Nařízení Komise (ES) č. 773/2004
ze dne 7. dubna 2004
o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1/2003 zmocňuje Komisi k úpravě určitých aspektů řízení k používání článků 81 a 82 Smlouvy. Je nutno stanovit pravidla pro zahájení řízení Komisí, nakládání se stížnostmi a slyšení dotčených stran.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1/2003 musí vnitrostátní soudy zabránit přijímání rozhodnutí, která by odporovala některému rozhodnutí, které má v úmyslu ve stejné věci přijmout Komise. Podle čl. 11 odst. 6 uvedeného nařízení odpadá příslušnost vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž, jestliže Komise zahájila řízení za účelem přijetí rozhodnutí podle kapitoly III nařízení (ES) č. 1/2003. Je proto důležité, aby soudy a orgány hospodářskou soutěž členských států byly informovány o tom, že Komise zahájila řízení. Komise by tudíž měla být schopna zveřejňovat svá rozhodnutí o zahájení řízení.
(3) Před přejímáním ústních vyjádření fyzických nebo právnických osob, které souhlasí s tím být slyšeny, by Komise měla tyto osoby poučit o právním základu tohoto slyšení a o jeho dobrovolnosti. Měl by jim být sdělen rovněž účel slyšení a případně to, že při dotazování bude pořizován záznam. V zájmu přesnosti výpovědí by měla být dotazovaným poskytnuta možnost, aby zaznamenané výpovědi opravili. Sankce vůči fyzickým osobám se smí opírat o informace získané z výpovědí a vyměněné podle článku 12 nařízení (ES) č. 1/2003 pouze tehdy, jestliže jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném článku.
(4) Podle čl. 23 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1/2003 může být podnikům a sdružením podniků uložena peněžitá pokuta, jestliže ve lhůtě stanovené Komisí neopraví nesprávnou, neúplnou nebo zavádějící odpověď, kterou podal jejich zaměstnanec během inspekce. Proto je nezbytné poskytnout dotčenému podniku záznam podaných vysvětlení a vypracovat postup, který by poskytl podniku možnost doplnit opravou, změnou nebo dodatkem vysvětlení podaná zaměstnancem, který není nebo nebyl oprávněn k podávání vysvětlení jménem podniku. Vysvětlení podaná zaměstnancem by měla zůstat ve spise Komise tak, jak byla zaznamenána při kontrole.
(5) Stížnosti představují základní zdroj informací pro odhalování porušování pravidel hospodářské soutěže. Je důležité stanovit jasné a účinné postupy pro zacházení se stížnostmi podanými Komisi.
(6) Stížnosti ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003 jsou přípustné pouze tehdy, když obsahují určité přesné informace.
(7) Za účelem poskytnutí pomoci stěžovatelům při uvádění nezbytných skutečností by měl být vypracován tiskopis. S podáním by se mělo zacházet jako se stížností ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003 pouze tehdy, jestliže jsou předloženy informace stanovené uvedeným tiskopisem.
(8) Fyzické nebo právnické osoby, které se rozhodly pro stížnost, by měly dostat možnost být účastníky řízení zahájeného Komisí za účelem zjištění protiprávního jednání. Přístup k obchodním tajemstvím a jiným důvěrným informacím ostatních stran řízení by jim však měl být zakázán.
(9) Stěžovatelům by měla být poskytnuta možnost k vyjádření, jestliže podle názoru Komise neexistují dostatečné důvody, aby bylo stížnosti vyhověno. Pokud Komise některou stížnost zamítne, poněvadž případ je nebo byl projednáván některým vnitrostátní orgánem pro hospodářskou soutěž, měla by stěžovateli sdělit, o který konkrétní orgán se jedná.
(10) Za účelem zachování práv podniků na obranu by měla Komise dotčeným stranám poskytnout právo být slyšeny před tím, než přijme rozhodnutí.
(11) Rovněž by mělo být upraveno slyšení osob, které nepodaly stížnost ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003 a nejsou ani stranami, kterým bylo určeno prohlášení o námitkách, které ale přesto mohou prokázat dostatečný zájem. U sdružení spotřebitelů, která žádají o slyšení, by se měl obecně předpokládat dostatečný zájem, jestliže se řízení týká výrobků nebo služeb užívaných konečnými spotřebiteli nebo výrobků nebo služeb, které přímo vstupují do těchto výrobků nebo služeb. Komise by také měla mít možnost vyzvat třetí osoby, považuje-li to za prospěšné pro řízení, aby se písemně vyjádřily a aby se podílely na slyšení stran, kterým bylo prohlášení o námitkách určeno. Případně by měla mít možnost tyto osoby také vyzvat k vyjádření během tohoto slyšení.
(12) Za účelem zlepšení efektivity slyšení by měl mít úředník pro slyšení možnost povolit dotčeným stranám, stěžovatelům, třetím osobám vyzvaným ke slyšení, službám Komise a orgánům členských států pokládat během slyšení otázky.
(13) Při poskytování přístupu ke spisu musí Komise zajistit ochranu obchodních tajemství a jiných důvěrných informací. Kategorie "jiné důvěrné informace" zahrnuje informace, které nejsou obchodním tajemstvím, ale které mohou být považovány za důvěrné do té míry, že by mohly svým zveřejněním značně poškodit podnik nebo osobu. Komise musí mít možnost požadovat od podniků nebo sdružení podniků, které předkládají nebo předložily podklady nebo vyjádření, aby označily důvěrné informace.
(14) Jestliže je zveřejnění obchodního tajemství nebo důvěrné informace nutné jako důkaz protiprávního jednání, musí Komise u každého jednotlivého dokumentu prověřit, zda potřeba jejich zveřejnění je větší než škoda, která by z něj mohla vzniknout.
(15) V zájmu právní jistoty by měla být pro různá podání a vyjádření uvedená v tomto nařízení stanovena minimální lhůta.
(16) Toto nařízení nahrazuje nařízení Komise (ES) č. 2842/98 ze dne 22. prosince 1998 o slyšení stran v určitých jednáních podle článků 85 a 86 Smlouvy o ES [2], které proto musí být zrušeno.
(17) Protože procesní pravidla v odvětví dopravy se tímto nařízením přizpůsobují všeobecným procesním pravidlům platným pro všechna hospodářská odvětví, nařízení Komise (ES) č. 2843/98 ze dne 22. prosince 1998 o formě, obsahu a jiných podrobnostech žádostí a oznámení uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 1017/68, (EHS) č. 4056/86 a (EHS) č. 3975/87 o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v odvětví dopravy [3] musí být zrušeno.
(18) Nařízení (ES) č. 1/2003 ruší přihlašovací a povolovací systém. Nařízení Komise (ES) č. 3385/94 ze dne 21. prosince 1994 o formě, obsahu a jiných podrobnostech žádostí a oznámení uvedených v nařízení Rady č. 17 [4] proto musí být zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení platí pro řízení, která provádí Komise pro použití článků 81 a 82 Smlouvy.
KAPITOLA II
ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
Článek 2
Zahájení řízení
1. Komise může kdykoli rozhodnout o zahájení řízení s cílem přijmout rozhodnutí podle hlavy III nařízení (ES) č. 1/2003; toto rozhodnutí však musí být vydáno nejpozději v den vydání předběžného posouzení podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení nebo prohlášení o námitkách nebo přede dnem zveřejnění sdělení podle čl. 27 odst. 4 uvedeného nařízení podle toho, k čemu dojde nejdříve.
2. Komise může zahájení řízení zveřejnit jakýmkoli vhodným způsobem. Nejdříve o tom vyrozumí dotčené strany.
3. Komise může využít svých vyšetřovacích pravomocí podle hlavy V nařízení (ES) č. 1/2003 ještě před zahájením řízení.
4. Komise může odmítnout stížnost podle článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003, aniž by zahájila řízení.
KAPITOLA III
ŠETŘENÍ KOMISE
Článek 3
Pravomoc dotazování
1. Jestliže se Komise dotazuje osob s jejich souhlasem podle článku 19 nařízení (ES) č. 1/2003, sdělí na začátku dotazování právní základ stejně jako účel dotazování a připomene dobrovolný charakter dotazování. Dále sdělí dotazované osobě svůj úmysl pořizovat záznam dotazování.
2. Dotazování může probíhat jakýmkoli způsobem, včetně prostřednictvím telefonu nebo elektronicky.
3. Komise může pořizovat záznam výpovědí dotazované osoby jakoukoli formou. Dotazované osobě se předá kopie záznamu ke schválení. Komise stanoví v případě potřeby lhůtu, během které může dotazovaná osoba sdělit jakékoli opravy své výpovědi.
Článek 4
Dotazování během kontroly
1. Jestliže úředník nebo jiná doprovázející osoba pověřená Komisí vyžaduje podle čl. 20 odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 1/2003 od zástupců nebo zaměstnanců podniku nebo sdružení podniků vysvětlení, mohou být tato vysvětlení zaznamenána jakoukoli formou.
2. Podniku nebo sdružení podniků se předá po kontrole kopie každého záznamu pořízeného podle odstavce 1.
3. Jestliže byl o vysvětlení požádán některý zaměstnanec podniku nebo sdružení podniků, který není nebo nebyl ze strany podniku nebo sdružení podniků oprávněn podávat vysvětlení jménem podniku nebo sdružení, stanoví Komise lhůtu, během které může podnik nebo sdružení podniků předat Komisi opravu, změnu nebo dodatek k vysvětlením tohoto zaměstnance. Oprava, změna nebo dodatek budou přiloženy k vysvětlivkám zaznamenaným podle odstavce 1.
KAPITOLA IV
PROJEDNÁVÁNÍ STÍŽNOSTÍ
Článek 5
Přípustnost stížností
1. Fyzické a právnické osoby musí prokázat oprávněný zájem, aby byly zmocněny podat stížnost za účelem článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003.
Stížnosti musí obsahovat informace, které jsou požadovány v tiskopisu C připojeném v příloze k tomuto nařízení. Komise může upustit od této povinnosti vůči části informací, včetně dokumentů, požadovaných v tiskopisu C.
2. Stížnost je nutno podat Komisi ve třech vyhotoveních na papíře a, podle možnosti, jednou v elektronické podobě. Stěžovatel navíc předloží jednu nedůvěrnou verzi stížnosti, jestliže je pro některou část stížnosti vyžadována důvěrnost.
3. Stížnost je nutno podat v některém úředním jazyce Společenství.
Článek 6
Účast stěžovatelů na řízení
1. Jestliže Komise v případě, který je předmět stížnosti, kterou obdržela, vydala sdělení o námitkách, poskytne Komise stěžovateli kopii nedůvěrného znění prohlášení o námitkách a stanoví mu lhůtu k písemnému vyjádření stanoviska.
2. Komise může případně dát stěžovateli možnost, aby přednesl svoje argumenty při slyšení stran, na které bylo adresováno sdělení výhrad, pokud o to stěžovatel požádá ve svém písemném vyjádření.
Článek 7
Zamítnutí stížností
1. Jestliže je Komise toho názoru, že informace, které má k dispozici, nejsou dostatečným důvodem k prošetření stížnosti, sdělí stěžovateli důvody, které ji k tomu vedou, a stanoví mu lhůtu k vyjádření písemného stanoviska. Komise není povinna zohlednit vyjádření došlá po uplynutí této lhůty.
2. Jestliže se stěžovatel vyjádří ve lhůtě stanovené Komisí a jestliže jeho písemná vyjádření nevedou k jinému posouzení stížnosti, odmítne Komise stížnost rozhodnutím.
3. Jestliže se stěžovatel nevyjádří ve lhůtě stanovené Komisí, považuje se stížnost za staženou.
Článek 8
Přístup k informacím
1. Jestliže Komise informovala stěžovatele o svém úmyslu zamítnout jeho stížnost podle čl. 7 odst. 1, může stěžovatel požadovat přístup k dokumentům, na jejichž základě Komise provedla předběžné posouzení. Stěžovatel nemůže mít nicméně přístup k obchodnímu tajemství a jiným důvěrným informacím ostatních stran řízení.
2. Dokumenty, ke kterým měl stěžovatel v řízení vedeném Komisí podle článků 81 a 82 Smlouvy přístup, smí stěžovatel použít pouze pro účely soudního nebo správního řízení jehož předmětem je použití těchto ustanovení Smlouvy.
Článek 9
Zamítnutí stížnosti podle článku 13 nařízení (ES) č. 1/2003
Jestliže Komise zamítne stížnost podle článku 13 nařízení (ES) č. 1/2003, sdělí neprodleně stěžovateli, který vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž se případem zabývá nebo již zabýval.
KAPITOLA V
VÝKON PRÁVA NA SLYŠENÍ
Článek 10
Prohlášení o námitkách a odpověď
1. Komise písemně informuje dotčené strany o námitkách, které proti nim byly vzneseny. Prohlášení o námitkách bude oznámeno každé straně.
2. Při oznámování prohlášení o námitkách stanoví Komise stranám lhůtu, ve které ji mohou písemně informovat o svých stanoviscích. Komise není povinna zohledňovat písemná vyjádření došlá po uplynutí této lhůty.
3. Strany mohou ve svých písemných vyjádřeních přednést všechny jim známé skutečnosti, jež jsou relevantní pro jejich obhajobu proti námitkám, které Komise uvedla. Jako důkaz skutečností přednesených ve svém vyjádřeních přiloží všechny příslušné dokumenty. Strany poskytnou svá vyjádření a přiložené dokumenty v originále na papíře a v elektronické podobě, nebo, v případě, že nejsou předkládány v elektronické podobě, ve 28 kopiích na papíře. Mohou Komisi navrhnout slyšení osob, které mohou potvrdit skutečnosti uvedené v jejich vyjádřeních.
Článek 11
Právo být slyšen
1. Komise poskytne stranám, kterým určila prohlášení o námitkách, možnost být slyšeny dříve, než konzultuje poradní výbor uvedený v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003.
2. Komise vezme ve svých rozhodnutích v úvahu pouze námitky, k nimž se mohly vyjádřit strany uvedené v odstavci 1.
Článek 12
Právo na slyšení
Komise poskytne stranám, kterým určila prohlášení o námitkách, možnost přednést ústně své argumenty při slyšení, pokud o to požádají ve svých písemných vyjádřeních.
Článek 13
Slyšení jiných osob
1. Jestliže o slyšení požádají jiné fyzické nebo právnické osoby než ty, jež jsou uvedeny v článcích 5 a 11, a jestliže prokáží dostatečný zájem, informuje je Komise písemně o druhu a předmětu řízení a dá jim možnost písemně vyjádřit své stanovisko ve lhůtě, kterou jim stanoví.
2. Komise může případně vyzvat osoby uvedené v odstavci 1, aby přednesly své argumenty při slyšení stran, kterým určila prohlášení o námitkách, pokud o to požádají ve svých písemných vyjádřeních.
3. Komise může vyzvat kteroukoli jinou osobu, aby písemně vyjádřila své stanovisko a aby se zúčastnila slyšení stran, kterým určila prohlášení o námitkách. Komise může rovněž tyto osoby vyzvat, aby ústně vyjádřily své stanovisko během slyšení.
Článek 14
Vedení slyšení
1. Slyšení jsou zcela nezávisle vedena úředníkem pro slyšení.
2. Komise vyzve osoby, které mají být slyšeny, ke slyšení v termínu, který sama stanoví.
3. Komise vyzve orgány pro hospodářskou soutěž členských států k účasti na slyšení. Komise může také vyzvat úředníky a zaměstnance jiných orgánů členských států.
4. Vyzvané osoby se dostaví osobně nebo budou zastoupeny svými zákonnými nebo statutárními zástupci. Podniky a sdružení podniků se mohou také nechat zastupovat řádně pověřeným zástupcem, který je stálým zaměstnancem podniku nebo sdružení podniků.
5. Osoby, které mají být vyslechnuty Komisí, mohou přizvat své právní poradce nebo jiné kvalifikované osoby připuštěné úředníkem pro slyšení.
6. Slyšení nejsou veřejná. Každá osoba může být slyšena sama nebo v přítomnosti jiných osob vyzvaných k účasti na řízení, přičemž je nutno respektovat oprávněné zájmy podniků na zachování jejich obchodních tajemství a jiných důvěrných informací.
7. Úředník pro slyšení může stranám, kterým bylo určeno prohlášení o námitkách, stěžovatelům, jiným vyzvaným osobám, službám Komise a orgánům členských států dovolit, aby během slyšení kladly otázky.
8. Výpovědi každé osoby se při slyšení zaznamenávají. Záznam slyšení bude na žádost poskytnut osobám, které se slyšení zúčastnily. Přitom je nutno respektovat oprávněný zájmem účastníků řízení na zachování jejich obchodních tajemství a jiných důvěrných informací.
KAPITOLA VI
PŘÍSTUP KE SPISŮM A ZACHÁZENÍ S DŮVĚRNÝMI INFORMACEMI
Článek 15
Přístup ke spisům a používání dokumentů
1. Komise umožní na žádost stranám, kterým určila prohlášení o námitkách, přístup ke spisům. Přístup ke spisům bude poskytnut po oznámení prohlášení o námitkách.
2. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na obchodní tajemství, jiné důvěrné informace ani na interní dokumenty Komise a orgánů pro hospodářskou soutěž členských států. Rovněž se nevztahuje na korespondenci mezi Komisí a orgány pro hospodářskou soutěž členských států nebo těmito orgány navzájem, pokud je obsažena ve spise Komise.
3. Nic v tomto nařízení nebrání Komisi, aby zveřejnila a využila informace nezbytné k prokázání porušení článků 81 a 82 Smlouvy.
4. Dokumenty, které byly nabyty na základě práva na přístup ke spisům podle tohoto článku, smějí být použity pouze účely soudního nebo správního řízení jehož předmětem je použití článků 81 a 82 Smlouvy.
Článek 16
Označování a ochrana důvěrných informací
1. Komise nesděluje ani nezpřístupňuje informace ani dokumenty, jestliže obsahují obchodní tajemství nebo jiné důvěrné informace jakékoli osoby.
2. Každá osoba, která vyjádří stanovisko podle ustanovení čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 1, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odstavce 1 a 3 nebo která poskytne Komisi další informace ve stejném řízení, jasně označí s uvedením důvodů ty informace, které považuje za důvěrné, a předloží ve lhůtě stanovené Komisí pro vyjádření stanoviska oddělenou verzi, která není důvěrná.
3. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, může Komise vyžadovat od každého podniku nebo sdružení podniků, které předkládají dokumenty nebo vyjádření podle nařízení (ES) č. 1/2003, aby označily dokumenty nebo části dokumentů, které podle jejich názoru obsahují obchodní tajemství nebo jiné důvěrné informace, které se jich týkají, a aby určily podniky, vůči kterým je nutno tyto dokumenty pokládat za důvěrné. Komise může rovněž od podniků a sdružení podniků vyžadovat, aby označily každou část prohlášení o námitkách, stručného vylíčení věci ve smyslu čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje důvěrné informace.
Komise může stanovit lhůtu, v níž podniky a sdružení podniků:
a) odůvodní svou žádost o důvěrnost s ohledem na každý jednotlivý dokument nebo vyjádření nebo jejich část;
b) poskytnou Komisi verzi dokumentů nebo vyjádření, která není důvěrná, ze které byly odstraněny důvěrné pasáže;
c) předají stručný popis každé části, která byla odstraněna.
4. Jestliže podniky nebo sdružení podniků nevyhoví odstavcům 2 a 3, může Komise vycházet z toho, že dotčené dokumenty nebo vyjádření neobsahují důvěrné informace.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Lhůty
1. Při stanovení lhůt uvedených v čl. 3 odst. 3, čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 1, čl. 10 odst. 2 a čl. 16 odst. 3 Komise přihlíží k době potřebné k vypracování vyjádření a k naléhavosti případu.
2. Lhůty uvedené v čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 1 a čl. 10 odst. 2 činí nejméně čtyři týdny. V řízení zahájeném za účelem přijetí předběžných opatření podle článku 8 nařízení (ES) č. 1/2003 může být lhůta zkrácena na jeden týden.
3. Lhůty uvedené v čl. 3 odst. 3, čl. 4 odst. 3 a čl. 16 odst. 3 činí nejméně dva týdny.
4. Lhůty lze případně prodloužit na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původně stanovené lhůty.
Článek 18
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2842/98, (ES) č. 2843/98 a (ES) č. 3385/94 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Procesní opatření podniknutá podle nařízení (ES) č. 2842/98 a (ES) č. 2843/98 zůstávají pro účely použití tohoto nařízení nezměněna.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2004.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. dubna 2004.