Směrnice Rady
ze dne 18. června 1991
o kontrole nabývání a držení zbraní
(91/477/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že článek 8a Smlouvy stanoví, že vnitřní trh má být vytvořen nejpozději do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu v souladu s ustanoveními Smlouvy;
vzhledem k tomu, že na svém zasedání ve Fontainebleau ve dnech 25. a 26. června 1984 si Evropská rada výslovně stanovila za cíl zrušení všech policejních a celních formalit na vnitřních hranicích Společenství;
vzhledem k tomu, že úplné zrušení kontrol a formalit na vnitřních hranicích Společenství předpokládá splnění určitých základních podmínek; že Komise ve své "Bílé knize − Dotvoření vnitřního trhu" uvedla, že zrušení kontrol bezpečnosti přepravovaných předmětů a osob mimo jiné předpokládá sblížení právních předpisů o zbraních;
vzhledem k tomu, že zrušení kontrol držení zbraní na vnitřních hranicích Společenství vyžaduje přijetí účinné úpravy, která umožní uvnitř členských států kontrolu nabývání a držení střelných zbraní a kontrolu jejich přepravy do jiného členského státu; že tudíž systematické kontroly na vnitřních hranicích Společenství musí být zrušeny;
vzhledem k tomu, že tato úprava, pokud bude zahrnuta do částečně harmonizovaných právních předpisů, povede mezi členskými státy ke vzniku větší vzájemné důvěry v oblasti ochrany bezpečnosti osob; že je za tím účelem vhodné určit kategorie střelných zbraní, jejichž nabývání a držení fyzickými osobami bude zakázáno nebo bude podléhat povolení či ohlášení;
vzhledem k tomu, že přechod z jednoho členského státu do druhého se zbraní by v zásadě měl být zakázán, pokud není dodržen postup, který členským státům umožňuje zjistit, že na jejich území je dovezena střelná zbraň;
vzhledem k tomu, že pro oblast lovu a sportovní střelby však musí být přijata pružnější pravidla, aby nebyl narušen více než je nezbytné volný pohyb osob;
vzhledem k tomu, že tato směrnice se nedotýká práva členských států přijmout opatření k zamezení nedovoleného obchodu se zbraněmi,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
Oblast působnosti
Článek 1
l. Pro účely této směrnice se "zbraněmi" a "střelnými zbraněmi" rozumějí předměty definované v příloze I. Střelné zbraně jsou roztříděny a definovány v bodu II této přílohy.
2. Pro účely této směrnice se "podnikatelem v oboru zbraní" rozumí každá fyzická nebo právnická osoba, jejíž podnikatelskou činnost zcela nebo zčásti tvoří výroba střelných zbraní, obchodování s nimi, jejich výměna, pronájem, opravy nebo úpravy.
3. Pro účely této směrnice se má za to, že osoba má bydliště v té zemi, která je uvedena v adrese zapsané v dokladu prokazujícím bydliště, zejména v pasu nebo průkazu totožnosti, který se při kontrole držení nebo při nabývání zbraně předkládá orgánům členského státu nebo podnikateli v oboru zbraní.
4. "Evropský zbrojní pas" je doklad, který vydávají orgány členských států na žádost osoby, která se v souladu se zákonem stane držitelem a uživatelem střelné zbraně. Jeho doba platnosti činí nejvýše pět let. Tato doba platnosti může být prodloužena. Pokud jsou v pasu uvedeny pouze střelné zbraně kategorie D, činí doba jeho platnosti nejvýše deset let. Pas obsahuje údaje stanovené v příloze II. Evropský zbrojní pas je osobní doklad, v němž je uvedena střelná zbraň nebo střelné zbraně, jejichž držitel a uživatel je držitelem zbrojního pasu. Uživatel střelné zbraně musí mít pas stále ve svém držení. V pasu se vyznačují změny držení nebo charakteristiky střelné zbraně, jakož i ztráta nebo krádež střelné zbraně.
Článek 2
l. Touto směrnicí není dotčeno použití vnitrostátních předpisů týkajících se nošení zbraní nebo úpravy lovu nebo sportovní střelby.
2. Tato směrnice se nevztahuje na nabývání nebo držení střelných zbraní a střeliva v souladu s vnitrostátními předpisy ozbrojenými silami, policií, státními orgány nebo sběrateli a subjekty s kulturním a historickým zaměřením v oblasti zbraní, které jsou jako takové uznány členským státem, na jehož území jsou usazeny. Rovněž se nevztahuje na obchodní přepravu vojenských zbraní a střeliva.
Článek 3
Členské státy mohou ve svých právních předpisech přijmout přísnější pravidla než stanoví tato směrnice, s výhradou práv udělených osobám s bydlištěm ve členských státech podle čl. 12 odst. 2.
KAPITOLA 2
Harmonizace právních předpisů o střelných zbraních
Článek 4
Alespoň pro zbraně kategorie A a B podmíní každý členský stát výkon činnosti podnikatele v oboru zbraní na svém území souhlasem udělovaným na základě kontroly osobní a odborné bezúhonnosti podnikatele v oboru zbraní. Jedná-li se o právnickou osobu, provede se kontrola osoby, která podnik řídí. Pro zbraně kategorie C a D podřídí každý členský stát, který nepodmiňuje výkon činnosti podnikatele v oboru zbraní udělením souhlasu, tuto činnost ohlášení.
Podnikatelé v oboru zbraní musí vést evidenci, do které se zapisují všechny vstupy a výstupy střelných zbraních kategorie A, B a C a údaje umožňující zbraň identifikovat, zejména její druh, značka výrobce, model, ráže, výrobní číslo a jména a adresy dodavatele a nabyvatele. Členské státy pravidelně kontrolují, zda podnikatel v oboru zbraní tuto povinnost dodržuje. Podnikatel v oboru zbraní uchovává tuto evidenci po dobu pěti let i po té, co skončí svou činnost.
Článek 5
Aniž je dotčen článek 3, povolí členské státy nabývání a držení střelných zbraní kategorie B pouze osobám, které pro to mají řádný důvod a které
a) dosáhly věku 18 let, s výjimkou zbraní k loveckým účelům a zbraní pro sportovní střelbu,
b) nepředstavují nebezpečí pro sebe, veřejný pořádek nebo veřejnou bezpečnost.
Aniž je dotčen článek 3, povolí členské státy držení střelných zbraní kategorie C a D pouze osobám, které splňují podmínky písmene a) prvního pododstavce.
Členské státy mohou odejmout povolení k držení střelné zbraně, přestane-li být plněna některá z podmínek písmene b) prvního pododstavce.
Členské státy mohou zakázat osobám s bydlištěm na svém území držení zbraně nabyté v jiném členském státě, pouze pokud zakazují nabytí totožné zbraně na svém území.
Článek 6
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření vedoucí k zákazu nabývání a držení střelných zbraní a střeliva kategorie A. Ve zvláštních případech mohou příslušné orgány udělit povolení pro výše uvedené střelné zbraně a střelivo, pokud to neodporuje veřejné bezpečnosti a veřejnému pořádku.
Článek 7
1. Střelná zbraň kategorie B nemůže být na území členského státu nabyta bez povolení, které udělí tento členský stát nabyvateli.
Toto povolení nemůže být uděleno osobě s bydlištěm v jiném členském státě bez předchozího souhlasu tohoto státu.
2. Střelná zbraň kategorie B nemůže být na území členského státu držena bez povolení, které udělí tento členský stát držiteli. Má-li držitel zbraně bydliště v jiném členském státě, je dotyčný členský stát o udělení povolení uvědomen.
3. Povolení nabývat a povolení držet střelnou zbraň kategorie B může být uděleno jediným správním rozhodnutím.
Článek 8
1. Střelnou zbraň kategorie C není možné držet, pokud ji držitel neohlásí orgánům členského státu, ve kterém je tato zbraň držena.
Členské státy stanoví povinné ohlášení všech střelných zbraní kategorie C v současné době držených na jejich území, a to ve lhůtě jednoho roku po nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici.
2. Každý prodejce, podnikatel v oboru zbraní nebo soukromá osoba uvědomí orgány členského státu o každém převodu nebo předání střelné zbraně kategorie C a upřesní identifikační prvky nabyvatele a střelné zbraně. Má-li nabyvatel bydliště v jiném členském státě, je tento členský stát o nabytí informován členským státem, ve kterém k nabytí došlo, a nabyvatelem.
3. Jestliže členský stát na svém území nabývání a držení určité střelné zbraně kategorie B, C nebo D zakazuje nebo podmiňuje udělením povolení, uvědomí o tom ostatní členské státy, které tento údaj výslovně zaznamenají do Evropského zbrojního pasu vydaného pro takovou zbraň podle čl. 12 odst. 2.
Článek 9
l. Předání střelné zbraně kategorie A, B nebo C osobě, která nemá bydliště v dotyčném členském státě, je za podmínky dodržení povinností stanovených v článcích 6, 7 a 8 povoleno
- nabyvateli, který získal v souladu s článkem 11 povolení uskutečnit přepravu do země, kde má bydliště,
- nabyvateli, který předloží písemné prohlášení uvádějící a osvědčující jeho úmysl střelnou zbraň držet v členském státě jejího nabytí za podmínky, že splňuje zákonné podmínky jejího držení.
2. Členské státy mohou povolit dočasné předání střelných zbraní a určí jeho postup.
Článek 10
Úprava nabývání a držení střeliva je shodná s úpravou držení střelných zbraní, pro které je toto střelivo určeno.
KAPITOLA 3
Formality požadované pro pohyb zbraní uvnitř Společenství
Článek 11
l. Aniž je dotčen článek 12, mohou být střelné zbraně přepravovány z jednoho členského státu do druhého pouze postupem stanoveným v níže uvedených odstavcích. Tato ustanovení se rovněž vztahují na přepravu střelné zbraně, při zásilkovém prodeji.
2. Pokud jde o přepravu střelných zbraní do jiného členského státu, sdělí zúčastněná osoba před zahájením přepravy členskému státu, ve kterém se tyto zbraně nachází:
- jméno a adresu prodávajícího nebo převodce a jméno a adresu kupujícího nebo nabyvatele a popřípadě vlastníka,
- adresu místa, na které budou tyto zbraně zaslány nebo dopraveny,
- počet zbraní, které jsou zasílány nebo dopravovány,
- údaje umožňující identifikaci každé zbraně a rovněž oznámení, že střelná zbraň byla předmětem kontroly v souladu s Úmluvou o vzájemném uznávání zkušebních značek na přenosných střelných zbraních ze dne 1. července 1969,
- přepravní prostředky,
- den odeslání a předpokládaný den převzetí.
Údaje uvedené v posledních dvou odrážkách se nemusí sdělovat v případě přepravy mezi podnikateli v oboru zbraní.
Členský stát přezkoumá podmínky, za nichž dojde k přepravě, zejména s ohledem na bezpečnost.
Jestliže členský stát tuto přepravu povolí, vydá průkaz, který bude obsahovat všechny údaje uvedené v prvním pododstavci. Tento průkaz musí doprovázet střelné zbraně až do místa jejich určení; musí být předložen, kdykoli o to orgány členských států požádají.
3. Pro přepravu střelných zbraní jiných než vojenských, které jsou vyňaty z oblasti působnosti této směrnice na základě čl. 2 odst. 2, může každý členský stát udělit podnikatelům v oboru zbraní právo přepravovat střelné zbraně ze svého území k podnikateli v oboru zbraní, který působí v jiném členském státu, bez předchozího povolení podle odstavce 2. Členský stát vydá k tomuto účelu souhlas platný po dobu nejvýše tří let, který může být kdykoli odůvodněným rozhodnutím pozastaven nebo zrušen. Doklad s odkazem na tento souhlas musí doprovázet střelné zbraně až do místa jejich určení; musí být předložen, kdykoli o to orgány členských států požádají.
Nejpozději během přepravy sdělí podnikatel v oboru zbraní orgánům členského státu, ze kterého bude střelná zbraň přepravena, všechny údaje uvedené v odstavci 2 prvním pododstavci.
4. Každý členský stát předá ostatním členským státům seznam střelných zbraní, pro které může být vydán souhlas k přepravě na jeho území bez předchozího povolení.
Tyto seznamy střelných zbraní budou sděleny podnikatelům v oboru zbraní, kteří obdrželi souhlas pro přepravu střelných zbraní bez předchozího povolení postupem podle odstavce 3.
Článek 12
1. Nedodrží-li se postup podle článku 11, povoluje se držení střelné zbraně během cesty přes dva nebo více členských států pouze, pokud zúčastněná osoba získá povolení těchto členských států.
Členské státy smějí udělit takové povolení pro jednu nebo více cest na dobu nejvýše jednoho roku s možností obnovení. Tato povolení budou zapsána do Evropského zbrojního pasu, který cestující musí předložit, kdykoli o to orgány členských států požádají.
2. Odchylně od odstavce l mohou lovci pro střelné zbraně kategorie C a D a sportovní střelci pro střelné zbraně kategorie B, C a D držet bez předchozího povolení jednu nebo více těchto střelných zbraní během cesty přes dva nebo více členských států s cílem vykonávat výše uvedenou činnost, pokud jsou držiteli Evropského zbrojního pasu, ve kterém jsou taková zbraň či takové zbraně uvedeny, a pokud mohou uvést důvod své cesty, zejména předložením pozvání.
Tato výjimka se však nevztahuje na cesty do členského státu, který na základě čl. 8 odst. 3 zakázal nabývání a držení dotyčné zbraně nebo který je podmiňuje udělením povolení; v tomto případě o tom musí být učiněna výslovná zmínka v Evropském zbrojním pasu.
V souvislosti se zprávou uvedenou v článku 17 Komise rovněž přezkoumá po konzultaci členských států výsledky uplatňování druhého pododstavce, zejména pokud jde o jeho dopady na veřejný pořádek a veřejnou bezpečnost.
3. V dohodách o vzájemném uznávání vnitrostátních dokladů mohou dva nebo více členských států stanovit pro pohyb se střelnou zbraní na svém území pružnější úpravu, než která je uvedena v tomto článku.
Článek 13
l. Každý členský stát předá všechny užitečné informace, které má k dispozici o konečné přepravě střelných zbraní, členskému státu, na jehož území budou přepraveny.
2. Informace, jež členské státy obdrží na základě postupů podle článku 11 o přepravě střelných zbraní, podle čl. 7 odst. 2 a podle čl. 8 odst. 2 o nabývání a držení střelných zbraní osobami bez bydliště v daném státě, sdělí nejpozději během přepravy členskému státu určení a popřípadě nejpozději během přepravy členským státům tranzitu.
3. Členské státy zřídí nejpozději do 1. ledna 1993 sítě pro výměnu informací pro účely provedení tohoto článku. Oznámí ostatním členským státům a Komisi vnitrostátní orgány pověřené předávat a získávat informace a využívat seznam uvedený v čl. 11 odst. 4.
Článek 14
Členské státy přijmou veškeré předpisy zakazující na jejich území dovoz
- střelné zbraně mimo případy uvedené v článcích 11 a 12 a s výhradou dodržení podmínek v nich stanovených,
- zbraně jiné než střelné s výhradou, že to povolují vnitrostátní předpisy dotyčného členského státu.
KAPITOLA 4
Závěrečná ustanovení
Článek 15
l. Členské státy zesílí kontroly držení zbraní na vnějších hranicích Společenství. Zejména dbají, aby cestující z třetích zemí, kteří zamýšlí cestovat do jiného členského státu, dodrželi článek 12.
2. Tato směrnice nebrání kontrolám prováděným členskými státy nebo přepravcem během nastupování do dopravního prostředku.
3. Členské státy informují Komisi o způsobech, kterými se provádějí kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2. Komise shromáždí tyto informace a dá je k dispozici všem členským státům.
4. Členské státy sdělí Komisi své vnitrostátní předpisy včetně změn týkajících se nabývání a držení zbraní, pokud jsou vnitrostátní předpisy přísnější než základní norma, kterou mají přijmout. Komise předá tyto informace ostatním členským státům.
Článek 16
Každý členský stát stanoví sankce za nedodržení předpisů přijatých k provedení této směrnice. Tyto sankce musí být dostatečné, aby podpořily dodržování těchto předpisů.
Článek 17
Ve lhůtě pěti let ode dne provedení této směrnice vnitrostátními právními předpisy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o situaci vyplývající z uplatňování této směrnice, popřípadě doprovázenou návrhy.
Článek 18
Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí tak, aby opatření uvedená v této směrnici nabyla účinnosti nejpozději do 1. ledna 1993. O přijatých opatřeních neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 19
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 18. června 1991.