Nařízení Komise (ES) č. 1337/2002
ze dne 24. července 2002,
kterým se mění nařízení (ES) č. 76/2002 o předchozí kontrole Společenství nad dovozy některých výrobků ze železa a oceli spadajících do oblasti působnosti smluv o ESUO a ES a pocházejících z některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2474/2000 [2], a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) 1766/82 a (EHS) 3420/83 [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1138/98 [4], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
po konzultacích v rámci výborů zřízených podle výše uvedených nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 20. března 2002 zavedly Spojené státy americké ochranné opatření "Section 201" v podobě celních kvót a dodatečných valorických cel v rozmezí od 8 % do 30 % na různé kategorie výrobků z oceli. Tato přísná americká omezení hrozí odkloněním velkého množství takových výrobků ze Spojených států amerických na trh Společenství a tím i poškozením výrobců ve Společenství.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 560/2002 [5], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1287/2002 [6] uložilo prozatímní ochranná opatření proti dovozům patnácti kategorií výrobků z oceli poté, co Komise zaznamenala značný nárůst těchto dovozů v období od 1998 do 2001 a došla k předběžnému závěru, že tento nárůst dovozů za nízké ceny je jasným důkazem ohrožení výrobců ve Společenství. Komise dospěla rovněž k závěru, že zvýšené dovozy jsou způsobeny odkloněním obchodních toků následkem ochranářského postoje Spojených států amerických. Mimoto Komise provádí v současné době "ochranné" šetření týkající se výrobků, na něž se vztahují tato ochranná opatření, a šesti dalších kategorií výrobků.
(3) Statistické údaje zahraničního obchodu Společenství nejsou dostupné ve lhůtách stanovených nařízením Komise (ES) č. 1917/2000 ze dne 7. září 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1172/95, pokud se jedná o statistiku zahraničního obchodu [7], naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1669/2001 [8].
(4) Nařízení Komise (ES) č. 76/2002 [9] zavedlo předchozí kontrolu nad dovozy některých výrobků ze železa a oceli, na které se vztahuje Smlouva o ESUO a Smlouva o ES. Výrobky spadající do oblasti působnosti uvedeného nařízení neodpovídají přesně výrobkům, kterých se týkají ochranná opatření Spojených států amerických. Navíc se nařízení nevztahuje na dovozy pocházející ze zemí náležejících k Evropskému sdružení volného obchodu (ESVO), zemí, jež jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP), nebo z Turecka. Je zřejmé, že jsou potřebné statistické údaje, které umožní rychlou analýzu dovozních trendů pro výrobky ze železa a oceli, které mohou být v důsledku výše uvedených opatření Spojených států amerických odkloněny na trh Společenství bez ohledu na jejich geografický původ.
(5) Předchozí kontrola musí být proto rozšířena, a to jak z hlediska dotyčných výrobků, tak i z hlediska geografického původu.
(6) Nařízení (ES) č. 76/2002 je třeba odpovídajícím způsobem změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 76/2002 se mění takto:
1 V článku 1 se odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Propuštění výrobků ze železa a oceli spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o ESUO a Smlouvy o ES a uvedených na seznamu v příloze I do volného oběhu ve Společenství podléhá předchozí kontrole v souladu s články 11 a 12 nařízení (ES) č. 3285/94 a články 9 a 10 nařízení (ES) č. 519/94. Toto se vztahuje na dovozy pocházející ze všech třetích zemí. Avšak výrobky, které jsou předmětem dohody o dvojí kontrole uzavřené mezi třetími zeměmi a Společenstvím, podléhají podmínkám stanoveným uvedenou dohodou a nikoliv tomuto nařízení."
2. Příloha se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost osmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. července 2002.