Směrnice Komise 2004/77/ES
ze dne 29. dubna 2004,
kterou se mění směrnice 94/54/ES, pokud jde o označování určitých potravin obsahujících glycyrrhizovou kyselinu a její amonnou sůl
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 94/54/ES ze dne 18. listopadu 1994 o povinném uvádění jiných údajů, než jsou údaje stanovené ve směrnici Rady 2001/13/EHS, při označování určitých potravin [2] obsahuje seznam potravin, jejichž označení musí obsahovat jeden nebo více dalších údajů.
(2) Účelem této směrnice je doplnit tento seznam, pokud jde o potraviny obsahující glycyrrhizovou kyselinu a její amonnou sůl.
(3) Glycyrrhizová kyselina se přirozeně vyskytuje v lékořici lysé (Glycyrrhiza glabra), zatímco její amonná sůl se vyrábí z vodných výtažků lékořice lysé (Glycyrrhiza glabra). Glycyrrhizová kyselina a její amonná sůl jsou zařazeny do seznamu Společenství obsahujícího látky určené k aromatizaci a stanoveného rozhodnutím Komise 1999/217/ES ze dne 23. února 1999, kterým se přijímá seznam látek určených k aromatizaci používaných v potravinách nebo na jejich povrchu, vypracovaný podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96 ze dne 28. října 1996 [3]. K expozici glycyrrhizové kyselině a její amonné soli dochází převážně při spotřebě lékořicových cukrovinek, včetně žvýkaček, bylinných čajů a jiných nápojů.
(4) Vědecký výbor pro potraviny dospěl ve svém stanovisku týkajícím se glycyrrhizové kyseliny a její amonné soli ze dne 4. dubna 2003 k závěru, že horní hranice pravidelného příjmu 100 mg/den zajišťuje pro většinu populace dostatečnou úroveň ochrany a že spotřeba nad tuto úroveň může způsobovat vysoký krevní tlak. Výbor však poznamenal, že v populaci existují skupiny, pro které by tato horní hranice nemusela zajišťovat dostatečnou ochranu. Patří k nim osoby, které trpí porušenou vodní a elektrolytovou homeostázou.
(5) Na základě těchto zjištění je nezbytné zajistit označení, které spotřebiteli poskytne jasné informace o přítomnosti glycyrrhizové kyseliny nebo její amonné soli v cukrovinkách a nápojích. Obsahují-li tyto výrobky vysoké množství glycyrrhizové kyseliny nebo její amonné soli, spotřebitelé, a zejména spotřebitelé trpící vysokým krevním tlakem, by měli být navíc informováni o nutnosti vyvarovat se jejich nadměrnému příjmu. Aby byly tyto informace pro spotřebitele srozumitelné, měl by se přednostně používat běžně známý výraz "výtažky z lékořice".
(6) Směrnice 94/54/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(7) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha směrnice 94/54/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy povolí obchodování s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí, nejpozději do 20. května 2005.
2. Členské státy zakáží obchodování s výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí, nejpozději do 20. května 2006.
Výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí a které byly označeny před 20. květnem 2006, jsou však povoleny do vyčerpání zásob.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 20. května 2005. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 29. dubna 2004.