Nařízení Rady (EHS) č. 737/90
ze dne 22. března 1990
o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že po havárii jaderné elektrárny v Černobylu dne 26. dubna 1986 uniklo do ovzduší značné množství radioaktivních částic;
vzhledem k tomu, že nařízením (EHS) č. 3955/87 [1] ve znění nařízení (EHS) č. 4003/89 [2] byly stanoveny nejvyšší přípustné úrovně radioaktivní kontaminace zemědělských produktů pocházející ze třetích zemí a určených k lidské spotřebě, které musí být dodržovány při dovozu dotyčných produktů a v souvislosti se kterými provádějí členské státy kontroly; že výše uvedené nařízení je použitelné pouze do 31. března 1990;
vzhledem k tomu, že aniž bude v budoucnu v případě nutnosti dotčena možnost použít ustanovení nařízení Rady (Euratom) č. 3954/87 ze dne 22. prosince 1987, kterým se stanoví nejvyšší přípustné úrovně radioaktivní kontaminace potravin a krmiv po jaderné havárii nebo jiném případu radiační mimořádné situace [3], ve znění nařízení (Euratom) č. 2218/89 [4], musí Společenství nadále zajišťovat, pokud jde o specifické následky havárie v Černobylu, aby zemědělské produkty a zpracované zemědělské produkty určené k lidské spotřebě, které by mohly být kontaminovány, byly uváděny na trh Společenství pouze na základě společných opatření;
vzhledem k tomu, že tato společná opatření by měla chránit zdraví spotřebitelů, zachovávat jednotu trhu, aniž to bude mít nepříznivé důsledky pro obchod mezi Společenstvím a třetími zeměmi, a zabránit odklonům obchodu;
vzhledem k tomu, že důvody, které převládaly při přijetí nařízení (EHS) č. 3955/87 nadále platí, zejména s ohledem na skutečnost, že radioaktivní kontaminace některých zemědělských produktů pocházejících ze zemí zasažených havárií často překračuje nejvyšší přípustné úrovně radioaktivity stanovené v uvedeném nařízení;
vzhledem k tomu, že dodržování nejvyšších přípustných úrovní musí podléhat příslušným kontrolám, které mohou v případě nedodržení vést k zákazu dovozu;
vzhledem k tomu, že se radioaktivní kontaminace mnoha zemědělských produktů snížila a bude se nadále snižovat až na úrovně, které existovaly před černobylskou havárií; že by tedy měl být zaveden postup umožňující, aby tyto produkty byly vyňaty z oblasti působnosti uvedeného nařízení;
vzhledem k tomu, že se toto nařízení vztahuje na všechny zemědělské produkty a zpracované zemědělské produkty určené k lidské spotřebě, není v tomto případě nezbytné používat postup stanovený v článku 29 směrnice 72/462/EHS [5];
vzhledem k tomu, že za účelem nezbytného upřesnění nebo přizpůsobení opatření stanovených tímto nařízením by měl být vypracován zjednodušený postup,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výjimkou produktů uvedených v příloze I, které jsou k lidské spotřebě nevhodné, a produktů, které mohou být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení postupem podle článku 7, je toto nařízení použitelné na produkty pocházející ze třetích zemí, na které se vztahuje:
- příloha II Smlouvy,
- nařízení Rady (EHS) č. 2730/75 ze dne 29. října 1975 o glukose a laktose [6], ve znění nařízení Komise (EHS) č. 222/88 [7],
- nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [8], ve znění nařízení Komise (EHS) č. 4001/87 [9],
- nařízení Rady (EHS) č. 3033/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví obchodní režim pro určité zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů [10], ve znění nařízení Komise (EHS) č. 3743/87 [11],
- nařízení Rady (EHS) č. 3035/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [12], naposledy pozměněné nařízením Komise (EHS) č. 3209/88 [13].
Článek 2
Aniž jsou dotčena jiná platná ustanovení, mohou být produkty uvedené v článku 1 propuštěny do volného oběhu pouze za předpokladu, že jsou dodrženy nejvyšší přípustné úrovně stanovené v článku 3.
Článek 3
Nejvyšší přípustné úrovně uvedené v článku 2 jsou tyto:
nejvyšší kumulovaná radioaktivita cesia 134 a 137 nesmí překročit:
- 370 Bq/kg u mléka a mléčných výrobků uvedených v příloze II a u potravin určených pro zvláštní výživu kojenců v průběhu prvních čtyř až šesti měsíců života, které samy o sobě splňují nutriční požadavky pro tuto kategorii osob a do maloobchodu jsou dodávány v jednoznačně určených obalech a jsou označeny jako "přípravky pro kojence" [14],
- 600 Bq/kg u všech ostatních dotyčných produktů.
Článek 4
1. Členské státy kontrolují dodržování nejvyšších přípustných úrovní stanovených v článku 3 u produktů uvedených v článku 1 s přihlédnutím k úrovním kontaminace v zemi původu. Kontroly mohou rovněž zahrnovat předložení vývozních certifikátů. Na základě výsledků uskutečněných kontrol přijmou členské státy opatření požadovaná k provedení článku 2, včetně zákazu propuštění do volného oběhu v jednotlivých případech nebo obecně pro daný produkt.
2. Každý členský stát poskytne Komisi všechny informace týkající se používání tohoto nařízení, zejména případů nedodržování nejvyšších přípustných úrovní. Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům.
Článek 5
Jsou-li zaznamenány případy opakovaného nedodržení nejvyšších přípustných úrovní, mohou být nezbytná opatření přijata v souladu s postupem podle článku 7. Tato opatření mohou dokonce zahrnovat zákaz dovozu produktů pocházejících z dotyčných třetích zemí.
Článek 6
Prováděcí pravidla pro toto nařízení, jakož i případné změny v seznamu produktů uvedeného v příloze I a v seznamu produktů vyňatých z oblasti působnosti tohoto nařízení, se přijmou v souladu s postupem stanoveným v článku 7.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen ad hoc výbor složený ze zástupců členských států, jehož předsedou je zástupce Komise.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme své stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může stanovit předseda podle naléhavosti dané věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům zástupců členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijímá opatření, která jsou okamžitě použitelná.
Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě:
- může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použití opatření, o kterých rozhodla,
- může Rada kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v první odrážce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 1990.
Jeho použitelnost končí dnem 31. března 1995, ledaže Rada před tímto dnem rozhodne jinak, a to zejména v případě, že by seznam produktů vyňatých z oblasti působnosti tohoto nařízení uvedený v článku 6 zahrnoval všechny produkty vhodné k lidské spotřebě, na které se vztahuje toto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. března 1990.