Nařízení Komise (EHS) č. 3510/80
ze dne 23. prosince 1980
o definici pojmu "původní produkty" pro účely celních preferencí, které Evropské hospodářské společenství poskytuje v případě některých produktů z rozvojových zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3322/80 ze dne 16. prosince 1980, které stanovuje víceletý systém všeobecných celních preferencí a jeho používání v roce 1981 na některé průmyslové výrobky pocházející z rozvojových zemí [1], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3320/80 ze dne 16. prosince 1980 o otevření, přidělování a správě celních preferencí Společenství na textilní výrobky pocházející z rozvojových zemí a území [2], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3321/80 ze dne 16. prosince 1980, které stanovuje víceletý systém všeobecných celních preferencí a jeho používání v roce 1981 na některé zemědělské produkty pocházející z rozvojových zemí [3], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že pro zboží uvedené ve zmiňovaných nařízeních by měla být stanovena pravidla za účelem definování podmínek, za kterých tyto produkty získávají charakter původních produktů, způsob prokazování a podmínky jeho ověřování; že je vhodné pro tento účel přijmout ustanovení nařízení (EHS) č. 3067/79 ze dne 20. prosince 1979 o definici pojmu "původní produkty" pro účely celních preferencí, které Evropské hospodářské společenství poskytuje v případě některých produktů z rozvojových zemí [4]; že je nezbytné změnit toto nařízení s ohledem na získané zkušenosti;
vzhledem k tomu, že rozhodnutí zástupců vlád členských států Evropského společenství uhlí a oceli, zasedajících v Radě, ze dne 16. prosince 1980 stanovující na rok 1981 všeobecné celní preference pro některé výrobky z oceli pocházející z rozvojových zemí (80/1185/ESUO) [5] stanoví, že pojem původní produkty se definuje podle postupu stanoveného v článku 14 nařízení Rady (EHS) č. 802/68 ze dne 27. června 1968 o společné definici pojmu "původ zboží" [6]; že pravidla, která se mají používat pro tento účel, by měla být stejná jako ta, která byla stanovena pro ostatní produkty;
vzhledem k tomu, že je nezbytné vydat přechodná ustanovení ve prospěch některých z těch států, jejichž produkty nebyly dříve zařazeny do celních preferencí;
vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro otázky původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA 1
Článek 1
1. Pro účely provádění ustanovení o celních preferencích poskytnutých Společenstvím na některé produkty pocházející z rozvojových zemí, se za produkty pocházející ze země, která požívá těchto preferencí (dále jen "zvýhodněná země"), považují, za předpokladu, že uvedené zboží bylo dopraveno přímo, ve smyslu článku 5, do Společenství:
a) produkty zcela získané v dané zemi;
b) produkty zcela získané v dané zemi, při jejichž výrobě se používají produkty jiné než ty, které jsou uvedené v písm. a), za předpokladu, že zmiňované produkty prošly podstatným opracováním nebo zpracováním ve smyslu článku 3.
2. Produkty uvedené v seznamu C jsou vyloučeny z působnosti tohoto nařízení.
Článek 2
Za zcela získané ve zvýhodněné zemi se ve smyslu čl. 1 písm. a) považují:
a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo z mořského dna;
b) rostlinné produkty tam sklizené;
c) živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;
d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
e) produkty tamního lovu nebo rybolovu;
f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře tamními plavidly;
g) produkty vyrobené nebo získané na palubě tamních výrobních plavidel z produktů uvedených v písm. f);
h) vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;
i) odpady a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;
j) produkty tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písm. a) až i).
Článek 3
1. Pro účely čl. 1 písm. b) se za dostatečné opracování nebo zpracování považuje:
a) opracování nebo zpracování, v jehož důsledku se získané produkty zařadí do jiného čísla než je to, které se týká každého z produktů opracovaných nebo zpracovaných, ovšem s výjimkou opracování nebo zpracování uvedeného v seznamu A, kde se použijí zvláštní ustanovení tohoto seznamu;
b) opracování nebo zpracování uvedené v seznamu B.
Výrazy "oddíl", "kapitola" a "číslo" znamenají příslušné oddíly, kapitoly a čísla v nomenklatuře Rady pro celní spolupráci pro třídění zboží v celních sazebnících.
2. Když pro daný získaný produkt procentuální pravidlo v seznamu A a seznamu B omezuje hodnotu materiálů a dílů, které se mohou použít, celková hodnota těchto materiálů a dílů, ať již v průběhu opracování, zpracování nebo montáže změnily nebo nezměnily číslo sazebníku v mezích omezení a podle podmínek stanovených v každém z uvedených dvou seznamů nesmí překročit v poměru k hodnotě získaného produktu hodnotu, která odpovídá buď společné sazbě, pokud jsou sazby totožné v obou seznamech, nebo vyšší z obou, jestliže se liší.
3. Pro účely čl. 1 písm. b) se v každém případě nebudou pro přidělení statusu původu považovat za dostatečné opracování nebo zpracování, bez ohledu na to, zda dochází ke změně čísla:
a) operace pro zajištění uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování (větrání, rozprostření, sušení, chlazení, naložení do slaného nebo sirného nálevu nebo vody s přidáním jiných látek, odstranění poškozených částí a obdobné operace);
b) jednoduché operace spočívající ve zbavování prachu, prosévání, výběru, třídění, seřazování (včetně skládání souprav produktů), umývání, natírání, krájení;
c) i) výměna obalů, rozdělení nebo spojování nákladových kusů;
ii) prosté plnění do lahví, baněk, uložení do pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky apod. a veškeré ostatní jednoduché operace obalové úpravy;
d) připevňování značek, štítků nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
e) prosté mísení produktů, též různého druhu, pokud jedna nebo více součástí směsi nesplňuje podmínky stanovené v tomto nařízení, aby mohly být považovány za původní;
f) prosté spojení částí produktů za účelem vytvoření úplného produktu;
g) kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až f);
h) porážení zvířat.
Článek 4
Pokud seznamy A a B uváděné v článku 3 stanoví, že produkty získané ve zvýhodněné zemi se považují za pocházející z daného státu pouze tehdy, jestliže hodnota použitých produktů nepřekračuje dané procento hodnoty získaných produktů, hodnota, která se bere v úvahu pro určení tohoto procenta, je:
- na jedné straně,
pokud se týká produktů, jejichž dovoz může být prokázán, jejich celní hodnota v době dovozu;
pokud se týká produktů neurčeného původu, nejdříve zjistitelná cena zaplacená za takové produkty na území státu, kde probíhá výroba;
- na druhé straně,
cena získaných produktů ze závodu snížená o vrácené vnitřní daně nebo vnitřní daně, které budou vráceny při vývozu.
Článek 5
1. Za přímo dopravované z vyvážející zvýhodněné země do Společenství se považují:
a) produkty přepravované bez vstupu na území jiné země;
b) produkty přepravované přes území států jiných než je vyvážející zvýhodněná země, s a nebo bez překládky nebo dočasného skladování v uvedených státech, za předpokladu, že doprava přes uvedené státy je opodstatněná zeměpisnými důvody nebo výlučně s ohledem na dopravní požadavky a že produkty zůstaly pod dohledem celních orgánů země tranzitu nebo uskladnění a nebyly propuštěny do obchodu nebo dodány v daném státě k domácímu použití a neprošly operacemi jinými než vyložení, nové naložení a jakoukoli operací určenou k tomu, aby se udržely v nezměněném stavu;
c) produkty přepravované přes území Rakouska, Finska, Norska, Švédska nebo Švýcarska, které jsou následně zcela nebo zčásti zpětně vyvezeny do Společenství, za předpokladu, že produkty zůstaly pod dohledem celních orgánů státu tranzitu nebo uskladňování a nebyly propuštěny pro domácí spotřebu a neprošly operacemi jinými než vyložení, zpětné naložení a jakoukoli operací určenou k tomu, aby byly uchovány v nezměněném stavu.
2. Splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. b) a písm. c) se příslušným celním orgánům Společenství prokáže předložením:
a) nákladního listu vystaveného ve vyvážející zvýhodněné zemi, který se týká průchodu zemí tranzitu nebo
b) potvrzení celních orgánů země tranzitu:
- uvádějícím přesný popis produktů,
- stanovujícím data vykládky a zpětné nakládky produktů nebo jejich naložení nebo vyložení z lodi, s uvedením totožnosti použitých lodí,
- potvrzujícím podmínky, za kterých produkty zůstaly v tranzitní zemi nebo
c) pokud nelze předložit uvedené, jakýchkoli průkazných dokladů.
Článek 6
1. Na původní produkty ve smyslu tohoto nařízení se vztahují při dovozu do Společenství celní preference uvedené v článku 1 při předložení tiskopisu A osvědčení o původu vystaveného buď celními orgány nebo jinými vládními orgány vyvážející zvýhodněné země, s výhradou toho, že zmíněné země jsou nápomocny Společenství tím, že dovolují celním orgánům členských států, aby ověřily pravost dokladu nebo správnost informací, které se týkají pravého původu dotyčných produktů.
2. Avšak na původní produkty ve smyslu tohoto nařízení, které se zasílají poštou (včetně těch, které jsou zaslané balíkovou poštou), se, za předpokladu, že zásilka obsahuje pouze původní produkty a že jejich hodnota nepřekračuje 1420 EZJ [7] za jednu zásilku, vztahují při vstupu do Společenství ustanovení týkající se celních preferencí uvedené v článku 1 při předložení tiskopisu APR, za podmínky, že pomoc uvedená v předchozím odstavci se použije za stejných podmínek i na tento tiskopis.
3. Na původní produkty ve smyslu tohoto nařízení se vztahují při dovozu do Společenství celní preference uvedené v článku 1 při předložení tiskopisu A osvědčení o původu, vystaveného celními orgány Rakouska, Finska, Norska, Švédska nebo Švýcarska na základě tiskopisu A osvědčení o původu vystaveného příslušnými orgány vyvážející zvýhodněné země, za předpokladu, že byly splněny podmínky stanovené v článku 5 a s výhradou toho, že Rakousko, Finsko, Norsko, Švédsko nebo Švýcarsko jsou nápomocny Společenství tím, že dovolí svým celním orgánům, aby ověřily pravost a správnost tiskopisu A osvědčení o původu. Postup stanovený v čl. 12 odst. 1 se použije obdobně. Doba stanovená v prvním pododstavci článku 27 se prodlužuje na osm měsíců.
4. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 3, pokud se na žádost celního deklaranta rozebraný nebo nesmontovaný produkt kapitoly 84 nebo 85 společného celního sazebníku (SCS) dováží po částech za podmínek stanovených příslušnými orgány, považuje se za jeden produkt a osvědčení o původu na tiskopisu A se může předkládat za celý produkt po dovozu první části.
5. Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
6. Soupravy ve smyslu všeobecného pravidla 3 nomenklatury Rady pro celní spolupráci se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Přesto však, je-li souprava složena z původních i nepůvodních součástí, se považuje za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí nepřekračuje 15 % celkové hodnoty soupravy.
Článek 7
1. Tiskopis A osvědčení o původu se musí předložit celnímu úřadu Společenství, ve kterém se zboží předkládá během deseti měsíců od data vystavení příslušným vládním orgánem vyvážející zvýhodněné země.
2. Tiskopis A osvědčení o původu předložený příslušným celním orgánům ve Společenství po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1 může být přijat pro účely žádosti o celní preference uvedené v článku 1, když k nedodržení této lhůty došlo z důvodu vyšší moci nebo výjimečných okolností.
Příslušné celní orgány Společenství mohou také přijmout tato osvědčení, pokud jim produkty byly předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
Článek 8
Osvědčení se předkládá celním orgánům v členském státu dovozu v souladu s postupy stanovenými tímto státem. Uvedené orgány mohou vyžadovat překlad osvědčení. Mohou také vyžadovat, aby celní prohlášení bylo provázeno prohlášením dovozce, že produkty splňují podmínky vyžadované pro celní preference uvedené v článku 1.
Článek 9
1. Společenství propustí produkty zasílané jako malé balíčky soukromým osobám nebo tvořící součást osobního zavazadla cestujících jako původní produkty, na které se vztahují celní preference uvedené v článku 1, aniž by vyžadovalo předložení tiskopisu A osvědčení o původu nebo vyplnění tiskopisu APR, za předpokladu, že tyto produkty nejsou určeny k obchodním účelům a byly prohlášeny za splňující podmínky požadované pro použití uvedeného článku a pokud nejsou pochybnosti o pravdivosti takového prohlášení.
2. Dovozy, které jsou příležitostné a skládají se výlučně z produktů pro osobní použití příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, se nepovažují za dovozy k obchodním účelům, jestliže je zřejmé z charakteru a množství produktů, že záměrem není žádný obchodní účel.
Kromě toho, celková hodnota těchto produktů nesmí překročit 90 evropských zúčtovacích jednotek v případě malých zásilek nebo 285 evropských zúčtovacích jednotek v případě obsahu osobního zavazadla cestujících.
Článek 10
1. Na produkty zasílané ze zvýhodněné země na výstavu v jiné zemi a prodané pro dovoz do Společenství se při dovozu uplatní celní preference uvedené v článku 1 pod podmínkou, že produkty splňují požadavky tohoto nařízení, aby byly považovány za pocházející z vyvážející zvýhodněné země, a za předpokladu, že příslušným celním orgánům Společenství je věrohodně prokázáno, že:
a) vývozce zaslal produkty z území vyvážející zvýhodněné země přímo do země, ve které se výstava koná;
b) produkty byly prodány nebo jinak postoupeny vývozcem příjemci ve Společenství;
c) produkty byly zaslány do Společenství ve stavu, ve kterém byly zaslány na výstavu;
d) produkty nebyly od okamžiku odeslání na výstavu použity pro žádný jiný účel než předvedení na výstavě.
2. Tiskopis A osvědčení o původu se musí předložit příslušným celním orgánům Společenství obvyklým způsobem. Musí se uvést název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o druhu produktů a okolnostech, za kterých byly vystavovány.
3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních místnostech s úmyslem prodat zahraniční produkty.
Článek 11
Zjištění mírných rozdílů mezi prohlášeními v osvědčení a těmi, které jsou v dokladech předložených v celním úřadě pro účely provedení formalit k dovozu produktů, nevedou samy o sobě k neplatnosti osvědčení za předpokladu, že je řádně zjištěno, že osvědčení odpovídá dotyčným produktům.
Článek 12
1. Následné ověřování osvědčení na tiskopisu A a tiskopisu APR se provádí namátkově nebo kdykoli mají příslušné celní orgány Společenství důvodné pochybnosti o pravosti dokladu nebo přesnosti informací o skutečném původu dotyčných produktů.
2. Pro účely odstavce 1, příslušné celní orgány Společenství vrátí tiskopis A osvědčení nebo tiskopis APR příslušnému vládnímu orgánu vyvážející zvýhodněné země a uvedou, pokud je to vhodné, věcné nebo formální důvody pro vyšetření. Jestliže byla předložena faktura, tato faktura nebo její kopie se připojí k tiskopisu APR. Celní orgány také zašlou všechny informace, které byly získány a které naznačují, že údaje udané v uvedeném osvědčení nebo uvedeném tiskopisu nejsou přesné.
Jestliže uvedené orgány rozhodnou pozastavit platnost celních preferencí uvedených v článku 1 v souvislosti s výsledky ověření, nabídnou dovozci propuštění produktů s výhradou všech ochranných opatření považovaných za nezbytná.
Článek 13
Vysvětlivky, seznamy A, B a C, vzor tiskopisu A osvědčení o původu a vzor tiskopisu APR, které jsou přílohou tohoto nařízení, jsou jeho nedílnou součástí.
HLAVA II
Článek 14
Za účelem provádění ustanovení o celních preferencích uvedených v článku 1, každá zvýhodněná země dodržuje nebo zajišťuje dodržování pravidel týkajících se vyplňování a vystavování tiskopisů A osvědčení o původu, podmínek pro použití tiskopisu APR a těch, které se týkají správní spolupráce obsažených v následujících článcích.
Oddíl I
Vyplňování a vystavování tiskopisů A osvědčení o původu
Článek 15
1. Osvědčení o původu se vystavuje pouze na základě písemné žádosti vývozce nebo jeho pověřeného zástupce.
2. Vývozce nebo jeho zástupce předloží se svou žádostí každý vhodný podpůrný doklad, který prokazuje, že produkty, které se mají vyvážet, přicházejí v úvahu pro vystavení osvědčení o původu.
Článek 16
Za zajištění, že osvědčení a žádosti jsou řádně vyplněné, odpovídají příslušné vládní orgány vyvážejících zvýhodněných zemí.
Článek 17
Osvědčení musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze.
Osvědčení má rozměry 210 × 297 mm, přičemž přípustná odchylka je od - 5 mm do + 8 mm na délku. Použitý papír je bílý psací papír, hlazený, neobsahující mechanickou celulózu a o plošné hmotnosti nejméně 25 g/m2. Na pozadí je opatřena zeleným gilošovaným vzorem, na němž je patrný jakýkoli pokus o padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
Jestliže osvědčení mají několik kopií, pouze vrchní kopie, která je prvopisem, je opatřena zeleným gilošovaným vzorem.
Používání angličtiny nebo francouzštiny pro poznámky na zadní straně osvědčení není povinné.
Každé osvědčení musí mít pořadové číslo, vytištěné nebo jinak uvedené, podle kterého může být identifikováno.
Vydává se v angličtině nebo francouzštině. Jestliže se vyplňuje rukou, zápisy musí být provedeny inkoustem a tiskacím písmem.
Článek 18
Jelikož osvědčení o původu představuje průkazní doklad pro účely ustanovení o celních preferencích uvedených v článku 1, příslušné vládní orgány vyvážející zvýhodněné země odpovídají za přijetí všech kroků nezbytných pro ověření původu produktů a kontrolu ostatních prohlášení na osvědčení.
Článek 19
1. Osvědčení vystavuje příslušný vládní orgán zvýhodněné země, jestliže lze produkty, které se mají vyvážet, považovat za produkty pocházející z této země ve smyslu hlavy I tohoto nařízení.
2. Podpis se zapisuje do kolonky 11 osvědčení a musí být proveden vlastnoručně.
3. Za účelem ověření, zda byly splněny podmínky stanovené v odstavci 1, má příslušný vládní orgán právo vyžadovat jakýkoli průkazný doklad nebo provést jakoukoli kontrolu, kterou považuje za vhodnou.
4. Příslušný vládní orgán zvýhodněné země odmítne vystavit osvědčení, jestliže se z předložených dokladů vyplývá, že produkty, ke kterým se vztahuje, nejsou určeny pro Společenství nebo pro zemi poskytující preference a uplatňující stejná pravidla jako jsou ta, která jsou stanovena v hlavě I tohoto nařízení.
Článek 20
Osvědčení je vývozci k dispozici, jakmile se vývoz skutečně provede nebo když je jisté, že se provede.
Článek 21
Vzhledem k tomu, že v kolonce 12 má být řádně uveden údaj "Evropské hospodářské společenství" nebo jeden z členských států jako dovážející země, vyplnění kolonky 2 tiskopisu A osvědčení o původu je nepovinné.
Článek 22
Vždy je možné nahradit jeden nebo více tiskopisů A osvědčení o původu jedním nebo více jinými takovými osvědčeními, za předpokladu, že se to provádí v celním úřadu ve Společenství, kde jsou produkty umístěné.
Článek 23
1. Ve výjimečných případech se může osvědčení vystavit po skutečném vývozu produktů, ke kterým se vztahuje, jestliže nebylo vystaveno v době vývozu v důsledku neúmyslných chyb nebo opomenutí nebo jiných zvláštních okolností.
2. Příslušný vládní orgán může vystavit osvědčení zpětně jen po ověření, že údaje obsažené v žádosti vývozce souhlasí s těmi, které jsou obsažené v odpovídajících vývozních dokladech a že když byl dotyčný produkt vyvážen, nebylo vystaveno žádné osvědčení o původu.
Tiskopis A osvědčení o původu vydaný zpětně musí mít v kolonce 4 údaj "Delivré a posteriori" nebo "Issued retrospectively".
Článek 24
V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný vládní orgán, který osvědčení vystavil, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají ve svém držení. Duplikát tiskopisu A vystavený tímto způsobem musí v kolonce 4 obsahovat údaj "duplicata" nebo "duplicate" a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem osvědčení o původu.
Pro účely článku 7 se duplikát stává platný dnem, kdy byl vydán prvopis osvědčení.
Oddíl II
Vyplňování tiskopisů APR
Článek 25
1. Tiskopis APR musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze.
2. Tiskopis APR má rozměry 210 x 148 mm, přičemž přípustná odchylka je od -5 mm a do + 8 mm na délku. Použitý papír musí být bílý psací papír, hlazený, neobsahující mechanickou celulózu a o plošné hmotnosti nejméně 64 g/m2.
Používání angličtiny nebo francouzštiny pro poznámky připojené k tiskopisu APR není povinné.
Každý tiskopis musí mít pořadové číslo, vytištěné nebo jinak uvedené, podle kterého může být identifikován.
3. Pro každou zásilku se vydává jeden tiskopis APR.
4. Tiskopis APR vyplňuje a podpisuje vývozce nebo, na jeho odpovědnost, jeho pověřený zástupce. Vyhotovuje se v angličtině nebo francouzštině. Pokud se vyplňuje rukou, musí být vyplněn inkoustem a tiskacím písmem. Podpis umístěný v kolonce 6 tiskopisu musí být vlastnoruční.
5. Jestliže zboží obsažené v zásilce již bylo podrobeno ověření ve vyvážejícím zemi vzhledem k definici pojmu "původní produkty", vývozce se může odvolat na tuto kontrolu v kolonce 7 "Poznámky" tiskopisu APR.
Oddíl III
Metody správní spolupráce
Článek 26
Zvýhodněné země zasílají Komisi Evropských společenství názvy a adresy vládních orgánů příslušných pro vystavování osvědčení o původu společně se vzory razítek používaných těmito orgány. Komise zašle tyto informace celním orgánům členských států.
Článek 27
1. Jakmile byla podána žádost o následné ověření v souladu s článkem 12 hlavy I, toto ověření se provádí a jeho výsledky se sdělují příslušným celním orgánům ve Společenství během maximálně šesti měsíců. Výsledky musí být takové, aby se zjistilo, zda tiskopis A osvědčení o původu nebo tiskopis APR, kterého se to týká, se vztahuje na produkty skutečně vyvezené a zda se na tyto produkty skutečně mohly vztahovat celní preference uvedené v článku 1.
2. V případech důvodných pochybností, pokud nedojde odpověď během šesti měsíců stanovených v předchozím odstavci nebo jestliže odpověď neobsahuje dostačující informace pro určení pravosti dotyčného dokladu nebo skutečného původu produktů, zasílá se uvedeným orgánům druhé oznámení. Jestliže po druhém oznámení výsledky ověření nejsou sděleny dožadujícím orgánům co nejdříve nebo nejpozději během čtyř měsíců nebo jestliže výsledky nedovolují určení pravosti dotyčného dokladu nebo skutečného původu produktů, dožadující orgány odmítají poskytnout, s výjimkou případu vyšší moci nebo vyjímečných okolností, jakékoli výhody ze všeobecných celních preferencí.
3. Za účelem následného ověření tiskopisu A osvědčení o původu, kopie osvědčení stejně tak jako veškeré vývozní doklady, které se k němu vztahují, se uloží minimálně na dobu dvou let u příslušného vládního orgánu ve vyvážející zvýhodněné zemi.
Článek 28
1. Aniž je dotčen čl. 29 odst. 2, ověření pravosti stanovené v čl. 1 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 3321/80 se uvede do kolonky 7 tiskopisu A osvědčení o původu stanoveným v tomto nařízení.
2. Ověření uvedené v odstavci 1 se skládá z popisu zboží uvedeného v odstavci 3 a razítka pověřeného vládního orgánu s vlastnoručním podpisem úředníka oprávněného ověřovat pravost popisu zboží uvedeného v kolonce 7.
3. Popis zboží v kolonce 7 osvědčení o původu je podle dotyčného produktu tento:
- nebo
,
- nebo
.
4. Ověření pravosti platná v roce 1980 se mohou stále používat.
Článek 29
1. Zvýhodněné země sdělí Komisi Evropských společenství názvy a adresy vládních orgánů, které smějí vystavovat osvědčení uvedená v článku 29 a poskytne vzory otisků razítka, které používají. Komise rozešle tyto informace celním orgánům členských států.
2. Odchylně od čl. 28 odst. 1 a odst. 2 a aniž je dotčen čl. 28 odst. 3, jakož i odstavec 1 tohoto článku, razítko orgánu oprávněného k potvrzení pravosti popisu zboží uvedeného v čl. 28 odst. 3 se neuvede do kolonky 7 osvědčení o původu, jestliže orgán pověřený k vystavení osvědčení o původu je vládním orgánem pověřeným k vydávání potvrzení o pravosti.
Článek 30
Čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení jsou použitelné jen v rozsahu, v němž, v rámci celních preferencí poskytovaných Rakouskem, Finskem, Norskem, Švédskem a Švýcarskem některým produktům pocházejícím z rozvojových zemí, tyto země použijí ustanovení obdobná jako ta výše uvedená.
Komise informuje celní orgány členských států o tom, že dotyčné státy přijaly tato ustanovení a sdělí jim datum nabytí účinnosti ustanovení uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 6 odst. 3 a podobných ustanovení přijatých dotyčným státem nebo státy.
Článek 31
1. Aniž je dotčen článek 8, po dobu šesti měsíců od data vstupu tohoto nařízení v platnost se smějí tiskopisy A osvědčení o původu, společně s průkazným dokladem o přímé dopravě předkládat pro ty produkty, které jsou uvedené v následujícím odstavci 2, které jsou v době vstupu v platnost ustanovení o celních preferencích poskytnutých za tím účelem, buď v tranzitním režimu nebo jsou ve Společenství v režimu dočasného uskladnění, ve svobodných celních skladech nebo svobodném celním pásmu.
2. Ustanovení odstavce 1 se použije na produkty uvedené na seznamu v příloze I.
Článek 32
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1981.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 1980.