Nařízení Rady (ES) č. 1786/2003
ze dne 29. září 2003
o společné organizaci trhu se sušenými krmivy
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 36 a čl. 37 odst. 2 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Rady (ES) č. 603/95 ze dne 21. února 1995 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [4] byla zřízena společná organizace uvedeného trhu, která stanoví poskytování dvou paušálních podpor, jedné pro dehydratovaná krmiva a druhé pro krmiva sušená na slunci.
(2) Nařízení (ES) č. 603/95 bylo opakovaně a podstatně změněno. V důsledku dalších změn by mělo být zrušeno a v zájmu jasnosti nahrazeno.
(3) Hlavní část produkce krmiv v rámci režimu zavedeného nařízením (ES) č. 603/95 je závislá na využívání fosilních paliv k dehydrataci a v některých členských státech na zavlažování. Z důvodu obav týkajících se jejích účinků na životní prostředí by měl být tento režim změněn.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [5].
(5) S ohledem na tyto skutečnosti by měly být obě sazby stanovené nařízením (ES) č. 603/95 sloučeny do jednotné sazby použitelné jak na dehydratovaná krmiva, tak i na krmiva sušená na slunci.
(6) Vzhledem k tomu, že produkce v jižních zemích začíná již v dubnu, hospodářský rok pro sušená krmiva, na něž je poskytována podpora, by měl trvat od 1. dubna do 31. března následujícího kalendářního roku.
(7) K zaručení rozpočtové neutrality pro sušená krmiva by produkce ve Společenství měla podléhat určitým omezením. Za tímto účelem by mělo být stanoveno maximální zaručené množství zahrnující jak dehydratovaná, tak i na slunci sušená krmiva.
(8) Uvedené množství by mělo být rozděleno mezi členské státy na základě množství dříve uznaných pro účely nařízení (ES) č. 603/95.
(9) Podpora pro sušená krmiva by v případě překročení maximálního zaručeného množství měla být snížena, aby se zajistilo dodržování tohoto maximálního zaručeného množství a zabránilo nadměrné produkci v rámci celého Společenství. Toto snížení by mělo být uplatňováno v každém členském státě, který překročil své zaručené národní množství, v poměru k zaznamenané výši překročení.
(10) Celková částka podpory může být vyplacena až poté, co bylo zjištěno, že nebylo překročeno maximální zaručené množství. Zálohové platby by proto měly být vyplaceny až poté, co sušená krmiva opustila zpracovatelský podnik.
(11) Pro přiznání nároku na podporu by měly být stanoveny minimální požadavky na jakost.
(12) Poskytnutí podpory by v některých případech mělo být vázáno na uzavření smlouvy mezi producenty a zpracovatelskými podniky, aby se podpořilo pravidelné zásobování zpracovatelských podniků zeleným krmivem.
(13) Určité údaje ve smlouvách by měly být povinné, aby se podpořila průhlednost produkčního řetězce a usnadnily nezbytné kontroly.
(14) Zpracovatelské podniky by měly vést účetní evidenci zásob obsahující údaje nezbytné pro ověření nároku na podporu a měly by poskytnout jakékoliv další nezbytné doklady.
(15) Při neexistenci smlouvy mezi producentem a zpracovatelským podnikem by podnik měl poskytnout další informace umožňující ověření jeho nároku na podporu.
(16) V případě smluv o dílo týkajících se zpracování krmiva dodaného producentem je třeba zajistit, že podpora bude převedena ve prospěch producenta.
(17) Řádné fungování jednotného trhu se sušenými krmivy by bylo poskytováním státní podpory ohroženo. Proto by se měla ustanovení Smlouvy, která upravují státní podpory, vztahovat na produkty zahrnuté do této společné organizace trhu.
(18) Pro zjednodušení by výborem nápomocným Komisi měl být Řídící výbor pro obiloviny.
(19) Opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6].
(20) Vnitřní trh a cla by se za výjimečných okolností mohla ukázat jako nedostačující. Aby v takových případech nebyl trh Společenství ponechán bez ochrany proti narušením, která by mohla v důsledku toho vzniknout, mělo by být Společenství schopno přijmout neprodleně všechna nezbytná opatření. Všechna taková opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Společenství.
(21) Aby mohl být zohledněn možný vývoj produkce sušených krmiv, je třeba, aby Komise na základě vyhodnocení společné organizace trhu se sušenými krmivy předložila Radě zprávu o tomto odvětví, zabývající se zejména rozvojem ploch s luskovinami a jinými zelenými krmivy, produkcí sušených krmiv a dosaženými úsporami fosilních paliv. Ke zprávě by měly být v případě potřeby připojeny vhodné návrhy.
(22) Výdaje, které vznikly členským státům v důsledku závazků vyplývajících z provádění tohoto nařízení, by měly být financovány Společenstvím v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [7].
(23) Režim jednotné podpory by měl být používán od 1. ledna 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Zřizuje se společná organizace trhu se sušenými krmivy, která zahrnuje tyto produkty:
Kód KN | Popis zboží |
a)ex 1214 10 00 | Moučka a pelety z vojtěšky sušené umělým teplem Moučka a pelety z vojtěšky sušené jinak a mleté |
ex 1214 90 91 a ex 1214 90 99 | Vojtěška, kopyšník, jetel, vlčí bob, vikev a podobné krmivové produkty sušené umělým teplem, kromě sena, kapusty zimní a produktů obsahujících seno Vojtěška, kopyšník, jetel, vlčí bob, vikev, komonice, hrachor a štírovník sušené jinak a mleté |
b)ex 2309 90 99 | Proteinové koncentráty získané ze šťávy vojtěšky a travin Dehydratované výrobky získané výlučně z pevných zbytků a šťáv po přípravě koncentrátů uvedených v první odrážce |
Článek 2
Hospodářský rok u produktů uvedených v článku 1 začíná 1. dubna a končí 31. března následujícího kalendářního roku.
Článek 3
Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena opatření stanovená nařízením Rady (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA II PODPORA
Článek 4
1. Podpora se poskytuje na produkty uvedené v článku 1.
2. Aniž je dotčen článek 6, podpora činí 33 EUR za tunu.
Článek 5
1. Pro každý hospodářský rok se stanoví maximální zaručené množství ve výši 4855900 tun dehydratovaného a/nebo na slunci sušeného krmiva, na které může být poskytnuta podpora stanovená v čl. 4 odst. 2.
2. Maximální zaručené množství uvedené v odstavci 1 se rozdělí mezi členské státy takto:
Zaručená národní množství
(v tunách) |
Hospodářská unie belgicko-lucemburská | 8000 |
Dánsko | 334000 |
Německo | 421000 |
Řecko | 37500 |
Španělsko | 1325000 |
Francie | 1605000 |
Irsko | 5000 |
Itálie | 685000 |
Nizozemsko | 285000 |
Rakousko | 4400 |
Portugalsko | 30000 |
Finsko | 3000 |
Švédsko | 11000 |
Spojené království | 102000 |
Článek 6
Pokud množství sušeného krmiva, pro které je požadována podpora podle čl. 4 odst. 2, přesáhne v určitém hospodářském roce maximální zaručené množství stanovené v čl. 5 odst. 1, podpora, jež má být vyplacena v daném roce, se v každém členském státě, ve kterém produkce překročí zaručené národní množství, sníží o procento úměrné tomuto překročení.
Snížení se stanoví postupem podle čl. 18 odst. 2 tak, že rozpočtové výdaje vyjádřené v eurech nepřekročí částku, které by výdaje dosáhly, kdyby maximální zaručené množství nebylo překročeno.
Článek 7
1. Zpracovatelské podniky, které žádají o podporu podle tohoto nařízení, mají nárok na zálohu ve výši 19,80 EUR za tunu nebo 26,40 EUR za tunu, pokud složily jistotu ve výši 6,60 EUR za tunu.
Členské státy provádějí nezbytné kontroly za účelem ověření nároku na podporu. Jakmile je nárok přiznán, vyplatí se záloha.
Záloha však může být vyplacena před přiznáním nároku za předpokladu, že zpracovatelský podnik složí jistotu ve výši zálohy zvýšenou o 10 %. Tato jistota slouží současně jako jistota pro účely prvního pododstavce. Jistota se sníží na úroveň stanovenou v prvním pododstavci, jakmile byl nárok na podporu přiznán, a plně se uvolní po vyplacení zůstatku podpory.
2. Záloha může být vyplacena teprve poté, co sušená krmiva opustila zpracovatelský podnik.
3. Pokud byla vyplacena záloha, vyplatí se zůstatek odpovídající rozdílu mezi zálohou a celkovou částkou podpory zpracovatelskému podniku, s výhradou použití článku 6.
4. Přesáhne-li záloha celkovou výši podpory, na kterou má zpracovatelský podnik nárok podle článku 6, vrátí zpracovatelský podnik na vyžádání přeplatek příslušnému orgánu členského státu.
Článek 8
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. května každého roku množství sušeného krmiva, na která lze požadovat podporu podle čl. 4 odst. 2 za předcházející rok.
Článek 9
Podpora stanovená v čl. 4 odst. 2 se vyplatí na žádost dotyčné strany na sušená krmiva, která opustila zpracovatelský podnik a splňují tyto požadavky:
a) maximální obsah vlhkosti musí být v rozmezí mezi 11 a 14 % a v závislosti na způsobu obchodní úpravy produktu se může lišit;
b) minimální obsah hrubých proteinů v sušině nesmí být nižší než:
i) 15 % u produktů uvedených v čl. 1 písm. a) a v písm. b) druhé odrážce,
ii) 45 % u produktů uvedených v čl. 1 písm. b) první odrážce,
c) jsou řádné a běžné obchodní jakosti.
Další požadavky, zejména pokud jde o obsah karotenu a vláknin, mohou být stanoveny postupem podle čl. 18 odst. 2.
Článek 10
Podpora uvedená v čl. 4 odst. 2 je poskytována pouze podnikům zpracovávajícím produkty vyjmenované v článku 1, které splňují tyto podmínky:
a) vedou účetní záznamy o zásobách obsahující alespoň tyto informace:
i) použité množství zeleného krmiva a případně krmiva sušeného na slunci; pokud to však vyžadují zvláštní okolnosti podniku, mohou být tato množství odhadnuta na základě výměry osetých ploch,
ii) množství vyprodukovaného sušeného krmiva a množství a jakost krmiva, které opouští zpracovatelský podnik;
b) předloží všechny ostatní doklady nezbytné pro ověření nároku na podporu;
c) patří alespoň do jedné z těchto kategorií:
i) zpracovatelské podniky, které uzavřely smlouvy s producenty krmiv na sušení,
ii) podniky, které zpracovávají svou vlastní produkci nebo, v případě skupiny podniků, produkci členů této skupiny,
iii) podniky, které odebraly krmivo od fyzických nebo právnických osob poskytujících určité záruky, jež musejí být stanoveny, a uzavřely smlouvy s producenty krmiv na sušení; tito odběratelé musejí být schváleni za podmínek stanovených postupem podle čl. 18 odst. 2 příslušným orgánem členského státu, v němž bylo krmivo sklizeno.
Článek 11
Podniky, které zpracovávají svou vlastní produkci nebo, v případě skupiny podniků, produkci členů této skupiny předloží každým rokem do určitého data příslušnému orgánu členského státu prohlášení o plochách, z nichž má být sklizené krmivo zpracováno.
Článek 12
1. Ve smlouvách uvedených v čl. 10 písm. c) musí být uvedena nejen cena, která má být zaplacena producentům za zelené krmivo, případně za krmivo sušené na slunci, ale rovněž alespoň:
a) plocha, z níž má být dodána sklizeň do zpracovatelského podniku;
b) dodací a platební podmínky.
2. Pokud smlouvy uvedené v čl. 10 písm. c) bodu i) jsou smlouvami o dílo týkajícími se zpracování krmiv dodaných producenty, musí v nich být upřesněna alespoň plocha, ze které má být dodána sklizeň, a musí obsahovat ustanovení o povinnosti zpracovatelských podniků převést na producenta podporu uvedenou v článku 4, kterou obdrží za množství zpracované v rámci těchto smluv.
Článek 13
1. Členské státy zavedou režim kontrol, na jehož základě bude možné ověřit u každého zpracovatelského podniku, zda:
a) dodržuje podmínky uvedené v článcích 1 až 12;
b) množství krmiv, na která je požadována podpora, odpovídají množstvím krmiv minimální jakosti, která opustila zpracovatelský podnik.
2. V okamžiku, kdy sušené krmivo opouští zpracovatelský podnik, musí být zjištěna jeho hmotnost a odebrány vzorky.
3. Před přijetím ustanovení k provedení článku 1 sdělí členské státy tato ustanovení Komisi.
KAPITOLA III OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 14
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, použijí se na produkty uvedené v článku 1 celní sazby uvedené ve společném celním sazebníku.
Článek 15
1. Na sazební zařazení produktů uvedených v článku 1 se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté podle tohoto nařízení nestanoví jinak, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu;
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 16
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v článku 1 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 33 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi, které nejsou členy WTO, přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoli členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčné opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo předloženo.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
KAPITOLA IV OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se na produkci produktů uvedených v článku 1 články 87, 88 a 89 Smlouvy.
Článek 18
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro obiloviny zřízený článkem 25 nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [8] (dále jen "Výbor").
2. V případě odkazů na tento odstavec se použijí články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 19
Výbor se může zabývat jakoukoli jinou otázku, kterou mu k posouzení předloží jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 20
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle čl. 18 odst. 2, zejména pokud jde o:
a) poskytování podpory stanovené v článku 4 a zálohy stanovené v článku 7;
b) ověření a přiznání nároku na podporu, včetně všech nezbytných kontrolních opatření, při nichž mohou být využity některé prvky integrovaného systému;
c) uvolnění jistot uvedených v čl. 7 odst. 1;
d) kritéria pro stanovení norem jakosti uvedených v článku 9;
e) podmínky, jež musí splňovat podniky uvedené v čl. 10 písm. c) bodu ii) a v článku 11;
f) zavedení kontrolního opatření uvedeného v čl. 13 odst. 2;
g) podmínky pro uzavírání smluv uvedených v článku 10, včetně povinných obsahových náležitostí a podmínky uvedené v článku 12;
h) uplatňování maximálního zaručeného množství (MZM) podle čl. 5 odst. 1.
Článek 21
Postupem uvedeným v čl. 18 odst. 2 mohou být přijata přechodná opatření.
Článek 22
Členské státy oznámí Komisi, jaká opatření přijaly k provedení tohoto nařízení.
Článek 23
Komise na základě vyhodnocení společné organizace trhu se sušenými krmivy předloží Radě nejpozději do 30. září 2008 zprávu o tomto odvětví, zabývající se zejména rozvojem ploch s luskovinami a jinými zelenými krmivy, produkcí sušených krmiv a dosaženými úsporami fosilních paliv. Ke zprávě se v případě potřeby připojí vhodné návrhy.
Článek 24
Nařízení (ES) č. 1258/1999 a ustanovení přijatá k jeho provedení se použijí na výdaje vzniklé členským státům při provádění závazků podle tohoto nařízení.
Článek 25
Nařízení (ES) č. 603/95 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 26
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. září 2003.