Nařízení Rady (ES) č. 1784/2003
ze dne 29. září 2003
o společné organizaci trhu s obilovinami
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 36 a čl. 37 odst. 2 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu1,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru2,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Fungování a rozvoj společného trhu se zemědělskými produkty musí být spojeno se zavedením společné zemědělské politiky. Tato politika musí zejména zahrnovat společnou organizaci zemědělských trhů, která může v závislosti na produktu nabývat různých forem.
(2) Společná zemědělská politika sleduje cíle stanovené Smlouvou. Ke stabilizaci trhů a zajištění přiměřené životní úrovně zemědělského obyvatelstva působícího v odvětví obilovin je nezbytné stanovit pro vnitřní trh opatření, k nimž patří zejména intervenční režim a společný dovozní a vývozní režim.
(3) Nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami4 bylo několikrát podstatně změněno. V důsledku dalších změn je třeba uvedené nařízení z důvodu srozumitelnosti zrušit a nahradit.
(4) Nařízení (EHS) č. 1766/92 stanoví, že vzhledem k vývoji na trzích musí být přijato rozhodnutí o konečném snížení intervenční ceny pro obiloviny, která má být použita v hospodářském roce 2002/2003 a v letech následujících. Je důležité, aby ceny na vnitřním trhu byly méně závislé na zaručených cenách. Je proto zapotřebí snížit měsíční zvýšení na polovinu, aby se zlepšila plynulost trhu.
(5) Zavedení jednotné intervenční ceny pro obiloviny způsobilo, že došlo k nahromadění velkých intervenčních zásob žita, neboť neexistoval dostatečný odbyt na vnitřních a zahraničních trzích. Žito by proto mělo být z intervenčního režimu vyňato.
(6) Za zvláštních okolností musí mít intervenční agentury možnost přijmout intervenční opatření přizpůsobená těmto zvláštním okolnostem. Má-li být zachována nezbytná jednotnost intervenčních režimů, je třeba tyto zvláštní okolnosti vyhodnocovat a stanovovat patřičná opatření na úrovni Společenství.
(7) Vzhledem ke zvláštní situaci na trhu s obilným a bramborovým škrobem se může stát nezbytným, aby byla stanovena produkční náhrada, která uvedenému výrobnímu odvětví umožní získat základní produkty používané v tomto odvětví za nižší ceny než jsou ceny vyplývající z používání společných cen.
(8) Vytvoření jednotného trhu Společenství s obilovinami vyžaduje, aby byl na vnějších hranicích Společenství zaveden jednotný obchodní režim. Tento obchodní režim, který doplňuje intervenční režim a zahrnuje dovozní cla a vývozní náhrady, mlženy měl v zásadě stabilizovat trh Společenství. Obchodní režim by měl být založen na závazcích přijatých v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. Je třeba, aby se režim vývozních náhrad vztahoval na zpracované produkty obsahující obiloviny a aby se tak tyto produkty mohly podílet na světovém trhu.
(9) Má-li být umožněna kontrola objemu obchodu s obilovinami se třetími zeměmi, je třeba zavést režim dovozních a vývozních licencí se složením jistoty, která bude zárukou toho, že transakce, na něž byly tyto licence vyžádány, budou provedeny.
(10) Cla použitelná na zemědělské produkty v rámci dohod Světové obchodní organizace (WTO) jsou z větší části stanovena ve společném celním sazebníku. U některých obilovin je však v důsledku zavedení dodatečných mechanismů nezbytné stanovit odchylky.
(11) Mají-li být vyloučeny nebo potlačeny nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých zemědělských produktů, musí dovoz jednoho nebo více těchto produktů podléhat dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny určité podmínky.
(12) Za určitých podmínek je vhodné zmocnit Komisi, aby otevírala a spravovala celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených na základě Smlouvy nebo jiných aktů Rady.
(13) Možnost poskytovat při vývozu do třetích zemí náhradu, která se rovná rozdílu mezi cenami uvnitř Společenství a cenami na světovém trhu a která nepřekročí limity stanovené Dohodou WTO o zemědělství5, by měla sloužit k zajištění účasti Společenství na mezinárodním trhu s obilovinami. Pro tyto vývozní náhrady by měly být stanoveny určité limity, pokud jde o množství a hodnotu.
(14) Dodržování limitů v hodnotovém vyjádření by mělo být zajištěno při stanovení vývozních náhrad prostřednictvím sledování plateb podle právního předpisu upravujícího činnost Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu. Sledování lze usnadnit tím, že vývozní náhrady budou povinně stanoveny předem a v případě rozlišených náhrad se umožní provádět změny stanoveného místa určení v zeměpisné oblasti, v níž se používá jednotná sazba vývozní náhrady. V případě změny místa určení musí být vývozní náhrada použitelná pro skutečné místo určení vyplacena až do maximální výše částky použitelné pro předem stanovené místo určení.
(15) Má-li být zajištěno dodržování množstevních limitů, musí být zaveden spolehlivý a účinný systém kontroly. Za tímto účelem je třeba podmínit poskytnutí vývozních náhrad předložením vývozní licence. Vývozní náhrady musí být poskytovány v rámci disponibilních limitů podle konkrétní situace u každého dotyčného produktu. Odchylky od tohoto pravidla lze povolit pouze v případě zpracovaných produktů, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy a na které se nevztahují objemové limity, jakož i v případě opatření potravinové pomoci, která nepodléhají žádnému omezení. Je třeba stanovit možnost odchýlit se od přísného dodržování pravidel pro správu v případě produktů, u jejichž vývozu s náhradou není pravděpodobné, že dojde k překročení stanovených množstevních limitů.
(16) V rozsahu nezbytném pro řádné fungování režimu je třeba stanovit možnost regulovat používání režimu aktivního a pasivního zušlechťování nebo zakázat používání tohoto režimu, pakliže by to situace na trhu vyžadovala.
(17) Režim cel umožňuje obejít se bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Společenství. Mechanismus vnitřního trhu a cel se však může za mimořádných okolností ukázat jako nedostatečný. V takových případech by Společenství mělo mít možnost přijmout neprodleně všechna nezbytná opatření, aby trh Společenství nebyl ponechán bez ochrany proti narušení, ke kterému by mohlo dojít po odstranění překážek dovozu. Tato opatření musí být v souladu se závazky Společenství vyplývajícími z dohod WTO.
(18) S ohledem na skutečnost, že cena na světovém trhu ovlivňuje cenu na vnitřním trhu, je třeba stanovit vhodná opatření ke stabilizaci vnitřního trhu.
(19) Řádné fungování jednotného trhu založeného na systému společných cen by bylo ohroženo poskytováním vnitrostátní podpory. Proto je nutné, aby se ustanovení Smlouvy, která upravují vnitrostátní podporu, vztahovala na produkty náležející do této společné organizace trhu.
(20) Společný trh s obilovinami se neustále vyvíjí, a proto je třeba, aby si členské státy a Komise vzájemně sdělovaly informace týkající se tohoto vývoje.
(21) Opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení je třeba přijmout podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi6.
(22) Vzhledem k nezbytnosti řešit praktické a specifické problémy je nutné zmocnit Komisi, aby v naléhavých případech přijímala nezbytná opatření.
(23) Výdaje, jež vzniknou členským státům v důsledku závazků vyplývajících z používání tohoto nařízení, musí být hrazeny Společenstvím podle nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky7.
(24) V rámci společné organizace trhu s obilovinami je třeba současně a vhodným způsobem zohlednit cíle stanovené v článcích 33 a 131 Smlouvy.
(25) Přechod od ustanovení nařízení (EHS) č. 1766/92 k ustanovením tohoto nařízení může způsobit obtíže, kterými se toto nařízení nezabývá. Mají-li se tyto obtíže řešit, je třeba umožnit Komisi, aby přijímala přechodná opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Společná organizace trhu s obilovinami zahrnuje režim použitelný pro vnitřní trh a obchod se třetími zeměmi a vztahuje se na tyto produkty:
Kód KN | Popis |
| |
a) | 07099060 | Kukuřice cukrová, čerstvá nebo chlazená |
07129019 | Kukuřice cukrová, sušená, celá, též rozřezaná na kousky nebo na plátky, rozdrcená nebo v prášku, avšak jinak neupravovaná, jiná než hybrid k setí |
10019091 | Osivo pšenice obecné a soureži |
10019099 | Špalda, pšenice obecná a sourež, jiná než k setí |
10020000 | Žito |
100300 | Ječmen |
100400 | Oves |
10051090 | Kukuřice k setí, jiná než hybrid |
10059000 | Kukuřice, jiná než k setí |
10070090 | Zrna čiroku, jiná než hybridy k setí |
1008 | Pohanka, proso a lesknice kanárská; ostatní obiloviny |
b) | 100110 | Pšenice tvrdá |
c) | 11010000 | Pšeničná mouka nebo mouka ze soureži |
11021000 | Žitná mouka |
110311 | Krupice a krupička z pšenice |
1107 | Slad, též pražený |
d) | Produkty uvedené v příloze 1 |
Článek 2
Hospodářský rok pro produkty uvedené v článku 1 začíná 1. července a končí 30. června následujícího roku.
Článek 3
Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena opatření stanovená nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro producenty některých plodin8.
KAPITOLA II
VNITŘNÍ TRH
Článek 4
1. Intervenční cena pro obiloviny podléhající intervenci se stanoví na 101,31 EUR/t.
Intervenční cena pro kukuřici a čirok platná v květnu platí i pro červenec, srpen a září téhož roku.
2. Intervenční cena se vztahuje na velkoobchodní stupeň u zboží dodaného do skladu před vyložením. Platí pro všechna intervenční centra Společenství určená pro jednotlivé obiloviny.
3. Intervenční cena podléhá měsíčnímu zvýšení podle tabulky uvedené v příloze II.
4. Ceny stanovené v tomto nařízení mohou být změněny na základě vývoje situace v produkci a na trzích postupem podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy.
Článek 5
1. Intervenční agentury určené členskými státy nakoupí pšenici obecnou, pšenici tvrdou, ječmen, kukuřici a čirok, jež byly sklizeny ve Společenství a jsou jim nabízeny, za předpokladu, že nabídky odpovídají stanoveným podmínkám, zejména pokud jde o jakost a množství.
2. Nákupy se mohou uskutečnit pouze v těchto intervenčních obdobích:
a) od 1. srpna do 30. dubna v případě Řecka, Španělska, Itálie a Portugalska;
b) od 1. prosince do 30. června v případě Švédska;
c) od 1. listopadu do 31. května v případě ostatních členských států.
Pokud by intervenční období ve Švédsku vedlo k tomu, že produkty uvedené v odstavci 1 by byly ze členských států směrovány ke zneužití intervence ve Švédsku, Komise stanoví pravidla k nápravě situace postupem podle čl. 25 odst. 2.
3. Nákupy se provádějí na základě intervenční ceny, která může být v případě potřeby zvýšena či snížena v závislosti na jakosti.
Článek 6
Prováděcí pravidla k článkům 4 a 5 se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2, zejména pokud jde o:
a) určení intervenčních centem;
b) minimální podmínky, zejména pokud jde o minimální jakost a množství požadované pro jednotlivé obiloviny při interwenci;
c) rozsah zvýšení a snížení cen při interwenci;
d) postupy a podmínky pro převzetí intervenčními agenturami;
e) postupy a podmínky pro uvolnění k prodeji intervenčními agenturami.
Článek 7
1. Pokud to vyžaduje situace na trhu, mohou být přijata zvláštní intervenční opatření. Tato intervenční opatření mohou být přijata zejména tehdy, jestliže v jedné nebo více oblastech Společenství tržní ceny poklesnou nebo pokud hrozí, že poklesnou vzhledem k intervenční ceně.
2. Druh a použití zvláštních intervenčních opatření, jakož i podmínky a postupy pro uvolnění k prodeji nebo pro jakýkoliv jiný způsob nakládání s produkty, které podléhají těmto opatřením, se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Článek 8
1. Pro škrob získaný z kukuřice, pšenice nebo brambor a některé druhotné produkty používané při výrobě určitého zboží může být poskytnuta výrobní náhrada.
Pokud chybí významnější domácí produkce jiných obilovin k výrobě škrobu, může být výrobní náhrada poskytnuta za škrob získaný ve Finsku a Švédsku z ječmene a ovsa, za předpokladu, že v důsledku toho nedojde ke zvýšení objemu výroby škrobu z těchto dvou obilovin nad:
a) 50000 tun ve Finsku;
b) 10000 tun ve Švédsku.
Seznam zboží uvedeného v prvním pododstavci se vypracuje postupem podle čl. 25 odst. 2.
2. Náhrada uvedená v odstavci 1 se stanovuje pravidelně.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku a částka náhrady se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
KAPITOLA III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 9
1. Dovoz produktů uvedených v článku 1 do Společenství nebo vývoz těchto produktů ze Společenství podléhá předložení dovozní nebo vývozní licence. U produktů, které podstatným způsobem neovlivňují situaci v zásobení trhu s obilovinami, však lze stanovit odchylku.
Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 12 až 17.
Dovozní a vývozní licence jsou platné v celém Společenství. Vydání licencí je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence. S výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se ve výše uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
2. Doba platnosti licencí a ostatní prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Oddíl 1
Ustanovení použitelná na dovozy
Článek 10
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se na produkty uvedené v článku 1 sazby dovozního cla podle společného celního sazebníku.
2. Odchylně od odstavce 1 se dovozní clo za produkty kódů KN 10011000, 10019091,ex10019099 (vysoce jakostní pšenice obecná), 1002, ex1005, jiná než hybrid k setí, a ex1007, jiný než hybrid k setí, rovná intervenční ceně platné pro uvedené produkty při dovozu, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF platnou pro dotyčnou zásilku. Uvedené clo však nesmí překročit celní sazbu společného celního sazebníku.
3. Pro účely výpočtu dovozního cla uvedeného v odstavci 2 se pro produkty uvedené v odstavci 2 pravidelně stanoví reprezentativní cena CIF.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Tato prováděcí pravidla zejména stanoví:
a) minimální požadavky na vysoce jakostní pšenici obecnou;
b) kotace cen, které je nutné vzít v úvahu;
c) možnost poskytnout v určitých vhodných případech hospodářským subjektům příležitost, aby se použitelné clo dozvěděly před doručením dotyčných zásilek.
Článek 11
1. Aniž je dotčen čl. 10 odst. 2, mají-li být vyloučeny nebo potlačeny nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v článku 1, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou v článku 10 dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené Komisí podle odstavce 4 tohoto článku, kromě případů, kdy nehrozí nebezpečí, že dovoz naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné dovozní clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou ceny, které Společenství oznámí Světové obchodní organizaci ("spouštěcí ceny").
Pokud v kterémkoliv roce, kdy se projeví nebo mohou projevit nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1, překročí objem dovozů úroveň založenou na možnostech přístupu na trh, stanovenou jako procento odpovídající domácí spotřeby během tří předcházejících let ("spouštěcí objem"), pak lze uložit dodatečné dovozní clo.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu pro uložení dodatečného dovozního cla podle odst. 2 prvního pododstavce, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel ověřují na základě reprezentativních cen příslušných produktů na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2. Tato prováděcí pravidla uvádějí zejména produkty, za které lze uložit dodatečná dovozní cla.
Článek 12
1. Celní kvóty pro dovoz produktů uvedených v článku 1, které vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy nebo z jiných aktů Rady, otevírá a spravuje Komise podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle čl. 25 odst. 2.
2. Celní kvóty jsou spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádostí (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmí vést k jakékoliv diskriminaci mezi dotyčnými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu na tomto trhu.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání celních kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení na celý rok, určují způsob správy, který má být použit, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
b) ustanovení o uznání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a);
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
V případě celní kvóty pro dovoz 2000000 tun kukuřice a 300000 tun čiroku do Španělska a celní kvóty pro dovoz 500000 tun kukuřice do Portugalska uvedená pravidla zahrnují mimo jiné ustanovení nezbytná pro provádění dovozu v rámci celních kvót, případně rovněž pro veřejné skladování množství dovezených intervenčními agenturami dotyčných členských států a pro jejich odbyt na trzích těchto členských států.
Oddíl 2
Ustanovení použitelná na vývoz
Článek 13
1. Na základě kurzů nebo cen těchto produktů na světovém trhu a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito kurzy či cenami a cenami v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou v míře nezbytné pro vývoz
a) produktů uvedených v článku 1 v nezměněném stavu;
b) produktů uvedených v článku 1 ve formě zboží uvedeného v příloze III.
Vývozní náhrada pro produkty uvedené v písmenu b) nesmí být vyšší než vývozní náhrada použitelná pro tyto produkty vyvážené v nezměněném stavu.
2. Pro přidělování množství, které lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na dotyčném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi velkými a malými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty nejméně náročný;
c) vylučuje jakoukoliv diskriminaci mezi dotyčnými hospodářskými subjekty.
3. Vývozní náhrady jsou pro celé Společenství stejné. Mohou být rozlišeny podle místa určení, pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů. Náhrady se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2. Náhrady mohou být stanoveny:
a) v pravidelných intervalech;
b) prostřednictvím nabídkového řízení pro produkty, pro něž byl tento postup stanoven v minulosti.
Vývozní náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
Článek 14
1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 a vyvážené v nezměněném stavu se poskytují pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
2. Výší náhrady při vývozu produktů uvedených v článku 1 a vyvážených v nezměněném stavu je částka platná ke dni podání žádosti o licenci a v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci,
nebo, kde jet o vhodné,
b) pro skutečné místo určení, pokud se liší od místa určení uvedeného v licenci. V takovém případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
3. Postupem podle článku 16 nařízení (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů9 lze rozšířit působnost odstavců 1 a 2 tohoto článku rovněž na produkty uvedené v článku 1 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III. Prováděcí pravidla se stanoví v souladu s uvedeným postupem.
4. Postupem podle čl. 25 odst. 2 se lze odchýlit od odstavců 1 a 2 tohoto článku v případě produktů uvedených v článku 1, pro něž se poskytují vývozní náhrady v rámci potravinové pomoci.
Článek 15
1. Není-li postupem podle čl. 25 odst. 2 stanoveno jinak, pak náhrada podle čl. 14 odst. 2 se u produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) upraví podle výše měsíčních zvýšení použitelných pro intervenční cenu, případně podle změn této ceny.
2. Postupem podle čl. 25 odst. 2 může být stanovena opravná částka použitelná pro vývozní náhrady. V případě nutnosti však může Komise opravné částky změnit.
3. Odstavce 1 a 2 tohoto článku mohou být použity zcela nebo částečně na produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) a d), jakož i na produkty uvedené v článku 1, vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III. V tomto případě se úprava uvedená v odstavci 1 tohoto článku opraví tak, že se měsíční zvýšení vynásobí koeficientem, který vyjadřuje poměr mezi množstvím základního produktu a jeho množstvím obsaženým ve vyváženém zpracovaném produktu nebo použitým ve vyváženém zboží.
4. Po dobu prvních tří měsíců hospodářského roku je náhradou použitelnou pro vývozy sladu uskladněného na konci předchozího hospodářského roku nebo vyrobeného z ječmene uskladněného k tomuto datu náhrada, která by se bývala použila v případě dotyčného vývozního osvědčení pro vývozy uskutečněné během posledního měsíce předchozího hospodářského roku.
Článek 16
V míře nezbytné k zohlednění zvláštní povahy výroby některých lihovin získávaných z obilovin mohou být kritéria pro poskytnutí vývozních náhrad uvedených v čl. 13 odst. 1 a kontrolní postupy přizpůsobeny této zvláštní situaci.
Článek 17
Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných pro dotyčné produkty. S ohledem na dodržování závazků vyplývajících z Dohody WTO o zemědělství nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
Článek 18
Prováděcí pravidla k tomuto oddílu, včetně ustanovení o přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, a zejména ustanovení týkajících se úpravy uvedené v článku 16, se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Příloha III se mění týmž postupem.
Oddíl 3
Společná ustanovení
Článek 19
1. V míře nezbytné pro řádné fungování společné organizace trhu s obilovinami může Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy zcela nebo částečně vyloučit používání režimu aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku:
a) u produktů uvedených v článku 1, které jsou určeny pro výrobu produktů uvedených v písmenech c) a d) daného článku a
b) ve zvláštních případech u produktů uvedených v článku 1, které jsou určeny pro výrobu zboží uvedeného v příloze III.
2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku, pokud se situace uvedená v odstavci 1 stane mimořádně naléhavou a pokud je trh Společenství narušen režimem aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu postupem podle čl. 25 odst. 2 o nezbytných opatřeních, která sdělí Radě a členským státům; tato opatření zůstávají v platnosti po dobu nejvýše šesti měsíců a jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do jednoho týdne od jejího obdržení.
3. Rozhodnutí Komise může kterýkoli členský stát do jednoho týdne ode dne, kdy mu bylo oznámeno, předložit Radě k přezkoumání. Rada může kvalifikovanou většinou rozhodnutí Komise potvrdit, změnit nebo zrušit.
Pokud Rada nerozhodne do tří měsíců ode dne, kdy jí byl předán návrh na přezkoumání, považuje se rozhodnutí Komise za zrušené.
Článek 20
1. Na sazební zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání. Celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté podle tohoto nařízení nestanoví jinak, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu;
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 21
1. Pokud na světovém trhu dosáhnou kurzy nebo ceny jednoho nebo více produktů uvedených v článku 1 takové úrovně, která naruší nebo může narušit zásobování trhu Společenství, a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat a zhoršovat se, mohou být přijata vhodná opatření. V případě krajní naléhavosti mohou mít tato opatření podobu ochranných opatření.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Článek 22
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v článku 1 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 33 Smlouvy, mohou být pro obchod se zeměmi, které nejsou členy WTO, přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatření. Tato opatření jsou sdělena členským státům a jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o nichž rozhodne Komise, může kterýkoliv členský stát do tří pracovních dnů ode dne, kdy mu byla oznámena, předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčné opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo předloženo.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
KAPITOLA IV
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se na výrobu produktů uvedených v článku 1 tohoto nařízení a na obchod s těmito produkty články 87, 88 a 89 Smlouvy.
Článek 24
Členské státy a Komise si navzájem sdělí údaje nezbytné pro provádění tohoto nařízení a pro dodržování mezinárodních závazků týkajících se obilovin.
Pravidla umožňující stanovit, které údaje jsou nezbytné, jakož i pravidla pro jejich sdělování a šíření se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Článek 25
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro obiloviny (dále jen "Výbor").
2. V případě odkazů na tento odstavec se použijí články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 26
Výbor se může zabývat jakoukoli otázkou, kterou mu předloží k posouzení jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 27
Opatření, která jsou v naléhavém případě nezbytná i opodstatněná z důvodu řešení praktických a konkrétních problémů, se stanoví postupem podle čl. 25 odst. 2.
Tato opatření se mohou odchylovat od některých částí tohoto nařízení, avšak pouze v nezbytné míře a po dobu nezbytně nutnou.
Článek 28
Na výdaje, jež vzniknou členským státům v důsledku závazků vyplývajících z tohoto nařízení, se použije nařízení (ES) č. 1258/1999 a příslušné prováděcí předpisy přijaté na jeho základě.
Článek 29
Toto nařízení musí být používáno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 33 a 131 Smlouvy.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
1. Zrušuje se nařízení (EHS) č. 1766/92.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je nutno je číst v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
2. Postupem podle čl. 25 odst. 2 mohou být stanovena přechodná opatření.
Článek 31
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od hospodářského roku 2004/2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. září 2003.