Rozhodnutí Komise
ze dne 11. dubna 2001
o podmínkách pro tlumení a eradikaci slintavky a kulhavky u ohrožených druhů podle článku 13 směrnice 85/511/EHS
(oznámeno pod číslem K(2001) 1107)
(Text s významem pro EHP)
(2001/303/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [1], naposledy pozměněnou směrnicí 92/118/EHS [2], a zejména článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici 85/511/EHS ze dne 18. listopadu 1985, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky [3], naposledy pozměněnou Aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 3 směrnice Rady 85/511/EHS obsahuje ustanovení pro nouzové očkování.
(2) Zásady stanovené v tomto článku vyžadují uvážlivé posouzení použití očkování na straně jedné a základních zájmů Společenství, které nesmí být ohroženy, na straně druhé.
(3) Po zprávách o ohniscích slintavky a kulhavky ve Spojeném království, Francii, Nizozemsku a Irsku přijala Komise rozhodnutí 2001/172/ES [4], 2001/208/ES [5], 2001/223/ES [6] a 2001/234/ES [7] o některých ochranných opatřeních při slintavce a kulhavce v dotyčných členských státech.
(4) Bylo také přijato rozhodnutí Komise 2001/246/ES [8] ze dne 27. března 2001 o podmínkách pro tlumení a eradikaci slintavky a kulhavky v Nizozemsku podle článku 13 směrnice 85/511/EHS, které umožňuje Nizozemsku použít jako bezpečnostní opatření preventivní očkování před utrácením vnímavých zvířat v hospodářstvích situovaných v těsné blízkosti zamořených hospodářství nebo hospodářství s podezřením na výskyt slintavky a kulhavky, s přihlédnutím k epizootologické situaci a velké hustotě vnímavých zvířat v některých oblastech.
(5) Utracení ohrožených druhů náchylných ke slintavce a kulhavce by představovalo nežádoucí ztrátu genetického materiálu a dokonce by mohlo vyústit ve vyhynutí druhů, proto by taková vzácná část našeho světového dědictví měla být co možná nejvíce chráněna.
(6) Zoologické zahrady nebo jiné jasně definované schválené nebo registrované prostory s ohroženými druhy, které jsou vnímavé k nákaze, musí postupovat s péčí dobrého hospodáře, včetně všech nutných opatření, aby se vyhnuly možnému zavlečení viru slintavky a kulhavky do svých prostor.
(7) V souladu s čl. 13 odst. 3 směrnice 85/511/EHS, jakmile se příslušné úřady členských států domnívají, že epizootie může ohrozit ohrožené druhy nebo jiná zvířata, jako jsou mimořádně vzácná plemena nebo zvířata užívaná pro nenahraditelnou a důležitou výzkumnou práci, která mohou být také případ od případu zahrnuta, je vhodné zajistit, aby pro jejich nouzové očkování byly přesně určeny technické postupy v rámci programu, který může členský stát předložit Komisi jako dodatečný nástroj k ochraně takových zvířat vnímavého druhu.
(8) V programu, který má být předložen, musí být zahrnuta podrobná opatření pro použití očkování, identifikace a následné kontroly těchto zvířat.
(9) Ve zprávě ze dne 10. března 1999 podal Vědecký výbor pro otázky zdraví zvířat a řádného zacházení se zvířaty doporučení na strategii pro nouzové očkování proti slintavce a kulhavce, které se musí brát v úvahu [9].
(10) Uchýlení se k jakémukoli druhu očkování, i když je omezeno na zvláštní kategorie zvířat primárně nedotčených obchodem, může přispět k ohrožení statutu ohledně slintavky a kulhavky v podmínkách mezinárodního obchodu nejen pro členský stát nebo pro část jeho území, kde se očkování provádí.
(11) Komise před přijetím rozhodnutí o nouzovém očkování musí zajistit, aby opatření, která je nutno učinit, respektovala alespoň ustanovení čl. 13 odst. 3 první až šestá odrážka směrnice 85/511/EHS.
(12) Ve Vědeckém výboru a v součinnosti s Mezinárodním úřadem pro nákazy zvířat bude nutné přezkoumat současné požadavky a nebezpečí pro obchod s očkovanými zvířaty ze zoologických zahrad.
(13) Opatření stanovená v tomto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stávajícího veterinárního výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se pojmem "ohrožené druhy" rozumí zvířata, která jsou uvedena v kategoriích: vyhynulá ve volné přírodě, silně ohrožená, ohrožená a vzácná podle současného Červeného seznamu ohrožených druhů Světového svazu pro ochranu přírody (IUCN).
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby zoologické zahrady nebo jiné jasně definované schválené nebo registrované prostory s ohroženými druhy, které jsou ohroženy případnou infekcí z ohnisek slintavky a kulhavky, prováděly správnou veterinární praxi a aby přijaly veškerá nutná předběžná opatření, aby se vyhnuly možnému zavlečení viru slintavky a kulhavky do svých prostor. Taková opatření musejí zahrnovat podle potřeby: žádné přemisťování do prostor vnímavých druhů, ustájení vnímavých druhů uvnitř budov, zajištění, aby kupované jídlo a podestýlka nebyly kontaminovány, uzavření zvířecích příbytků vnímavých druhů pro veřejnost, zamezení kontaktu a krmení těchto zvířat veřejností, zajištění toho, aby zaměstnanci nepřišli do styku s vnímavými zvířaty mimo zoologickou zahradu a nevstupovali do ochranných pásem a do pásem dozoru před kulhavkou a slintavkou, zamezení kontaktu s vnímavými zvířaty mimo zoologickou zahradu, instalaci desinfekčního zařízení u vstupu a u vchodů pro každou oblast služeb na území, a dočasné uzavření zoologické zahrady nebo její části. Tato opatření zůstanou v platnosti alespoň do té doby, než si členské státy budou jisty, že nebezpečí vstupu nemoci kleslo na původní úroveň.
2. Aniž je dotčena směrnice Rady 85/511/EHS, a zejména článek 4, 5 a 9 této směrnice, členské státy mohou rozhodnout o použití nouzového očkování druhů náchylných ke slintavce a kulhavce v zoologických sbírkách ohrožených druhů, které se jeví být v nebezpečí a nacházejí se ve vzdálenosti přibližně 25 kilometrů od ohniska slintavky a kulhavky, za podmínek uvedených v příloze.
Členský stát, kterého se to týká, může rozhodnout případ od případu o rozšíření tohoto očkování na ostatní zvířata, jako jsou mimořádně vzácná plemena zvířat nebo zvířata užívaná pro nenahraditelnou a důležitou výzkumnou práci, která se zdají být v rovnocenném nebezpečí, za stejných podmínek jako je uvedeno výše.
3. Před zahájením opatření stanovených v odstavci 2, mají členské státy předložit program s cílem zajistit, aby ostatní členské státy a Komise byly oficiálně informovány o údajích týkajících se zejména přesných adres a lokace sbírek zvířat, kde se očkování má provádět, včetně komplexního plánu hranic, ohrad a boxů zvířat včetně specifické identifikace, počtu zvířat, která se mají očkovat, podle druhů spolu s jejich individuální identitou a umístěním na plánu, druhu očkovací látky, který se má použít, a času, kdy očkování začne a skončí, a okolnostech vedoucích k rozhodnutí provést toto opatření.
4. Členské státy musí zajistit, aby se s těmito zvířaty neobchodovalo nebo nebyla mezi členskými státy přemisťována a jejich zvířecí produkty nevstoupily do lidského potravního řetězce.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 11. dubna 2001.