ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. července 2004
týkající se některých podpor, realizovaných Francií ve prospěch producentů akvakultury a rybářů
(oznámeno pod číslem K(2004) 2588)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2005/239/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec uvedené Smlouvy,
po vyzvání zúčastněných stran k předložení jejich připomínek v souladu se zmíněným článkem,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 21. června 2000 uvědomila Francie Komisi o opatřeních k odškodnění, schválených ve prospěch rybářů a producentů akvakultury, kteří utrpěli škody jednak následkem znečištění pohonnými hmotami, způsobeného ztroskotáním lodi Erika v Gaskoňském zálivu dne 12. prosince 1999, a jednak následkem neobyčejně silné prudké bouře, která nečekaně nastala ve dnech 27. a 28. prosince 1999. Na požádání Komise byly v dopisech ze dne 28. listopadu 2000, 6. dubna a 13. srpna 2001 sděleny doplňkové informace. Tato opatření byla realizována před tím, než se mohla Komise vyjádřit k jejich slučitelnosti se společným trhem, záležitost byla zapsána jako režim neoznámené podpory pod číslem NN 80/2000.
(2)
Dopisem ze dne 11. prosince 2001 uvědomila Komise Francii o svém rozhodnutí jednak uznat určitá stanovená opatření jako slučitelná se společných trhem, jednak u dalších opatření zahájit formální vyšetřovací řízení, stanovené v čl. 88 odst. 2 Smlouvy. Francie oznámila své připomínky odpovědí v dopise ze dne 5. března 2002.
(3)
Rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (1). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k daným opatřením.
II. POPIS
(4)
Opatření, která jsou předmětem této záležitosti a kvůli kterým bylo zahájeno formální vyšetřovací řízení, jsou následující:
1.
opatření ve prospěch producentů akvakultury z departementů Finistère, Morbihan, Loire-Atlantique, Vendée, Charente-Maritime a Gironde (dále jen „departementy na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde“):
-
osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení za první čtvrtletí 2000 (nebo průměru za čtvrtletí),
-
finanční úlevy;
2.
doplňková opatření na podporu producentů akvakultury a rybářů v celé Francii:
-
doplňkové opatření na snížení příspěvků na sociální zabezpečení pro všechny producenty akvakultury (období od 15. dubna do 15. července 2000) a rybáře na území Francie a v zámořských departementech (období od 15. dubna do 15. října 2000),
-
osvobození od státních poplatků za rok 2000 pro všechny producenty akvakultury; Komise v rámci rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzala v úvahu, že toto osvobození se týkalo výhradně podniků zabývajících se akvakulturou, které se nacházejí v departementech na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde, ale následně se ukázalo, že toto opatření bylo všeobecným doplňkovým opatřením, které se vztahovalo na všechny producenty na území Francie a v zámořských departementech.
(5)
Komise pro úplnost připomíná, že opatření, která byla považována za slučitelná se společným trhem a o kterých Francie informovala v dopise ze dne 11. prosince 2001, se týkala podniků, které se nacházejí v departementech na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde a byla následující:
-
opatření ve prospěch producentů akvakultury: vyhlášení režimu pohromy v zemědělství, podpora na rekonstrukci zařízení a zásob, zálohy na příspěvky od společnosti FIPOL (Mezinárodní fond k náhradě škody způsobené znečištěním pohonnými hmotami),
-
opatření ve prospěch rybářů: podpora na rekonstrukci lodí a rybářského zařízení, zničeného nebo poškozeného během bouře, zálohy na příspěvky od společnosti FIPOL, paušální podpora za ztrátu příjmů, vyplývajících ze škod, které utrpěli v průběhu bouře.
A. Opatření ve prospěch producentů akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde
1. Osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení během prvního čtvrtletí 2000 (nebo průměru za čtvrtletí)
(6)
Toto opatření se týkalo dvou kategorií producentů akvakultury: jednak těch, kteří utrpěli škody na zásobách a provozních prostředcích následkem bouře v prosinci roku 1999 a kteří obdrželi podporu na rekonstrukci zásob, a jednak těch, kteří utrpěli škody, způsobené znečištěním pohonnými hmotami z lodě Erika a kteří získali zálohu na příspěvek zaplacenou od společnosti FIPOL.
(7)
Jednalo se o cílené opatření, prováděné vzhledem k situaci podniku. Vztahovalo se na jeden, dva nebo tři měsíce, podle závažnosti škody, kterou podnik utrpěl. Osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení se týkalo celkové stanovené doby.
(8)
Žádosti byly přezkoumávány „departementálními jednotkami pro odškodnění“, založenými v každém dotčeném departementu pod úřadem prefekta s účastí dotčených orgánů, živnostenských organizací, bank a pojišťoven. Vedením pro mořský rybolov a pěstování mořských rostlin byl na návrh prefektů departementu sestaven seznam příjemců. Týkal se 1 476 podniků. Částka osvobození dosáhla 0,87 milionu EUR.
2. Finanční úlevy
(9)
Toto opatření se týkalo stejných podniků, které jsou uvedeny v bodech odůvodnění 6 až 8. V rámci individuálních plánů na vyrovnání dluhu spočívalo v přihlédnutí k části splatných úroků nebo úroků ze střednědobých a dlouhodobých půjček a půjček na konsolidaci podniku, splatných v roce 2000, 2001 a 2002. Jak udala Francie v dopise ze dne 13. srpna 2001, cílem těchto opatření bylo snížení finančního zatížení podniků, zasažených událostmi (bouře a ropná skvrna).
(10)
Dokumenty měly být založeny nejpozději k 1. dubnu 2000. Obsahovaly zprávu vedení departementů o přímořských záležitostech a byly předloženy jednotce pro odškodnění. Částka na podporu byla přizpůsobována podle místně stanovených kritérií. Jednotky pro odškodnění musely vzít v úvahu zejména rozsah skutečně zjištěných ztrát z činnosti v průběhu zimy 1999-2000, zadlužení a nestálost podniku, výši hospodářského výnosu za poslední dvě finanční období, výši případných vnějších příjmů, které mohly zúčastněné strany přijímat během téhož období a také životaschopnost daného podniku. Zvláštní úsilí se vyžadovalo od věřitelů dotčených podniků (banky a dodavatelé). Výše podpory nesměla přesahovat 48 000 francouzských franků (FRF) (tedy 7 317 EUR), s výjimkou situace posuzované jednotkou pro odškodnění jako zvláště kritické, která byla důvodem ke zvýšení na 62 000 FRF (9 451 EUR).
(11)
Individuální plány na vyrovnání dluhu, vypracované v rámci tohoto postupu, vedly k vytvoření úmluvy, schválené všemi stranami a umožňující zjistit přínos každé z nich při jejím provádění. Rozhodnutí o přidělení podpory přijímal prefekt departementu. Celková částka podpory 1 083 podniků dosáhla přibližně 8 milionů FRF (1,2 milionu EUR).
B. Doplňková opatření
(12)
Jako doplněk k již popsaným opatřením, který by se týkal opatření, kvůli nimž bylo zahájeno formální vyšetřovací řízení nebo takových opatření, k nimž se Komise již vyjádřila kladně, a aby se podle Francie čelilo obtížím v odvětví rybolovu a akvakultury, které se setkalo s potížemi nahromaděnými bouří a ropnou skvrnou a zohlednila škoda, kterou podniky v tomto odvětví utrpěly z důvodu poškození trhu, rozhodl ministr zemědělství a rybolovu těmto podnikům poskytnout doplňková opatření.
1. Osvobození od státních poplatků za rok 2000 pro všechny producenty akvakultury
(13)
Podle informací poskytnutých Francií v dopise ze dne 21. června 2000, tedy před rozhodnutím o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, bylo schváleno osvobození od státních poplatků za rok 2000 za koncese pro mořskou akvakulturu v přímořském veřejném majetku a povolení pro odběr vody k zásobování pozemků, které se nacházejí v soukromém majetku.
(14)
V dopise ze dne 5. března 2002, kterým Francie oznamuje poznámky k zahájení řízení, se udává, že toto opatření je součástí doplňkových opatření k úlevám na podporu všech producentů akvakultury na území Francie a v zámořských departementech.
(15)
Na žádost Komise Francie dopisem ze dne 24. září 2002 potvrdila, že toto osvobození bylo rozhodnutím ze dne 12. září 2000 rozšířeno na všechny pěstitele mořských kultur.
(16)
Výše tohoto osvobození dosáhla 3,81 milionů EUR.
2. Úleva od příspěvků na sociální zabezpečení na podporu producentů akvakultury a rybářů
(17)
Ministr zemědělství a rybolovu rozhodl dvěma oběžníky, jedním s datem ze dne 15. dubna 2000, druhým ze dne 13. července 2000, poskytnout všem podnikům v odvětví 50 % úlevu od příspěvků na sociální zabezpečení, která se vztahuje na období od 15. dubna 2000 do 15. července 2000 u producentů akvakultury a od 15. dubna 2000 do 15. října 2000 u rybářů.
(18)
Tato úleva spočívá v zaměstnavatelských a mzdových příspěvcích a uplatňuje se na všechny rybáře a producenty akvakultury na území Francie a v zámořských departementech.
(19)
Podmínky snížení byly různé podle toho, zda se jedná o příspěvky placené ENIM (Národní ústav pro invalidy námořního loďstva) nebo o příspěvky placené MSA (Vzájemná zemědělská pojišťovna).
(20)
U příspěvků placených ENIM dosáhlo snížení 50 %, a to jak u mzdových příspěvků, tak i u zaměstnavatelských příspěvků. Nicméně ve zvláštních případech lodí, u kterých se nevyužívá způsob odměňování podle množství chycených ryb, dosáhlo zohlednění zaměstnavatelských příspěvků 75 %. Tuto rozdílnou míru vysvětluje Francie tím, že v případě odměňování podle množství chycených ryb je úzký finanční vztah mezi rejdaři a posádkou z hlediska obtíží, se kterými se setkává při provádění rybolovu, zvláště pokud se jedná o pokles obratu, zatímco u průmyslových rejdařů, pro které tento druh odměňování neexistuje, nesou největší část hospodářských obtíží skutečně rejdaři.
(21)
Pokud se jedná o povinné příspěvky do MSA u producentů akvakultury, kteří spadají do tohoto režimu, byly podmínky úlevy stanoveny oběžníkem ministerstva zemědělství a rybolovu ze dne 25. dubna 2000. Úleva odpovídala zohlednění povinných osobních srážek ze strany zaměstnavatelů a podnikatelů ve výši 50 % ze tří dvanáctin srážek, vyžadovaných za rok 1999 a srážek ze mzdy za zaměstnance, k nimž jsou zavázáni za poslední tři měsíce roku 1999.
(22)
Tato osvobození představovala částku 119 milionů FRF (18,2 milionu EUR).
C. Důvody k zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(23)
Opatření popsaná v oddílech A a B byla přijata po znečištění, způsobeném ztroskotáním cisternové lodi Erika dne 12. prosince 1999 a po prudké bouři ve dnech 26. a 27. prosince 1999.
(24)
Byla analyzována s ohledem na čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy, který udává, že „podpory, určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi“ jsou slučitelné se společným trhem. Znečištění, které následovalo po ztroskotání cisternové lodi Erika, může být ve smyslu zmíněného článku skutečně posuzováno jako mimořádná událost. Bouře ve dnech 26. a 27. prosince 1999 může být z důvodu extrémní a neobvyklé prudkosti posuzována jako přírodní pohroma.
(25)
Úloha, která je v této souvislosti přisouzena Komisi, je ověřit, zda nebyla provedena vyšší náhrada škod, které vznikly v důsledku těchto událostí.
1. Opatření ve prospěch producentů akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde
(26)
Opatřeními, kvůli kterým bylo zahájeno formální vyšetřovací řízení, jsou osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení za první čtvrtletí roku 2000 (nebo za průměrné čtvrtletí), finanční úlevy a osvobození od státních poplatků.
(27)
Opatření osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení bylo provedeno jednotkou pro odškodnění po přezkoumání situace podniků, které byly potenciálními příjemci. Doba trvání osvobození byla upravována od jednoho do tří měsíců, podle vzniklé škody. Toto osvobození bylo dodatkem k ostatním přijatým opatřením (vyhlášení režimu pohromy v zemědělství, podpory na rekonstrukci zařízení a zásob, zálohy na příspěvky, placené ze strany společnosti FIPOL). Podle poskytnutých informací se Komise domnívala, že nebyla schopna ověřit, zda s tímto osvobozením od příspěvků na sociální zabezpečení nebyla poskytnuta náhrada, převyšující vzniklé škody.
(28)
Dodatkem k ostatním přijatým opatřením bylo též opatření finanční úlevy. Komise nebyla stejně tak schopna se ujistit, zda s touto finanční úlevou nebyla souhrnně poskytnuta náhrada, převyšující vzniklé škody.
(29)
Dodatkem k ostatním přijatým opatřením bylo též opatření osvobození od státních poplatků. Navíc se podle informací, které měla Komise k dispozici, zdálo, že toto opatření přijali všichni producenti akvakultury ze šesti dotčených departementů. Francie neudala důvody, proč bylo toto osvobození rozšířeno na všechny živnostníky těchto departementů. Komise tak také nemohla ověřit, zda s tímto osvobozením od státních poplatků nebyla celkově poskytnuta náhrada, převyšující vzniklé škody.
(30)
Vzhledem k tomu, že Komise nemohla ověřit, zda nebyla poskytnuta náhrada přesahující vzniklé škody, nemohla být tato jednotlivá opatření prohlášena za slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
(31)
Pokud se týká neoznámené podpory, byla tato opatření analyzována podle pokynů k přezkoumání státní podpory v odvětví rybolovu a akvakultury (2), přijatých v roce 1997 a platných k datu události (dále jen „pokyny z roku 1997“). Vzhledem k tomu, že dané podpory vykazují charakter podpory provozu, použila Komise bod 1.2 čtvrtý pododstavec třetí odrážku pokynů z roku 1997, v němž se uvádí všeobecná zásada neslučitelnosti podpory provozu se společným trhem. Vzhledem k informacím, které měla k dispozici, uznala, že pochybnosti o slučitelnosti daných opatření se společným trhem trvaly.
2. Doplňková opatření úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení ve prospěch všech producentů akvakultury a rybářů
(32)
Podle Francie byla doplňková opatření úlevy ve prospěch všech producentů akvakultury a rybářů na území Francie a v zámořských departementech přijata k náhradě hospodářských škod, které utrpěly podniky v odvětví z důvodu poškození trhu, způsobeného špatnou pověstí, kterou měly mořské produkty po znečištění z lodi Erika.
(33)
Úleva od příspěvků na sociální zabezpečení se vztahovala na období od 15. dubna do 15. července 2000.
(34)
Podle Francie poškození trhu vyvolalo v prvním pololetí roku 2000 pokles objemu maloobchodního prodeje měkkýšů o 9 % a pokles hodnoty o 5 %. Bouře měla mimo jiné negativní důsledky na hospodářskou situaci celého odvětví chovu měkkýšů, jelikož Charente-Maritime hraje hlavní úlohu v prodeji ústřic ve Francii.
(35)
Francie však neposkytla žádné informace o souvislostech mezi částkou vyplývající z hospodářských škod, které byly způsobeny ropnou skvrnou všem producentům měkkýšů a částkou, která představuje osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení v průběhu daného období. Komise tak nebyla schopna ověřit, zda toto osvobození odpovídalo hodnotě vzniklých škod a nebyla provedena nadměrná náhrada.
(36)
Vzhledem k tomu, že toto opatření vykazuje charakter podpory provozu, Komise na základě bodu 1.2 čtvrtého pododstavce třetí odrážky pokynů z roku 1997 uznala, že vzhledem k informacím, které měla k dispozici, existovaly pochybnosti o slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem.
(37)
Úleva od příspěvků na sociální zabezpečení se vztahovala na období od 15. dubna do 15. října 2000.
(38)
Podle Francie byl trvalým snižováním poptávky z důvodu znepokojení spotřebitelů v souvislosti s dopadem ropné skvrny na zdraví konstatován všeobecný pokles trhu s mořskými produkty.
(39)
Francie poskytla různé informace statistické povahy o maloobchodním prodeji produktů rybolovu, kterými se zdůvodňovalo uplatnění tohoto opatření úlevy. Komise tyto informace zaznamenala. Avšak ve svém dopise Francii, kterým informuje o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, Komise rovněž poznamenala, že se podle dalších informací v průběhu prvního čtvrtletí 2000 hodnota prodeje v dražbách v porovnání s předchozím rokem zvýšila o 3 % a odvody vyložených množství všech základních druhů zůstala nižší než 1,5 %, tedy míra ekvivalentní k míře zaznamenané ve stejném období v roce 1999. Toto opatření osvobození se mimo jiné týkalo všech rybářských podniků ve Francii, včetně podniků založených v zámořských departementech.
(40)
Komise se navíc seznámila s určitými informacemi, které poskytovala Agence France-Presse (francouzská tisková agentura), nebo se vyskytovaly v tisku, podle nichž bylo cílem těchto úlev od příspěvků na sociální zabezpečení nahradit zvýšení ceny pohonných hmot, které bylo konstatováno již několik měsíců.
(41)
Komise se s ohledem na všechny tyto informace domnívala, že Francie neposkytla podklady, které by umožňovaly zjistit, zda daná situace odpovídala nápravě hospodářské škody, kterou utrpěly podniky z důvodu poškození trhu s mořskými produkty. Vzhledem k tomu, že toto opatření vykazuje charakter podpory provozu, Komise na základě bodu 1.2 čtvrtého pododstavce třetí odrážky pokynů z roku 1997 uznala, že s ohledem na informace, které měla k dispozici, existovaly vážné pochybnosti o slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem.
III. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
A. Opatření ve prospěch producentů akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde
(42)
Francie udává, že účelem finančních úlev, schválených v rámci plánů na vyrovnání dluhů bylo podpořit nejnestálejší podniky při překonání výjimečné situace, související s neočekávanými katastrofami a ne vyrovnávat ztráty. K tomuto opatření byly způsobilé pouze nejnestálejší podniky.
(43)
Pokud se jedná o možnost nadměrné náhrady vzniklé škody, Francie udává, že účelem postupu stanoveného pro úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení a finančních zatížení bylo právě ji vylučovat. Departementní jednotky pro odškodňování, zřízené v postižených departementech, posuzovaly celkovou hospodářskou situaci každého podniku a potvrzovaly částky, poskytované s ohledem na vzniklou škodu.
B. Doplňková opatření ve prospěch všech producentů akvakultury a rybářů
1. Ve prospěch producentů akvakultury
(44)
Francie konstatovala, že omezení výhody úlevy pouze na producenty akvakultury zasažené bouří a ropnou skvrnou, se ukázalo jako nedostatečné. Celková situace v odvětví se ukázala jako dosti znepokojující, aby mohl být zdůvodněn celkový zásah. Mediální dopad ropné skvrny na mínění veřejnosti přivodil u spotřebitelů poškození pověsti mořských produktů a zvláště chovaných měkkýšů bez ohledu na jejich původ. Podle průzkumu provedeného pro Národní mezioborový úřad pro mořské produkty a akvakulturu (Ofimer) se pokles obratu u pěstování měkkýšů v období čtyř měsíců, od 17. prosince 1999 do 16. dubna 2000, odhadoval na 51 milionů FRF (7,77 milionu EUR).
(45)
Aby bylo možné čelit této situaci, bylo rozhodnuto o všeobecných opatřeních: všeobecná úleva od příspěvků na sociální zabezpečení a osvobození od státních poplatků. Úleva od příspěvků na sociální zabezpečení představovala podporu ve výši 3,35 milionu EUR. Osvobození od státních poplatků, představovalo částku 3,81 milionu EUR. Celková částka tak zůstala nižší než pokles obratu o 7,77 milionu EUR, odhadovaný průzkumem pro Ofimer.
2. Ve prospěch rybářů
(46)
Francie popírá důvody k zahájení formálního vyšetřovacího řízení, stanovené Komisí. Udává, že šok vyvolaný ropnou skvrnou a mediální zveličování jejích prokázaných nebo obávaných důsledků vyvolaly silné poškození pověsti mořských produktů; nebylo ušetřeno žádné odvětví, ani žádná oblast.
(47)
Udává, že období stanovené úlevy (od 15. dubna do 15. října 2000) skutečně odpovídá provozu lodí během prvních šesti měsíců v roce, protože placení sociálních odvodů se ve skutečnosti týká provozu podniků v průběhu předcházejících tří měsíců. Tento posun dal možnost zajištění přesného zohlednění činnosti rybářů v období, kdy pociťovali největší obtíže, tj. v průběhu šesti měsíců po dvou katastrofách v prosinci roku 1999. Z těchto důvodů se Francie domnívá, že se Komise ve své analýze nemusela odvolávat na zprávu o konjunktuře Flash Eco ze dne 16. února 2001 úřadu Ofimer.
(48)
Francie se domnívá, že se taktéž Komise nemusela odvolávat na zprávu o konjunktuře leden-duben 2000 úřadu Ofimer, protože se zakládá na odhadech, údajích týkajících se měsíců března a dubna, které byly značně hodnotné. Nesoulad, který Komise odhalila, se nevztahoval k rozdílnosti v posuzování, ale k běžné statistické odchylce mezi hrubými a okamžitými údaji a jejich konečným potvrzením. Je třeba držet se tak údajů, oznámených ve zprávě ze dne 6. dubna 2001, kterou Francie předala Komisi v rámci přezkoumání této záležitosti; tyto údaje jsou konečnými údaji, které se týkají zvažovaného období.
(49)
Francie kromě toho udává, že na základě měsíčních syntéz úřadu Ofimer bylo množství vyložené v průběhu prvních šesti měsíců ve srovnání se stejným obdobím v roce 1999 stabilní, i když byly někdy krátkodobě zaznamenány velké poklesy, které patrně odpovídají nejsilnější mediální mobilizaci. Nicméně během tohoto období stoupla odvolání ve srovnání s rokem 1999, zejména během prvních měsíců roku (leden: + 92 %, únor: + 66 %, březen: + 35 %), o 28 %. U určitých druhů byla úroveň odvolání zvláště vysoká (humr severský: + 175 %, ďas mořský: + 161 %, krab: × 5), což svědčí o psychologickém dopadu ropné skvrny na jednání spotřebitele.
(50)
I když bylo v průběhu prvního pololetí roku 2000 vyložené množství relativně stabilní, prodávané množství klesalo, protože docházelo k velmi podstatnému nárůstu odvolávaných množství. Spotřeba čerstvých produktů z oblasti skvrny klesla o 7 % (6 % u ryb, 9 % u měkkýšů a 6,5 % u korýšů a zejména garnátů obecných).
(51)
Pokud se jedná o ceny, ty vzhledem k cenám z ledna roku 1999 klesly o 6 % a tento pokles setrvával u druhů, rozhodujících pro rovnováhu podniků. Ze 49 významných druhů, které jsou předmětem kontroly prováděné úřadem Ofimer, byl v lednu 2000 zjištěn pokles na 34, v únoru 2000 na 26, v březnu 2000 na 21. Stejně tak byl celém období zaznamenán trvalý pokles hlavních lovených druhů.
(52)
Francie připojuje, že spotřebitel neměl možnost jednoduše rozlišovat mořské produkty podle jejich původu a nechuť k mořským produktům byla vyjadřována nezávisle na oblasti jejich produkce. Podezření vyvolané důsledky ropné skvrny se projevovalo bez rozlišení, jak u produktů mateřské země, tak u produktů ze zámořských departementů. Podle Francie ukazují celní údaje u těchto departementů fenomén tření, vzniklý následkem ropné skvrny a nebyl žádný důvod k vyloučení rybářů z těchto departementů z ustanovení podpory, realizované vládou.
(53)
Francie nakonec upozornila, že Komise málo důvěřovala článkům z tisku, předaným pro ilustraci, ale že naopak přikládala velkou váhu poznámkám vyjádřeným určitými novináři v odborných kruzích. K těmto poznámkám přidává různé doplňkové články a dokumenty a poukazuje na medializaci, která tuto událost obklopila a dosvědčuje atmosféru původního podezření z nechuti spotřebitele k mořských produktům. Mimo jiné vyvrací domněnku vyjádřenou Komisí v dopise, kterým informuje o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, domněnku, podle níž bylo skutečným cílem úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení nahradit zvýšení ceny za pohonné hmoty, které bylo konstatováno již několik měsíců.
IV. POSOUZENÍ
A. Existence státních podpor
(54)
Na základě čl. 87 odst. 1 Smlouvy „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.“
(55)
Jednotlivá opatření, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí (úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení a finanční úlevy, osvobození od státních poplatků) jsou opatření, která přinášejí výhodu podnikům, provozujícím specifickou činnost, podnikům v oblasti akvakultury a rybolovu. Jsou skutečně zproštěny určitých nákladů, které by měly běžně nést.
(56)
Tato opatření způsobují státu ztrátu prostředků buď přímo (finanční úleva a osvobození od státních poplatků), nebo nepřímo, stát musí nahradit ztráty vznikající od organizace, která platí příspěvky na sociální zabezpečení. Jedná se tedy o existenci státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
(57)
Navíc, vzhledem k tomu, že produkty podniků-příjemců jsou prodávány na trhu Společenství, posilují opatření, přijatá Francií, jak postavení těchto podniků na francouzském trhu vůči podnikům ostatních členských států, které chtějí vstoupit na tento trh se svými vlastními produkty (produkty odvětví akvakultury a rybolovu a ostatní konkurenční potravinářské výrobky), tak jejich postavení na trzích ostatních členských států vůči podnikům, činným na těchto trzích (pokud se jedná o stejné produkty). Proto daná opatření narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(58)
Taková opatření jsou v zásadě na základě téhož čl. 87 odst. 1 Smlouvy zakázána. Lze je považovat za slučitelná se společným trhem pouze tehdy, pokud mohou využívat jedné z výjimek stanovených Smlouvou. Pokud se jedná o podpory, které využívají podniky v odvětví akvakultury a rybolovu, musí být analyzovány tak, jak již bylo provedeno během předběžného přezkoumání podle pokynů z roku 1997.
B. Opatření ve prospěch producentů akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde
(59)
Komise zahájila formální vyšetřovací řízení ohledně určitých opatření, přijatých po událostech z prosince 1999 ve prospěch producentů akvakultury, protože nebylo možné, aby si ověřila, že se souborem seskupeným z jednotlivých podpor, v němž jsou podpory, ke kterým již Komise vydala kladné posouzení, nebyla všeobecně prováděna náhrada přesahující vzniklé škody.
(60)
Komise připomíná, že se formální vyšetřovací řízení vztahovalo na následující opatření podpory:
-
osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení během prvního čtvrtletí 2000 (týká se jednoho, dvou nebo tří měsíců, v závislosti na vzniklé škodě),
-
finanční úleva pro producenty akvakultury, přímo zasažené bouří a ropnou skvrnou,
-
osvobození od státních poplatků za rok 2000 u koncesí, které se nacházejí v šesti departementech, zasažených těmito událostmi (departementy na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde).
(61)
Pokud se jedná o osvobození od příspěvků na sociálních zabezpečení a finanční úlevu, bylo podle poskytnutých doplňkových informací cílem postupu, provedeného Francií a založenými departementními buňkami pro odškodnění v každém dotčeném departementu, v nichž jsou zastoupeny jednotlivé zájmové odbory státu, bankovní instituce a živnostníci, zamezit riziku nadměrné náhrady. Francie připomíná, že se departementními jednotkami pro odškodnění provádělo případ od případu přezkoumání záležitosti a že přezkoumání dalo možnost přizpůsobit poskytovanou podporu situaci v podnicích a zamezit nadměrné náhradě.
(62)
Vzhledem k těmto informacím Komise konstatuje, že Francie vytvořila přiměřený postup, který umožnil zamezení nadměrné náhrady vzniklých škod. Proto uznává, že jediným účelem těchto podpor bylo skutečně nahradit škody, vzniklé po dvou mimořádných událostech, jako byla bouře v prosinci roku 1999 a ztroskotání lodi Erika.
(63)
Osvobození od příspěvků na sociální zabezpečení a finanční úleva musí být tedy na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy prohlášena za slučitelnou se společným trhem.
(64)
Pokud se jedná o osvobození od státních poplatků, to bude vzhledem k tomu, že toto opatření, na rozdíl od informací, s nimiž se Komise seznámila před zahájením formálního vyšetřovacího řízení, přijímali všichni producenti akvakultury ve Francii, analyzováno v níže uvedeném oddíle C.1. Francie skutečně uvědomila Komisi dopisem ze dne 21. června 2000, že koncese zabývající se mořskými kulturami a povolení k odběru vody v dotčených departementech byla osvobozena od placení státních poplatků za rok 2000. Protože Francie již toto osvobození neuvedla v následujících dopisech, zaslaných Komisi, v nichž podrobně popisovala obsah prováděných opatření, zeptala se Komise dopisem ze dne 21. června 2001 Francie, zda toto osvobození bylo skutečně provedeno, a pokud ano, aby jí sdělila příslušné informace. Francie ve své odpovědi ze dne 13. srpna 2001 udala, že „producenti akvakultury z departementů Finistère, Morbihan, Loire-Atlantique, Vendée, Charente-Maritime a Gironde byli skutečně osvobozeni od státních poplatků, které měli platit v roce 2000“, aniž by dodala, že oblast působnosti tohoto osvobození se rozšířila nad těchto pouhých šest departementů. Francie v odpovědi k zahájení formálního vyšetřovacího řízení pouze udala, že toto opatření bylo opatřením všeobecným, které se tak jako opatření úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení uplatňuje na všechny producenty akvakultury ve Francii.
C. Všeobecná doplňková opatření ve prospěch všech producentů akvakultury a všech rybářů
1. Producenti akvakultury
(65)
Osvobozením od státních poplatků za rok 2000 a úlevou od příspěvků na sociální zabezpečení na období od 15. dubna do 15. července 2000 byli zvýhodněni všichni producenti akvakultury na území Francie a v zámořských departementech.
(66)
Podle Francie byla tato opatření ustanovena k náhradě ztráty obratu, kterou po ztroskotání lodi Erika utrpěly všechny živnosti na celém území následkem poškození pověsti chovaných měkkýšů na straně spotřebitelů. Podle průzkumu provedeného z pověření úřadu Ofimer představoval pokles obratu po této události ve srovnání s předchozím rokem 7,7 milionu EUR.
(67)
Osvobození od státních poplatků ve výši 3,81 milionu EUR a úleva od příspěvků na sociální zabezpečení ve výši 3,35 milionu EUR tak umožnily částečně nahradit ztráty příjmů. Celková podpora pro celou Francii tedy představuje 7,16 milionu EUR, tedy částku nižší než odhadovaná škoda (7,7 milionu EUR).
(68)
Komise podle poskytnutých informací nepopírá, že došlo k dočasnému poškození trhu s chovanými měkkýši. Avšak, jak již poznamenala ve svém rozhodnutí k zahájení formálního vyšetřovacího řízení, musí být toto poškození trhu relativizováno; nedocházelo k náhlému a mohutnému odporu zákazníků.
(69)
Komise poznamenává, že roční hodnota produktů akvakultury (pěstování lastur a chov ryb) činila v roce 1999 v celé Francii 502 milionů EUR (zpráva úřadu Ofimer za rok 2000). Tabulka, ve které se nachází tato hodnota, neudává podíl chovu ryb. Pokud se obrátíme k jinému zdroji (stránka „akvakultura“ internetových stránek ministerstva zemědělství (3)), činil by tento podíl (chov mořských ryb a chov sladkovodních ryb) 221 milionů EUR. Hodnotu produkce pěstování měkkýšů lze tedy odhadovat na 281 milionů EUR.
(70)
Ztrátu obratu následkem poškození pověsti měkkýšů lze tedy procentuálně ohodnotit na 7,7/281, tedy na 2,7 % hodnoty produkce proti předcházejícímu roku. Odškodnění poskytnuté jako náhrada ve výši 7,16 milionů EUR tak představuje 7,16/281, tedy 2,5 % obratu.
(71)
Komise se domnívá, že škody malého rozsahu musí být zahrnuty ve skupině nákladů, které musí podniky nést v rámci běžného fungování jejich činností. Všechny hospodářské činnosti skutečně podléhají různým rizikům většího nebo menšího rozsahu (výkyvy ceny používaných výrobních činitelů, výkyvy prodejních cen produkce, případné zvýšení určitých nákladů apod.), které jsou následkem nejrůznějších nepředvídaných událostí. Komise se domnívá, že tato rizika, pokud způsobí nezávažné škody, nemohou být podnětem k oprávnění na náhradu, protože toto by na druhé straně vedlo k povinnosti uznat, že by hospodářské subjekty mohly vyžadovat takovou náhradu od okamžiku, kdy byly vystaveny následkům jakékoliv nepředvídané události. Jako příklad v souladu s touto všeobecnou zásadou Komise udává, že v odvětví zemědělství se vyžaduje práh 30 % ztrát (20 % v méně příznivých oblastech), aby bylo možné ohlásit podporu, slučitelnou na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy se společných trhem.
(72)
Proto opatření úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení a osvobození od státních poplatků, stanovená jako poskytnutí náhrady ztráty obratu ve výši pouze 2,7 %, nemohou být na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy v zásadě považována za slučitelná se společným trhem. Tyto podpory mimo jiné neodpovídají žádné z výjimek, stanovených pokyny z roku 1997. Je tedy třeba je zásadně považovat za neslučitelná se společným trhem.
(73)
Avšak pokud se jedná o opatření, uplatněná na producenty akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde, Komise udává, že byla určena k náhradě škody, přímo související s jednou ze dvou událostí z prosince roku 1999, ztroskotáním lodě Erika. Tyto podpory mohou být tedy posuzovány souhrnně s ostatními podporami, poskytnutými po těchto událostech. Jedná se o podpory, k jejichž slučitelnosti se společným trhem se Komise vyslovila kladně již v dopise ze dne 11. prosince 2001 (vyhlášení režimu pohromy v zemědělství, podpory na rekonstrukci zařízení a zásob, zálohy na příspěvky, placené ze strany společnosti FIPOL) nebo o podpory, ke kterým se Komise vyjadřuje kladně v tomto rozhodnutí (úleva od příspěvků na sociální zabezpečení za první čtvrtletí 2000 a finanční úleva - viz oddíl B).
(74)
Vzhledem k tomu, že tyto podpory byly nebo jsou na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) prohlášeny za slučitelné se společným trhem, musí být doplňková částka na odškodnění 2,5 % obratu zahrnuta do celkové podpory, přijaté producenty akvakultury (tato procentní sazba 2,5 %, která se rovná 7,16 milionu EUR/281 milionů EUR, byla vypočítána podle národní úrovně; stejná procentní sazba může být použita jako průměr pro všechny podniky). S přihlédnutím k této nízké relativní hodnotě a k tomu, že další podpory plně nenahrazovaly vzniklé škody, je mimo jiné zabráněno riziku nadměrné náhrady.
(75)
Odhad ztrát a přidělování podpor určených k náhradě mělo být prováděno na úrovni každého jednotlivého podniku, aby se ověřilo, zda škody, které každý podnik utrpěl, k nimž následně přidal ztrátu obratu, související s poškozením pověsti značky měkkýšů a odhadovanou na 2,7 %, představovaly závažnou škodu. Metoda stanovená Francií tomuto schématu neodpovídá, protože se uplatňuje na všechny producenty v dané oblasti (departementy na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde). V tomto případě však Komise může uznat, že tato metoda je přijatelná a že mohla být z důvodu rozlehlé oblasti, ve které se projevily následky těchto událostí, a také z důvodu velkého počtu zasažených podniků, pro jednoduchost správního řízení přiměřeně využita.
(76)
Z tohoto vyplývá, že tato opatření osvobození od státních poplatků a úlevy příspěvků na sociální zabezpečení nelze na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy považovat za slučitelné se společným trhem, pokud byly poskytnuty podnikům zabývajícím se akvakulturou, které se nacházejí mimo departementy zasažené danými událostmi. Tato stejná opatření lze naopak považovat za slučitelná se společným trhem, pokud byla poskytnuta podnikům v departementech na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde.
2. Rybáři
(77)
Cílem zevšeobecněné úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení ve prospěch rybářů v celé Francii bylo podle Francie nahradit úpadek trhu s produkty rybolovu. Tato úleva se vztahuje na období od 15. dubna do 15. října 2000.
(78)
Komise nebyla přesvědčena údaji, předloženými ze strany Francie, zejména s ohledem na další informace, pocházející z úřadu Ofimer (informace, které jsou přístupné na internetové stránce tohoto veřejného subjektu (4)) a rozhodla se zahájit formální vyšetřovací řízení.
(79)
Francie ve zprávě ze dne 5. března 2002 jako odpověď na zahájení formálního vyšetřovacího řízení udává, že informace sdělené v její zprávě ze dne 5. dubna 2001 jsou konečné údaje, které se týkají zvažovaného období; podle ní by se Komise nemusela opírat o informace, které se nacházejí na internetové stránce úřadu Ofimer.
(80)
Komise tento argument odmítá. Ofimer je skutečně veřejným subjektem, který se nachází pod záštitou ministerstva zemědělství a rybolovu a jednou z jeho funkcí je podle sdělení ve stručném úvodu na internetových stránkách neustále sledovat vývoj trhu s mořskými produkty a s produkty akvakultury. Za tímto účelem vystupuje jako hospodářský pozorovatel. Ze sítě mezi dražbami jsou shromažďovány údaje o prodeji na všech francouzských dražbách a v syntetické formě poskytovány subjektům v odvětví. Právě tento druh syntetických údajů Komisi zajímal, protože jí dal možnost opětovně uspořádat dílčí údaje, poskytnuté Francií k analýze tohoto režimu podpory, v jejich všeobecných souvislostech.
(81)
Komise nemůže připustit, aby údaje úřadu Ofimer obsahovaly při srovnání s konečnými statistickými údaji, které byly sestaveny později, významné rozdíly. Metodologie použitá hospodářským pozorovatelem Ofimer ke sběru těchto informací je popsána ve výročních zprávách tohoto subjektu (5). Ofimer také pomocí sítě mezi dražbami zasílá místním subjektům (dražby, organizace producentů, překupníci čerstvých mořských ryb) každodenní a týdenní zprávy s uveřejněním údajů o množství a ceně v hlavních dražbách a o nejvíce zastoupených druzích ve francouzské nabídce. Kromě toho se na počátku každého měsíce v „předběžné“ zprávě uvádějí kumulované údaje o prodeji z nejvýznamnějších dražeb od počátku roku a o hlavních druzích, na počátku každého čtvrtletí se sestavuje zpráva o syntéze prodeje, která je zpřístupněna na internetových stránkách subjektu. Způsob sběru těchto informací ukazuje, že údaje úřadu Ofimer jsou spolehlivé. Žádný konkrétní důkaz neukazuje, že by tyto údaje byly mylné. Navíc srovnáním s použitými údaji nenašla Komise v jiných dokumentech, které mohla na této stránce konzultovat, opravné nebo protikladné údaje; pokud by tomu tak bylo, bylo by k nim přihlédnuto. Tím, že jsou mimo jiné prostřednictvím internetových stránek úřadu Ofimer jako veřejného subjektu zpřístupněny veřejnosti, se jim přiznává oficiální charakter. Není žádný důvod ke zpochybnění jejich důvěryhodnosti.
(82)
Některé informace sdělené Francií oficiálně buď před zahájením řízení, nebo jako odpověď na toto zahájení řízení ve zprávě ze dne 5. března 2002, zůstaly příliš dílčí a neúplné k tomu, aby Komise mohla správně posuzovat stav trhu s produkty rybolovu během daného období. K provedení posouzení musela vyhledávat další informace. Komise lituje, že Francie jí tyto údaje nebo oficiální údaje téhož charakteru nesdělila přímo.
(83)
Proto je třeba analyzovat jednotlivé známé údaje, aby bylo možné určit přesnou situaci na trhu s produkty rybolovu v průběhu prvního pololetí roku 2000.
(84)
Zpráva Francie ze dne 6. dubna 2001 neobsahovala číselné údaje o příjmech. Bylo zde pouze řečeno, že „skutečně prodané množství a jeho hodnota je ve skutečnosti nižší než údaje, ke kterým přihlížela Komise a nižší než v roce 1999“. Komise k tomuto datu již znala údaje obsažené ve zprávě o konjunktuře leden-duben 2000, přezkoumané radou vedení úřadu Ofimer během jejího zasedání dne 24. května 2000 a v žádosti o doplňkové informace, kterou odeslala Francii dne 15. ledna 2001, k nim přihlížela (citovala výňatek, podle kterého „je množství, vyložené v průběhu prvních 4 měsíců roku 2000 ve srovnání se stejným obdobím v roce 1999 stabilní a hodnota prodeje v dražbě se ve srovnání s minulým rokem zvýšila o 3 %“).
(85)
Ve zprávě Francie ze dne 5. března 2002 se naopak říká, že „ve všech hlavních francouzských dražbách, … bylo množství vyložené v průběhu prvních šesti měsíců roku 2000 ve srovnání se stejným obdobím v roce 1999 stabilní, i když byly někdy krátkodobě zaznamenány velké poklesy, které patrně odpovídají nejsilnější mediální mobilizaci“. To odpovídá tomu, co je obsaženo ve výše uvedené zprávě o konjunktuře a také ve Flash Eco úřadu Ofimer s datem ze dne 16. února 2001, dokumentu, na který se Komise odvolávala v rozhodnutí o zahájení řízení (dokument, který přináší srovnání mezi produkcí v roce 2000 a produkcí v roce 1999 a který udává, že „výsledky za rok 2000 ukazují ve srovnání s rokem 1999 stabilitu objemu prodeje“).
(86)
Komise tedy shledává, že příjmy zůstaly v průběhu roku 2000, zejména v průběhu prvního pololetí, stabilní. Žádnou informací není dána možnost k tvrzení, že došlo k poklesu příjmů v okamžiku, kdy byl mediální dopad nejsilnější. Pokles příjmu ostatně s větší pravděpodobností následuje v jiných případech, hlavně po špatném počasí. Není neobvyklé, že by velká část rybářských lodí nemohla v případě přetrvávání špatného počasí po dosti dlouhé období vyplout na moře (1 až 2 týdny nebo i více). Mediální dopad tak, jak je připomínán, nemá přímý účinek na příjmy; ten rybářům nebrání vyplout na moře. Jeho účinek lze pocítit v následujícím stupni odvětví, na ceně a množství staženém z trhu.
(87)
Podle zprávy Francie ze dne 6. dubna 2001„byla míra stažení z trhu v prvních měsících roku 2000 značně vyšší než během stejných měsíců roku 1999; mezi obdobím leden-duben 1999 a leden-duben 2000 dosáhl nárůst 25 %, leden-březen 1999 a leden-březen 2000 35 %, mezi lednem 1999 a lednem 2000 dosáhl nárůst 92 % a mezi únorem 1999 a únorem 2000 57 %“. Zpráva ze dne 5. března 2002 uvádí tato čísla a rovněž udává, že za období leden-květen činilo zvýšení stažení z trhu 32 % a za období leden-červen 28 %. Tato zpráva mimo jiné upřesňuje, že „úroveň stažení z trhu zaznamenala neobyčejně prudký vývoj i u některých druhů jako humr severský (+ 175 %), ďas mořský (+ 161 %) a krab (× 5), jejichž citlivost na dodatečné účinky pohonných hmot (6) byla medializována nejsilněji“.
(88)
Tyto údaje jsou částečné a neumožňují vytvoření konkrétního obrazu o provedených staženích z trhu. Skutečně stažená množství z trhu nejsou totiž udávána; dvojí nebo trojí navýšení nemůže nijak označovat, zda referenční množství, tj. množství stažené z trhu za první rok, bylo velmi nízké. Navíc není upřesněno, kolik procent vzhledem k vyloženému množství představuje množství stažené z trhu. Také se neuvádí, zda se zvýšení stažení z trhu v měsíci lednu týkalo druhů, jejichž citlivost na pohonné hmoty byla nejvíce medializována. Komise bude analyzovat tři druhy uváděné Francií: humra severského, ďasa mořského, kraba trnitého.
(89)
Pokud se v případě humra severského odvoláme na výzkum k tomuto korýši (7), provedený ze strany úřadu Ofimer, trvá sezóna maximální produkce tohoto korýše od poloviny dubna do srpna. Vysoká čísla týkající se stažení z trhu jsou konjunkturální. Tento výzkum uvádí případ abnormálně vysokých čísel týkajících se stažení z trhu, k nimž došlo v květnu a červnu 2001 v důsledku velkých dodávek živého humra severského v období málo příznivém pro odbyt tohoto produktu. Kromě toho podle údajů, předaných Komisi v rámci uplatnění pravidel s působností na společnou organizaci trhu s produkty rybolovu (nařízení Rady (EHS) č. 3759/1992 ze dne 17. prosince 1992 o společné organizaci trhu v odvětví produktů rybolovu a akvakultury a prováděcí nařízení (8), použitá k datu událostí), představovala tato odvolání za prvních šest měsíců roku 2000 21 kg v lednu, 5 kg v únoru, 2 kg v březnu, 103 kg v dubnu, 1 364 kg v květnu, 2 007 kg v červnu. U tohoto korýše tak není žádný jasný a přesný údaj, který by umožňoval tvrdit, že mediální dopad způsobený ropnou skvrnou, o němž se předpokládá, že byl nejsilnější v týdnech následujících po události, přivodil významné zvýšení množství humra severského, které bylo trhem odvoláno.
(90)
V případě ďasa mořského byl podle údajů, zaslaných Komisi v lednu 2000, odvolán prodej 454 kg oproti 84 kg v lednu 1999, což svědčí o velkém zvýšení. Avšak odvolání v únoru roku 2000 představovalo pouze 59 kg, i když v únoru 1999 bylo 221 kg a v březnu 2000 činilo 39 kg oproti 148 kg v březnu 1999; odvolané množství během následujících třech měsíců je v roce 1999 (278 kg) oproti množství z roku 2000 (241 kg) ještě vyšší. Vzniká tak velmi protikladná situace, z níž Komise nemůže vyvodit závěr, že docházelo k nárůstu stažení z trhu z důvodu vlivu ropné skvrny.
(91)
Pokud se jedná o kraba trnitého, který je třetím druhem uváděným Francií, nemá Komise údaje o množství staženém z trhu (9). Je však možné odvolat se na množství, sdělené Komisi u kraba německého, jehož prodejní a tržní vlastnosti jsou podobné. Množství stažené z trhu se ve srovnání s rokem 1999 během prvních měsíců roku 2000 zvýšilo, ale absolutní hodnotou zůstalo toto množství nízké; v lednu se pohybovalo od 19 kg do 47 kg, v únoru od 3 do 35 kg, v březnu od 7 kg do 31 kg, v dubnu nebylo žádné, v květnu se pohybovalo od 31 do 164 kg a v červnu od 501 do 521 kg. U spotřebitele se nejednalo o nechuť ke krabu německému, zejména v prvních měsících roku 2000, a žádný důkaz neudává, zda by během téhož období panovala nechuť i ke krabu trnitému.
(92)
Proto pokud v lednu roku 2000 došlo ve srovnání s lednem roku 1999 ke zvýšení stažení z trhu o 92 % a během prvních šesti měsíců roku k jejich zvýšení o 28 %, v absolutní hodnotě se tato stažení z trhu zvýšila málo. Kromě toho neexistuje důkaz, který by umožňoval spojovat toto zvýšení s mediálním dopadem ropné skvrny. Dále lze ještě s odvoláním na údaje sdělené Komisi poznamenat, že se velká odvolání, zjištěná v lednu 2000, týkala druhů jako máčka (od 11 423 kg do 16 362 kg), treska tmavá (od 120 kg do 3 727 kg) nebo platýz velký (od 51 kg do 1 789 kg), druhů, u kterých je vzhledem k tržním vlastnostem souvislost mezi zvýšeným stažením z trhu a mediálním dopadem ropné skvrny malá, skoro neexistující. Na druhé straně zůstala podle zprávy o konjunktuře leden-duben 2000 úřadu Ofimer stažení u hlavních druhů nižší než 1,5 % z vyloženého množství, dílčí odvolání byla zaznamenána u mořčáku evropského, sardele a kraba trnitého.
(93)
Na závěr Komise k této otázce stažení z trhu podotýká, že neexistuje důkaz, který by umožňoval spojovat zvýšení stažení z trhu s mediálním dopadem ropné skvrny.
(94)
Ve zprávě ze dne 6. dubna 2001 Francie uvádí, že ve srovnání s předchozím rokem objemy maloobchodního prodeje produktů rybolovu poklesly v průběhu prvního pololetí o 2 %; zejména u čerstvých produktů došlo k poklesu objemu o 7 % a poklesu hodnoty o 1 %, z čehož 6 % činil pokles objemu korýšů a 6 % pokles objemu ryb (5 % u porcovaných ryb a 7 % u celých ryb). Tato čísla připomíná zpráva ze dne 5. března 2002 (s malou úpravou u korýšů, u nichž je uváděn pokles o 6,5 %) a udává, že tyto údaje jsou odrazem skutečné nechuti spotřebitele k mořským produktům. Tato zpráva také uvádí, že ze 49 významných druhů, které jsou předmětem sledování úřadu Ofimer, byl ve srovnání s předcházejícím rokem v měsíci lednu zjištěn pokles průměrné ceny u 34 druhů, v období leden-únor u 26 druhů, v období leden-březen u 21 druhů, v období leden-duben u 19 druhů, v období leden-květen u 21 druhů a v období leden-červen u 18 druhů. Mezi druhy se sníženou průměrnou cenou patřily následující: jazyk mořský (- 5 %), mořčák evropský (- 6 %), štikozubec obecný (- 6 %), sardel (- 6 %), oliheň (- 11 %), treska tmavá (- 8 %), sardinka obecná (- 6 %), pilobřich ostnitý (- 11 %), makrela obecná (- 18 %), platýz obecný (- 28 %), tkaničnice tmavá (- 20 %), grizetka (- 11 %), štítník kukaččí (- 4 %), chobotnice (- 23 %), krab trnitý (- 16 %), krevetovití (- 20 %). Podle Francie „všechny tyto údaje kvalifikovaně objasňují poškození, které utrpěl hlavní trh v průběhu měsíců leden až červen 2000 a v případě potřeby vysvětlují reakci v chování francouzských spotřebitelů, kterou vyvolalo ztroskotání lodi Erika“.
(95)
Komise shledává, že tyto údaje dané události nevysvětlují skutečně kvalifikovaně. Pro skutečný přehled o situaci by bylo zapotřebí, aby Francie zároveň Komisi předala prodané množství od každého příslušného druhu, což neučinila.
(96)
Komise naopak poznamenává, že se ceny podle zprávy o konjunktuře leden-duben 2000 úřadu Ofimer vyvíjely protikladně. V důsledku velké nabídky určité ceny klesaly: mořčák evropský (- 11 %), treska tmavá (- 8 %), štikozubec obecný (- 9 %). Naopak snížená nabídka umožnila zvýšení cen u jiných druhů: parmice pruhovaná (+ 31 %), treska obecná (+ 27 %), ďas mořský (+ 13 %). Tato zpráva o konjunktuře také uvádí, že po změně struktury nabídky se ke škodě levných druhů (makrela obecná, treska tmavá, treska bezvousá, sépie, sardel) zvýšil podíl drahých druhů (štikozubec obecný, ďas mořský, jazyk mořský, mořčák evropský, parmice pruhovaná, humr severský), z čehož vyplývá, že hodnota prodeje v dražbě se ve srovnání s předcházejícím rokem zvýšila o 3 %.
(97)
Hodnota prodeje v dražbě po odečtení příslušných prodejních nákladů odpovídá obratu lodí. Komise tak konstatuje, že celkový obrat rybářských podniků se mírně zvýšil. Proto, pokud nedošlo k poklesu cen u velkého počtu druhů, neodpovídá tento pokles všeobecnému poklesu cen, ale rozporuplné situaci, zmíněné úřadem Ofimer ve zprávě o konjunktuře. Ropná skvrna možná měla dopad na trh s produkty rybolovu, například u některých zjištěných druhů, ale tyto jednotlivé články vedou k myšlence, že tento dopad byl velmi okrajový. Ostatně pokud by byl značný, určitě by jej Ofimer připomněl v různých veřejných dokumentech, které sestavil.
(98)
Podle těchto jednotlivých článků se Komise domnívá, že všeobecná úleva od příspěvků na sociální zabezpečení na podporu rybářů za období od 15. dubna do 15. října nemůže být na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy prohlášena za slučitelnou se společným trhem.
(99)
Pokud byla všem rybářským podnikům poskytnuta podpora provozu, aniž by se vyžadoval jakýkoliv závazek z jejich strany, je toto podpůrné opatření na základě bodu 1.2 čtvrtý pododstavec třetí odrážka pokynů z roku 1997 neslučitelné se společným trhem.
V. ZÁVĚRY
(100)
Komise konstatuje, že Francie provedla protiprávně, s porušením čl. 88 odst. 3 Smlouvy, různé podpory, které jsou předmětem tohoto rozhodnutí.
(101)
Na základě analýzy rozpracované v částech IV-B a IV-C.1 tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že podpory provedené ve prospěch producentů akvakultury z departementů na pobřeží Atlantiku od Finistère po Gironde (úlevy od příspěvků na sociálních zabezpečení, finanční úlevy, osvobození od státních poplatků) jsou na základě čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy slučitelné se společným trhem.
(102)
Na základě analýzy rozpracované v části IV-C.1 tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení za období od 15. dubna do 15. července 2000 a osvobození od státních poplatků za rok 2000, schválené ve prospěch producentů akvakultury z ostatních departementů, nemohou z ustanovení čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy získat výjimku.
(103)
Na základě analýzy rozpracované v části IV-C.2 tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení schválené ve prospěch rybářů za období od 15. dubna do 15. října 2000 nemohou z ustanovení čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy získat výjimku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení, finanční úlevy a osvobození od státních poplatků, provedené Francií ve prospěch producentů akvakultury z departementů Finistère, Morbihan, Loire-Atlantique, Vendée, Charente-Maritime a Gironde jsou slučitelné se společným trhem.
Článek 2
Podpory, přijaté Francií ve prospěch producentů akvakultury z jiných departementů než Finistère, Morbihan, Loire-Atlantique, Vendée, Charente-Maritime a Gironde ve formě úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení za období od 15. dubna do 15. července 2000 a ve formě osvobození od státních poplatků za rok 2000, jsou neslučitelné se společným trhem.
Článek 3
Podpory přijaté Francií ve prospěch rybářů ve formě úlevy od příspěvků na sociální zabezpečení za období od 15. dubna do 15. října 2000 jsou neslučitelné se společným trhem.
Článek 4
1. Francie přijme všechna nezbytná opatření, aby u svých příjemců vymohla podpory stanovené v článcích 2 a 3, které jim již byly nezákonně předány k dispozici.
2. Vymáhání se uskuteční bez prodlení v souladu s jednacím řádem národního práva, aby bylo umožněno okamžité a účinné provedení tohoto nařízení. Vymáhané podpory budou zahrnovat úroky počínaje datem, kdy byly dány k dispozici příjemcům a konče datem jejich navrácení. Pevně daná úroková sazba bude vypočtena a použita v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (10).
Článek 5
Francie ve dvouměsíční lhůtě od data oznámení tohoto rozhodnutí uvědomí Komisi o opatřeních, která přijala k provedení tohoto rozhodnutí.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. července 2004.