Nařízení Rady (ES) č. 2978/94
ze dne 21. listopadu 1994
o provádění rezoluce Mezinárodní námořní organizace A.747(18) o měření prostornosti zátěžových nádrží ropných tankerů s odděleným zátěžovým prostorem
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
vzhledem k tomu, že stále dochází ke znečištění způsobenému provozem a nehodami námořních ropných tankerů a že přeprava ropy tankery tradiční konstrukce představuje trvalé ohrožení mořského prostředí;
vzhledem k tomu, že mezinárodně dohodnutá pravidla pro stavbu a provoz ropných tankerů neohrožujících životní prostředí byla zpracována pod záštitou Mezinárodní námořní organizace (dále jen "IMO"),
vzhledem k tomu, že provoz ropných tankerů neohrožujících životní prostředí je prospěšný jak pro pobřežní státy, tak i pro výrobní odvětví;
vzhledem k tomu, že mezinárodní smlouvy obsahují ustanovení o vydávání osvědčení ropným tankerům; že IMO dále zdokonalila postup měření prostornosti zátěžových nádrží ropných tankerů s odděleným zátěžovým prostorem;
vzhledem k tomu, že všechny členské státy kromě jednoho ratifikovaly a provedly Mezinárodní úmluvu na ochranu před znečištěním lodní dopravou z roku 1973 a protokol k ní z roku 1978 (MARPOL 73/78); že všechny členské státy ratifikovaly a provedly Mezinárodní úmluvu o měření lodí z roku 1969;
vzhledem k tomu, že rezoluce A.722(17) přijatá shromážděním IMO dne 6. listopadu 1991 a následná rezoluce A.747(18) o měření prostornosti zátěžových nádrží ropných tankerů s odděleným zátěžovým prostorem přijatá shromážděním IMO dne 4. listopadu 1993 vyjadřují všeobecné přání podpořit stavbu tankerů neohrožujících životní prostředí a používání oddělených zátěžových nádrží na ropných tankerech;
vzhledem k tomu, že v rezoluci A.747(18) shromáždění IMO i) vyzvalo vlády, aby doporučily přístavním správám používat jeho doporučení o odpočtu prostornosti zátěžových nádrží při stanovení poplatků podle hrubé prostornosti u všech tankerů s oddělenými zátěžovými nádržemi v souladu s pravidlem 13 přílohy I úmluvy MARPOL 73/78 a ii) vyzvalo vlády, aby doporučily také lodivodským správám přijmout opatření v souladu s uvedeným doporučením;
vzhledem k tomu, že Rada uznala potřebu posílit činnost na úrovni Společenství nebo případně na úrovni členských států s cílem zajistit náležitou odezvu na požadavky týkající se námořní bezpečnosti a zamezení znečištění mořského prostředí; že je žádoucí podporovat používání ropných tankerů s dvojitým lodním trupem nebo ropných tankerů alternativní stavby splňujících požadavky pravidla 13F přílohy I úmluvy MARPOL 73/78 ve znění platném k 6. březnu 1992 a také používání ropných tankerů s oddělenými zátěžovými nádržemi;
vzhledem k tomu, že se pro účely tohoto nařízení ropné tankery s dvojitým lodním trupem a ropné tankery alternativní stavby posuzují tak, jako kdyby jejich oddělené zátěžové nádrže vyhovovaly pravidlu 13 přílohy I úmluvy MARPOL 73/78;
vzhledem k tomu, že není vhodné postihovat vlastníky a provozovatele lodí za používání ropných tankerů, které svou stavbou a provozem neohrožují životní prostředí;
vzhledem k tomu, že zejména zatížení poplatky za prostornost oddělených zátěžových nádrží ropných tankerů, na nichž se tyto nádrže nepoužívají k přepravě nákladu, představuje finanční újmu pro ty, kteří udělali významný krok směrem k čistějšímu životnímu prostředí;
vzhledem k tomu, že jednotlivé přístavní správy nechtějí být z hospodářských důvodů znevýhodněny tím, že jako jediné provedou rezoluci IMO;
vzhledem k tomu, že členské státy schválily rezoluce IMO A.722(17) a A.747(18), ale ne všechny je provedly;
vzhledem k tomu, že za účelem ochrany mořského prostředí před znečištěním z ropných tankerů tradiční stavby je třeba ve Společnosti jednotně uplatňovat mezinárodně dohodnutá pravidla týkající se ukládání poplatků za ropné tankery přístavními a lodivodskými správami;
vzhledem k tomu, že nařízení je nejlepším prostředkem k přijetí společného opatření pro jednotné provedení mezinárodně dohodnutých pravidel podle zásady subsidiarity s cílem zamezit narušení hospodářské soutěže ve Společenství a dospět k účinným a nákladově efektivním řešením;
vzhledem k tomu, že stát vlajky nebo jiné subjekty vydávající mezinárodní osvědčení o zamezení znečištění ropou a mezinárodní výměrní list (1969) a rovněž vlastníci lodí a osoby ukládající poplatky za ropné tankery musí spolupracovat na provádění rezoluce IMO A.747(18) s cílem zvýšit ochranu mořského prostředí;
vzhledem k tomu, že v některých členských státech již byly zavedeny systémy snížení poplatků za plavidla neohrožující životní prostředí, a to na jiném základě, než je rezoluce IMO A.747(18); že v duchu uvedené rezoluce by měly být stanoveny alternativní systémy poplatků založených na prostornosti formou procentní srážky z běžné sazby tak, aby průměrný rozdíl byl nejméně stejný, jaký předpokládá uvedená rezoluce; že by mělo být dále zajištěno, aby se s ropnými tankery, které mají oddělené zátěžové nádrže, v žádném případě nezacházelo méně příznivě, a to ani tehdy, když se poplatky nevypočítávají na základě prostornosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přístavní a lodivodské správy ve Společenství musí v souladu s tímto nařízením
a) uplatňovat ve Společenství rezoluci IMO A.747(18) o měření prostornosti zátěžových nádrží ropných tankerů s odděleným zátěžovým prostorem přijatou shromážděním IMO dne 4. listopadu 1993, jejíž příloha je obsažena v příloze I tohoto nařízení, s cílem podpořit používání ropných tankerů s oddělenými zátěžovými nádržemi včetně ropných tankerů s dvojitým lodním trupem a ropných tankerů alternativní stavby, nebo
b) umožnit, aby ve Společenství byly používány jiné systémy snížení poplatků za ropné tankery s oddělenými zátěžovými nádržemi než ve smyslu rezoluce IMO A.747(18), ale které z něj vycházejí.
Článek 2
Toto nařízení se vztahuje na ropné tankery, které
- mohou přepravovat oddělenu zátěž ve zvlášť k tomu určených nádržích,
- jsou navrženy, postaveny a přizpůsobeny, vybaveny a provozovány jako ropné tankery s oddělenými zátěžovými nádržemi, včetně ropných tankerů s dvojitým lodním trupem a ropných tankerů alternativní stavby,
- vyhovují požadavkům Mezinárodní úmluvy o měření lodí z roku 1969 a
- mají mezinárodní výměrný list (1969).
Článek 3
1. Pro účely tohoto nařízení se:
a) "ropným tankerem" rozumí loď odpovídající definici ropného tankeru podle pravidla 1 bodu 4 přílohy I k úmluvě MARPOL 73/78;
b) "oddělenou zátěží" rozumí zátěž odpovídající definici oddělené zátěže podle pravidla 1 bodu 17 přílohy I k úmluvě MARPOL 73/78;
c) "oddělenou zátěžovou nádrží" rozumí nádrž používaná výhradně k přepravě oddělené zátěže;
d) "ropným tankerem s oddělenými zátěžovými nádržemi" rozumí ropný tanker vybavený nádržemi na oddělenou zátěž, kterému bylo vládou státu vlajky nebo jinými jí k tomu pověřenými subjekty vydáno osvědčení jako tankeru vybavenému nádržemi na oddělenou zátěž. Shodu musí daný orgán zřetelně uvést v odpovídajícím odstavci dodatku mezinárodního osvědčení o zamezení znečištění ropou;
e) "ropným tankerem s dvojitým lodním trupem" rozumí ropný tanker s oddělenými zátěžovými nádržemi postavený v souladu s požadavky pravidla 13F bodu 3 přílohy 1 k úmluvě MARPOL 73/78;
f) "ropným tankerem alternativní stavby" rozumí ropný tanker s oddělenými zátěžovými nádržemi postavený v souladu s požadavky pravidla 13F bodech 4 a 5 přílohy 1 k úmluvě MARPOL 73/78;
g) "úmluvou MARPOL 73/78" rozumí Mezinárodní úmluva na ochranu před znečištěním lodní dopravou z roku 1973, pozměněná protokolem z roku 1978 k této úmluvě, včetně změn a dodatků platných ke dni přijetí tohoto nařízení;
h) "přístavní správou" rozumí veřejná nebo soukromá osoba ukládající lodím poplatky za poskytování zařízení a služeb pro plavbu;
i) "lodivodskou správou" rozumí veřejná nebo soukromá osoba oprávněná k poskytování lodivodských služeb pro plavbu;
j) "hrubou prostorností" rozumí celková výměra všech prostor lodě určená podle ustanovení Mezinárodní úmluvy o měření lodí z roku 1969;
k) "sníženou hrubou prostorností" rozumí hrubá prostornost ropných tankerů dosažená odečtením hrubé prostornosti nádrží na oddělenou zátěž určené podle vzorce uvedeného v bodě 4 přílohy I tohoto nařízení od celkové hrubé prostornosti plavidla.
2. Příloha II obsahuje definice uvedené v úmluvě MARPOL 73/78 pro pojmy uvedené v odst. 1 písm. a), b), e) a f).
Článek 4
Pokud příslušný subjekt vydává mezinárodní výměrný list (1969) pro ropný tanker s oddělenými zátěžovými nádržemi měřený podle pravidel Mezinárodní úmluvy o měření lodí z roku 1969, uvede pro účely tohoto nařízení pod záhlaví "Poznámky" zápis podle bodu 3 přílohy I tohoto nařízení s uvedením
i) prostornosti oddělených zátěžových nádrží lodě, jež se vypočítá v souladu s metodou a postupem uvedenými v bodě 4 přílohy I tohoto nařízení, a
ii) snížené hrubé prostornosti lodi.
Článek 5
1. Přístavní a lodivodské správy při stanovení poplatků za ropné tankery, plně nebo zčásti založených na údajích o hrubé prostornosti plavidla (BRT), vyjmou prostornost oddělených zátěžových nádrží ropných tankerů tak, aby byl výpočet založen na snížené hrubé prostornosti uvedené pod záhlavím "Poznámky" mezinárodního výměrného listu (1969) plavidla.
2. Namísto vzorce podle odstavce 1 případně přístavní a lodivodské správy zajistí, aby poplatky za ropný tanker spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení podle článku 2 byly nejméně o 17 % nižší než poplatky za tanker bez oddělených zátěžových nádrží o stejné hrubé prostornosti.
Přístavní a lodivodské správy k 13. červnu 1994 již používající systém paušálních sazeb stanovený podle prvního pododstavce, ale založený na nižší procentní sazbě, uplatňují minimální sazbu 17 % nejpozději od 1. ledna 1997.
3. Pokud se poplatky nestanoví na základě hrubé prostornosti, ale jinak, přístavní a lodivodské správy zajistí, aby se s ropnými tankery s oddělenými zátěžovými nádržemi nezacházelo méně příznivě, než když se poplatky vypočítávají podle odstavců 1 nebo 2.
4. Přístavní a lodivodské správy na všechny ropné tankery s oddělenými zátěžovými nádržemi uplatňují pouze jeden ze systémů uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 6
Přílohu I tohoto nařízení lze měnit postupem podle článku 7 za účelem zohlednění změn rezoluce IMO A.747(18) a příslušných mezinárodních smluv, které vstoupí v platnost.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Výbor se schází na výzvu Komise, kdykoli je to nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení.
2. Výbor přijme svůj jednací řád.
3. Na otázky uvedené v článku 6 se použije tento postup:
a) Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě,kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
b) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
c) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou. Pokud se Rada neusnese do třech měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 8
1. Členské státy přijmou včas, ale před 31. prosincem 1995, právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Tato opatření musí zahrnovat kromě jiného organizaci, postupy a prostředky kontroly.
2. Členské státy sdělí Komisi jednou ročně všechny dostupné informace o uplatňování tohoto nařízení včetně jeho porušení přístavními a lodivodskými správami.
3. Opatření podle odstavce 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na toto nařízení nebo opatření musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
4. Členské státy neprodleně sdělí Komisi všechny vnitrostátní právní předpisy, která přijmou v oblasti působnosti tohoto nařízení. Komise o nich uvědomí členské státy.
Článek 9
1. Komise po obdržení zpráv od členských států předepsaných v článku 8 posoudí jednou ročně uplatňování tohoto nařízení.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 1998 hodnotící zprávu o uplatňování systému stanoveného v čl. 5 odst. 2.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1996.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. listopadu 1994.