Směrnice Rady 96/82/ES
ze dne 9. prosince 1996
o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
(1) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 82/501/EHS ze dne 24. června 1982 o rizicích závažných havárií při určitých průmyslových činnostech [4] se týká prevence závažných havárií, které mohou vznikat v důsledku určitých průmyslových činností, a omezování jejich následků pro člověka a životní prostředí;
(2) vzhledem k tomu, že cíle a zásady politiky Společenství v oblasti životního prostředí stanovené v čl. 130r odst. 1 a 2 Smlouvy a upřesněné v akčních programech Evropského společenství pro životní prostředí [5] směřují zejména prostřednictvím preventivních kroků k zachování a ochraně kvality životního prostředí a k ochraně lidského zdraví;
(3) vzhledem k tomu, že Rada a zástupci vlád členských států, zasedající v Radě, zdůraznili v usnesení ke čtvrtému akčnímu programu pro životní prostředí [6] potřebu účinnějšího provádění směrnice 82/501/EHS a vyzvali k přezkoumání uvedené směrnice, které by v případě nutnosti zahrnovalo možné rozšíření oblasti působnosti směrnice a zesílení výměny informací v této oblasti mezi členskými státy; že pátý akční program, jehož obecné zásady byly schváleny Radou a zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, v usnesení ze dne 1. února 1993 [7], rovněž zdůrazňuje nutnost dokonalejšího zvládání rizik a havárií;
(4) vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k haváriím v Bhopalu a ve městě Mexiku, které poukázaly na nebezpečí, jaké představuje blízkost obytných budov a nebezpečných oblastí, vyzvala Rada a zástupci vlád členských států, zasedající v Radě, v usnesení ze dne 16. října 1989 Komisi, aby zahrnula do směrnice 82/501/EHS ustanovení o kontrole týkající se územního plánování při povolování stavby nových zařízení a při rozšiřování městské zástavby okolo stávajících zařízení;
(5) vzhledem k tomu, že uvedené usnesení Rady vyzvalo Komisi ke spolupráci s členskými státy s cílem dosažení většího vzájemného porozumění a úplnější harmonizace vnitrostátních zásad a postupů týkajících se bezpečnostních zpráv;
(6) vzhledem k tomu, že je žádoucí předávat zkušenosti s kontrolou nebezpečí závažných havárií získané různými postupy; že Komise a členské státy by měly rozvíjet spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a snažit se vypracovat opatření určená třetím zemím, jež jsou rovnocenná opatřením obsaženým v této směrnici;
(7) vzhledem k tomu, že úmluva o přeshraničních účincích průmyslových havárií přijatá Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů stanoví opatření týkající se prevence, připravenosti a zvládání průmyslových havárií, jejichž účinky mohou přesahovat hranice, a upravuje mezinárodní spolupráci v této oblasti;
(8) vzhledem k tomu, že směrnice 82/501/EHS představuje první krok v procesu harmonizace; že uvedená směrnice by měla být přezkoumána a doplněna pro zajištění vyšší úrovně ochrany v celém Společenství soudržným a účinným způsobem; že současná harmonizace je omezena na opatření nezbytná k zavedení účinného systému prevence závažných havárií s rozsáhlými následky a k jejich omezení;
(9) vzhledem k tomu, že následky závažných havárií mohou přesahovat hranice; že ekologické a hospodářské náklady havárií nese nejen dotyčné zařízení, ale také dotyčné členské státy; že je proto nezbytné přijmout opatření zajišťující vysokou úroveň ochrany v celém Společenství;
(10) vzhledem k tomu, že uplatňováním této směrnice nesmějí být dotčeny předpisy Společenství týkající se zdraví a bezpečnosti při práci;
(11) vzhledem k tomu, že používání seznamu, který specifikuje určitá zařízení a přitom vylučuje zařízení představující podobná nebezpečí, není vhodným postupem a může vést k tomu, že možné zdroje závažných havárií uniknou kontrole; že oblast působnosti směrnice 82/501/EHS musí být pozměněna tak, aby obsahovala ustanovení použitelná na všechna zařízení, ve kterých se nacházejí nebezpečné látky v natolik závažných množstvích, že by mohly vést ke vzniku nebezpečí závažné havárie;
(12) vzhledem k tomu, že s přihlédnutím ke Smlouvě a v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství mohou členské státy zachovat nebo přijmout vhodná opatření pro činnosti související s dopravou v docích, nakládacích přístavištích a seřaďovacích nádražích, které jsou vyloučeny z oblasti působnosti této směrnice za účelem zajištění úrovně bezpečnosti stanovené touto směrnicí;
(13) vzhledem k tomu, že doprava nebezpečných látek potrubím představuje rovněž riziko závažných havárií; že by Komise měla po shromáždění a vyhodnocení informací o stávajících opatřeních Společenství pro výše uvedené činnosti a o četnosti takto vzniklých havárií vypracovat zprávu, ve které případně vyloží důvody pro přijetí opatření v této oblasti společně s nejvhodnějšími nástroji pro tento účel;
(14) vzhledem k tomu, že s přihlédnutím ke Smlouvě a v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství mohou členské státy zachovat nebo přijmout opatření týkající se skládek odpadu, které nepatří do oblasti působnosti této směrnice;
(15) vzhledem k tomu, že analýza závažných havárií ohlášených ve Společenství naznačuje, že většina z těchto havárií je důsledkem nedostatků v řízení mebo organizaci; že je proto nezbytné stanovit na úrovni Společenství základní zásady pro systémy řízení, které umožňují prevenci a zvládání rizika závažných havárií a omezování jejich důsledků;
(16) vzhledem k tomu, že rozdíly v opatřeních pro kontrolu závodů příslušnými orgány mohou mít za následek rozdílnou úroveň ochrany; že je nezbytné stanovit na úrovni Společenství klíčové požadavky, kterým musí odpovídat kontrolní systémy zavedené členskými státy;
(17) vzhledem k tomu, že za účelem prokázání toho, že byly učiněny všechny nezbytné kroky v oblasti prevence závažných havárií, přípravy dotyčných subjektů na tyto havárie a přijetí opatření pro podobné případy, je nezbytné, aby provozovatelé závodů, ve kterých jsou přítomna velká množství nebezpečných látek, poskytli příslušnému orgánu informace formou bezpečnostní zprávy obsahující podrobné údaje o závodu, přítomných nebezpečných látkách, zařízení nebo skladech, možných závažných haváriích a o používaném řídícím systému, s cílem předcházet a snižovat riziko závažných havárií a umožnit přijetí nezbytných opatření k omezení jejich následků;
(18) vzhledem k tomu, že tam, kde rozmístění a blízkost závodů mohou zvyšovat pravděpodobnost a možnost závažných havárií nebo zhoršovat jejich důsledky, je ke snížení rizika dominového efektu třeba, aby byla stanovena výměna příslušných informací a spolupráce při informování veřejnosti;
(19) vzhledem k tomu, že musí být podporován přístup k informacím o životním prostředí, a proto by veřejnost měla mít přístup k bezpečnostním zprávám vypracovaným provozovateli a osoby, kterých by se závažné havárie mohly týkat, musí mít k dispozici dostatek informací, aby mohly v případě havárie správně postupovat;
(20) vzhledem k tomu, že za účelem přípravy na mimořádné události je v závodech, ve kterých jsou přítomna značná množství nebezpečných látek, nezbytné vypracovat vnitřní a vnější havarijní plány a vytvořit systémy, které zajistí v nutné míře vyzkoušení, nezbytné přezkoumávání těchto plánů a jejich provádění při závažné havárii nebo jejím možném vzniku;
(21) vzhledem k tomu, že vnitřní havarijní plán je nutno projednat s pracovníky závodu a vnější havarijní plán s veřejností;
(22) vzhledem k tomu, že za účelem větší ochrany obydlených oblastí, ploch navštěvovaných veřejností a přírodních oblastí zvláštního významu nebo zvláště citlivých oblastí je nezbytné, aby plánování při rozdělování a využívání půdy nebo jiné odpovídající programy uplatňované v členských státech braly v úvahu dlouhodobou potřebu udržovat příslušné vzdálenosti mezi těmito oblastmi a závody, které představují zmíněná rizika, a u stávajících závodů brát v úvahu doplňková technická opatření za účelem toho, aby se nezvyšovala rizika pro osoby;
(23) vzhledem k tomu, že v případě závažné havárie musí provozovatel okamžitě uvědomit příslušné orgány a sdělit jim nezbytné informace k vyhodnocení následků této havárie, aby mohly přijmout vhodná opatření;
(24) vzhledem k tomu, že k zajištění výměny informací a prevence dalších obdobných havárií by měly členské státy předávat Komisi informace týkající se závažných havárií, ke kterým dochází na jejich území, aby Komise mohla analyzovat s tím spojená rizika a provozovat systém šíření informací, které se týkají zejména závažných havárií a poučení z nich; že tato informace by měla rovněž zahrnovat "havárie, ke kterým téměř došlo" a které členské státy považují za zvlášť technicky zajímavé pro prevenci závažných havárií a omezování jejich následků,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je prevence závažných havárií, při kterých jsou přítomny nebezpečné látky, a omezení jejich následků pro člověka a životní prostředí, aby byla soudržným a účinným způsobem zajištěna vyšší úroveň ochrany v celém Společenství.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na závody, kde jsou přítomné nebezpečné látky v množstvích, která jsou rovna a nebo vyšší než množství uvedená v příloze I částech 1 a 2 sloupci 2, s výjimkou článků 9, 11 a 13, které se vztahují na každý závod, kde jsou nebezpečné látky přítomné v množstvích, která se rovnají a nebo jsou vyšší než množství uváděná v příloze I částech 1 a 2 sloupci 3.
Pro účely této směrnice se "přítomností nebezpečných látek" rozumí skutečná nebo předpokládaná přítomnost těchto látek v závodě nebo přítomnost takových látek, o kterých se lze domnívat, že mohou vznikat při ztrátě regulace průmyslového chemického procesu v množstvích, která jsou rovná a nebo překračují kvalifikační množství v částech 1 a 2 přílohy I.
2. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny předpisy Společenství týkající se pracovního prostředí, a zvláště aniž je dotčena směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [8].
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "závodem" celá oblast řízená provozovatelem, kde jsou nebezpečné látky přítomné v jednom nebo více zařízeních, včetně společných a nebo příbuzných infrastruktur nebo činností;
2. "zařízením" technická jednotka uvnitř závodu, kde se nebezpečné látky vyrábějí, užívají, je s nimi manipulováno nebo jsou skladovány. Zahrnuje veškeré zařízení, struktury, potrubí, strojní zařízení, nástroje, soukromé železniční vlečky, doky, vykládací nábřeží sloužící zařízení, mola, sklady nebo podobné konstrukce, plující nebo jiné, nezbytné pro provoz zařízení;
3. "provozovatelem" fyzická nebo právnická osoba, která provozuje nebo vlastní závod nebo zařízení, nebo je-li tak stanoveno vnitrostátními právními předpisy, která obdržela rozhodující hospodářskou moc k jeho technickému provozování;
4. "nebezpečnou látkou" látka, směs nebo přípravek uvedené v příloze 1 části 1 nebo splňující kritéria stanovená v příloze 1 části 2 a přítomné jako surovina, výrobek, vedlejší produkt, zbytek nebo meziprodukt, včetně těch látek, u kterých se dá důvodně předpokládat, že mohou vzniknout v případě havárie;
5. "závažnou havárií" událost jako je velká emise, požár nebo výbuch vyplývající z neregulovaného vývoje v průběhu provozu jakéhokoli zařízení, na které se vztahuje tato směrnice, jež vede k vážnému nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí, zprostředkovanému nebo zpožděnému, uvnitř nebo mimo závod a zahrnuje jednu nebo více nebezpečných látek;
6. "nebezpečím" vnitřní vlastnosti nebezpečné látky nebo fyzické situace s možností vzniku poškození lidského zdraví nebo životního prostředí;
7. "rizikem" pravděpodobnost specifického účinku, ke kterému dojde během určené doby nebo za určených okolností;
8. "skladem" přítomnost určitého množství nebezpečných látek pro účely skladování, uložení do bezpečného opatrování a nebo udržování v zásobě.
Článek 4
Výjimky
Tato směrnice se nevztahuje na
a) vojenské závody, zařízení nebo skladovací zařízení;
b) nebezpečí vyvolaná ionizujícím zářením;
c) dopravu nebezpečných látek a dočasné meziskladování po silnici, železnici, vnitrozemských vodních cestách, po moři nebo vzduchem, včetně nakládání a vykládání a dopravy do a z jiných dopravních prostředků v docích, vykládacích nábřežích nebo seřaďovacích nádražích, mimo závody, kterých se týká tato směrnice;
d) dopravu nebezpečných látek v potrubích, včetně čerpacích stanic, mimo závody, kterých se týká tato směrnice;
e) činnosti těžebních průmyslových závodů, které se zabývají průzkumem a využitím nerostů v dolech a lomech nebo pomocí vrtů;
f) skládky odpadu.
Článek 5
Obecné povinnosti provozovatele
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel byl povinen přijmout všechna nezbytná opatření k prevenci závažných havárií a omezení jejich následků pro člověka a životní prostředí.
2. Členské státy zajistí, aby provozovatel byl povinen kdykoli prokázat příslušnému orgánu uvedenému v článku 16 (dále jen "příslušný orgán"), zvláště pak pro účely kontrol a kontrolních opatření uvedených v článku 18, že byla přijata všechna nezbytná opatření stanovená touto směrnicí.
Článek 6
Oznámení
1. Členské státy vyžadují od provozovatele, aby zaslal příslušnému orgánu oznámení
- nových závodech v přiměřené době před začátkem stavby nebo provozu,
- stávajících závodech jeden rok ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1.
2. Oznámení požadované podle odstavce 1 musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno nebo firmu provozovatele a úplnou adresu daného závodu;
b) sídlo provozovatele s úplnou adresou;
c) jméno nebo funkci osoby, která je pověřená řízením závodu, jestliže se liší od osoby uvedené v písmenu a);
d) informace umožňující identifikaci nebezpečných látek nebo kategorií látek, kterých se to týká;
e) množství a fyzikální formu nebezpečné látky nebo látek, kterých se to týká;
f) činnost nebo navrhovanou činnost zařízení nebo skladu;
g) bezprostřední prostředí závodu (prvky které mohou způsobit závažnou havárii nebo zhoršit její důsledky).
3. Ve stávajících závodech, u kterých provozovatel již podal příslušnému orgánu všechny informace podle odstavce 2 na základě vnitrostátních právních předpisů ke dni vstupu v platnost této směrnice, se oznámení podle odstavce 1 nevyžaduje.
4. Provozovatel musí neprodleně uvědomit příslušný orgán o změně situace v případě
- každého podstatného zvýšení množství nebo podstatné změny povahy nebo fyzikální formy přítomné nebezpečné látky, jak je uvedeno v oznámení poskytnutém provozovatelem podle odstavce 2, nebo jakékoli změny v procesech jejího použití, nebo
- trvalého uzavření zařízení.
Článek 7
Politika prevence závažných havárií
1. Členské státy musí od provozovatele vyžadovat, aby vypracoval dokument stanovící politiku prevence závažných havárií a aby zajistil její řádné provádění. Politika prevence závažných havárií vypracovaná provozovatelem musí vhodnými prostředky, stavbami a systémy řízení zaručovat vysokou úroveň ochrany člověka a životního prostředí.
2. Dokument musí přihlížet k zásadám obsaženým v příloze III a musí být dán k dispozici příslušným orgánům mimo jiné pro účely uplatnění čl. 5 odst. 2 a článku 18.
3. Tento článek se nevztahuje na závody uvedené v článku 9.
Článek 8
Dominový efekt
1. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán určil podle informací získaných od provozovatelů podle článků 6 a 9 závody nebo skupiny závodů, kde se může pravděpodobnost, možnost nebo důsledky závažné havárie zvýšit v důsledku umístění a blízkosti těchto závodů a zásob nebezpečných látek.
2. Členské státy musí v takto určených závodech zajistit
a) výměnu odpovídajících informací vhodným způsobem za účelem vymezení povahy a rozsahu celkového nebezpečí závažné havárie v jejich politikách prevence závažných havárií, v systémech řízení bezpečnosti, v bezpečnostních zprávách a vnitřních havarijních plánech;
b) stanovení spolupráce při informování veřejnosti a poskytování informací příslušnému orgánu pro přípravu vnějších havarijních plánů.
Článek 9
Bezpečnostní zpráva
1. Členské státy vyžadují, aby provozovatel vypracoval bezpečnostní zprávu pro účely
a) prokázání, že podle informací stanovených v příloze III byla zavedena politika prevence závažných havárií a systém řízení bezpečnosti pro její provádění;
b) prokázání, že byla zjištěna nebezpečí závažné havárie a byla provedena nezbytná opatření k zabránění těmto haváriím a omezení jejich důsledků pro člověka a životní prostředí;
c) prokázání, že při stavbě, provozu a údržbě jakéhokoli zařízení, skladovacího zařízení, vybavení a infrastruktury spojené s jejím provozem, které představují nebezpečí závažné havárie uvnitř závodu, byly dodrženy zásady přiměřené bezpečnosti a spolehlivosti;
d) prokázání, že byly vypracovány vnitřní havarijní plány a poskytnuty informace umožňující vypracování vnějšího havarijního plánu, aby bylo možno provést nezbytná opatření v případě závažné havárie;
e) zajištění dostatečného informování příslušných orgánů pro přijetí rozhodnutí z hlediska rozvoje nových činností nebo rozvoje v okolí stávajících závodů.
2. Bezpečnostní zpráva musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze II. Musí také obsahovat aktualizovaný seznam zásob nebezpečných látek přítomných v závodě.
Bezpečnostní zprávy nebo části zpráv nebo jakékoli podobné zprávy vypracované v souladu s jinými právními předpisy lze pro účely tohoto článku sloučit do jednotné bezpečnostní zprávy, aby bylo zamezeno zbytečnému zdvojení informací a činností provozovatele nebo příslušného orgánu za podmínky, že všechny požadavky tohoto článku jsou splněny.
3. Bezpečnostní zpráva stanovená v odstavci 1 musí být příslušnému orgánu zaslána
- za nové závody v přiměřené době před začátkem stavby nebo provozu,
- za stávající závody, na které se dříve nevztahovala směrnice 82/501/EHS, do tří let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1,
- za ostatní závody do dvou let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1,
- v případě pravidelného přezkoumání podle odstavce 5 neprodleně.
4. Než provozovatel začne stavbu nebo provoz nebo v případech uvedených v odstavci 3 druhé, třetí a čtvrté odrážce, příslušný orgán v přiměřené době od obdržení zprávy
- sdělí provozovateli závěr svého prošetření bezpečnostní zprávy, případně po vyžádání dalších informací, nebo
- zakáže uvádění do provozu nebo pokračování ve využívání dotyčného závodu podle pravomocí a postupů stanovených v článku 17.
5. Bezpečnostní zpráva musí být pravidelně přezkoumávána, a je-li to nezbytné, aktualizována
- nejméně každých pět let,
- kdykoli z podnětu provozovatele nebo na žádost příslušného orgánu v případech odůvodněných novými skutečnostmi nebo aby se bral ohled na nové technické poznatky týkající se otázek bezpečnosti, například vyplývající z analýzy havárií, nebo pokud je to možné "případů, kdy téměř došlo k havárii" a vývoje poznatků, které se týkají hodnocení nebezpečí.
6. a) Pokud se prokáže ke spokojenosti příslušného orgánu, že konkrétní látky, které jsou přítomné v závodě nebo jakékoli jeho části, jsou ve stavu, který není schopen vytvořit nebezpečí závažné havárie, může členský stát podle kritérií uvedených v písmenu b) omezit informace vyžadované v bezpečnostní zprávě na otázky, které jsou významné pro prevenci zbývajících nebezpečí závažné havárie a omezení jejích důsledků pro člověka a životní prostředí.
b) Před provedením této směrnice stanoví Komise postupem podle článku 16 směrnice 82/501/EHS harmonizovaná kritéria pro rozhodování příslušného orgánu, že se určitý závod nachází ve stavu, kdy není možné, aby v něm vzniklo nebezpečí závažné havárie podle písmene a). Písmeno a) se nepoužije, dokud nejsou uvedená kritéria stanovena.
c) Členské státy zajistí, aby příslušný orgán sdělil Komisi s uvedením důvodů seznam závodů, kterých se to týká. Komise předá seznam každý rok výboru uvedenému v článku 22.
Článek 10
Změna zařízení, závodu nebo skladovacího zařízení
Při změně zařízení, závodu, skladu nebo procesu nebo povahy či množství nebezpečných látek, které by mohly mít významný dopad na nebezpečí závažné havárie, členské státy zajistí, aby provozovatel
- přezkoumal, a je-li to nezbytné, revidoval politiku prevence při mimořádné události havárie a systémy řízení a postupy stanovené v článcích 7 a 9,
- přezkoumal, a je-li to nezbytné, revidoval bezpečnostní zprávu a před provedením této změny uvědomil příslušný orgán uvedený v článku 16 o podrobnostech této revize.
Článek 11
Havarijní plány
1. Členské státy zajistí, aby pro všechny závody, na které se vztahuje článek 9,
a) vypracoval provozovatel vnitřní havarijní plán s opatřeními, která mají být přijata uvnitř závodu,
- u nových závodů před zahájením provozu,
- u stávajících závodů, na které se dříve nevztahovala směrnice 82/501/EHS, do tří let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1,
- u jiných závodů do dvou let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1;
b) dodal provozovatel příslušným orgánům nezbytné informace, aby jim umožnil vypracovat vnější havarijní plány
- u nových závodů před začátkem provozu,
- u stávajících závodů, na které se dříve nevztahovala směrnice 82/501/EHS, do tří let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1,
- u jiných závodů do dvou let ode dne stanoveného v čl. 24 odst. 1;
c) vypracovaly orgány určené pro tento účel členským státem vnější havarijní plán opatření, která mají být provedena mimo závod.
2. Havarijní plány musí být vypracovány s cílem
- omezit rozsah nehod a zvládat je tak, aby se minimalizoval účinek a omezila škoda pro člověka, životní prostředí a majetkové hodnoty,
- provádět opatření nezbytná k ochraně člověka a životního prostředí před účinky závažných havárií,
- sdělovat nezbytné informace veřejnosti a službám nebo orgánům oblasti, kterých se to týká,
- zajistit obnovu a vyčištění životního prostředí po závažné havárii.
Havarijní plány musí obsahovat informace stanovené v příloze IV.
3. Aniž jsou dotčeny povinnosti příslušných orgánů, musí členské státy zajistit, aby vnitřní havarijní plány stanovené touto směrnicí byly vypracovány po projednání se zaměstnanci uvnitř závodu a vnější havarijní plány po projednání s veřejností.
4. Členské státy zajistí, aby provozovatelé a určené orgány ve vhodných odstupech ne delších než tři roky přezkoumávali, zkoušeli, a je-li to nezbytné, revidovali a aktualizovali vnitřní a vnější havarijní plány. Přezkoumání bere v úvahu změny, ke kterým došlo v dotyčných závodech nebo pohotovostních službách, nové technické poznatky a poznatky týkající se reakce na závažné havárie.
5. Členské státy zajistí, aby provozovatel a popřípadě příslušný orgán určený pro tento účel použili neprodleně havarijní plány,
- když dojde k závažné havárii, nebo
- když dojde k nekontrolované události, u které by se podle její povahy mohlo důvodně očekávat, že povede k závažné havárii.
6. Příslušný orgán může s uvedením důvodů rozhodnout s ohledem na informace obsažené v bezpečnostní zprávě, že se ustanovení odstavce 1 týkající se povinnosti vypracovat vnější havarijní plán nepoužijí.
Článek 12
Územní plánování
1. Členské státy zajistí, aby se v jejich politikách územního plánování nebo jiných souvisejících politikách braly v úvahu cíle prevence závažných havárií a omezení důsledků takových havárií. Tyto cíle sledují prostřednictvím kontrol
a) umístění nových závodů;
b) změn stávajících závodů podle článku 10;
c) nového rozvoje v okolí stávajících závodů, jako jsou dopravní spoje, místa navštěvovaná veřejností a obytné oblasti, pokud umístění a výstavba zvyšuje riziko závažné havárie nebo zhoršuje její následky.
Členské státy zajistí, aby jejich politika územního plánování a jiné související politiky a postupy provádění těchto politik vzaly z dlouhodobého hlediska v úvahu potřebu udržovat příslušné vzdálenosti mezi závody, na které se vztahuje tato směrnice, a obytnými oblastmi, oblastmi navštěvovanými veřejností a oblastmi hodnotnými z hlediska ochrany přírody a v případě stávajících závodů potřebu dalších technických opatření podle článku 5 tak, aby se nezvyšovala rizika pro lidi.
2. Členské státy zajistí, aby všechny příslušné orgány a plánovací orgány, které odpovídají za rozhodování v této oblasti, zavedly vhodné konzultační postupy pro usnadnění provádění politik podle odstavce 1. Postupy se stanoví tak, aby při přijímání rozhodnutí byly k dispozici technické informace o rizicích vyplývajících ze závodu buď pro konkrétní případ, nebo na základě obecných kritérií.
Článek 13
Informace o bezpečnostních opatřeních
1. Členské státy zajistí, aby osoby, které mohou být postiženy závažnou havárií vznikající v závodě uvedeném v článku 9, byly informovány o bezpečnostních opatřeních a žádoucím chování v případě havárie, aniž by o to musely žádat.
Informace se přezkoumávají každé tři roky a, je-li to nezbytné, opakují se a aktualizují alespoň tehdy, pokud dojde ke změně podle článku 10. Jsou také trvale k dispozici veřejnosti. Doba mezi opakováním informací pro veřejnost nesmí v žádném případě přesáhnout pět let.
Tyto informace obsahují alespoň údaje uvedené v příloze V.
2. Členské státy poskytují jiným členským státům, jež by mohly být dotčeny účinky závažné havárie v některém závodě uvedených v článku 9 přesahujícími hranice, dostatečné informace, aby mohly případně uplatnit veškerá související ustanovení článků 11, 12 a tohoto článku.
3. Pokud dotyčný členský stát rozhodl, že závod v blízkosti území druhého členského státu nemůže způsobit nebezpečí závažné havárie za jeho hranicemi podle čl. 11 odst. 6, a proto se od něj nepožaduje, aby vypracovával vnější havarijní plán podle čl. 11 odst. 1, uvědomí o tom druhý členský stát.
4. Členské státy zajistí zpřístupnění bezpečnostní zprávy veřejnosti. Provozovatel může požádat příslušný orgán, aby nesděloval veřejnosti určité části zprávy z důvodů průmyslového a obchodního tajemství nebo ochrany osobnosti, veřejné bezpečnosti nebo národní obrany. V těchto případech na základě povolení příslušného orgánu předloží provozovatel orgánu a zpřístupní veřejnosti změněnou zprávu bez uvedených částí.
5. Členské státy zajistí, aby se veřejnost mohla vyjádřit v těchto případech:
- plánování nových závodů uvedených v článku 9,
- změna stávajících závodů podle článku 10, vztahují-li se na změnu povinnosti stanovené v této směrnici, pokud jde o územní plánování,
- rozvoj v okolí uvedených stávajících závodů.
6. V závodech, na které se vztahuje článek 9, členské státy zajistí, aby seznamy nebezpečných látek stanovené v čl. 9 odst. 2 byly zpřístupněny veřejnosti.
Článek 14
Informace, které musí provozovatel poskytnout po závažné havárii
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel, jakmile je to po závažné havárii možné, nejvhodnějšími prostředky
a) uvědomil příslušné orgány;
b) jim sdělil tyto informace, jakmile je má k dispozici:
- okolnosti havárie,
- o které nebezpečné látky se jednalo,
- dostupné údaje pro hodnocení účinků havárie na člověka a životní prostředí a
- provedená havarijní opatření;
c) uvědomil je o zamýšlených opatřeních:
- ke zmírnění střednědobých a dlouhodobých účinků havárie,
- k zamezení opakování havárie;
d) aktualizoval podané informace, jestliže další vyšetřování odhalí dodatečné skutečnosti, které mění danou informaci nebo učiněné závěry.
2. Členské státy pověří příslušný orgán, aby
a) zajistil, že se přijmou všechna naléhavá, střednědobá a dlouhodobá opatření, která se mohou ukázat jako nezbytná;
b) shromažďoval kontrolami, vyšetřováním nebo jinými vhodnými prostředky informace, které jsou nezbytné pro plnou analýzu technických, organizačních a řídících aspektů závažné havárie;
c) přijal vhodná ustanovení k zajištění toho, aby provozovatel činil všechna nezbytná nápravná opatření, a
d) vypracoval doporučení týkající se budoucích preventivních opatření.
Článek 15
Informace poskytované Komisi členskými státy
1. Členské státy musí za účelem prevence a zmírnění následků závažných havárií uvědomit Komisi, jakmile je to možné, o závažných haváriích splňujících kritéria přílohy VI, ke kterým došlo na jejich území. Musí Komisi poskytnou tyto údaje:
a) členský stát, název a adresu orgánu, který odpovídá za zprávu;
b) datum, dobu a místo závažné havárie včetně plného jména provozovatele a adresy daného závodu;
c) stručný popis okolností havárie, včetně dotyčných nebezpečných látek a bezprostředních účinků na člověka a životní prostředí;
d) stručný popis přijatých nouzových opatření a preventivních opatření nezbytných k tomu, aby se zamezilo opakování havárie.
2. Jakmile členské státy shromáždí informace podle článku 14, sdělí Komisi výsledky svých analýz a doporučení prostřednictvím formuláře stanoveného a aktualizovaného postupem podle článku 22.
Sdělení těchto informací členskými státy může být odloženo pouze do skončení soudního řízení, pokud by sdělení mohlo uvedené řízení ovlivnit.
3. Členské státy oznámí Komisi jméno a adresu každého subjektu, který může mít důležité informace o závažné havárii a může poradit příslušným orgánům členských států, které musí v případě havárie zasahovat.
Článek 16
Příslušný orgán
Aniž jsou dotčeny povinnosti provozovatele, členské státy zřídí nebo určí příslušný orgán nebo orgány pověřené plněním úkolů stanovených touto směrnicí a popřípadě subjekty napomáhající příslušnému orgánu nebo orgánům na technické úrovni.
Článek 17
Zákaz provozu
1. Členské státy zakáží provoz nebo uvádění do provozu každého závodu, zařízení nebo skladu nebo jejich části, jestliže opatření přijatá provozovatelem za účelem prevence a zmírnění důsledků závažných havárií mají vážné nedostatky.
Členské státy mohou zakázat provoz nebo uvádění do provozu každého závodu, zařízení nebo skladu nebo jakékoli jejich části, jestliže provozovatel nepředloží ve stanovené lhůtě oznámení, zprávy nebo jiné informace podle této směrnice.
2. Členské státy zajistí, aby se provozovatelé mohli odvolat proti zákazu vydanému příslušným orgánem podle odstavce 1 k vhodnému subjektu stanovenému vnitrostátními právními předpisy a postupy.
Článek 18
Kontroly
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zavedly systém kontrol nebo jiných kontrolních opatření vhodných pro typ dotyčného závodu. Kontroly nebo kontrolní opatření nezávisí na obdržení bezpečnostní zprávy nebo jiné předložené zprávě. Kontroly nebo jiná kontrolní opatření musí být dostatečné pro plánovité a systematické vyšetření technických, organizačních a řídících systémů používaných v závodě, aby zejména
- provozovatel mohl prokázat, že přijal vhodná opatření v souvislosti s různými činnostmi prováděnými v závodě, aby zabránil závažným haváriím,
- provozovatel mohl prokázat, že zajistil vhodné prostředky pro omezení důsledků závažných havárií na pracovišti i mimo pracoviště,
- údaje a informace obsažené v bezpečnostní zprávě a ve všech ostatních předložených zprávách spolehlivě odrážely podmínky v závodě,
- informace podle čl. 13 odst. 1 byly poskytnuty veřejnosti.
2. Systém kontrol stanovený v odstavci 1 musí splňovat tyto podmínky:
a) pro všechny závody existuje program kontrol. Pokud příslušný orgán vypracuje program kontrol na základě systematického hodnocení nebezpečí závažné havárie dotyčného konkrétního závodu, musí program obsahovat nejméně jednu kontrolu na místě prováděnou příslušným orgánem každých dvanáct měsíců v každém závodě uvedeném v článku 9;
b) po každé kontrole připraví příslušný orgán zprávu;
c) kde je to nezbytné, následuje v přiměřené době po kontrole provedené příslušným orgánem jednání s vedením závodu.
3. Příslušný orgán může na provozovateli požadovat, aby poskytl další informace nezbytné k tomu, aby orgán mohl plně vyhodnotit možnost závažné havárie, určit rozsah případného zvýšení pravděpodobnosti nebo zhoršení důsledků závažných havárií a vypracovat vnější havarijní plán a aby mohl vzít v úvahu látky, které v důsledku své fyzikální formy, konkrétních podmínek nebo místa mohou vyžadovat zvláštní pozornost.
Článek 19
Informační systém a výměna informací
1. Členské státy a Komise si vyměňují informace o získaných zkušenostech v oblasti prevence závažných havárií a omezování jejich důsledků. Tyto informace se týkají zejména fungování opatření stanovených touto směrnicí.
2. Komise sestaví a zpřístupní členským státům rejstřík a informační systém obsahující zejména údaje o závažných haváriích, ke kterým došlo na území členských států, pro účely
a) rychlého šíření informací poskytnutých členskými státy v souladu s čl. 15 odst. 1 mezi všechny příslušné orgány;
b) informování příslušných orgánů o rozborech příčin závažných havárií a o poučení, která z nich plynou;
c) poskytnutí informací o preventivních opatřeních příslušným orgánům;
d) poskytnutí informací o organizacích, které mohou poradit nebo poskytnout důležité informace o výskytu, prevenci a zmírňování důsledků závažných havárií.
Rejstřík a informační systém obsahuje minimálně
a) informace poskytované členskými státy v souladu s čl. 15 odst. 1;
b) rozbor příčin havárie;
c) poučení získaná z havárií;
d) preventivní opatření nezbytná k tomu, aby se zabránilo opakování.
3. Aniž je dotčen článek 20, je přístup k rejstříku a informačnímu systému otevřen pro všechny vládní subjekty členských států, průmyslová nebo obchodní sdružení, odbory, nevládní organizace v oblasti ochrany životního prostředí a pro další mezinárodní nebo výzkumné organizace působící v této oblasti.
4. Členské státy předloží Komisi každé tři roky zprávu v souladu s postupem stanoveným ve směrnici Rady 91/692/EHS ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o provádění některých směrnic týkajících se životního prostředí [9] u závodů uvedených v článcích 6 a 9. Komise zveřejní shrnutí těchto informací každé tři roky.
Článek 20
Utajení
1. Členské státy zajistí v zájmu průhlednosti, aby příslušné orgány byly povinny zpřístupnit informace získané na základě této směrnice každé fyzické nebo právnické osobě, která o to požádá.
Informace získané příslušnými orgány nebo Komisí mohou být, pokud to vnitrostátní právní předpisy vyžadují, považované za tajné, jestliže se jedná o
- utajení jednání příslušných orgánů a Komise,
- utajení mezinárodních vztahů a národní obrany,
- veřejnou bezpečnost,
- utajení předběžného šetření nebo probíhajících soudních řízení,
- obchodní a průmyslová tajemství včetně duševního vlastnictví,
- osobní údaje a soubory,
- údaje poskytnuté třetí osobou, jestliže tato osoba požaduje, aby byly považovány za důvěrné.
2. Tato směrnice nevylučuje, aby členský stát uzavřel dohody se třetími zeměmi o výměně informací, které mají k dispozici na vnitřní úrovni.
Článek 21
Působnost výboru
Opatření nezbytná pro přizpůsobování kritérií uvedených v čl. 9 odst. 6 písm. b) a v přílohách II až VI technickému pokroku a vypracování formuláře zpráv uvedeného v čl. 15 odst. 2 se přijímají postupem podle článku 22.
Článek 22
Výbor
Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 23
Zrušení směrnice 82/501/EHS
1. Směrnice 82/501/EHS se zrušuje s účinkem od dvaceti čtyř měsíců po vstupu této směrnice v platnost.
2. Oznámení, havarijní plány a informace veřejnosti předložené nebo vypracované podle směrnice 82/501/EHS zůstávají v platnosti, dokud nejsou nahrazeny podle odpovídajících ustanovení této směrnice.
Článek 24
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvaceti čtyř měsíců po vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob, jakým má být tento odkaz učiněn, si určí členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 25
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 26
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 9. prosince 1996.