NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1523/2007
ze dne 11. prosince 2007,
kterým se zakazuje uvádět na trh, dovážet do Společenství a vyvážet z něj kočičí a psí kůže a výrobky obsahující tyto kůže
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 95 a 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k tomu, že:
(1)
Občané EU považují kočky a psy za zvířata chovaná v zájmovém chovu, a proto je nepřijatelné používat jejich kůže nebo výrobky obsahující tyto kůže. Existují důkazy o přítomnosti neoznačených kůží z koček a psů a výrobků obsahujících tyto kůže ve Společenství. V důsledku toho jsou spotřebitelé znepokojeni možností, že by si mohli koupit kočičí a psí kůže a výrobky obsahující tyto kůže. Dne 18. prosince 2003 přijal Evropský parlament prohlášení (3), v němž vyjádřil své znepokojení nad obchodem s těmito kůžemi a výrobky a vyzval k jeho ukončení, aby byla obnovena důvěra spotřebitelů a maloobchodníků v EU. Rada ve složení pro zemědělství a rybolov během svých zasedání dne 17. listopadu 2003 a 30. května 2005 také zdůraznila, že je potřeba přijmout co nejdříve pravidla upravující obchod s kočičími a psími kůžemi a výrobky obsahujícími tyto kůže.
(2)
Je vhodné upřesnit, že do působnosti tohoto nařízení by měly spadat pouze kůže z druhů domácích koček a psů. Jelikož však není vědecky možné rozlišit kůži kočky domácí od kůže jiných poddruhů kočky divoké, měla by být v tomto nařízení stanovena definice kočky jako „felis silvestris“ zahrnující také poddruhy kočky divoké.
(3)
V reakci na znepokojení spotřebitelů již několik členských států přijalo právní předpisy, které mají zabránit produkci kůží z koček a psů a obchodování s nimi.
(4)
Ustanovení členských států upravující obchod, dovoz, výrobu a označování kožešin a kožešinových výrobků sloužící k zamezení uvádění kočičích a psích kůží na trh nebo jejich jiného používání pro komerční účely se liší. Zatímco některé členské státy přijaly úplný zákaz výroby kůží z koček a psů prostřednictvím zákazu chovu nebo porážení těchto zvířat pro účely produkce kůží, jiné členské státy přijaly omezení výroby a nebo dovozů těchto kůží a výrobků obsahujících tyto kůže. V některých členských státech byly zavedeny požadavky na označování. Rostoucí informovanost veřejnosti o této problematice pravděpodobně povede další členské státy k přijetí dalších restriktivních opatření na vnitrostátní úrovni.
(5)
Následkem toho zavedli někteří obchodníci s kožešinami v EU dobrovolný kodex chování s cílem zamezit obchodování s kočičími a psími kůžemi a výrobky obsahujícími tyto kůže. Ukázalo se však, že tento kodex nestačí k zabránění dovozu a prodeje kočičích a psích kůží, zejména v případech, kdy obchodníci s kožešinami prodávají kožešiny, u nichž není uveden živočišný druh, z něhož kožešina pochází, nebo které nejsou snadno rozpoznatelné, nebo nakupují výrobky obsahující takové kožešiny a čelí nebezpečí, že nebudou moci dotčené výrobky v jednom nebo více členských státech zákonně prodávat nebo že je jejich obchodování v jednom nebo více členských státech předmětem dalších požadavků usilujících o zamezení používání kočičích a psích kůží.
(6)
Rozdíly mezi vnitrostátními opatřeními týkajícími se kočičích a psích kůží představují překážku obchodu s kožešinami obecně. Tato opatření brání hladkému fungování vnitřního trhu, neboť existence odlišných právních požadavků narušuje výrobu kožešiny obecně a znesnadňuje volný oběh kožešiny, která byla zákonně dovezena do Společenství nebo v něm vyrobena, na území Společenství. Odlišné právní požadavky v jednotlivých členských státech navíc přinášejí další zatížení a náklady pro obchodníky s kožešinami.
(7)
Veřejnost je navíc zmatena rozdílnými právními požadavky v členských státech, což samo o sobě představuje překážku obchodu.
(8)
Opatření stanovená v tomto nařízení by proto měla harmonizovat pravidla v členských státech, pokud jde o zákaz prodeje, nabídky a distribuce kočičí a psí kůže a výrobků obsahujících tyto kůže, a předejít tak narušení vnitřního trhu se všemi podobnými výrobky.
(9)
Pro odstranění současné roztříštěnosti vnitřního trhu je zapotřebí provést sladění, přičemž nejúčinnějším a nejpřiměřenějším nástrojem k odstranění překážek obchodu pramenících z odlišných vnitrostátních požadavků by byl zákaz uvádět na trh ve Společenství, dovážet do Společenství a vyvážet z něj kočičí a psí kůže a výrobky obsahující tyto kůže.
(10)
Požadavek označování by nebyl pro dosažení stejného výsledku vhodný, neboť by neúměrně zatěžoval oděvnický průmysl včetně obchodníků specializujících se na umělou kožešinu a byl by též nepřiměřeně nákladný v případech, kdy kožešina tvoří pouze malou část výrobku.
(11)
Ve Společenství není zvykem chovat kočky a psy pro účely produkce kůží, přestože byly zaznamenány případy zpracování kočičích a psích kůží. Ve skutečnosti se zdá, že převážná většina výrobků z kočičích a psích kůží vyskytujících se ve Společenství pochází ze třetích zemí. Zákaz obchodu ve Společenství by proto měl být v zájmu zvýšení účinnosti doprovázen zákazem dovozu těchto výrobků do Společenství. Tento zákaz dovozu by byl zároveň odpovědí na obavy spotřebitelů z možného zavádění kůží z koček a psů do Společenství, zejména proto, že existují známky toho, že tato zvířata mohou být chována a porážena nehumánním způsobem.
(12)
Zákaz vývozu by měl dále zajistit, aby se kočičí a psí kůže a výrobky obsahující tyto kůže nevyráběly ve Společenství na vývoz.
(13)
Je nicméně vhodné poskytnout možnost omezených výjimek ze všeobecného zákazu uvádět na trh ve Společenství, dovážet do Společenství a vyvážet z něj kočičí a psí kůže a výrobky obsahující tyto kůže. To je případ kočičích a psích kůží dovážených a uváděných na trh ke vzdělávacím a k taxidermickým účelům.
(14)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 (4) stanoví veterinární a hygienická pravidla pro uvádění na trh, dovoz a vývoz vedlejších produktů živočišného původu včetně kočičí a psí kůže. Je tedy vhodné vyjasnit oblast působnosti tohoto nařízení, které by mělo být jediným aktem, který se vztahuje na uvádění na trh a dovoz nebo vývoz kočičí a psí kůže ve všech fázích výroby, a to včetně surových kožešin. Toto nařízení by však nemělo mít vliv na povinnosti podle nařízení (ES) č. 1774/2002 v oblasti odstraňování kočičích a psích kůží z hygienických důvodů.
(15)
Opatření k zákazu používání koček a psů pro účely produkce kůží by měla být prosazována jednotně v celém Společenství. V jednotlivých členských státech se nicméně k identifikaci kočičích a psích kůží v současné době používají různé techniky, např. testování DNA, mikroskopie a hmotnostní spektrometrie MALDI-TOF. Je vhodné, aby informace o těchto technikách byly poskytovány Komisi, aby tak donucovací orgány měly vždy aktuální informace o inovacích v této oblasti a bylo možno posoudit možnost nařízení jednotné techniky.
(16)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(17)
Zejména je třeba zmocnit Komisi ke stanovení analytických metod k identifikaci živočišného druhu, z něhož kožešina pochází, a výjimečně k přijetí opatření, jež se budou odchylovat od zákazů stanovených v tomto nařízení. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení včetně jeho doplnění o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(18)
Členské státy by měly stanovit pravidla týkající se sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a zajistit, aby tato pravidla byla prováděna v praxi. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Zejména by členské státy, které při uplatňování tohoto nařízení zachytí zásilky kočičích a psích kůží, měly přijmout zákony, které umožní tyto zásilky zabavit a zničit a pozastavit nebo zrušit vývozní či dovozní licence udělené příslušným obchodníkům. Členské státy by měly být vybízeny k uplatňování trestních sankcí, pokud tato možnost existuje v rámci jejich vnitrostátních právních předpisů.
(19)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž odstranění překážek fungování vnitřního trhu prostřednictvím sladění, na úrovni Společenství, vnitrostátních zákazů týkajících se obchodu s kočičími a psími kůžemi a výrobky obsahujícími tyto kůže, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto ho může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl
Cílem tohoto nařízení je zakázat uvádění na trh ve Společenství, dovoz do Společenství nebo vývoz z něj kočičích a psích kůží a výrobků obsahující tyto kůže, aby se odstranily překážky narušující fungování vnitřního trhu a byla obnovena důvěra spotřebitelů v to, že kožešinové výrobky, které kupují, neobsahují kočičí ani psí kůži.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„kočkou“ živočich druhu felis silvestris;
2)
„psem“ živočich poddruhu canis lupus familiaris;
3)
„uváděním na trh“ držení kočičí nebo psí kůže nebo výrobku obsahujícího tyto kůže za účelem prodeje, včetně nabídky k prodeji, prodeje a distribuce;
4)
„dovozem“ propuštění do volného oběhu ve smyslu článku 79 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (6), s výjimkou dovozů neobchodní povahy ve smyslu čl. 45 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla (7);
5)
„vývozem“ režim vývozu, který umožňuje, aby zboží Společenství opustilo celní území Společenství ve smyslu článku 161 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Zákaz
Zakazuje se uvádět na trh ve Společenství, dovážet do Společenství nebo z něj vyvážet kůže z koček a psů a výrobky obsahující tyto kůže.
Článek 4
Výjimka
Odchylně od článku 3 může Komise výjimečně přijmout opatření, která umožní uvádění na trh, dovoz nebo vývoz kočičích a psích kůží nebo výrobků obsahujících tyto kůže ke vzdělávacím nebo k taxidermickým účelům.
Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení a kterými se stanoví podmínky, za nichž se tato výjimka použije, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 6 odst. 2.
Článek 5
Metody identifikace živočišného druhu, z něhož pochází kožešina
Členské státy oznámí Komisi analytické metody používané k identifikaci živočišného druhu, z něhož kožešina pochází, do 31. prosince 2008 a poté vždy, když to bude z důvodu nových skutečností nezbytné.
Komise může přijmout opatření, jimiž se stanoví analytické metody, které se užívají k identifikaci živočišného druhu, z něhož kožešina pochází. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním o prvky nové, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 6 odst. 2 a doplní se do přílohy tohoto nařízení.
Článek 6
Výbor
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (8).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Článek 7
Zprávy
Členské státy předkládají Komisi zprávy o svých snahách při prosazování tohoto nařízení.
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, jakož i o celních činnostech, které se k němu vztahují, do 31. prosince 2010.
Zpráva Komise se zpřístupní veřejnosti.
Článek 8
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do 31. prosince 2008 a neprodleně oznámí i všechny následné změny, kterými budou tato ustanovení dotčena.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 31. prosince 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2007.