Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000
ze dne 13. července 2000,
kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1222/94 ze dne 30. května 1994 [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 701/2000 [3], stanovilo společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad. Nařízení bylo již patnáctkrát změněno, proto je třeba z důvodů jasnosti přistoupit k přepracování výše uvedeného nařízení (ES) č. 1222/94 u příležitosti dalších změn, které v něm mají být provedeny.
(2) Nařízení o společné organizaci trhů v odvětvích vajec, obilovin, rýže, mléka a mléčných výrobků a cukru stanoví, že v nezbytné míře lze, aby byl umožněn vývoz dotyčných zemědělských produktů ve formě některého zpracovaného zboží nezahrnutého v příloze I Smlouvy, na základě kurzů nebo cen výše uvedených produktů na světovém trhu, pokrýt rozdíl mezi těmito kurzy nebo cenami a cenami v Unii vývozními náhradami.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [4] stanoví pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad a kritéria pro stanovení jejich výše. Je však třeba provést některá upřesnění, pokud jde o používání tohoto režimu v odvětví zboží neuvedeného v příloze I.
(4) Článek 11 Dohody o zemědělství, která tvoří přílohu Dohody o založení Světové obchodní organizace, stanoví, že náhrady poskytované pro vývoz zemědělských produktů, které jsou přidány do zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, nemohou přesáhnout náhradu, která by byla vyplacena pro tyto produkty, pokud jsou vyvezeny v nezměněném stavu. Tuto skutečnost je třeba vzít v úvahu, co se týče stanovení sazeb náhrad a pravidel o produktech postavených na roveň.
(5) Bramborový škrob je postavený na roveň kukuřičnému škrobu. Je však třeba, aby bylo možné stanovit zvláštní sazby náhrady pro bramborový škrob v tržních situacích, kdy je jeho cena značně nižší než cena kukuřičného škrobu.
(6) Dotyčné zboží může být získáno buď přímo ze základních produktů, nebo z produktů vzniklých jejich zpracováním, nebo také z produktů, které jsou postaveny na roveň jedné z těchto kategorií. V každém z těchto případů je třeba stanovit pravidla pro stanovení výše vývozní náhrady.
(7) Mnohé zboží, které je vyráběno daným podnikem za přesně stanovených technických podmínek a se stálými vlastnostmi a jakostí, je předmětem pravidelných vývozů. Aby se usnadnily vývozní formality, je nutno u takového zboží podporovat používání zjednodušeného postupu založeného na tom, že výrobce sdělí příslušným orgánům informace, které tyto orgány považují za nezbytné, pokud jde o výrobní podmínky uvedeného zboží.
(8) U většiny vyváženého zboží je složení ze zemědělských produktů podstatně proměnlivé. Výše náhrady musí být tedy stanovena na základě množství výše uvedených produktů, která byla skutečně použita pro výrobu vyváženého zboží. Pokud jde však o některé zboží, jehož složení je jednoduché a poměrně stálé, je třeba pro účely administrativního zjednodušení počítat se stanovením částek náhrady na základě množství zemědělských produktů stanovených paušálně. V případě evidence těchto množství je třeba stanovit každoroční potvrzení této evidence, aby se snížila rizika plynoucí z toho, že se opomene sdělit změna množství produktů používaných při výrobě dotyčného zboží.
(9) Neexistuje-li doklad, že pro zboží, které má být vyvezeno, nebyla poskytnuta produkční náhrada podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č. 1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [5], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 87/1999 [6], nebo podle nařízení Rady (EHS) č. 1010/86 ze dne 25. března 1986, kterým se stanoví obecná prováděcí pravidla pro poskytování produkční náhrady u některých výrobků z cukru používaných v chemickém průmyslu [7], naposledy pozměněného nařízením Komise (ES) č. 2074/98, je třeba stanovit, aby výše vývozní náhrady byla snížena o částku výše uvedené produkční náhrady platnou v den přijetí vývozního prohlášení. Pouze tento režim umožňuje vyloučit jakékoli riziko podvodu.
(10) Nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem pro zemědělské produkty [8], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2026/83 [9], a nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [10], stanovila režim výplaty vývozních náhrad předem, který je třeba brát v úvahu při úpravě vývozních náhrad.
(11) Je důležité přijmout opatření, která zajistí přísné dodržování závazků Společenství. Kromě toho je třeba, aby tato opatření však nebyla pro hospodářské subjekty více omezující, než je nezbytné.
(12) Dohody uzavřené v souladu s článkem 300 Smlouvy omezují výši náhrady, kterou lze poskytnout pro každý rozpočtový rok. Vývozy zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, musí být ostatně možné uskutečňovat za podmínek, které jsou známy předem. Zejména je důležité získat jistotu, že pro uvedené vývozy lzeposkytnout náhradu slučitelnou s dodržováním závazků Společenství vyplývajících z dohod anebo, pokud to již možné není, musí být tato skutečnost sdělena s dostatečným předstihem. Vydávání osvědčení navíc umožňuje zabezpečit sledování žádostí o náhradu a zajistit jejich držitelům, že pokud budou dodržovat ostatní podmínky, které stanoví v oblasti náhrad předpisy Společenství, mohou získat náhradu až do výše částky, pro kterou bylo o osvědčení vydáno.
(13) Uvedené dohody se týkají všech zemědělských produktů vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Uvedené produkty zahrnují některé obiloviny vyvážené ve formě lihovin uvedených v čl. 13 odst. 5 nařízení (EHS) č. 1766/92 [11]. Některá prováděcí pravidla, pokud jde o tyto obiloviny, jsou stanovena nařízením (EHS) č. 2825/93 [12], naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 3098/94 [13]. Poskytování náhrad pro všechny zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, je třeba podřídit společným pravidlům.
(14) Žádosti o osvědčení mohou velmi překročit celkový počet, který lze poskytnout. Je tedy třeba rozdělit rok na období, aby se zaručila možnost získat osvědčení jak pro hospodářské subjekty vyvážející na konci rozpočtového roku, tak pro hospodářské subjekty vyvážející na začátku rozpočtového roku. Je třeba rovněž počítat v takovém případě se stanovením koeficientu snížení pro celkové požadované částky.
(15) Pokud se nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [14], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1932/1999 ze dne 9. září 1999 [15], použije na osvědčení, je třeba upřesnit podmínky pro uvolnění jistoty vztahující se k osvědčení.
(16) Některé druhy vývozů, pokud jde o náhrady, nepodléhají omezením vyplývajícím z mezinárodních závazků Unie. Je třeba je vyloučit z jakékoli povinnosti předkládat osvědčení o náhradě.
(17) Většině vývozců jsou poskytovány ročně náhrady v částkách nižších než 50000 EUR. Tyto vývozy představují celkově pouze malou část částek náhrady poskytovaných pro vývozy zemědělských produktů ve formě zboží. Je třeba, aby bylo možné osvobodit uvedené vývozy od předložení osvědčení.
(18) Někteří vývozci se účastní nabídkových řízení vyhlášených dovážejícími třetími zeměmi. Těmto vývozcům musí být umožněno v případě, že nebudou vybranými účastníky, snížit bez sankce částku krytou osvědčením o částku, kterou stanovili pro předložení své nabídky.
(19) Osvědčení o náhradě slouží k tomu, aby bylo zajištěno dodržování závazků Unie vůči Světové obchodní organizaci, a mohou zároveň umožnit stanovení náhrady předem, kterou bude možno poskytnout pro zemědělské produkty používané pro výrobu zboží vyváženého do třetích zemí. Tento cíl se liší v některých hlediscích od cílů, které sledují vývozní licence vydávané pro množství základních produktů vyvážených v nezměněném stavu, které podléhají závazkům vůči Světové obchodní organizaci a které jsou rovněž množstevně omezeny. Je tedy třeba upřesnit, která obecná ustanovení vztahující se na osvědčení a licence v zemědělské oblasti, stanovená v současné době nařízením (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [16], se mají použít na osvědčení o náhradě.
(20) Správa částek náhrad, které mohou být poskytnuty během rozpočtového roku pro vývoz některých zemědělských produktů ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, může vést k nutnosti stanovit různé sazby pro vývoz se stanovením nebo bez stanovení sazby náhrady předem na základě vývoje trhů ve Společenství a světových trhů.
(21) Je třeba stanovit kontrolní systém založený na zásadě prohlášení vývozce příslušným orgánům při příležitosti každého vývozu o množstvích produktů používaných pro výrobu vyváženého zboží. Je povinností příslušných orgánů, aby přijaly veškerá opatření, která považují za nezbytná k ověření správnosti uvedeného prohlášení.
(22) Je třeba umožnit po dohodě s příslušnými orgány členského státu, na jehož území je zboží vyrobeno, provedení zjednodušeného prohlášení o používaných produktech ve formě souhrnných množství těchto produktů pod podmínkou, že dotyčné hospodářské subjekty uchovají pro výše uvedené orgány podrobné informace o použitých produktech.
(23) Není vždy možné pro vývozce zboží, zejména pokud není jeho výrobcem, aby znal přesně množství používaných zemědělských produktů, pro které může žádat o poskytnutí náhrady. Z tohoto důvodu není vývozce vždy schopen vyhotovit prohlášení o daných množstvích. V důsledku toho je třeba podpůrně stanovit systém výpočtu náhrady, o jehož použití bude moci zúčastněná osoba požádat, který je omezen na některé zboží, je založen na chemickém rozboru uvedeného zboží a je používán podle srovnávací tabulky sestavené za tímto účelem. Pokud je pro některé zboží uvedené v příloze nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 použito tohoto systému výpočtu, je původ používaného škrobu neznámý. Pro tento škrob mohla být poskytnuta produkční náhrada, proto u uvedeného zboží nemůže být poskytnuta vývozní náhrada pro škrob.
(24) Příslušné orgány pověřené kontrolou vývozních prohlášení nemusejí mít k dispozici dostatečné doklady, aby přijaly prohlášení o použitých množstvích, i když je prohlášení založeno na chemickém rozboru. Uvedené situace mohou zvláště vzniknout tehdy, pokud zboží, které má být vyvezeno, bylo vyrobeno v jiném členském státě, než je členský stát, z něhož se uskutečňuje vývoz. Je tudíž důležité, aby příslušné orgány členského státu, z něhož se uskutečňuje vývoz zboží, mohly obdržet, je-li třeba, přímo od příslušných orgánů ostatních členských států všechny informace týkající se výrobních podmínek uvedeného zboží, které posledně jmenované příslušné orgány mohou mít k dispozici.
(25) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [17]. povoluje dodávku másla a smetany za sníženou cenu průmyslu vyrábějícímu některé zboží. Je třeba to vzít v úvahu, pokud jde o zboží, pro které je poskytnuta náhrada stanovená na základě rozboru.
(26) Je žádoucí, aby bylo v Unii zajištěno jednotné používání předpisů týkajících se poskytování náhrad v odvětví zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za tímto účelem je třeba, aby každý členský stát uvědomil ostatní členské státy prostřednictvím Komise o kontrolních nástrojích, které používá na svém území pro jednotlivé druhy vyváženého zboží.
(27) Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [18] stanoví v čl. 31 odst. 10, 11 a 12 rámec podmínek, které musejí být splněny před poskytnutím náhrady, pokud jde o některé mléčné výrobky, které byly dovezeny, aby byly zpětně vyvezeny ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
(28) Je třeba zohlednit zvýšení množství některých mléčných výrobků dovážených za sníženou celní sazbu v rámci dohod uzavřených se třetími zeměmi a možnost poskytnout vyšší vývozní náhradu než sníženou celní sazbu.
(29) S cílem zajistit řádné používání ustanovení nařízení o společné organizaci trhů, která se týkají poskytování vývozních náhrad, je třeba vyloučit z využívání takových náhrad produkty dovážené ze třetích zemí, používané při výrobě zboží, které je vyvezeno poté, co bylo předtím propuštěno do volného oběhu v Unii.
(30) Pro některé zpracované zemědělské produkty je třeba stanovit koeficienty pro stanovení náhrady týkající se těchto produktů a stanovit zveřejnění částek náhrady pro 100 kg těchto používaných produktů.
(31) Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování náhrad pro vývoz základních produktů uvedených v příloze A (dále jen "základní produkty"), produktů vzniklých jejich zpracováním nebo produktů, jejichž postavení na roveň jedné z těchto dvou kategorií vyplývá z ustanovení odstavce 3, pokud jsou tyto různé produkty vyváženy ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a uvedené podle případu v
- příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 [19],
- příloze B nařízení Rady (EHS) č. 1766/92,
- příloze B nařízení Rady (ES) č. 3072/95 [20],
- příloze II nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 [21],
- příloze I nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 [22].
Toto zboží uvedené v přílohách B a C tohoto nařízení je dále uváděno jako "zboží".
2. Pro účely tohoto nařízení se
a) "rozpočtovým obdobím" rozumí období od 1. října jednoho roku do 30. září následujícího roku;
b) "osvědčením" nebo "osvědčením o náhradě" rozumí osvědčení vystavené v souladu s články 6 až 14, které je platné v celé Unii, vydané členskými státy každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení v Unii. Osvědčení o náhradě zaručuje, že náhrada bude vyplacena, pokud budou splněny podmínky článku 16. Osvědčení může obsahovat stanovení sazeb náhrady předem. Osvědčení jsou platná pouze během téhož rozpočtového období;
c) "dohodou" rozumí Dohoda o zemědělství uzavřená v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání;
d) "potravinovou pomocí" rozumí opatření potravinové pomoci splňující podmínky čl. 10 odst. 4 dohody.
3. Pro účely tohoto nařízení je/jsou
a) bramborový škrob kódu KN 11081300, získaný přímo z brambor, kromě vedlejších produktů, postavený na roveň produktu vzniklému zpracováním kukuřice;
b) syrovátka kódů KN 04041048 až 04041062, nezahuštěná, též zmrazená, postavená na roveň syrovátce sušené uvedené v příloze A (PG 1);
c) - mléko a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04039051 a 04049021, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku nejvýše 0,1 % hmotnostních
a
- mléko a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04039011 a 04049021, sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr ani jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku nejvýše 1,5 % hmotnostních,
postavené na roveň sušenému odstředěnému mléku uvedenému v příloze A (PG 2);
d) - mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04031013, 04039051, 04039053, 04049021 a 04049023, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku více než 0,1 % hmotnostních, avšak nejvýše 6 % hmotnostních
a
- mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04031013, 04031019, 04039013, 04039019, 04049023 a 04049029, sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 1,5 % hmotnostních, avšak nižším než 45 % hmotnostních,
postavené na roveň sušenému plnotučnému mléku uvedenému v příloze A (PG 3);
e) - mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031019, 04039059, 04049023 a 04049029, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 6 % hmotnostních,
- mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031019, 04039019 a 04049029, sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nejméně 45 % hmotnostních
a
- máslo a jiné mléčné tuky, o obsahu mléčného tuku jiném než 82 % hmotnostních, avšak nejméně 62 % hmotnostních, kódů KN 040510, 04052090, 04059010, 04059090,
postavené na roveň máslu uvedenému v příloze A (PG 6);
f) - mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011 až 04031019, 04039051 až 04039059 a 04049021 až 04049029, zahuštěné, jiné než sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukru ani jiná sladidla
a
- sýr
i) sušenému odstředěnému mléku uvedenému v příloze A (PG 2), pokud jde o tukuprostou část obsahu sušiny v na roveň postaveném produktu
a
ii) máslu uvedenému v příloze A (PG 6), pokud jde o obsah mléčného tuku v na roveň postaveném produktu;
g) rýže loupaná kódu KN 100620 je postavená na roveň celoomleté rýži kódů KN 10063061 až 10063098;
h) surový řepný nebo třtinový cukr kódu KN 17011190 nebo KN 17011290, obsahující v sušině nejméně 92 % hmotnostních sacharosy určené polarimetrickou metodou,
- cukry kódů KN 17019100 a 17019990,
- produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (EHS) č. 2038/1999, kromě směsí získaných částečně z produktů, na něž se vztahuje nařízení (EHS) č. 1766/92,
- produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm f) a g) nařízení (EHS) č. 2038/1999, kromě směsí získaných částečně z produktů, na něž se vztahuje nařízení (EHS) č. 1766/92,
které splňují podmínky stanovené nařízením (EHS) č. 2038/1999 a nařízením (ES) č. 2135/95 [23], aby mohly získat náhradu v případě vývozu v nezměněném stavu, jsou postavené na roveň bílému cukru kódu KN 17019910.
4. Na žádost zúčastněné osoby a po dohodě s příslušným orgánem jsou však mléčné výrobky uvedené v odst. 3 písm. d) postavené na roveň
i) sušenému odstředěnému mléku uvedenému v příloze A (PG 2), pokud jde o tukuprostou část obsahu sušiny v na roveň postaveném produktu,
a
ii) máslu uvedenému v příloze A (PG 6), pokud jde o obsah mléčného tuku v na roveň postaveném produktu.
Článek 2
Výše náhrady poskytované pro množství, které je stanoveno v souladu s článkem 3 pro každý základní produkt vyvážený ve formě stejného zboží, se získá vynásobením tohoto množství sazbou náhrady vztahující se k dotyčnému základnímu produktu, vypočtenou na jednotku váhy v souladu s článkem 4.
Pokud jde však o směsi D-glucitolu (sorbitolu) kódů KN 290544 a 382460, jestliže zúčastněná osoba neuvede v prohlášení uvedeném v čl. 16 odst. 1 specifikace stanovené v odst. 4 čtvrté odrážce téhož článku nebo neposkytne-li vyhovující dokumentaci na podporu svého prohlášení, platnou sazbou náhrady pro tyto směsi je sazba pro dotyčný základní produkt, pro který se použije nejnižší sazba náhrady.
Pokud se mohou použít různé sazby náhrady v souladu s čl. 4 odst. 3 na stejný základní produkt, má být vypočítána zvlášť částka pro každé z množství uvedeného základního produktu, na která je použitelná různá sazba náhrady.
Pokud bylo některé zboží použito při výrobě vyváženého zboží, je sazbou náhrady, která má být vzata v úvahu při výpočtu částky vztahující se ke každému ze základních produktů, produktů vzniklých jejich zpracováním nebo produktů, jejichž postavení na roveň jedné z těchto kategorií vyplývá z čl. 1. odst. 3, které byly použity při výrobě vyváženého zboží, sazba platná v případě vývozu prvního zboží v nezměněném stavu.
Článek 3
1. Pokud jde o zboží uvedené v příloze B, kromě případů, kdy je uveden odkaz na přílohu C nebo kdy se použije čl. 16 odst. 3 druhý pododstavec, stanoví se množství každého ze základních produktů, které má být vzato v úvahu pro výpočet výše náhrady takto:
a) v případě, kdy se použije základní produkt v nezměněném stavu nebo produkt, který je mu postavený na roveň, je uvedeným množstvím množství skutečně použité pro výrobu vyváženého zboží s přihlédnutím k následujícím přepočítacím koeficientům:
- 100 kilogramům syrovátky postavené na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 1 podle čl. 1 odst. 3 písm. b) odpovídá 6,06 kilogramů tohoto pilotního produktu,
- 100 kilogramům mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 2 podle čl. 1 odst. 3 písm. c) první odrážky odpovídá 9,1 kilogramu tohoto pilotního produktu,
- tukuprosté části ve 100 kilogramech mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 2 podle čl. 1 odst. 3 písm. f) první odrážky odpovídá 1,01 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní tukuprosté sušiny obsažené v dotyčném produktu,
- tukuprosté části sušiny ve 100 kilogramech sýra postaveného na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 2 podle čl. 1 odst. 3 písm. f) druhé odrážky odpovídá 0,8 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní tukuprosté sušiny obsažené v sýru,
- 100 kilogramům jednoho z mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 3 podle čl. 1 odst. 3 písm. d) o obsahu mléčného tuku v sušině nejvýše 27 % hmotnostních odpovídá 3,85 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní tuku obsažené v dotyčném produktu.
Na žádost zúčastněné osoby však 100 kilogramům mléka v tekutém stavu postaveného na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 3 podle čl. 1 odst. 3 písm. d) první odrážky, o obsahu mléčného tuku v mléce v tekutém stavu nejvýše 3,2 % hmotnostních, odpovídá 3,85 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní mléčného tuku v dotyčném produktu,
- 100 kilogramům sušiny obsažené v některém z mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 3 podle čl. 1 odst. 3 písm. d), o obsahu mléčného tuku v sušině vyšším než 27 % hmotnostních odpovídá 100 kilogramů tohoto pilotního produktu.
Na žádost zúčastněné osoby však 100 kilogramům mléka v tekutém stavu postaveného na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 3 podle čl. 1 odst. 3 písm. d) první odrážky, o obsahu mléčného tuku v mléce v tekutém stavu nejvýše 3,2 % hmotnostních, odpovídá 12,32 kilogramu tohoto pilotního produktu,
- 100 kilogramům jednoho z mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 6 podle čl. 1 odst. 3 písm. e) odpovídá 1,22 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní mléčného tuku obsažené v daném mléčném výrobku,
- podílu tuku ve 100 kilogramech jednoho z mléčných výrobků postavených na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 6 podle čl. 1 odst. 3 písm. f) první odrážky nebo čl. 1 odst. 4 bodu ii) odpovídá 1,22 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní mléčného tuku obsažené v daném mléčném výrobku,
- podílu tuku ve 100 kilogramech sýra postaveného na roveň pilotnímu produktu skupiny č. 6 podle čl. 1 odst. 3 písm. f) druhé odrážky odpovídá 0,8 kilogramu tohoto pilotního produktu na 1 % hmotnostní mléčného tuku obsažené v sýru,
- 100 kilogramům loupané kulatozrnné rýže uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. g) odpovídá 77,5 kilogramu celoomleté kulatozrnné rýže,
- 100 kilogramům loupané střednězrnné nebo dlouhozrnné rýže uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. g) odpovídá 69 kilogramů celoomleté dlouhozrnné rýže,
- 100 kilogramům surového cukru uvedeného v čl. 1 odst. 3 písm. h) první odrážce odpovídají 92 kilogramy bílého cukru,
- 100 kilogramům cukru uvedeného v čl. 1 odst. 3 písm. h) druhé odrážce odpovídá 1 kilogram bílého cukru na 1 % sacharosy,
- 100 kilogramům jednoho z produktů uvedených v čl. 1 odst. 3 písm. h) třetí odrážce, splňujícího podmínky čl. 3 nařízení (ES) č. 2135/95, odpovídá 1 kilogram bílého cukru na 1 % sacharosy (zvýšené případně o obsah ostatních cukrů vypočítaných v ekvivalentu sacharosy) stanovené v souladu s výše uvedeným článkem 3,
- 100 kilogramům sušiny [stanovené v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 2135/95] obsažené v isoglukose nebo v isoglukosovém sirupu uvedeném v čl. 1 odst. 3 písm. h) čtvrté odrážce, splňující podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95, odpovídá 100 kilogramů bílého cukru;
b) v případě, kdy se použije produkt, na který se vztahuje článek 1 nařízení (EHS) č. 1766/92 nebo nařízení (ES) č. 3072/95
- buď vzniklý zpracováním základního produktu, nebo produktu postaveného na roveň základnímu produktu,
- anebo postavený na roveň produktu vzniklému zpracováním základního produktu,
- anebo vzniklý zpracováním produktu, který je postavený na roveň produktu vzniklému zpracováním základního produktu,
je uvedeným množstvím skutečně použité množství pro výrobu vyváženého zboží, upravené na množství základního produktu podle koeficientů uvedených v příloze E.
Pokud jde však o alkohol z obilovin obsažený v lihovinách kódu KN 2208, je uvedeným množstvím 3,4 kilogramu ječmene na % obj. alkoholu z obilovin na jeden hektolitr vyvážené lihoviny;
c) v případě, kdy se použije
- buď produkt, na který se nevztahuje příloha 1 Smlouvy, vzniklý zpracováním produktu uvedeného v písmenech a) nebo b),
- anebo produkt vzniklý smísením a/nebo zpracováním více produktů uvedených v písmenech a) anebo b) a/nebo produktů uvedených v první odrážce,
se množství, které má být stanoveno na základě množství výše uvedeného produktu skutečně použitého pro výrobu vyváženého zboží, rovná pro každý z dotyčných základních produktů a s výhradou odstavce 3 množství uznanému příslušnými orgány v souladu s čl. 16 odst. 1. Pro výpočet tohoto množství se případně použijí přepočítací koeficienty uvedené v písmenu a), jakož i zvláštní pravidla výpočtu, přepočítací poměry nebo koeficienty uvedené v písmenu b).
Pokud jde však o lihoviny na bázi obilovin obsažené v lihovinách kódu KN 2208, je uvedeným množstvím 3,4 kilogramu ječmene na % obj. alkoholu z obilovin na jeden hektolitr vyvážené lihoviny.
2. Pro účely odstavce 1 jsou za skutečně použité považovány produkty, které byly použity v nezměněném stavu v procesu výroby vyváženého zboží. Pokud během jednoho ze stadií procesu výroby uvedeného zboží je samotný základní produkt zpracován na jiný zpracovanější základní produkt, který je použit v dalším stadiu, je za skutečně použitý považován pouze tento druhý produkt.
Množství skutečně používaných produktů ve smyslu prvního pododstavce musí být stanovena pro každé vyvážené zboží.
V případě pravidelně uskutečňovaných vývozů týkajících se zboží, které, vyráběné daným podnikem za přesně stanovených technických podmínek, má stálé vlastnosti a jakost, mohou být tato množství po dohodě s příslušnými orgány stanovena buď na základě výrobního vzorce výše uvedeného zboží, nebo na základě průměrných množství produktů použitých během stanoveného období pro výrobu daného množství tohoto zboží. Takto stanovená množství produktů jsou brána v úvahu tak dlouho, dokud nedojde ke změně ve výrobních podmínkách dotyčného zboží.
S výjimkou případu výslovného povolení uděleného příslušným orgánem musí být stanovená množství produktů potvrzena nejméně jedenkrát ročně.
Při stanovení skutečně používaných množství je třeba přihlížet k ustanovením nařízení Komise (EHS) č. 3615/92 [24].
3. Pokud jde o zboží uvedené v příloze C, je množstvím základního produktu, které má být vzato v úvahu pro výpočet výše náhrady, množství stanovené ve výše uvedené příloze, oproti každému z tohoto zboží.
Avšak:
a) v případě čerstvých těstovin musí být množství základních produktů uvedená v příloze C upravena na množství rovnající se sušeným těstovinám tak, že se vynásobí tato množství procentem suchého extraktu těstovin a vydělí se číslem 88;
b) pokud bylo dotyčné zboží vyrobeno částečně z produktů propuštěných do režimu aktivního zušlechťovacího styku a částečně z produktů splňujících podmínky uvedené v článku 23 Smlouvy, pak se množství základního produktu, které má být vzato v úvahu pro výpočet náhrady, která má být poskytnuta pro tuto poslední kategorii produktů, stanoví podle odstavců 1 a 2.
Článek 4
1. Sazba náhrady je stanovena každý měsíc pro 100 kilogramů základního produktu za podmínek podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1766/92 a odpovídajících článků ostatních nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1.
Sazba může být změněna za podmínek stanovených v čl. 13 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1766/92 a v odpovídajících článcích ostatních nařízení podle čl. 1 odst. 1.
Platná sazba náhrady pro vejce domácí drůbeže, ve skořápce, čerstvá nebo konzervovaná, jakož i pro vejce bez skořápky a žloutky vhodné k lidské spotřebě, čerstvé, sušené nebo jinak konzervované, neslazené, je stanovena na dobu, která je stejná, jako je doba vzatá v úvahu pro stanovení náhrad pro tytéž produkty vyvážené v nezměněném stavu.
2. Sazba náhrady je stanovena zejména s přihlédnutím
a) na jedné straně k průměrným nákladům vynaloženým na zásobování zpracovatelského průmyslu základními produkty na trhu Unie a k cenám skutečně dosaženým na světovém trhu na straně druhé;
b) k úrovni náhrad pro vývoz zpracovaných zemědělských produktů, na něž se vztahuje příloha I Smlouvy a jejichž výrobní podmínky jsou srovnatelné;
c) k nutnosti zajistit stejné podmínky hospodářské soutěže mezi průmyslovými odvětvími, která používají produkty Společenství, a průmyslovými odvětvími, která používají produkty ze třetích zemí v režimu aktivního zušlechťovacího styku;
d) k vývoji výdajů na jedné straně a k vývoji cen ve Společenství a na světovém trhu na straně druhé;
e) k dodržování omezení vyplývajících z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy.
Pokud jde o bramborový škrob kódu KN 11081300, je sazba náhrady stanovena odlišně, podle kukuřičného ekvivalentu, a to postupem podle článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 na základě níže uvedených kritérií. Množství používaného bramborového škrobu jsou převedena na stejná množství kukuřice na základě čl. 3 odst. 1 písm. b).
3. Pro stanovení sazby náhrady jsou vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech, v souladu s ustanoveními nařízení o společné organizaci trhů v daném odvětví, pokud jde o základní produkty nebo na roveň postavené produkty.
4. S výjimkou obilovin není poskytnuta náhrada pro produkty používané při výrobě alkoholu obsaženého v lihovinách uvedených v příloze B pod kódem KN 2208.
5. Vývoz zboží kódu KN 35051050 umožňuje pouze využívání snížené sazby s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení (EHS) 1722/93 pro používaný základní produkt platnou během předpokládaného období výroby zboží. Takto stanovená uvedená sazba je stanovena postupem podle odstavce 1.
6. a) Náhrada pro škroby kódu KN 11081100 až 11081990 nebo pro produkty, na něž se vztahuje příloha A nařízení (EHS) č. 1766/92, vzniklé zpracováním těchto škrobů, se poskytuje pouze po předložení prohlášení dodavatele těchto produktů potvrzujícího, že škroby byly vyrobeny přímo z obilovin, brambor nebo rýže s vyloučením použití jakýchkoli vedlejších produktů získaných při výrobě jiných zemědělských produktů nebo zboží.
Prohlášení uvedené v prvním pododstavci může být platné až do odvolání pro každou dodávku od stejného výrobce a je kontrolováno v souladu s ustanoveními čl. 16 odst. 1.
b) Je-li obsah suchého extraktu v bramborovém škrobu, který je postaven na roveň kukuřičnému škrobu podle čl. 1 odst. 3 písm. a), nejméně 80 %, bude sazbou náhrady sazba stanovená v souladu s odstavcem 1; je-li obsah suchého extraktu nižší než 80 %, bude se sazba rovnat sazbě náhrady stanovené v souladu s odstavcem 1, vynásobené skutečným procentem suchého extraktu a vydělené číslem 80.
Pokud jde o všechny ostatní škroby, je-li obsah suchého extraktu nejméně 87 %, bude platnou sazbou náhrady sazba stanovená v souladu s odstavcem 1; je-li obsah suchého extraktu nižší než 87 %, bude se platná sazba rovnat sazbě náhrady stanovené v souladu s odstavcem 1, vynásobené skutečným procentem suchého extraktu a vydělené číslem 87.
Je-li obsah suchého extraktu v glukosovém sirupu nebo v maltodextrinovém sirupu kódů KN 17023059, 17023099, 17024090, 17029050 nebo 21069055 nejméně 78 %, bude sazbou náhrady sazba stanovená v souladu s odstavcem 1; je-li obsah suchého extraktu v těchto sirupech nižší než 78 %, bude se platná sazba rovnat sazbě náhrady stanovené v souladu s odstavcem 1, vynásobené skutečným procentem suchého extraktu a vydělené 78.
c) Pro účely písmene b) je obsah sušiny ve škrobech stanoven podle metody uvedené v příloze II nařízení Komise (EHS) č. 1908/84 [25] obsah sušiny v glukosovém sirupu nebo maltodextrinovém sirupu je stanoven metodou 2 uvedenou v příloze II směrnice Rady 79/796/EHS [26] nebo jakoukoli jinou vhodnou analytickou metodou, která nabízí přinejmenším stejné záruky.
d) Při prohlášení uvedeném v čl. 16 odst. 1 je zúčastněná osoba povinna uvést obsah suchého extraktu v používaných škrobech nebo v glukosovém nebo v maltodextrinovém sirupu.
7. Pokud si to vynutí situace v mezinárodním obchodu s kaseiny kódu KN 350110, kaseináty kódu KN 35019090 nebo vaječným albuminem kódů KN 35021190 a 35021990 nebo zvláštní požadavky některých trhů, co se týče tohoto zboží, může být náhrada rozlišena podle místa určení.
8. Náhrada může být rozlišena pro zboží kódů KN 19021100, 190219 a 19024010 podle jejich místa určení.
9. Náhrada může být rozlišena podle toho, zda je sazba náhrady stanovena předem, v souladu s čl. 7 odst. 2, anebo nikoliv.
Článek 5
1. Sazbou náhrady je sazba, která je platná v den vývozu zboží.
2. Použije se však režim stanovení sazby náhrady předem.
V případě použití režimu stanovení sazby náhrady předem je sazba platná v den podání žádosti o stanovení náhrady předem použita pro vývoz, který má být uskutečněn po uvedeném dni během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s ustanoveními čl. 9 odst. 2.
Sazba náhrady stanovená za podmínek stanovených v předchozím pododstavci je upravena podle stejných pravidel, jako jsou pravidla použitelná v oblasti stanovení náhrad předem pro základní produkty vyvážené v nezměněném stavu, avšak s použitím přepočítacích koeficientů stanovených v příloze E pro produkty zpracované z obilovin.
Předchozí pododstavec se nepoužije na žádosti o stanovení náhrady předem předložené do 24. března 2000 včetně.
Článek 6
1. Poskytnutí náhrady pro vývoz zemědělských produktů splňujících podmínky článku 16, jakož i pro obiloviny umístěné pod dohled pro výrobu lihovin uvedených v článku 4 nařízení (EHS) č. 2825/93 je od 1. března 2000 podmíněno předložením osvědčení o náhradě vydaného za podmínek článku 7.
Předchozí pododstavec se nepoužije na vývozy uskutečněné v rámci mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 Dohody, na dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 třetí odrážce, v článcích 36, 40, 44, 45 a na čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 a na vývozy uvedené v článku 14.
2. Poskytnutí náhrady v rámci režimu stanovení náhrady předem stanoveného v čl. 5 odst. 2 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě obsahujícího stanovení sazeb náhrady předem.
3. Osvědčení o náhradě není převoditelné. Je použito jeho držitelem.
4. Pokud zúčastněná osoba nepočítá uskutečnit vývoz přes jiný členský stát, než je členský stát, kde žádá o osvědčení o náhradě, může být toto osvědčení uchováno příslušným orgánem, zejména v podobě počítačového souboru.
5. Pro účely použití tohoto článku na obiloviny umístěné pod dohled pro výrobu lihovin uvedených v článku 4 nařízení (EHS) č. 2825/93 se jakýkoli odkaz na termín "vývoz" musí považovat za odkaz na umístění pod výše uvedený dohled.
Článek 7
1. O osvědčení o náhradě se žádá a také se vydává na částku stanovenou v eurech.
Žádost o osvědčení o náhradě a osvědčení o náhradě jsou vystaveny v souladu s přílohou F, s výhradou článku 20.
2. Zúčastněná osoba může požádat o stanovení sazeb náhrady předem platných v den podání své žádosti. V tomto případě se stanovení předem týká všech platných sazeb náhrady. Jediná žádost o stanovení náhrady předem předložená za podmínek přílohy F může být podána buď při žádosti o osvědčení o náhradě, nebo ode dne udělení osvědčení o náhradě a před jeho posledním dnem platnosti.
Stanovení náhrady předem se nevztahuje na vývozy uskutečněné přede dnem uvedené žádosti.
3. Vydání osvědčení o náhradě zavazuje jeho držitele požádat o náhrady pro vývozy uskutečněné po dobu platnosti osvědčení ve výši rovnající se částce, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno. Dodržení této povinnosti je zajištěno složením jistoty uvedené v článku 11.
4. Povinnosti uvedené v odstavci 3 tohoto článku jsou zásadními požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Zásadní požadavek je považován za splněný, pokud hospodářský subjekt předal zvláštní žádost nebo žádosti týkající se vývozů uskutečněných během doby platnosti osvědčení o náhradě a za podmínek přílohy F-IV. V případě, že zvláštní žádostí není vývozní prohlášení, musí být podána, s výjimkou případu vyšší moci, do tří měsíců následujících po dni přijetí vývozního prohlášení.
Dodržování zásadního požadavku prokazuje hospodářský subjekt předložením vyhotovení č. 1 osvědčení o náhradě s řádnými odpisy příslušnému orgánu, v souladu s ustanoveními přílohy F-VI. Uvedený doklad musí být předložen nejpozději na konci devátého měsíce, který následuje po konci doby platnosti osvědčení o náhradě.
Článek 8
1. Žádosti o osvědčení mohou být předkládány:
a) do 31. srpna, pokud jde o osvědčení platná od 1. října;
b) do 5. listopadu, pokud jde o osvědčení platná od 1. února;
c) do 5. ledna, pokud jde o osvědčení platná od 1. února;
d) do 5. března, pokud jde o osvědčení platná od 1. dubna;
e) do 5. května, pokud jde o osvědčení platná od 1. června;
f) do 5. července, pokud jde o osvědčení platná od 1. srpna.
2. Členské státy sdělí Komisi nejpozději:
- do 5. září žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1 písm. a),
- do 12. listopadu žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1 písm. b),
- do 12. ledna žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1 písm. c),
- do 12. března žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1 písm. d),
- do 12. května žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1. písm. e),
- do 12. července žádosti o osvědčení uvedené v odst. 1 písm. f).
3. Komise stanoví částku, pro kterou mohou být osvědčení o náhradě vydána na základě těchto údajů:
a) maximální výše náhrad stanovená v souladu s čl. 9 odst. 2 dohody,
po odečtení
b) případně částky přesahující maximální částku, která mohla být poskytnuta během předchozího rozpočtového roku,
po odečtení
c) částky vyhrazené na krytí vývozů uvedených v článku 14,
po odečtení
d) plateb provedených během rozpočtového roku, vztahujících se k vývozům před 1. březnem 2000,
po odečtení
e) plateb provedených během běžného rozpočtového roku, vztahujících se k vývozům uskutečněným během předchozího rozpočtového období,
po odečtení
f) částek, pro které byla vydána osvědčení o náhradě platná během dotyčného rozpočtového období,
po přičtení
g) částky, pro kterou vydaná osvědčení uvedená v článku 12 byla vrácena,
po přičtení
h) případné nepoužité vyhrazené částky uvedené v písm. c) tohoto odstavce
a
i) prvků nejistoty týkajících se některých z těchto částek.
4. Celková částka, pro kterou mohou být vydána osvědčení pro každé z období uvedených v odstavci 1, činí:
- 30 % částky uvedené v odstavci 3 pro období uvedené v odst. 1 písm. a),
- 20 % částky uvedené v odstavci 3, stanovené 12. listopadu pro období uvedené v odst. 1 písm b),
- 25 % částky uvedené v odstavci 3, stanovené 12. ledna pro období uvedené v odst. 1 písm. c),
- 33 % částky uvedené v odstavci 3, stanovené 12. března pro období uvedené v odst. 1 písm. d),
- 50 % částky uvedené v odstavci 3, stanovené 12. května pro období uvedené v odst. 1 písm. e),
- 100 % částky uvedené v odstavci 3, stanovené 12. července pro období uvedené v odst. 1 písm. f).
5. V případě, že by celková částka žádostí obdržených pro jedno z dotyčných období přesáhla maximální částku uvedenou v odstavci 4, stanoví Komise koeficient snížení pro všechny žádosti předložené před odpovídajícími dny stanovenými v odstavci 1 tak, aby byla dodržena maximální částka stanovená v odstavci 4.
Komise zveřejní tento koeficient v Úředním věstníku Evropských společenství do pěti pracovních dnů následujících po dni uvedeném v odstavci 2.
6. V případě, že Komise stanoví koeficient snížení, mohou být osvědčení vydána do výše požadované částky vynásobené 1 méně koeficient snížení stanovený v souladu s odstavcem 5 nebo odstavcem 8.
V tomto případě může žadatel svoji žádost stáhnout ve lhůtě pěti pracovních dnů od zveřejnění koeficientu v Úředním věstníku Evropských společenství.
7. Členské státy sdělí Komisi vždy do 1. října, 1. prosince, 1. února, 1. dubna, 1. června a 1. srpna částky, u nichž někteří žadatelé stáhli svou žádost o osvědčení o náhradě na základě odstavce 6.
8. Žádosti o osvědčení o náhradě mohou být předloženy mimo období uvedená v odstavci 1, a to od 1. října každého rozpočtového období. Žádosti předložené během jednoho týdne jsou sděleny Komisi následující úterý. Uvedená osvědčení mohou být vydávána od pondělí, které následuje po sdělení žádostí, pokud Komise nepřijme žádné opatření.
Pokud se Komise domnívá, že hrozí nedodržení mezinárodních závazků Evropské unie, může použít koeficient snížení na právě posuzované žádosti o osvědčení o náhradě a vezme přitom zejména v úvahu způsob výpočtu uvedený v odstavcích 3 a 4. Komise může rovněž vydávání osvědčení pozastavit.
Komise zveřejní koeficient v Úředním věstníku Evropských společenství do čtyř dnů následujících po dni sdělení žádostí uvedeném v prvním pododstavci.
9. Žádosti o osvědčení o náhradě uvedené v předchozím odstavci mohou být požadovány pouze, pokud nebyl stanoven žádný koeficient snížení na základě odstavce 5 a až do vyčerpání částek uvedených v odstavci 4, zvýšených o částky, pro které nebyla osvědčení skutečně vydána, jakož i částek, pro které byla osvědčení vrácena.
10. Žádosti o osvědčení o náhradě mohou být předkládány od 15. srpna pro vývozy, které mají být uskutečněny do 1. října za podmínek odstavce 8, pokud částky stanovené v souladu s odstavcem 3 zůstávají k dispozici.
11. Ustanovení odstavců 1 až 5, 7, 9 a 10 se použijí ode dne 15. července 2000.
Článek 9
1. Osvědčení o náhradě je platné ode dne uvedeného v žádosti o osvědčení za podmínek přílohy F.
2. Osvědčení o náhradě je platné až do konce pátého měsíce následujícího po měsíci, kdy byla předložena žádost o osvědčení, nebo až do konce rozpočtového období, jestliže toto období nastane dříve.
V případě stanovení sazeb náhrady předem jsou však tyto sazby platné až do konce pátého měsíce následujícího po měsíci, kdy byla předložena žádost o stanovení náhrady předem, nebo až do konce doby platnosti osvědčení, jestliže tato doba nastane dříve.
Pokud jde o osvědčení vydaná od 1. června, může Komise prodloužit dobu platnosti těchto osvědčení.
Pro vývozy uskutečněné od 1. března 2000 a nejpozději do 30. září 2000 jsou v případě stanovení sazeb náhrady předem tyto sazby platné až do konce doby platnosti osvědčení.
Žádosti o stanovení náhrady předem se podávají v souladu s bodem II přílohy F.
Výpisy z osvědčení o náhradě nemohou být předmětem stanovení náhrady předem nezávisle na osvědčení, z něhož byly vyhotoveny.
Článek 10
Žádosti o osvědčení o náhradě a osvědčení o náhradě, která jsou vystavena pro provedení opatření v rámci mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody, obsahují v kolonce 20 jednu z těchto poznámek:
"Certificado GATT - Ayuda alimentaria"
"GATT-attest - Fødevarehjælp"
"GATT-Bescheinigung - Nahrungmittelhilfe"
"Πιστοποιητικό ΓΣΔΕ - Εεπισιτιστική βοήεια"
"GATT certificate - Food aid"
"Certificat GATT - Aide alimentaire"
"Titolo GATT - Aiuto alimentare"
"GATT-certificaat - Voedselhulp"
"Certificado GATT - Ajuda alimentar"
"GATT-todistuts - Elintarvikeapu"
"GATT-licens - Livsmedelsbistånd".
Ustanovení článku 8 se na uvedená osvědčení nepoužijí.
Odchylně od nařízení, která stanoví platné sazby náhrady pro vývoz základních produktů ve formě zboží, jsou sazbami náhrady se stanovením předem vztahujícími se na žádosti o osvědčení a na osvědčení vystavená pro provedení opatření v rámci potravinové pomoci sazby platné pro ostatní vývozy bez stanovení sazeb náhrady předem. Sazby, které mají být vzaty v úvahu, jsou sazby platné v den stanovený na základě článku 2 nařízení (ES) 259/98, pokud se jedná o vývozy v rámci potravinové pomoci Společenství, anebo v den stanovený podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999 [27] v případě vývozů mléka nebo mléčných výrobků v rámci vnitrostátních potravinových pomocí.
Článek 11
Žádosti o osvědčení o náhradě, jiné než osvědčení týkající se opatření v rámci potravinové pomoci uvedená v článku 10, jsou platné pouze, pokud byla složena jistota ve výši 25 % požadované částky za podmínek článku 15 nařízení (ES) č. 1291/2000.
Jistota je uvolněna za podmínek stanovených v článku 12.
Článek 12
1. V případě použití koeficientu snížení podle čl. 8 odst. 5 a 8 je jistota neprodleně uvolněna až do výše složené částky vynásobené koeficientem snížení.
2. 94 % jistoty je uvolněno, pokud na základě čl. 8 odst. 6 žadatel svoji žádost o osvědčení stáhne.
3. Jistota je úplně uvolněna, pokud držitel osvědčení požádal o náhrady až do výše 95 % částky, pro kterou bylo osvědčení vydáno.
4. Pokud nebylo osvědčení o náhradě použito až do výše 95 % částky, pro kterou bylo vydáno, jistota propadá až do výše 25 % rozdílu mezi 95 % částky, pro kterou bylo osvědčení vydáno, a skutečně použitou částkou.
5. Pokud však držitel osvědčení toto osvědčení vrátí do 28. února, propadající částka, která je stanovena na základě odstavce 4, je snížena o 50 %. Pokud vrátí osvědčení po uvedeném dni, avšak do 15. srpna 2000 a do 31. května v dalších letech, je propadající částka, která je stanovena na základě odstavce 4, snížena o 25 %.
6. Držitel osvědčení o náhradě, který předložil doklad o tom, že se zúčastnil nabídkového řízení vyhlášeného v dovážející třetí zemi, uvedeného v článku 49 nařízení (ES) č. 1291/2000, a že jeho nabídka nebyla vybrána, může požádat, aby nebyla vyžadována částka rovnající se náhradě, kterou by obdržel, kdyby byla jeho nabídka vybrána. V tomto případě je osvědčení o tuto částku sníženo a odpovídající jistota je uvolněna.
Článek 13
1. Členské státy sdělí Komisi do konce každého měsíce výše náhrady, které poskytly během předchozího měsíce pro vývozy uskutečněné do 1. března 2000.
2. Členské státy sdělí Komisi do 1. ledna každého roku a poprvé do 1. ledna 2001 celkové výše náhrady, které skutečně poskytly až do předchozího 30. září pro vývozy uskutečněné během předchozího rozpočtového období, jakož i poskytnuté částky, předtím nesdělené, pro vývozy uskutečněné během předcházejících rozpočtových období s upřesněním dotyčných období.
3. Pro účely předchozího odstavce jsou platby předem považovány za skutečně poskytnuté náhrady. Vrácení neoprávněně vyplacených náhrad jsou sdělena zvlášť.
4. Členské státy sdělí Komisi do desátého dne každého měsíce:
a) částky, pro které byla osvědčení o náhradě vrácena během předchozího měsíce za podmínek čl. 12 odst. 5;
b) částky, pro které byla osvědčení o náhradě vrácena nebo snížena během předchozího měsíce za podmínek čl. 12 odst. 6;
c) částky, pro které skončila osvědčením doba splatnosti a osvědčení nebyla použita;
d) osvědčení o náhradě vydaná během předchozího měsíce, uvedená v článku 10.
Článek 14
1. Až do 30. září 2000 a pro každé rozpočtové období ode dne 1. října 2000, lze pro vývozy, které nejsou kryté osvědčením, vyplatit náhradu v rozmezí celkové rezervy 30000000 EUR pro každý rozpočtový rok.
Tento článek se však nepoužije na vývozy uskutečněné v rámci mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody ani na dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 třetí odrážce, v článcích 36, 40, 44, 45 a v čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999.
2. Ustanovení tohoto článku se použijí na vývoz uskutečněný hospodářským subjektem, který nevlastnil osvědčení o náhradě od počátku dotyčného rozpočtového období a který nevlastní osvědčení v den vývozu. Žádosti podané celkem uvedeným hospodářským subjektem za podmínek přílohy F-VI odst. 2 během dotyčného rozpočtového roku a před podáním žádosti týkající se dotyčného vývozu musí být nižší než 50000 EUR.
Použije se výhradně v členském státě, kde je zboží vyráběno nebo spojováno.
3. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do pátého a dvacátého dne každého měsíce částky náhrady poskytnuté podle tohoto článku, a to pro první datum od šestnáctého dne do konce předchozího měsíce a pro druhé datum od prvního do patnáctého dne běžného měsíce.
Pokud celková výše částek sdělených členskými státy dosáhne 20000000 EUR, pozastaví Komise používání odstavců 1 a 2 tohoto článku na vývozy, které nejsou kryté osvědčením o náhradě.
Článek 15
1. Nařízení (ES) č. 1291/2000 se použije na osvědčení o náhradě uvedená tímto nařízením, s výjimkou ustanovení týkajících se dovozních licencí.
Ustanovení o právech a povinnostech vyplývajících z osvědčení stanovených pro množství se použijí přiměřeně na práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě uvedených tímto nařízením a stanovených pro částky v eurech s ohledem na ustanovení přílohy F.
2. Odchylně od odstavce 1 se následující ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 nepoužijí na osvědčení o náhradě uvedená tímto nařízením:
- články 9, 12, 14, 21, 24, 32, 33, 35, 42, 46, 47, 50,
- čl. 8 odst. 2,
- čl. 8 odst. 4,
- čl. 18 odst. 1,
- čl. 36 odst. 5.
3. Pro účely článku 40 nařízení (ES) č. 1291/2000 nemohou být prodloužena osvědčení platná do 30. září. V tomto případě je třeba zrušit osvědčení týkající se částek, o které nebylo požádáno v důsledku vyšší moci.
Článek 16
1. Použijí se ustanovení nařízení (ES) č. 800/1999. Při vývozu zboží je zúčastněná osoba rovněž povinna uvést v prohlášení množství základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů, jejichž postavení na roveň jedné z těchto dvou kategorií vyplývá z čl. 1 odst. 3, které byly skutečně použity ve smyslu čl. 3 odst. 2 pro výrobu uvedeného zboží a pro něž bude žádáno o poskytnutí náhrady, nebo učinit odkaz na toto složení, pokud bylo toto složení stanoveno na základě čl. 3 odst. 2 třetího pododstavce.
Pokud bylo zboží použito při výrobě zboží, které má být vyvezeno, musí prohlášení zúčastněné osoby obsahovat na jedné straně údaj o množství zboží, které bylo skutečně použito, na straně druhé povahu a množství každého ze základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů, jejichž postavení na roveň jedné z těchto dvou kategorií vyplývá z čl. 1 odst. 3, z nichž bylo získáno dotyčné zboží.
Zúčastněná osoba musí poskytnout příslušným orgánům na podporu svého prohlášení všechny doklady a všechny informace, které uvedené orgány považují za vhodné.
S cílem ověřit správnost prohlášení, které je jim předloženo, orgány pověřené za tímto účelem použijí jakýkoli vhodný kontrolní prostředek.
Na žádost příslušných orgánů členského státu, na jehož území se provádějí vývozní celní formality, jim sdělí příslušné orgány ostatních členských států přímo všechny informace, které jsou schopné mít k dispozici, aby umožnily kontrolu prohlášení zúčastněné osoby.
2. Odchylně od předchozího odstavce a po dohodě s příslušnými orgány může být prohlášení o použitých produktech a/nebo zboží nahrazeno souhrnným prohlášením o množství použitých produktů nebo odkazem na prohlášení o těchto množstvích, pokud již uvedená množství byla stanovena na základě čl. 3 odst. 2 třetího pododstavce, s výhradou skutečnosti, že výrobce ponechá k dispozici uvedeným orgánům všechny informace nutné k ověření prohlášení.
3. Pokud zúčastněná osoba nevyhotoví prohlášení uvedené v odstavci 1 nebo neposkytne na podporu svého prohlášení uspokojivé informace, nemůže získat náhradu.
Pokud však zúčastněná osoba prokáže ke spokojenosti příslušných orgánů, že nemá nebo že není schopna poskytnout požadované informace týkající se výrobních podmínek zboží, které má být vyvezeno, a pokud je toto zboží uvedeno ve sloupcích 1 a 2 přílohy D, získá zúčastněná osoba na svou výslovnou žádost náhradu, pro jejíž výpočet jsou povaha a množství základních produktů, které mají být vzaty v úvahu, stanoveny na základě údajů poskytnutých rozborem zboží, které má být vyvezeno, podle srovnávací tabulky stanovené v příloze D. Příslušný orgán stanoví podmínky, podle nichž má být rozbor proveden.
Náklady na výše uvedený rozbor hradí zúčastněná osoba.
Pokud se na vyvážené zboží vztahuje čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2571/97, je sazbou náhrady pro mléčné výrobky sazba vyplývající z použití mléčných výrobků za sníženou cenu, ledaže by vývozce prokázal, že zboží neobsahuje mléčné výrobky za sníženou cenou.
4. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na množství zemědělských produktů stanovená podle přílohy C, s výjimkou:
- množství produktů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci, vyvážená ve formě zboží získaného částečně pomocí produktů propuštěných do režimu aktivního zušlechťovacího styku za podmínek stanovených v čl. 3 odst. 3 písm. b),
- množství vajec nebo vaječných produktů vyvážených ve formě těstovin kódu KN 19021100,
- obsahu sušiny v čerstvých těstovinách uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a),
- povahy základních produktů skutečně použitých při výrobě D-glucitolu (sorbitolu) kódů KN 290544 a 382460, jakož i případně podílů D-glucitolu (sorbitolu) získaných ze škrobových látek nebo ze sacharosy,
- množství kaseinů vyvážených ve formě zboží kódu KN 35019090,
- stupně Plato piva ze sladu kódu KN 22029010,
- množství nesladovnického ječmene schváleného příslušnými orgány.
Popis zboží uvedený ve vývozním prohlášení a v žádosti o náhradu pro zboží uvedené v příloze C musí být proveden v souladu s nomenklaturou této přílohy.
5. Pokud je proveden rozbor zboží pro účely tohoto článku, použitými metodami jsou metody stanovené nařízením Komise (EHS) č. 4056/87 [28] nebo, pokud neexistují, metody použitelné pro zařazení podobného zboží dováženého do Evropské unie do společného celního sazebníku.
6. Doklad potvrzující vývoz uvádí na jedné straně množství vyváženého zboží a na straně druhé množství produktů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci nebo odkaz na složení stanovené na základě čl. 3 odst. 2 třetího pododstavce. Avšak v případě použití odst. 2 druhého pododstavce tohoto článku, se místo posledního údaje uvede údaj o množstvích základních produktů uvedených ve sloupci 4 přílohy D odpovídající údajům, které poskytne rozbor vyváženého zboží.
7. Pro účely odstavců 1 a 2 uvědomí každý členský stát Komisi o kontrolních opatřeních používaných na jeho území pro různé druhy vyváženého zboží. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.
8. Pokud jde o vývozy uskutečněné mezi 1. říjnem a 15. říjnem každého roku, nemůže se výplata náhrad konat před 16. říjnem.
Článek 17
1. V souladu s článkem 16, pokud jde o zboží kódů 04052010, 04052030, 18069060 až 18069090, kódu 1901 a kódu 21069098 kombinované nomenklatury obsahující vysoké procento mléčných výrobků kódů 04021019, 04022119, 040500 a 0406 kombinované nomenklatury (dále jen "mléčné výrobky"), je zúčastněná osoba povinna uvést v prohlášení:
a) že žádné množství mléčných výrobků nebylo dovezeno ze třetí země v rámci zvláštního režimu, kterým se stanoví snížený tarif,
nebo
b) že množství mléčných výrobků jsou dovážena ze třetí země v rámci zvláštního režimu, kterým se stanoví snížený tarif.
2. Pro účely odstavce 1 termín "obsahující vysoké procento" znamená 51 kilogramů a více mléčných výrobků použitých na 100 kilogramů vyváženého zboží.
3. V případě, že je žádost podána pro množství, která by měla být stanovena na základě čl. 3 odst. 2 třetího pododstavce, může příslušný orgán přijmout osvědčení poskytnuté zúčastněnou osobou prohlašující, že použitá množství mléčných výrobků nebudou využívat zvláštních režimů, kterými se stanoví snížený tarif při dovozu.
4. Prohlášení učiněné v souladu s odstavcem 1 nebo osvědčením podle odstavce 3 může být přijato příslušným orgánem, ukáže-li se, že cena zaplacená za mléčný výrobek přidaný do vyváženého zboží je stejná anebo skoro stejná jako cena převažující na trhu Společenství za rovnocenný produkt. Při cenovém porovnání bude vzat v úvahu okamžik, kdy byl mléčný výrobek nakoupen.
5. Pokud jsou použita množství, která využívala zvláštního režimu se sníženým tarifem, bude náhrada vypočtena v souladu s ustanoveními článku 17 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999.
Článek 18
Náhrada uvedená v čl. 1 odst. 1 se neposkytuje pro zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v souladu s článkem 24 Smlouvy a které bylo zpětně vyvezeno.
Náhrada se také neposkytuje pro uvedené zboží, pokud je vyvezeno po zpracování nebo přidáno do jiného zboží.
Článek 19
Komise provede v tomto nařízení nezbytné úpravy podle změn kombinované nomenklatury nebo úprav přílohy B, které jsou nezbytné, aby byl zachován soulad s příslušnými přílohami nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1.
Článek 20
Až do 31. prosince 2000 mohou zúčastněné osoby, s výhradou souhlasu příslušných orgánů, moci používat tiskopis přiložený k příloze F nařízení (ES) č. 1222/94 v rámci ustanovení uvedených v příloze F téhož nařízení namísto přílohy F tohoto nařízení.
Článek 21
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1222/94.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze G.
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. července 2000.