Nařízení Komise (ES) č. 2647/98
ze dne 9. prosince 1998,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2330/98 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2330/98 ze dne 22. října 1998 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti [1], a zejména na články 9 a 16 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že podle článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 musí být žádosti o náhradu škody adresovány příslušnému orgánu, který pro tento účel stanovil příslušný členský stát, prostřednictvím standardního formuláře; že formuláře musí být sestaveny takovým způsoben, aby sloužily příslušným orgánům jako pracovní podklady, přičemž tyto orgány mají právo s ohledem na různé administrativní požadavky upravit obsah formuláře;
vzhledem k tomu, že podle článku 16 uvedeného nařízení je Komise pověřena stanovit prováděcí pravidla k tomuto nařízení a zejména ustanovení o uhrazení nákladů vzniklých zplnomocněným zástupcům příslušných producentů;
vzhledem k tomu, že při nabídce náhrady škody je nezbytné zohlednit náklady na zplnomocněného zástupce, které vznikly producentům tím, že své nároky vůči institucím Společenství uplatňovali před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98; že důvody, které Radu přiměly stanovit, že náhrada škody by měla být vypočítána paušálně, platí také pro náklady na zplnomocněného zástupce; že jednotlivý zplnomocněný zástupce kromě toho často zastupuje velký počet producentů; že z tohoto důvodu je paušální uhrazení nákladů přiměřené;
vzhledem k tomu, že producentům, kteří podali žalobu u Soudu první instance, vznikly vyšší náklady na zplnomocněného zástupce, a proto by jim měla být poskytnuta vyšší paušální částka; že v některých případech by měla být rovněž stanovena možnost uhradit náklady, které paušální částku převyšují;
vzhledem k tomu, že by měl být pro celé Společenství zaveden jednotný doklad, který poslouží jako potvrzení o vyrovnání všech nároků; že Komise je oprávněna případně změnit znění dokladu vzhledem k členskému státu;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formulář uvedený v článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 je stanoven v příloze I.
Příslušný orgán může formulář upravit, aby zohlednil údaje, které mu už byly předány, nebo aby získal dodatečné informace nebo doklady nezbytné pro provádění nařízení (ES) č. 2330/98, zejména čl. 5 odst. 3 a 4.
Článek 2
Náklady, které producentovi vznikly v souvislosti s platbou zplnomocněného zástupce, který jednal jménem producenta a na jeho účet vůči institucím Společenství, budou paušálně uhrazeny do výše 0,5 % částky náhrady škody stanovené v článku 10 nařízení (ES) č. 2330/98, přičemž minimální částka pro producenta, který podal žalobu proti Společenství u Soudu první instance, činí 500 ECU; v ostatních případech je minimální částka 250 ECU.
Příslušný orgán provede úhradu pouze na základě žádosti producenta podané na formuláři podle článku 1 a na základě předložení účtu zplnomocněného zástupce.
Částka vyplacená producentovi však nesmí překročit částku uvedenou na účtu a každý producent může požádat pouze o úhradu nákladů na jednoho zplnomocněného zástupce.
Článek 3
Bez ohlednu na ustanovení článku 2, v případech, kdy Soud první instance vydal rozsudek o zodpovědnosti institucí Společenství, mohou být částky nákladů dohodnuty přímo mezi institucemi Společenství a zplnomocněnými zástupci příslušných producentů.
Článek 4
Ve smyslu tohoto nařízení se za zplnomocněného zástupce nepovažuje subjekt, který provádí služby pouze proti platbě poplatků.
Článek 5
S výhradou přezkoumání, že se účet zplnomocněného zástupce týká nákladů na služby provedené před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98, příslušný orgán uvede v nabídce náhrady škody pro producenta částku stanovenou v souladu s článkem 2 nebo případně částku dohodnutou v souladu s článkem 3 a oznámenou příslušnému orgánu.
Články 11 a 12 nařízení (ES) č. 2330/98 se použijí pro uvedenou částku.
Článek 6
Potvrzení o vyrovnání všech nároků podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 2330/98 má být vystaveno na standardním formuláři podle přílohy II.
Komise může na žádost členského státu rozhodnout o úpravě standardního formuláře pro uvedený členský stát s cílem zohlednit zvláštní vnitrostátní ustanovení.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. prosince 1998.