Nařízení Rady (ES) č. 1164/94
ze dne 16. května 1994
o zřízení Fondu soudržnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na druhý pododstavec článku 130d této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],
vzhledem k tomu, že článek 2 Smlouvy obsahuje úkol podporovat hospodářskou a sociální soudržnost a solidaritu mezi členskými státy jako zásadní cíle rozvoje a úspěchu Společenství; že posilování této soudržnosti je uvedeno v čl. 3 písm. j) Smlouvy jako jedna z činností Společenství pro účely vymezené v článku 2 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že článek 130a Smlouvy stanoví, že Společenství rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posilování hospodářské a sociální soudržnosti, a uvádí mimo jiné, že se především zaměří na snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a na snížení zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů; že činnost Společenství by měla prostřednictvím Fondu soudržnosti podporovat dosahování cílů stanovených v článku 130a;
vzhledem k tomu, že závěry ze zasedání Evropské rady v Lisabonu ve dnech 26. a 27. června 1992 a v Edinburku ve dnech 11. a 12. prosince 1992 týkající se zřízení Fondu soudržnosti stanovily zásady, jimiž se řídí;
vzhledem k tomu, že pro podporu hospodářské a sociální soudržnosti je v oblastech životního prostředí a dopravní infrastruktury, představující společný zájem, zapotřebí kromě činnosti strukturálních fondů, Evropské investiční banky a jiných finančních nástrojů i činnosti Fondu soudržnosti;
vzhledem k tomu, že Protokol o hospodářské a sociální soudržnosti, přiložený ke Smlouvě o založení Evropského společenství, znovu potvrzuje, že úkolem Společenství je podpora hospodářské a sociální soudržnosti a solidarity mezi členskými státy, a stanoví, že Fond soudržnosti poskytne finanční příspěvky na projekty v oblasti životního prostředí a transevropských sítí v členských státech za předpokladu splnění dvou podmínek: za prvé, že jejich hrubý národní produkt na obyvatele (HNP) je nižší, než je 90 % průměru dosahovaného Společenství, a za druhé, že uskutečňují program pro splnění podmínek hospodářské konvergence stanovených v článku 104c Smlouvy; že relativní prosperitu členských států lze nejlépe hodnotit na základě HNP na obyvatele měřeného paritou kupní síly;
vzhledem k tomu, že splnění kritérií sbližování, jež jsou předpokladem pro přistoupení ke třetímu stupni hospodářské a měnové unie, vyžaduje značné úsilí přijímajících členských států; že všechny členské státy přijímající pomoc musí Radě předložit program sbližování vypracovaný pro tento účel a předcházet nadměrným schodkům veřejných financí;
vzhledem k tomu, že se ve druhém pododstavci článku 130d Smlouvy uvádí, že Rada má do 31. prosince 1993 zřídit Fond soudržnosti pro zajišťování finančních příspěvků na projekty ve sféře životního prostředí a transevropských sítí v oblasti dopravní infrastruktury;
vzhledem k tomu, že čl. 129c odst. 1 Smlouvy stanoví, že Společenství může prostřednictvím Fondu soudržnosti přispívat na financování specifických projektů v členských státech v oblasti dopravní infrastruktury při zohlednění potenciální ekonomické životnosti projektů; že projekty financované z tohoto fondu by se měly začleňovat do hlavních směrů pro transevropské sítě, jež byly schváleny Radou, včetně těch, na něž se vztahují plány transevropských sítí schválené Radou před vstupem Smlouvy o Evropské unii v platnost; že však lze financovat i jiné projekty dopravní infrastruktury přispívající k dosažení cílů článku 129b Smlouvy, dokud Rada neschválí vhodné hlavní směry;
vzhledem k tomu, že článek 130r Smlouvy stanoví cíle a zásady Společenství v oblasti životního prostředí; že Společenství může prostřednictvím Fondu soudržnosti přispět k činnostem směřujícím k dosažení těchto cílů; že v souladu s čl. 130s odst. 5 Smlouvy a aniž je dotčena zásada "znečišťovatel platí", může Rada rozhodnout o finanční pomoci z Fondu soudržnosti, jestliže opatření vycházející z odstavce 1 uvedeného článku zahrnuje náklady považované za neúměrné pro orgány veřejné moci členského státu;
vzhledem k tomu, že zásady a cíle udržitelného rozvoje jsou stanoveny v programu Společenství o politice a činnosti v oblasti životního prostředí a udržitelného rozvoje, stanoveného v usnesení Rady ze dne 1. února 1993 [5];
vzhledem k tomu, že je nutno vytvořit vhodnou rovnováhu mezi financováním projektů dopravní infrastruktury a projektů v oblasti životního prostředí;
vzhledem k tomu, že Zelená kniha Komise o vlivu dopravy na životní prostředí opětovně uvádí, že je nutno vyvinout dopravní systém šetrnější k životnímu prostředí, přihlížející k potřebě udržitelného rozvoje členských států;
vzhledem k tomu, že všechny výpočty nákladů projektů dopravní infrastruktury musí zahrnovat náklady v oblasti životního prostředí;
vzhledem k tomu, že se zřetelem k závazku dotyčných členských států nesnižovat své investice v oblasti ochrany životního prostředí a dopravní infrastruktury se zásada adicionality ve smyslu článku 9 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji [6], nebude vztahovat na Fond soudržnosti;
vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 198e Smlouvy má Evropská investiční banka (EIB) spolu s pomocí ostatních finančních nástrojů Společenství usnadňovat financování investic;
vzhledem k tomu, že je ke zvýšení účinnosti pomoci Společenství nezbytné koordinovat činnosti v oblasti životního prostředí a infrastruktury transevropských dopravních sítí prostřednictvím Fondu soudržnosti, strukturálních fondů, EIB a jiných finančních nástrojů;
vzhledem k tomu, že zejména za účelem pomoci členským státům s přípravou jejich projektů by Komise měla být schopna zajistit, aby jim byla dostupná nezbytná technická podpora, jež by zejména přispívala k přípravě, provádění, monitorování a hodnocení projektů;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění rentability by závazku na přidělení prostředků Společenství mělo předcházet důkladné hodnocení, aby socioekonomický přínos odpovídal vynaloženým prostředkům;
vzhledem k tomu, že pomoc z Fondu soudržnosti musí být v souladu s politikami Společenství včetně ochrany životního prostředí, dopravy, transevropských sítí, hospodářské soutěže a zadávání veřejných zakázek; že ochrana životního prostředí zahrnuje hodnocení vlivu na životní prostředí;
vzhledem k tomu, že by mělo existovat opatření pro orientační rozdělení celkových prostředků, které jsou k dispozici pro závazky, mezi jednotlivé členské státy za účelem usnadnění přípravy projektů;
vzhledem k tomu, že by mělo být ve smyslu čl. 104c odst. 6 Smlouvy stanoveno, čím je poskytování finanční pomoci podmíněno;
vzhledem k tomu, že je vzhledem k potřebám hospodářské a sociální soudržnosti nezbytné zajistit vysoký objem pomoci;
vzhledem k tomu, že pro usnadnění řízení pomoci z tohoto fondu by měla být stanovena možnost určit etapy projektů, jež lze z technického a finančního hlediska považovat za samostatné, a naopak shrnout projekty do jedné skupiny, je-li to nezbytné;
vzhledem k tomu, že by příjemcům pomoci mělo být umožněno si vybrat, zda pomoc z fondu čerpat v ročních přídělech nebo na celý projekt, a že v souladu se zásadou přijatou na zasedání Evropské rady v Edinburku ve dnech 11. a 12. prosince 1992 by platby přídělů následující po počáteční záloze měly být úzce a průhledně provázány s pokrokem při provádění projektů;
vzhledem k tomu, že by měly být blíže určeny pravomoci a odpovědnosti členských států a Komise ve věci finanční kontroly operací fondu;
vzhledem k tomu, že v zájmu řádného řízení Fondu soudržnosti by měla být přijata opatření pro účinné postupy hodnocení, monitorování a kontroly pomoci Společenství, která stanoví zásady hodnocení, povahu monitorování a jeho pravidla a kroky, jež je nutno učinit v případě nesrovnalostí nebo nesplnění některé z podmínek stanovených při schvalování pomoci z fondu;
vzhledem k tomu, že by měly být poskytovány vhodné informace, mimo jiné v podobě výroční zprávy;
vzhledem k tomu, že by měla být upravena přiměřená propagace pomoci Společenství z Fondu soudržnosti;
vzhledem k tomu, že vyhlášení veřejné soutěže na projekty, na něž bude poskytnuta pomoc z fondu, zveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství, by mělo tuto pomoc uvádět;
vzhledem k tomu, že pro snazší uplatňování tohoto nařízení by prováděcí opatření měla být stanovena v příloze II; že pro zajištění nezbytné pružnosti jejich uplatnění by měla mít Rada možnost kvalifikovanou většinou na návrh Komise, je-li to nezbytné, na základě získaných zkušeností, pozměnit tato opatření;
vzhledem k tomu, že toto nařízení bezprostředně nahrazuje nařízení Rady (EHS) č. 792/93 ze dne 30. března 1993 o zřízení finančního nástroje soudržnosti [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice a cíl
1. Tímto nařízením se zřizuje Fond soudržnosti (dále jen "fond").
2. Fond přispívá k posilování hospodářské a sociální soudržnosti Společenství a řídí se tímto nařízením.
3. Fond může přispívat k financování
- projektů nebo
- etap projektů, jež jsou technicky a finančně samostatné, nebo
- skupin spojených projektů se společnou zřetelně rozpoznatelnou strategií, které tvoří souvislý celek.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Fond poskytuje finanční příspěvky na projekty, které přispívají k dosahování cílů stanovených ve Smlouvě o Evropské unii pro oblast životního prostředí a transevropských dopravních infrastrukturních sítí v členských státech s hrubým národním produktem (HNP) na obyvatele, měřeným paritou kupní síly, nižším než 90 % průměru Společenství, které uskutečňují program pro splnění podmínek hospodářské konvergence stanovených v článku 104c Smlouvy.
2. Do konce roku 1999 jsou pro pomoc z fondu způsobilé jen čtyři členské státy splňující v současnosti kritérium HNP na obyvatele podle odstavce 1. Jsou to Řecko, Španělsko, Irsko a Portugalsko.
3. Pokud jde o kritérium HNP podle odstavce 1, budou členské státy uvedené v odstavci 2 nadále způsobilé pro pomoc z fondu za předpokladu, že po přezkoumání v roce 1996 bude jejich HNP stále nižší než 90 % průměru Společenství. Kterýkoli členský stát způsobilý pro financování, jehož HNP v té době převýší práh 90 %, ztratí nárok na pomoc z fondu pro nové projekty nebo pro nové etapy projektu v případě významných projektů rozdělených do několika technicky a finančně samostatných etap.
Článek 3
Opatření způsobilá k financování
1. Fond může poskytovat pomoc v těchto oblastech:
- projekty v oblasti životního prostředí, které přispívají k dosahování cílů článku 130r Smlouvy, včetně projektů vyplývajících z opatření přijatých podle článku 130s Smlouvy, zejména projektů v souladu s přednostními cíli politiky Společenství v oblasti ochrany životního prostředí ve smyslu pátého programu politiky a činnosti v oblasti životního prostředí a udržitelného rozvoje,
- projekty dopravní infrastruktury v obecném zájmu financované členskými státy, které jsou uvedeny v hlavních směrech podle článku 129c Smlouvy; avšak dokud Rada nepřijme vhodné hlavní směry, lze financovat i jiné projekty dopravní infrastruktury přispívající k dosahování cílů článku 129b Smlouvy.
2. Pomoc lze poskytovat také na tyto účely:
- přípravné studie k projektům, pro které lze poskytnout pomoc, včetně studií nezbytných pro jejich provádění,
- opatření technické podpory, zejména
a) horizontální opatření, např. srovnávací studie pro posuzování dopadu pomoci Společenství;
b) opatření a studie, jež přispívají k posouzení, monitorování či hodnocení projektů a k posílení a zajištění koordinace a souladu projektů, zejména jejich souladu s ostatními politikami Společenství;
c) opatření a studie pomáhající provést nezbytné úpravy v provádění projektů.
Článek 4
Finanční prostředky
Celkové prostředky, jež jsou v období let 1993 až 1999 k dispozici na závazky fondu ve smyslu tohoto nařízení a nařízení (EHS) č. 792/93 na základě dohody mezi orgány ze dne 29. října 1993, tvoří 15150 milionů ECU v cenách roku 1992.
Finanční výhledy sestavené s ohledem na položky závazků, které jsou k dispozici pro každý rok období podle nařízení uvedených v prvním pododstavci, činí pro rok
1993 : 1500 milionů ECU,
1994 : 1750 milionů ECU,
1995 : 2000 milionů ECU,
1996 : 2250 milionů ECU,
1997 : 2500 milionů ECU,
1998 : 2550 milionů ECU,
1999 : 2600 milionů ECU.
Článek 5
Orientační rozdělení
Orientační rozdělení celkových prostředků fondu se uskutečňuje na základě přesných a objektivních kritérií, zejména počtu obyvatel, HNP na obyvatele a rozlohy; zohlední také další socioekonomické činitele, např. nedostatečnou dopravní infrastrukturu.
Orientační rozdělení celkových prostředků vycházející z těchto kritérií je stanoveno v příloze I.
Článek 6
Podmíněná pomoc
1. Pokud Rada v souladu s čl. 104c odst. 6 Smlouvy rozhodne, že v členském státě existuje nadměrný schodek veřejných financí, a pokud toto rozhodnutí není zrušeno v souladu s čl. 104c odst. 12 Smlouvy do jednoho roku nebo v jakékoli jiné lhůtě stanovené pro úpravu schodku v doporučení podle čl. 104c odst. 7, nesmí být tomuto členskému státu z fondu financovány žádné nové projekty nebo u velkých projektů s více etapami žádné nové etapy projektů.
2. Ve výjimečných případech u projektů, jež přímo ovlivňují více než jeden členský stát, může Rada kvalifikovanou většinou na doporučení Komise rozhodnout pozastavení financování odložit.
3. Pozastavení financování nabývá účinku nejdříve dva roky po vstupu Smlouvy o Evropské unii v platnost.
4. Pozastavení financování se ukončí, jakmile Rada v souladu s čl. 104c odst. 12 Smlouvy zruší své rozhodnutí přijaté v souladu s čl. 104c odst. 6 Smlouvy.
Článek 7
Výše pomoci
1. Výše pomoci Společenství poskytované fondem činí 80 až 85 % veřejných či rovnocenných výdajů, včetně výdajů subjektů, jejichž činnosti probíhají v takovém správním nebo právním rámci, na jehož základě mohou být považovány za rovnocenné veřejným subjektům.
Konkrétní výše pomoci je stanovena podle typu činnosti, která má být provedena.
2. Pokud je pomoc poskytnuta na projekt nesoucí příjmy, stanoví Komise v úzké součinnosti s přijímajícím členským státem částku výdajů, ze které se vychází při výpočtu pomoci z fondu, s přihlédnutím k příjmům, pokud se jedná o značné čisté příjmy pro původce projektu.
"Projektem nesoucím příjmy" se rozumí:
- infrastruktury, za jejichž užívání se ukládají poplatky,
- produktivní investice v oblasti ochrany životního prostředí.
3. Přijímající členské státy mohou předkládat návrhy na přípravné studie a opatření technické podpory.
4. Přípravné studie a opatření technické podpory, včetně opatření prováděných z podnětu Komise, mohou být ve výjimečných případech financovány do výše 100 % celkových nákladů.
Celkové výdaje hrazené podle tohoto odstavce nesmějí přesáhnout 0,5 % celkových prostředků fondu.
Článek 8
Koordinace a slučitelnost s politikami Společenství
1. Projekty financované z fondu musí být v souladu s ustanoveními Smluv, s právními akty přijatými na jejich základě a s politikami Společenství, včetně politik týkajících se ochrany životního prostředí, dopravy, transevropských sítí, hospodářské soutěže a zadávání veřejných zakázek.
2. Komise zajišťuje koordinaci a soulad mezi projekty uskutečňovanými podle tohoto nařízení a jinými opatřeními uskutečňovanými s příspěvky z rozpočtu Společenství, Evropské investiční banky a jiných finančních nástrojů Společenství.
Článek 9
Kombinace a překrývání
1. Žádná výdajová položka nesmí čerpat podporu zároveň z fondu a z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, Evropského sociálního fondu, Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Finančního nástroje pro orientaci rybolovu.
2. Úhrn kombinované pomoci z fondu a jiných příspěvků Společenství poskytnuté na projekt nesmí přesáhnout 90 % celkových výdajů na tento projekt.
Článek 10
Schvalování projektů
1. Projekty, které mají být financovány z fondu, jsou se souhlasem přijímajícího členského státu schvalovány Komisí.
2. Je nutno zajistit náležitou rovnováhu mezi projekty v oblasti životního prostředí a projekty z oblasti dopravní infrastruktury. Tato rovnováha vychází z čl. 130s odst. 5 Smlouvy.
3. Žádosti o pomoc pro projekty podle čl. 3 odst. 1 podává přijímající členský stát. Projekty, včetně skupin příbuzných projektů, musí mít dostatečné měřítko, aby výrazně ovlivňovaly oblast ochrany životního prostředí nebo zlepšení infrastruktury transevropských dopravních sítí. Celkové náklady na projekty či skupiny projektů nesmějí být v zásadě nižší než 10 milionů ECU. V řádně zdůvodněných případech lze schválit i projekty či skupiny projektů s nižšími náklady.
4. Žádosti obsahují tyto údaje: subjekt odpovědný za provádění, povahu investice a její popis, náklady, umístění a případně další projekty společného zájmu nacházející se na stejné dopravní ose, harmonogram provádění prací, analýzu nákladů a přínosů, včetně přímých a nepřímých vlivů na zaměstnanost, údaje umožňující hodnocení možného vlivu na životní prostředí, údaje o veřejných zakázkách, plán financování, pokud možno včetně údajů o hospodářské životaschopnosti projektu, celkovou finanční částku, o niž členský stát žádá z fondu a jakéhokoli jiného zdroje Společenství.
Musí také uvádět veškeré důležité údaje dokazující, že projekty jsou v souladu s tímto nařízením a s kritérii podle odstavce 5, a zejména že střednědobé hospodářské a sociální přínosy jsou přiměřené použitým prostředkům.
5. Pro zajištění vysoké kvality projektů je nutno použít tato kritéria:
- jejich střednědobé hospodářské a sociální přínosy, jež musí být úměrné použitým prostředkům; hodnocení je nutno provést na základě analýzy nákladů a přínosů,
- přednostní cíle stanovené přijímajícími členskými státy,
- míra přispění projektů k provádění politik Společenství v oblasti životního prostředí a transevropských sítí,
- slučitelnost projektů s politikami Společenství a jejich soulad s ostatními strukturálními opatřeními Společenství,
- zajištění vhodné rovnováhy mezi oblastmi životního prostředí a dopravní infrastruktury.
6. Komise, s výhradou článku 6 a dostupných položek závazků, rozhodne o poskytnutí pomoci z fondu za předpokladu, že jsou splněny požadavky tohoto článku, a to zpravidla do tří měsíců po obdržení žádosti. V rámci svého rozhodnutí o schválení projektů, etap projektů či skupin příbuzných projektů určí Komise částku finanční podpory a stanoví finanční plán spolu se všemi opatřeními a podmínkami nezbytnými pro provádění projektů.
7. Nejdůležitější informace o rozhodnutích Komise se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 11
Finanční ustanovení
1. Položky závazků stanovené v rozpočtu jsou poskytovány na základě rozhodnutí o schválení dotčených opatření podle článku 10.
2. Pomoc projektům uvedeným v čl. 3 odst. 1 se zpravidla přiděluje v ročních částkách. Komise však může ve vhodných případech při rozhodování o poskytnutí pomoci přidělit celkovou částku této pomoci.
3. Na výdaje ve smyslu čl. 7 odst. 1 nelze poskytnout pomoc z fondu, pokud byly vynaloženy členským státem přede dnem obdržení dotyčné žádosti Komisí.
4. Platby učiněné po počáteční záloze musí být úzce a průhledně vázány na pokrok v provádění projektů.
5. Platby se provádějí v ECU a vztahují se na ně zvláštní ustanovení stanovená v příloze II.
Článek 12
Finanční kontroly
1. Pro zajištění úspěšného dokončení projektů financovaných z fondu přijmou členské státy nezbytná opatření, aby mohly
- pravidelně ověřovat, že činnosti financované Společenstvím byly řádně provedeny,
- zabraňovat nesrovnalostem a přijímat proti nim opatření,
- získávat zpět všechny částky ztracené v důsledku nesrovnalostí či nedbalosti. Pokud členský stát nebo prováděcí orgán neprokáží, že za nesrovnalost či nedbalost nenesou odpovědnost, ručí členský stát za zpětné získání všech neoprávněně vyplacených částek.
2. Členské státy Komisi informují o opatřeních přijatých v této souvislosti, zejména jí musí sdělit popis řídicích a kontrolních systémů vytvořených pro zajištění účinného provádění činností. Pravidelně informují Komisi o průběhu správních a soudních řízení. V této souvislosti přijmou členské státy a Komise nezbytná opatření, aby poskytované informace zůstaly důvěrné.
3. Členské státy poskytují Komisi všechny vhodné vnitrostátní zprávy o kontrole dotyčných projektů.
4. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné členskými státy v souladu s jejich vnitrostátními právními a správními předpisy a aniž je dotčen článek 188a Smlouvy nebo jakékoli kontroly podle čl. 209 písm. c) Smlouvy, může Komise prostřednictvím svých úředníků či zaměstnanců provádět kontroly provádění projektů na místě, včetně kontrol výběrových souborů projektů financovaných z fondu, a může přezkoumat kontrolní systémy a opatření zavedené vnitrostátními orgány, které Komisi informují o předpisech přijatých k tomuto účelu.
5. Po vstupu tohoto nařízení v platnost přijme Komise prováděcí pravidla k tomuto článku a uvědomí o nich Evropský parlament.
Článek 13
Posuzování, monitorování a hodnocení
1. Členské státy a Komise zajišťují, aby provádění projektů na základě tohoto nařízení bylo účinně monitorováno a hodnoceno. Projekty je třeba upravit na základě výsledků monitorování a hodnocení.
2. Pro zajištění účinnosti pomoci Společenství provádějí Komise a přijímající členské státy, případně ve spolupráci s EIB, systematické posuzování a hodnocení projektů.
3. Komise provede po obdržení žádosti o pomoc a před schválením projektu důkladné posouzení za účelem hodnocení souladu projektu s kritérii podle čl. 10 odst. 5. V případě potřeby Komise vyzve EIB, aby přispěla k posuzování projektů.
4. V průběhu provádění projektů a po jejich ukončení vyhodnotí Komise a přijímající členské státy, jak byly projekty provedeny, a potenciální a skutečný vliv jejich provádění, aby posoudila, zda lze dosáhnout původních cílů či zda jich bylo dosaženo. Toto hodnocení se mimo jiné týká vlivu projektů na životní prostředí podle platných pravidel Společenství.
5. Při vyřizování jednotlivých žádostí o pomoc přihlédne Komise k výsledkům posouzení a hodnocení provedeným v souladu s tímto článkem.
6. Podrobná pravidla pro monitorování a hodnocení podle odstavce 4 jsou stanovena v rozhodnutích o schválení projektů.
Článek 14
Informace a propagace
1. Komise předkládá výroční zprávy o činnosti fondu Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů za účelem posouzení a získání stanovisek.
Evropský parlament zaujme co nejdříve stanovisko ke zprávě. Komise podává zprávu o tom, jak připomínky obsažené ve stanovisku Evropského parlamentu využila.
Komise zajistí, aby byly o činnostech fondu informovány členské státy.
2. Členské státy příslušné pro provádění opatření, jež získalo finanční příspěvek z fondu, zajistí přiměřenou propagaci opatření s těmito cíli:
- zvýšení povědomí široké veřejnosti o úloze, kterou Společenství ve vztahu k opatření zastává,
- zvýšení povědomí potenciálních příjemců pomoci a profesních organizací o možnostech, jež opatření přináší.
Členské státy především zajistí instalaci dobře viditelných tabulí uvádějících, jaké procento celkových nákladů daného projektu je financováno Společenstvím, dále symbol Společenství, a dále, že zástupci orgánů Společenství jsou řádně zapojeni do nejdůležitějších veřejných činností souvisejících s fondem.
O iniciativách přijatých v rámci tohoto odstavce uvědomí Komisi.
3. Po vstupu tohoto nařízení v platnost přijme Komise prováděcí pravidla pro informace a propagaci, uvědomí o nich Evropský parlament a zveřejní je v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 15
Provádění
Opatření pro provádění tohoto nařízení jsou stanovena v příloze II.
Článek 16
Závěrečná a přechodná ustanovení
1. Rada na návrh Komise postupem stanoveným v článku 130d Smlouvy znovu přezkoumá toto nařízení do konce roku 1999.
2. Toto nařízení nahrazuje ode dne vstupu v platnost nařízení (EHS) č. 792/93.
3. Tímto nařízením není dotčeno další provádění opatření schválených Komisí na základě nařízení (EHS) č. 792/93 platného před vstupem v platnost tohoto nařízení, které se nadále vztahuje na tato opatření.
4. Žádosti podané na základě nařízení (EHS) č. 792/93 před vstupem tohoto nařízení v platnost jsou nadále platné za předpokladu, že jsou případně doplněny tak, aby splňovaly požadavky tohoto nařízení, do dvou měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. května 1994.