního opatření pro zásilky produktů živočišného původu dovezené ze třetích zemí.
Článek 2
Referenční body pro opatření
Za účelem kontroly reziduí některých látek, jejichž použití je ve Společenství zakázáno nebo není povoleno, se jako referenční body pro opatření použijí minimální požadované pracovní limity (MPPL) stanovené v příloze II rozhodnutí 2002/657/ES, a to bez ohledu na zkoumanou matrici.
Článek 3
Opatření v případě potvrzení přítomnosti zakázané nebo nepovolené látky
1. Pokud jsou výsledky analytických zkoušek na úrovni nebo nad úrovní MPPL stanovených rozhodnutím 2002/657/ES, považuje se dotyčná zásilka za nevyhovující právním předpisům Společenství.
2. Do zahájení používání článků 19 až 22 nařízení (ES) č. 882/2004 dne 1. ledna 2006 příslušné orgány členských států nevyhovující zásilky ze třetích zemí úředně zadrží a po vyslechnutí hospodářských subjektů v odvětví potravin, které jsou za danou zásilku odpovědné, podniknou tato opatření:
a)
nařídí, aby byly takové zásilky zneškodněny nebo opětovně odeslány mimo Společenství v souladu s odstavcem 3;
b)
pokud byly zásilky již uvedeny na trh, zásilky stáhnou a poté učiní některé z výše uvedených opatření.
3. Příslušné orgány povolí opětovné odeslání zásilek pouze v případě, že:
a)
se na místě určení dohodly s hospodářským subjektem v odvětví potravin nebo krmiv, který je za zásilku odpovědný; a
b)
hospodářský subjekt v odvětví potravin nejdříve informoval příslušný orgán třetí země původu nebo třetí země určení, nejedná-li se o tutéž zemi, o důvodech a okolnostech, které brání uvedení dotyčných zásilek na trh Společenství; a
c)
není-li třetí země určení třetí zemí původu, příslušný orgán třetí země určení oznámil příslušnému orgánu, že je připraven zásilky přijmout.
4. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy členských států týkající se přezkoumání správních rozhodnutí, opětovné odeslání se uskuteční nejpozději do 60 dnů po dni, kdy příslušný orgán rozhodl o místu určení zásilky za předpokladu, že nebyly podniknuty právní kroky. Jestliže se po uplynutí šedesátidenní lhůty opětovné odeslání zásilky neuskutečnilo, bude zásilka zneškodněna, pokud není příslušný orgán přesvědčen, že odklad je odůvodněný.
5. Pokud jsou výsledky analytických zkoušek produktů pod úrovní MPPL stanovených rozhodnutím 2002/657/ES, vstup produktů do potravinového řetězce nebude zakázán. Příslušný orgán si pro případ opakování situace uschová záznamy výsledků. Pokud výsledky analytických zkoušek produktů téhož původu ukazují opakující se model, který naznačuje možný problém související s jednou nebo několika zakázanými nebo nepovolenými látkami, včetně např. záznamů čtyř nebo více potvrzených výsledků pod referenčním bodem pro opatření pro tutéž látku při dovozu s konkrétním původem v období šesti měsíců, uvědomí příslušný orgán Komisi a další členské státy ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Komise na tento problém upozorní příslušný orgán země nebo zemí původu a navrhne vhodná opatření.
6. Za náklady, které příslušné orgány vynaloží na činnosti uvedené v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, odpovídá hospodářský subjekt v odvětví potravin nebo krmiv odpovědný za zásilku nebo jeho zástupce.
Článek 4
Rozhodnutí se použije od 19. února 2005.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 11. ledna 2005.