Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/17/ES
ze dne 19. března 2001
o reorganizaci a likvidaci pojišťoven
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a článek 55 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) První směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu [4], doplněná směrnicí 92/49/EHS [5], a první směrnice Rady 79/267/EHS ze dne 5. března 1979 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém životním pojištění a jejího výkonu [6], doplněná směrnicí 92/96/EHS [7], stanoví jednotné povolení, které pojišťovnám vydává dozorčí orgán domovského členského státu. Toto jednotné povolení umožňuje, aby pojišťovna vykonávala svou činnost ve Společenství v rámci práva usazení nebo volného pohybu služeb bez nutnosti dalšího povolení vydaného hostitelským členským státem a za situace, kdy obezřetnostní dozor vykonávají pouze dozorčí orgány domovského členského státu.
(2) Pojišťovací směrnice, jimiž se stanoví pro pojišťovny vydání jediného povolení v rámci Společenství, neobsahují pravidla o koordinaci v případě likvidace. Pojišťovny stejně jako ostatní finanční instituce jsou výslovně vyňaty z oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení [8]. Je v zájmu řádného fungování vnitřního trhu a ochrany věřitelů, aby byla na úrovni Společenství zavedena koordinovaná pravidla pro likvidační řízení týkající se pojišťoven.
(3) Pravidla pro koordinaci by se měla stanovit také proto, aby reorganizační opatření přijatá příslušným orgánem členského státu z důvodu zachování nebo obnovení zdravé finanční situace pojišťovny a s cílem v co nejširším měřítku předcházet likvidaci byla plně účinná v rámci celého Společenství. Reorganizační opatření ve smyslu této směrnice jsou taková opatření, kterými jsou dotčena stávající práva jiných osob, než je samotná pojišťovna. Opatření uvedená v článku 20 směrnice 73/239/EHS a v článku 24 směrnice 79/267/EHS by měla spadat do oblasti působnosti této směrnice za předpokladu, že splňují podmínky uvedené v definici reorganizačních opatření.
(4) Oblast působnosti této směrnice zahrnuje celé Společenství a vztahuje se na pojišťovny ve smyslu směrnic 73/239/EHS a 79/267/EHS, které mají sídlo na území Společenství, a na pobočky pojišťoven nacházející se ve Společenství, přičemž sídlo těchto pojišťoven se nachází ve třetích zemích, a na věřitele s bydlištěm nebo sídlem ve Společenství. Tato směrnice by neměla upravovat účinky reorganizačních opatření a likvidačních řízení vůči třetím zemím.
(5) Tato směrnice by se měla vztahovat na likvidační řízení bez ohledu na to, zda vznikla na základě platební neschopnosti či nikoli, a bez ohledu na to, zda jsou dobrovolná nebo nucená. Měla by se vztahovat na hromadná řízení, jak je vymezují právní předpisy domovského členského státu v souladu s článkem 9, u nichž dochází k realizaci aktiv pojišťovny a rozdělení výnosů z prodeje těchto aktiv. Do oblasti působnosti této směrnice by měla být také zahrnuta likvidační řízení, která nejsou způsobena platební neschopností a která při vyplacení pohledávek z pojištění berou v úvahu pořadí priorit v souladu s článkem 10. Pohledávky zaměstnanců pojišťovny, které vznikly na základě pracovních smluv a pracovních poměrů, by mělo být možno převést na vnitrostátní záruční systém mezd; s těmito převedenými pohledávkami by se mělo zacházet podle práva domovského členského státu podle zásad této směrnice. Ustanovení této směrnice by se měla podle potřeby vztahovat na různé případy likvidačních řízení.
(6) Přijetí reorganizačních opatření předem nevylučuje zahájení likvidačního řízení. Likvidační řízení může být zahájeno v případě, že nebyla přijata reorganizační a opatření, nebo může být zahájeno následně po přijetí těchto opatření a může skončit vyrovnáním nebo jinými obdobnými opatřeními, zejména reorganizačními opatřeními.
(7) Definice pobočky v souladu s existujícími zásadami ve věcech platební neschopnosti by měla zohlednit skutečnost, že právní subjektivitu má výlučně pojišťovna. Právní předpisy domovského členského státu by měly stanovit způsob, jakým by se při likvidaci pojišťovny mělo naložit s aktivy a pasivy v držení nezávislé osoby, která má stálé oprávnění jednat jako zástupce pojišťovny.
(8) Mělo by se rozlišovat mezi orgány příslušnými pro účely reorganizačních opatření a likvidačních řízení a orgány pro dozor nad pojišťovnami. Příslušnými orgány mohou být správní nebo soudní orgány podle právních předpisů členského státu. Záměrem této směrnice není harmonizovat vnitrostátní právní předpisy týkající se rozložení pravomocí mezi těmito orgány.
(9) Tato směrnice si neklade za cíl harmonizovat vnitrostátní právní předpisy týkající se reorganizačních opatření a likvidačních řízení, jejím cílem je však zajištění vzájemného uznání reorganizačních opatření členských států a právních předpisů o likvidaci týkajících se pojišťoven, stejně jako nezbytné spolupráce. Vzájemné uznávání se v této směrnici uskutečňuje prostřednictvím zásad jednoty, univerzálnosti, koordinace, zveřejňování, rovného zacházení a ochrany věřitelů z pojištění.
(10) Přijímat rozhodnutí o likvidačních řízeních pojišťoven by měly být zmocněny pouze příslušné orgány domovského členského státu (zásada jednoty). Tato řízení by měla být účinná po celém Společenství a měly by je uznat všechny členské státy. Do likvidačních řízení by v zásadě měla být zahrnuta veškerá aktiva a pasiva pojišťovny (zásada univerzálnosti).
(11) Právní předpisy domovského členského státu by měly upravovat rozhodnutí o likvidaci pojišťovny, samotné likvidační řízení a jeho účinky, jak hmotněprávní, tak i procesní, na osoby a příslušné právní vztahy, nestanoví-li tato směrnice jinak. Proto by se obecně všechny podmínky pro zahájení, vedení a ukončení likvidačního řízení měly řídit právem domovského členského státu. Aby se usnadnilo používání této směrnice, měla by obsahovat nevyčerpávající seznam aspektů, které zejména podléhají obecným pravidlům domovského členského státu.
(12) Dozorčí orgány domovského členského státu a obdobné orgány ostatních členských států by měly být neprodleně informovány o zahájení likvidačního řízení (zásada koordinace).
(13) Je nanejvýš důležité, aby pojištěné osoby, pojistníci, oprávněné osoby a všichni poškození, kteří mají přímé právo žalovat pojišťovnu z pohledávky vzniklé na základě pojišťovacích operací, byli v průběhu likvidačních řízení chráněni. Tato ochrana by se neměla vztahovat na pohledávky, které nevznikly ze závazků vyplývajících z pojistných smluv nebo pojišťovacích operací, ale na základě občanskoprávní odpovědnosti zástupce při jednáních, za která podle práva rozhodného pro pojistnou smlouvy nebo operaci zástupce sám podle této pojistné smlouvy nebo operace nemusí nést odpovědnost. Aby se dosáhlo tohoto cíle, měly by členské státy zajistit zvláštní úpravu pro věřitele z pojištění podle jedné ze dvou metod stanovených v této směrnici. Členské státy mohou buď udělit pohledávkám z pojištění absolutní přednost před všemi jinými pohledávkami ve vztahu k aktivům tvořícím technické rezervy, nebo přiřadit pohledávkám z pojištění zvláštní pořadí, před kterým mají přednost pouze pohledávky z mezd, sociálního zabezpečení, daní a věcně zajištěné pohledávky ve vztahu k souhrnu aktiv pojišťovny. Ani jedna z metod stanovených v této směrnici nebrání členskému státu, aby zavedl rozlišení pořadí mezi různými třídami pohledávek z pojištění.
(14) Tato směrnice by měla zajistit žádoucí rovnováhu mezi ochranou věřitelů z pojištění a ostatních přednostních věřitelů, kteří jsou chráněni právními předpisy členského státu, a neměla by harmonizovat různé systémy přednostních věřitelů, které existují v členských státech.
(15) Tyto dvě volitelné metody zacházení s pohledávkami z pojištění se považují v podstatě za rovnocenné. První metoda zajišťuje použití aktiv tvořících technické rezervy k uspokojení pohledávek z pojištění, druhá metoda zajišťuje pohledávkám z pojištění přednostní umístění v pořadí věřitelů nejenom k uspokojení z aktiv tvořících technické rezervy, nýbrž z veškerých aktiv pojišťovny.
(16) Členské státy, které si s cílem chránit věřitele z pojištění vyberou metodu udělení absolutní přednosti pohledávek z pojištění ve vztahu k aktivům tvořícím technické rezervy, by měly požadovat, aby jejich pojišťovny založily a vedly zvláštní evidenci těchto aktiv. Tato evidence představuje užitečný nástroj pro určení aktiv dotčených těmito pohledávkami.
(17) Aby se posílila rovnocennost obou metod zacházení s pohledávkami z pojištění, měla by tato směrnice členským státům, které uplatňují metodu uvedenou v čl. 10 odst. 1 písm. b), stanovit povinnost požadovat od každé pojišťovny, aby kdykoli a nezávisle na případné likvidaci uspokojila pohledávky, které mohou být podle této metody upřednostněny před pohledávky z pojištění a které jsou evidovány v účetnictví pojišťoven, takovými aktivy, které podle platných pojišťovacích směrnic mohou tvořit technické rezervy.
(18) Domovský členský stát by měl být schopen zajistit, aby v případech, kdy jsou práva věřitelů z pojištění postoupena garančnímu systému vytvořenému v tomto domovském státě, nemohly pohledávky vzniklé na základě tohoto systému využívat úpravy pohledávek z pojištění podle této směrnice.
(19) Součástí zahájení likvidačního řízení by mělo být odnětí povolení k výkonu činnosti, které bylo vydáno pojišťovně, pokud toto povolení nebylo odňato již dříve.
(20) Rozhodnutí zahájit likvidační řízení, které může mít dopad po celém území Společenství na základě zásady univerzálnosti, by mělo být v rámci Společenství odpovídajícím způsobem zveřejněno. Aby byla zajištěna ochrana zúčastněných osob, mělo by být rozhodnutí zveřejněno v souladu s postupy domovského členského státu a v Úředním věstníku Evropských společenství, a dále i všemi jinými způsoby, o kterých rozhodnou dozorčí orgány ostatních členských států v rámci své územní působnosti. Kromě zveřejnění rozhodnutí by měli být o tomto rozhodnutí jednotlivě informováni i známí věřitelé se sídlem ve Společenství a tato informace by měla obsahovat přinejmenším skutečnosti blíže určené v této směrnici. Likvidátoři by měli také pravidelně informovat věřitele o průběhu likvidačního řízení.
(21) Věřitelé by v likvidačním řízení měli mít právo přihlásit pohledávky nebo předložit písemná vysvětlení. Pohledávky věřitelů s bydlištěm nebo sídlem v členském státě, který není totožný s domovským členským státem, by měly být posuzovány stejným způsobem jako stejné pohledávky v domovském státě bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti nebo bydliště (zásada rovného zacházení).
(22) Tato směrnice by se měla vztahovat na reorganizační opatření přijatá příslušným orgánem členského státu podle zásad, které jsou obdobné zásadám vztahujícím se na likvidační řízení. Zveřejnění těchto reorganizačních opatření by se mělo omezit na případy, kdy v domovském členském státě existuje možnost podání opravného prostředku i pro jiné osoby, než je samotná pojišťovna. Pokud reorganizační opatření ovlivní výhradně práva akcionářů, společníků nebo zaměstnanců pojišťovny jako takových, měly by příslušné orgány stanovit způsob, jakým by měly být dotčené osoby informovány v souladu s odpovídajícími právními předpisy.
(23) Tato směrnice stanoví koordinovaná pravidla s cílem určit právo rozhodné pro reorganizační opatření a likvidační řízení v souvislosti s pojišťovnami. Tato směrnice neusiluje o zavedení pravidel mezinárodního práva soukromého pro určování práva rozhodného pro smlouvy a ostatní právní vztahy. Zejména pak tato směrnice neupravuje, jaké právo má být rozhodné pro existenci smlouvy, pro práva a povinnosti smluvních stran a pro stanovení dluhů.
(24) Obecné pravidlo této směrnice, podle kterého je právem rozhodným pro reorganizační opatření a likvidační řízení právo domovského členského státu, by mělo mít řadu výjimek pro zajištění ochrany důvěry a právní jistoty u některých transakcí v jiných členských státech, než je domovský členský stát. Tyto výjimky by se měly týkat účinků reorganizačních opatření nebo likvidačních řízení na některé smlouvy a práva, na věcně zajištěná práva třetích osob, na výhrady vlastnictví, na vzájemné započtení pohledávek, na regulované trhy, na právní úkony poškozující věřitele, na nabyvatele - třetí osoby a na probíhající soudní řízení.
(25) Výjimka týkající se účinků reorganizačních opatření a likvidačních řízení na některé smlouvy a práva uvedené v článku 19 by se měla omezit na účinky uvedené v tomto článku a neměla by zahrnovat žádné další otázky vztahující se k reorganizačním opatřením a likvidačním řízením, jako je například přihlašování, ověřování, přijímání a stanovení pořadí pohledávek v souvislosti s těmito smlouvami a právy, jež by měly upravovat právní předpisy domovského členského státu.
(26) Účinky reorganizačních opatření nebo likvidačních řízení na probíhající soudní řízení by se měly řídit právem členských států, v nichž probíhá soudní řízení týkající se majetku nebo práva, jichž byla pojišťovna na základě soudního příkazu zbavena, což představuje výjimku z použití lex concursus. Účinky těchto opatření a řízení na jednotlivé postupy při výkonu individuálních práv na základě těchto soudních řízení by se měly řídit právem domovského členského státu, v souladu s obecným pravidlem této směrnice.
(27) Všechny osoby, u nichž se požaduje, aby přijímaly nebo sdělovaly informace v rámci sdělovacích postupů uvedených v této směrnici, by měly podléhat povinnosti zachování profesního tajemství, stejně, jak je stanoveno v článku 16 směrnice 92/49/EHS a v článku 15 směrnice 92/96/EHS, s výjimkou soudních orgánů, na které se vztahují zvláštní vnitrostátní právní předpisy.
(28) Výhradně za účelem použití této směrnice pro reorganizační opatření a pro likvidační řízení v případě poboček, které se nacházejí ve Společenství a jsou pobočkami pojišťovny, jejíž sídlo se nachází ve třetí zemi, by měl být domovský stát definován jako členský stát, ve kterém se nachází pobočka, a za dozorčí orgány a příslušné orgány by se měly považovat odpovídající orgány tohoto členského státu.
(29) Má-li pojišťovna se sídlem mimo Společenství pobočky ve více než jednom členském státě, měla by být každá pobočka v rámci použití této směrnice posuzována nezávisle. V tom případě by měly příslušné orgány, dozorčí orgány, správci a likvidátoři usilovat o koordinaci své činnosti,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na reorganizační opatření a likvidační řízení týkající se pojišťoven.
2. Tato směrnice se také vztahuje v rozsahu stanoveném v článku 30 na reorganizační opatření a likvidační řízení týkající se poboček na území Společenství pojišťoven, jejichž sídlo se nachází mimo Společenství.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se:
"pojišťovnou" rozumí podnik, kterému bylo vydáno úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 6 směrnice 79/267/EHS;
"pobočkou" rozumí každá trvalá přítomnost pojišťovny, která vykonává pojišťovací činnost na území jiného členského státu, než je její domovský členský stát;
"reorganizačními opatřeními" rozumějí opatření v podobě určité intervence správních nebo soudních orgánů, jejichž účelem je uchovat nebo obnovit zdravou finanční situaci pojišťovny a která mají vliv na již existující práva jiných osob, než je samotná pojišťovna, mimo jiné například opatření zahrnující možnost pozastavení plateb, odložení opatření souvisejících s výkonem rozhodnutí nebo krácení pohledávek;
"likvidačním řízením" rozumí kolektivní řízení, jehož součástí je prodej majetku pojišťovny a rozdělení výnosu z prodeje mezi věřitele, akcionáře nebo společníky, což nevyhnutelně zahrnuje určitou intervenci správních nebo soudních orgánů členského státu, včetně případů, kdy jsou kolektivní řízení ukončena vyrovnáním nebo jiným obdobným opatřením, bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou způsobena platební neschopností či zda jsou dobrovolná nebo povinná;
"domovským členským státem" rozumí členský stát, ve kterém bylo pojišťovně vydáno povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo v souladu s článkem 6 směrnice 79/267/EHS;
"hostitelským členským státem" rozumí členský stát jiný než domovský členský stát, ve kterém má pojišťovna pobočku;
"příslušnými orgány" rozumějí správní nebo soudní orgány členského státu příslušné pro provádění reorganizačních opatření nebo likvidačního řízení;
"dozorčími orgány" rozumějí příslušné orgány ve smyslu čl. 1 písm. k) směrnice 92/49/EHS a čl. 1 písm. l) směrnice 92/96/EHS;
"správcem" rozumí každá osoba nebo orgán jmenovaný příslušnými orgány pro účely řízení reorganizačních opatření;
"likvidátorem" rozumí každá osoba nebo orgán jmenovaný příslušnými orgány nebo statutárními orgány pojišťovny pro účely řízení likvidačního řízení;
"pohledávkami z pojištění" rozumějí všechny částky, které pojišťovna dluží pojištěným osobám, pojistníkům, oprávněným osobám nebo jakémukoli poškozenému s přímým právem přihlásit pohledávku proti pojišťovně a které vznikly na základě pojistné smlouvy nebo na základě jakékoli operace uvedené v čl. 1 odst. 2 a 3 směrnice 79/267/EHS v přímém pojištění, včetně částek odložených stranou pro výše uvedené osoby, pokud nejsou dosud známy některé části dluhu. Pojistné, které dluží pojišťovna v důsledku neuzavření nebo zrušení těchto pojistných smluv a operací v souladu s právem rozhodným pro tyto smlouvy nebo operace před zahájením likvidačního řízení, se také považuje za pohledávku z pojištění.
HLAVA II
REORGANIZAČNÍ OPATŘENÍ
Článek 3
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na reorganizační opatření definovaná v čl. 2 písm. c).
Článek 4
Přijetí reorganizačních opatření - Rozhodné právo
1. O reorganizačních opatřeních týkajících se pojišťoven, včetně jejich poboček v jiných členských státech, jsou oprávněny rozhodovat pouze příslušné orgány domovského členského státu. Reorganizační opatření nebrání tomu, aby domovský členský stát zahájil likvidační řízení.
2. Reorganizační opatření se řídí právními předpisy a postupy platnými v domovském členském státě, pokud články 19 až 26 nestanoví jinak.
3. Reorganizační opatření jsou účinná v plném rozsahu v celém Společenství v souladu s právními předpisy domovského členského státu bez nutnosti dalších formalit, a sice i vůči třetím osobám v ostatních členských státech, a to i v případě, že právní předpisy těchto jiných členských států nestanoví tato reorganizační opatření nebo podmiňují jejich používání podmínkami, které nejsou splněny.
4. Reorganizační opatření jsou účinná v celém Společenství od okamžiku nabytí účinnosti v členském státě, kde byla přijata.
Článek 5
Informace poskytované dozorčím orgánům
Příslušné orgány domovského členského státu informují neprodleně dozorčí orgány domovského členského státu o každém reorganizačním opatření, pokud možno ještě před jeho přijetím, nebo ihned poté. Dozorčí orgány domovského členského státu neprodleně informují dozorčí orgány všech ostatních členských států o rozhodnutí přijmout reorganizační opatření a o možných praktických dopadech těchto opatření.
Článek 6
Zveřejnění
1. V případech, kdy existuje v domovském členském státě možnost podat opravný prostředek proti reorganizačnímu opatření, zveřejní příslušné orgány domovského členského státu, správce nebo oprávněná osoba v domovském členském státě své rozhodnutí o reorganizačním opatření v souladu s podmínky platnými v domovském členském státě a kromě toho při nejbližší možné příležitosti zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství výtah z dokumentu, kterým se stanoví reorganizační opatření. Dozorčí orgány všech ostatních členských států, které byly informovány o rozhodnutí přijmout reorganizační opatření podle článku 5, mohou zveřejnit toto rozhodnutí na svém území způsobem, který považují za vhodný.
2. V textu zveřejněném podle odstavce 1 se zároveň určí příslušný orgán domovského členského státu, rozhodné právo podle čl. 4 odst. 2 a popřípadě stanovený správce. Text se uveřejní v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde je informace zveřejněna.
3. Reorganizační opatření jsou účinná bez ohledu na ustanovení o zveřejnění, která jsou uvedena v odstavcích 1 a 2, a jsou plně účinná vůči věřitelům, pokud příslušné orgány domovského členského státu nebo právo tohoto státu nestanoví jinak.
4. Jestliže se reorganizační opatření dotýkají výhradně práva akcionářů, společníků nebo zaměstnanců pojišťovny jako takových, tento článek se nepoužije, pokud rozhodné právo vztahující se na tato reorganizační opatření nestanoví jinak. Příslušné orgány určí způsob, jakým jsou informovány zúčastněné osoby dotčené těmito reorganizačními opatřeními v souladu s odpovídajícími právními předpisy.
Článek 7
Informace určené známým věřitelům a právo přihlásit pohledávky
1. Jestliže právní předpisy domovského členského státu vyžadují pro uznání pohledávky její přihlášení nebo stanoví povinné oznámení reorganizačního opatření věřitelům, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v tomto státě, informují příslušné orgány domovského členského státu nebo správce v souladu s postupy stanovenými v článku 15 a v čl. 17 odst. 1 zároveň i známé věřitele, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v jiném členském státě.
2. Jestliže právní předpisy domovského členského státu stanoví právo věřitelů, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v tomto státě, přihlásit pohledávky nebo předložit vysvětlení ke svým pohledávkám, mají věřitelé, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v jiném členském státě, stejné právo přihlásit pohledávky nebo předložit vysvětlení v souladu s postupy stanovenými v článku 16 a v čl. 17 odst. 2.
HLAVA III
LIKVIDAČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 8
Zahájení likvidačního řízení - Informace určené dozorčím orgánům
1. Rozhodnutí zahájit likvidační řízení ve vztahu k pojišťovně, včetně jejích poboček v jiných členských státech, jsou oprávněny přijmout pouze příslušné orgány domovského členského státu. Toto rozhodnutí mohou přijmout buď za situace, kdy nejsou zavedena reorganizační opatření, nebo následně po jejich přijetí.
2. Rozhodnutí o zahájení likvidačního řízení pojišťovny, včetně jejích poboček v jiných členských státech, přijaté na základě právních předpisů domovského členského státu, je uznáváno bez dalších formalit na území všech ostatních členských států a zde nabývá účinnosti okamžikem nabytí účinnosti v členském státě, ve kterém je řízení zahájeno.
3. Dozorčí orgány domovského členského státu musí být ihned informovány o rozhodnutí zahájit likvidační řízení, pokud možno ještě před tím, než je řízení zahájeno, nebo ihned poté. Dozorčí orgány domovského členského státu neprodleně informují dozorčí orgány všech ostatních členských států o rozhodnutí zahájit likvidační řízení a o možných praktických dopadech tohoto řízení.
Článek 9
Rozhodné právo
1. Rozhodnutí zahájit likvidační řízení pojišťovny, likvidační řízení a jeho účinky se řídí právními a správními předpisy platnými v jejím domovském členském státě, pokud články 19 až 26 nestanoví jinak.
2. Právo domovského členského státu určuje zejména:
a) majetkové hodnoty, jež tvoří součást majetkové podstaty, a nakládání s majetkovými hodnotami, jež pojišťovna nabude nebo převede po zahájení likvidačního řízení;
b) pravomoci pojišťovny a likvidátora;
c) podmínky, za nichž se může uplatnit započtení vzájemných pohledávek;
d) účinky likvidačního řízení na současné smlouvy, jichž je pojišťovna stranou;
e) účinky likvidačního řízení na soudní řízení vedená jednotlivými věřiteli, s výjimkou probíhajících soudních řízení ve smyslu článku 26;
f) pohledávky, které musí být přihlášeny za majetkovou podstatou pojišťovny, a nakládání s pohledávkami, které vznikly po zahájení likvidačního řízení;
g) předpisy upravující přihlašování, ověřování a zjišťování pohledávek;
h) předpisy upravující rozdělení výnosu z prodeje majetkových hodnot, stanovení pořadí pohledávek a práva věřitelů, jejichž pohledávky byly částečně uspokojeny po zahájení likvidačního řízení na základě věcného práva nebo prostřednictvím započtení;
i) podmínky pro ukončení likvidačního řízení a důsledky ukončení likvidačního řízení, zejména vyrovnáním;
j) práva věřitelů po ukončení likvidačního řízení;
k) určení subjektu, který je povinen hradit náklady a výdaje likvidačního řízení;
l) pravidla týkající se neplatnosti, neúčinnosti a odporovatelnosti právních aktů poškozujících všechny věřitele.
Článek 10
Nakládání s pohledávkami z pojištění
1. Členské státy zajistí, aby pohledávky z pojištění byly nadřazeny všem ostatním pohledávkám uplatňovaným vůči pojišťovně podle jedné nebo obou následujících metod:
a) pohledávky z pojištění ve vztahu k aktivům tvořícím technické rezervy mají absolutní přednost před jakýmikoli jinými pohledávkami za pojišťovnou;
b) pohledávky z pojištění ve vztahu k souhrnu aktiv pojišťovny mají přednost před jinými pohledávkami za pojišťovnou, s možnou výjimkou pouze pro
i) pohledávky zaměstnanců vzniklé na základě pracovních smluv a pracovního poměru,
ii) daňové pohledávky státních orgánů,
iii) pohledávky systémů sociálního zabezpečení,
iv) věcně zajištěné pohledávky za majetkem.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou členské státy stanovit, že všechny výdaje nebo jejich část, které vznikly v souvislosti s likvidačním řízením, jak je definují jejich vnitrostátní právní předpisy, mají přednost před pohledávkami z pojištění.
3. Členské státy, které se rozhodnou pro metodu uvedenou v odst. 1 písm. a), vyžadují, aby pojišťovna založila a pravidelně aktualizovala zvláštní evidenci v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze.
Článek 11
Převedení práv věřitele na garanční systém
Domovský členský stát může stanovit, že v případech, kdy došlo k převedení práv věřitelů z pojištění na garanční systém založený v uvedeném členském státě, nesmějí pohledávky vyplývající z tohoto systému využívat zvýhodnění uvedené v čl. 10 odst. 1.
Článek 12
Krytí přednostních pohledávek aktivy
Odchylně od článku 18 směrnice 73/239/EHS a článku 21 směrnice 79/267/EHS požadují členské státy, které používají metodu uvedenou v čl. 10 odst. 1 písm. b) této směrnice, aby každá pojišťovna kdykoli a nezávisle na možné likvidaci kryla pohledávky, které mohou být nadřazeny pohledávkám z pojištění podle čl. 10 odst. 1 písm. b) a které pojišťovna zaevidovala ve svém účetnictví, aktivy uvedenými v článku 21 směrnice 92/49/EHS a v článku 21 směrnice 92/96/EHS.
Článek 13
Odnětí povolení
1. Pokud je rozhodnuto o zahájení likvidačního řízení u pojišťovny, odejme se pojišťovně povolení postupem podle článku 22 směrnice 73/239/EHS a článku 26 směrnice 79/267/EHS, pokud toto povolení nebylo odňato již dříve, a ponechá se pouze v rozsahu nutném pro účely odstavce 2.
2. Odnětí povolení podle odstavce 1 nebrání likvidátorovi nebo jiné osobě pověřené příslušnými orgány, aby pokračoval ve výkonu některých činností pojišťovny v rozsahu nezbytném nebo vhodném pro účely likvidace. Domovský členský stát může stanovit, že se tyto činnosti vykonávají se souhlasem a pod dozorem dozorčích orgánů domovského členského státu.
Článek 14
Zveřejnění
1. Příslušný orgán, likvidátor nebo osoba jmenovaná pro tento účel příslušnými orgány zveřejní rozhodnutí o zahájení likvidačního řízení v souladu s postupy platnými pro zveřejnění stanovenými domovským členským státem a zároveň zveřejní výtah z rozhodnutí o likvidaci v Úředním věstníku Evropských společenství. Dozorčí orgány všech ostatních členských států, které byly informovány o rozhodnutí zahájit likvidační řízení v souladu s čl. 8 odst. 3, mohou zveřejnit toto rozhodnutí v rámci své územní působnosti způsobem, který považují za vhodný.
2. V textu zveřejněného rozhodnutí o zahájení likvidační řízení uvedeného v odstavci 1 se zároveň uvede příslušný orgán domovského členského státu, rozhodné právo a ustanovený likvidátor. Text se zveřejňuje v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se informace zveřejňuje.
Článek 15
Informace určené známým věřitelům
1. Po zahájení likvidačního řízení příslušné orgány domovského členského státu, likvidátor nebo osoba jmenovaná pro tento účel příslušnými orgány neprodleně informují písemně a jednotlivě každého známého věřitele, který má bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v jiném členském státě.
2. V oznámení podle odstavce 1 zejména uvedou časové lhůty, postihy stanovené v souvislosti s těmito lhůtami, orgán nebo úřad pověřený přijímat přihlášení pohledávek nebo vysvětlení týkající se pohledávek a ostatní přijatá opatření. V oznámení zároveň uvedou, zda věřitelé, jejichž pohledávky jsou přednostní nebo věcně zajištěné, musí své pohledávky přihlásit. V případě pohledávek z pojištění oznámení dále uvedou všeobecné účinky likvidačního řízení na pojistné smlouvy, zejména datum, kdy pojistné smlouvy ztrácejí svou účinnost, a práva a povinnosti pojištěných osob v souvislosti se smlouvou nebo operací.
Článek 16
Právo přihlásit pohledávky
1. Každý věřitel, který má bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v jiném členském státě, než který je domovským členským státem, včetně orgánů veřejné moci, má právo přihlásit pohledávky nebo předložit písemná vysvětlení ke svým pohledávkám.
2. S pohledávkami všech věřitelů, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v jiném členském státě, než který je domovským členským státem, včetně výše uvedených orgánů, se nakládá a jejich pořadí je stanoveno stejným způsobem jako u pohledávek obdobné povahy, pokud by je přihlásili věřitelé, kteří mají bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v domovském členském státě.
3. S výjimkou případů, kdy právo domovského členského státu stanoví jinak, zašle věřitel kopii případných podkladů a uvede povahu pohledávky, datum jejího vzniku, její částku, zda uplatňuje přednostní pořadí, věcné zajištění nebo výhradu vlastnictví a které majetkové hodnoty jsou kryty jeho zajištěním. Přednost udělenou pohledávkám z pojištění podle článku 10 není nutné uvádět.
Článek 17
Jazyky a forma
1. Informace obsažené v oznámení popsaném v článku 15 se uvádějí v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků domovského členského státu. Pro tento účel se používá formulář s nadpisem "Výzva k přihlášení pohledávky. Dodržte lhůty!" ve všech úředních jazycích Evropské unie, nebo pokud právo domovského členského státu vyžaduje předložení vysvětlení k pohledávkám, nadpisem "Výzva k předložení vysvětlení k pohledávce. Dodržte lhůty!" ve všech úředních jazycích Evropské unie.
Avšak v případech, kdy má známý věřitel pohledávku z pojištění, se uvedou informace v oznámení zmíněném v článku 15 v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde má věřitel bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo.
2. Každý věřitel, který má bydliště, obvyklé místo pobytu nebo sídlo v členském státě, který není totožný s domovským členským státem, může přihlásit svou pohledávku nebo předložit vysvětlení k pohledávce v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků tohoto jiného členského státu. V tom případě je přihláška jeho pohledávky, případně vysvětlení k pohledávce, označena nadpisem "Přihláška pohledávky", případně "Vysvětlení k pohledávce", a je vyhotovena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků domovského členského státu.
Článek 18
Pravidelné informace určené věřitelům
1. Likvidátoři pravidelně vhodným způsobem informují věřitele, zejména o průběhu likvidace.
2. Dozorčí orgány členských států mohou požadovat informace o postupu likvidace od dozorčích orgánů domovského členského státu.
HLAVA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ PRO REORGANIZAČNÍ OPATŘENÍ A PRO LIKVIDAČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 19
Účinky na některé smlouvy a na některá práva
Odchylně od článků 4 a 9 se účinky přijetí reorganizačních opatření nebo zahájení likvidačního řízení na níže uvedené smlouvy a práva řídí těmito pravidly:
a) pracovní smlouvy a pracovněprávní vztahy se řídí výhradně právem členského státu rozhodným pro pracovní smlouvu nebo pracovněprávní vztah;
b) smlouva, jíž se uděluje právo užívat nebo nabývat nemovitého majetku, se řídí výhradně právem členského státu, na jehož území se nemovitý majetek nachází;
c) práva pojišťovny ve vztahu k nemovitému majetku, lodi nebo letadlu, které podléhají registraci ve veřejném registru, se řídí právem členského státu, v jehož působnosti je tento registr veden.
Článek 20
Věcná práva třetích osob
1. Přijetím reorganizačních opatření nebo zahájením likvidačního řízení nejsou dotčena věcná práva věřitelů nebo třetích osob k hmotnému či nehmotnému, movitému či nemovitému majetku - jak k přesně určeným majetkovým hodnotám, tak k souborům neurčených majetkových hodnot, jejichž složení se postupem doby mění - patřícím pojišťovně, který se v okamžiku přijetí těchto opatření nebo zahájení řízení nachází na území jiného členského státu.
2. Právy uvedenými v odstavci 1 se rozumí především:
a) právo zcizit majetkové hodnoty nebo nechat je zcizit a uspokojit se z výnosu nebo příjmu plynoucího z těchto majetkových hodnot, zejména na základě zástavního práva nebo hypotéky;
b) výhradní právo inkasovat pohledávku, zejména právo zajištěné zástavním právem k pohledávce nebo postoupením pohledávky jako způsobu zajištění;
c) právo požadovat vydání věci od někoho nebo požadovat její vrácení od kohokoli, kdo věc drží nebo užívá proti vůli oprávněné osoby;
d) věcné požívací právo.
3. Právo zapsané ve veřejném registru a účinné vůči třetím osobám, na základě kterého lze získat věcné právo ve smyslu odstavce 1, se staví naroveň věcnému právu.
4. Odstavec 1 nevylučuje žalobu na neplatnost, neúčinnost nebo odporovatelnost právního úkonu podle čl. 9 odst. 2 písm. l).
Článek 21
Výhrada vlastnictví
1. Přijetím reorganizačních opatření nebo zahájením likvidačního řízení proti pojišťovně kupující majetek nejsou dotčena práva prodávajícího, která vyplývají z výhrady vlastnictví, pokud se v okamžiku přijetí těchto opatření nebo zahájení řízení majetek nachází na území jiného členského státu, než ve kterém byla taková opatření či řízení přijata či zahájena.
2. Přijetí reorganizačních opatření nebo zahájení likvidačního řízení proti pojišťovně prodávající věc po dodání věci není důvodem pro odstoupení od prodeje nebo pro ukončení prodeje a nebrání kupujícímu nabýt vlastnictví, pokud se v okamžiku zahájení těchto opatření nebo řízení prodaná věc nachází na území jiného členského státu, než ve kterém byla tato opatření přijata či řízení zahájeno.
3. Odstavce 1 a 2 nevylučují žalobu na neplatnost, neúčinnost nebo odporovatelnost právního úkonu podle čl. 9 odst. 2 písm. l).
Článek 22
Započtení vzájemných pohledávek
1. Zahájením reorganizačních opatření nebo likvidačního řízení není dotčeno právo věřitelů požadovat započtení jejich pohledávek proti pohledávkám pojišťovny, pokud toto započtení povoluje právo rozhodné pro dotyčnou pohledávku pojišťovny.
2. Odstavec 1 nevylučuje žaloby na neplatnost, neúčinnost nebo odporovatelnost právního úkonu podle čl. 9 odst. 2 písm. l).
Článek 23
Regulované trhy
1. Aniž je dotčen článek 20, řídí se účinky reorganizačního opatření nebo zahájení likvidačního řízení na práva a povinnosti osob na regulovaném trhu výhradně rozhodným právem uvedeného trhu.
2. Odstavec 1 nevylučuje žalobu na neplatnost, neúčinnost nebo odporovatelnost právního úkonu podle čl. 9 odst. 2 písm. l), která může být použita pro odložení plateb nebo transakcí podle právních předpisů platných pro tento trh.
Článek 24
Úkony poškozující věřitele
Čl. 9 odst. 2 písm. l) se nepoužije v případě, že osoba, která získala výhodu z právního úkonu poškozujícího všechny věřitele, prokáže, že
a) zmíněný úkon se řídí právem jiného členského státu, než je domovský členský stát, a
b) toto právo nepřipouští v daném případě žádný prostředek napadení tohoto právního úkonu.
Článek 25
Ochrana nabyvatelů-třetích osob
Pokud pojišťovna úkonem ukončeným po přijetí reorganizačního opatření nebo po zahájení likvidačního řízení zcizí za úplatu
a) nemovitý majetek,
b) loď nebo letadlo podléhající registraci ve veřejném registru nebo
c) převoditelné nebo jiné cenné papíry, jejichž existence nebo převod předpokládají zápis do registru nebo na účet stanovený zákonem nebo jež se nacházejí v centrálním depozitním systému, který podléhá právu členského státu,
řídí se platnost tohoto úkonu právem členského státu, na jehož území se nemovitý majetek nachází nebo v jehož působnosti se registr, účet nebo systém vede.
Článek 26
Probíhající soudní řízení
Účinky reorganizačních a opatření nebo likvidačního řízení na probíhající soudní řízení týkající se majetku nebo práva, kterých byla pojišťovna zbavena, se řídí výhradně právem členského státu, ve kterém toto soudní řízení probíhá.
Článek 27
Správci a likvidátoři
1. Jmenování správce nebo likvidátora se dokládá ověřenou kopií originálního rozhodnutí o jeho jmenování nebo jiným potvrzením, které vydaly příslušné orgány domovského členského státu.
Je možné požadovat překlad do úředního jazyka nebo do jednoho z úředních jazyků členského státu, na jehož území správce nebo likvidátor hodlá působit. Nevyžadují se žádná další úřední ověření ani podobné formality.
2. Správci a likvidátoři jsou oprávněni vykonávat na území všech členských států veškeré pravomoci, k jejichž výkonu jsou oprávněni na území domovského členského státu. Osoby, které jsou správcům a likvidátorům nápomocny, případně je zastupují, mohou být jmenovány v souladu s právními předpisy domovského členského státu v průběhu reorganizačního opatření nebo likvidačního řízení, především v hostitelských členských státech, aby jim pomohly překonat všechny obtíže, se kterými se věřitelé v hostitelském členském státě setkají.
3. Při výkonu svých pravomocí podle právních předpisů domovského členského státu správce nebo likvidátor dodržuje právní předpisy členských států, na jejichž území hodlá působit, především ve vztahu k postupům při prodeji majetkových hodnot a při informování zaměstnanců. Tyto pravomoci nesmějí zahrnovat používání donucovacích prostředků ani právo rozhodovat právní řízení nebo spory.
Článek 28
Zápis ve veřejném registru
1. Správce, likvidátor nebo jiný orgán či osoba řádně zmocněná v domovském členském státě může požadovat, aby se reorganizační opatření nebo rozhodnutí zahájit likvidační řízení zapsala do pozemkové knihy, obchodního rejstříku nebo do jiného veřejného registru vedeného v ostatních členských státech.
Pokud však členský stát stanoví povinnost zápisu, jsou orgán nebo osoba uvedené v prvním pododstavci povinny přijmout veškerá opatření nezbytná pro zajištění tohoto zápisu.
2. Náklady na zápis se považují za náklady a výdaje řízení.
Článek 29
Profesní tajemství
Všechny osoby, které mají povinnost přijímat či sdělovat informace v souvislosti se sdělovacími postupy stanovenými v článcích 5, 8 a 30, jsou vázány profesním tajemstvím, jak stanoví článek 16 směrnice 92/49/EHS a článek 15 směrnice 92/96/EHS, s výjimkou soudních orgánů, na které se vztahují platné vnitrostátní předpisy.
Článek 30
Pobočky pojišťoven ze třetích zemí
1. Aniž jsou dotčeny definice uvedené v čl. 2 písm. e), f) a g), rozumí se pro účely použití této směrnice v případech reorganizačních opatření a likvidačních řízení pobočky pojišťovny, jejíž sídlo se nachází mimo území Společenství, přičemž tato pobočka se nachází na území Společenství:
a) "domovským členským státem" členský stát, ve kterém bylo pobočce vydáno povolení podle článku 23 směrnice 73/239/EHS a článku 27 směrnice 79/267/EHS a
b) "dozorčími orgány" a "příslušnými orgány" tyto orgány členského státu, ve kterém byla pobočka povolena.
2. Pokud pojišťovna, jejíž sídlo se nachází mimo Společenství, založila pobočky ve více než jednom členském státě, zachází se s každou takovou pobočkou z hlediska použití této směrnice samostatně. Příslušné orgány a dozorčí orgány těchto členských států a správci nebo likvidátoři musí usilovat o koordinaci svých činností.
Článek 31
Provedení směrnice
1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 20. dubna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním zveřejnění. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Vnitrostátní předpisy přijaté k provedení této směrnice se vztahují pouze na reorganizační opatření nebo likvidační řízení přijatá nebo zahájená po dni uvedeném v odstavci 1. Reorganizační opatření přijatá nebo likvidační řízení zahájená před tímto dnem se nadále řídí právem, jež se na ně vztahovalo v okamžiku jejich přijetí nebo zahájení.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 32
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 33
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 19. března 2001.