Nařízení Komise (ES) č. 1677/98
ze dne 29. července 1998,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 [2], a zejména na článek 249 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že ustanovení nařízení Komise (ES) č. 2454/93 [3] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 75/98 [4] týkající se osoby činící prohlášení o celní hodnotě, by měla být sladěna s ustanoveními o celním deklarantovi, aby bylo zajištěno jednotné použití těchto dvou souborů ustanovení;
vzhledem k tomu, že předpisy Společenství o pasivním zušlechťovacím styku upravují případy, kdy jsou povolení jsou udělována na základě rozhodnutí Komise; že by použití tohoto postupu mělo výt zjednodušeno pomocí změny postupu pro udělování povolení osobě jiné než té, která zajišťuje provádění operací pasivního zušlechťovacího styku, s možností využít v případě potřeby postup projednávání ve výboru;
vzhledem k tomu, že mají-li být zemědělské produkty považovány za vrácené zboží, musejí být zpětně dovezeny do dvanácti měsíců ode dne přijetí vývozního celního prohlášení, aniž by bylo možné tuto lhůtu prodloužit; že na základě zkušeností by celní orgány měly být zmocněny povolit prodloužení této lhůty za výjimečných a řádně doložených okolností; že z důvodu sjednocení úpravy náhrad v rámci společné zemědělské politiky musí být každý případ sdělen Komisi;
vzhledem k tomu, že zejména v letecké dopravě, dochází k situacím, kdy musí být velká množství zboží odeslána pod značným tlakem; že to může vést k omylům, pokud jde o stanovení statusu zboží, a tyto chyby jsou opravovány po příletu na místo určení z podnětu nebo jménem zúčastněné osoby; že v takových případech, kdy je zboží podrobováno pouze kontrole po propuštění zboží, lze na ně pohlížet, pokud je omyl napraven bez jakékoli újmy finančních zájmů, jako by nebylo odňato celnímu dohledu; že by tato možnost neměla být přístupná zneužívání;
vzhledem k tomu, že je vhodné zjednodušit jednotlivé postupy, jež budou na úrovni Společenství zavedeny, týkající se jednak situací, za nichž by bylo možné dodatečně neúčtovat dovozní či vývozní clo, a jednak žádostí o vrácení nebo prominutí dovozního či vývozního cla;
vzhledem k tomu, že by bylo vhodné zvýšit stávající práh, od něhož mohou členské státy, nemají-li žádné pochybnosti, samy rozhodovat o tom, že nebudou dodatečně účtovat nevybrané clo, pokud se domnívají, že jsou splněny veškeré podmínky stanovené v čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2193/92 (dále jen "kodex"); že by dále bylo vhodné stanovit práh v ECU, od něhož mohou členské státy, nemají-li žádné pochybnosti, rozhodovat o povolení vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla, pokud se domnívají, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 239 odst. 1 kodexu;
vzhledem k tomu, že je žádoucí zajistit, aby bylo osobám dotčeným rozhodnutím o zaúčtování dovozního nebo vývozního cla na základě kontroly po propuštění zboží nebo rozhodnutím o odmítnutí vrácení či prominutí dovozního či vývozního cla skutečně zaručeno právo na slyšení; že jim proto musí být dána možnost podat písemné odpovědi na námitky, jež Komise zamýšlí ve svých rozhodnutích vůči nim vznést; že tyto okolnosti vyžadují úpravu lhůt pro přijímání těchto rozhodnutí Komisí;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura [5] stanoví, že počínaje dnem 1. ledna 1999 je měnou zúčastněných zemí euro; že měnovou jednotkou je jedno euro; že euro se až do 31. prosince 2001 vyjadřuje v národních měnových jednotkách podle přepočítacíchkoeficientů; že proto existuje právní rovnocennost mezi eurem a národními měnovými jednotkami; že během přechodného období lze uzavírat smlouvy, přijímat vnitrostátní právní předpisy a jiné právní nástroje jak v eurech, tak v národních měnových jednotkách;
vzhledem k tomu, že se proto jeví nutné zavést opatření, jež by přizpůsobila pravidla pro používání jednotného správního dokladu, aby bylo možné používat jednotku euro; že je proto třeba změnit přílohu 37;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 374/98 ze dne 12. února 1998, kterým se mění články 6 a 9 nařízení (ES) č. 1172/95 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [6], stanoví změnu klasifikace zemí, dosud používanou k sestavování statistik obchodu se zbožím, k 1. lednu 1999, a sice jejím nahrazením abecední klasifikací založenou na kódech ISO alfa-2;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné přizpůsobit pravidla pro používání jednotného správního dokladu této nové situaci; že je proto nutné změnit přílohu 38; že však je důležité, aby členské státy mohly nadále používat stávající kódy, a to až do nahrazení příloh 37 a 38;
vzhledem k tomu, že z hospodářských důvodů je žádoucí rozšířit seznam uvedený v příloze 87 o některé elektronické a podobné součástky, a to v důsledku provedení dohody o informačních technologiích;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1. V článku 178 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Prohlášení o celní hodnotě podle odstavce 1 smí učinit pouze osoba usazená ve Společenství, která má k dispozici všechny potřebné skutečnosti.
Ustanovení čl. 64 odst. 2 písm. b) druhé odrážky a odst. 3 celního kodexu se použijí přiměřeně
."
2. V článku 759 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pokud se vývozu účastní více členských států a je-li vydáno pouze jedno povolení, použije se postup stanovený v čl. 751 odst. 2.
Pokud jsou proti navrhovanému vydání povolení vzneseny námitky, může Komise postupem projednávání ve výboru rozhodnout, zda může být povolení vydáno a za jakých podmínek
."
3. V čl. 844 odst. 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Je-li však zboží v celním prohlášení navrženo k propuštění do volného oběhu po uplynutí lhůty uvedené v prvním pododstavci, mohou celní orgány členského státu zpětného dovozu povolit prodloužení této lhůty, pokud to zvláštní okolnosti odůvodňují. Pokud celní orgány prodloužení lhůty schválí, oznámí Komisi podrobnosti o daném případě
."
4. V článku 865 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"Avšak v případě leteckých společností, jimž bylo povoleno používat zjednodušený tranzitní režim prostřednictvím elektronické formy manifestu, nelze zboží považovat za odňaté celnímu dohledu, pokud je s ním z podnětu zúčastněné osoby nebo jejím jménem zacházeno v souladu s jeho statusem zboží, které není zbožím Společenství, předtím než celní orgány zjistí protiprávní situaci, a pokud chování zúčastněné osoby nenaznačuje žádný podvodný záměr
."
5. V čl. 869 písm. b) se částka "2000 ECU" nahrazuje částkou "50000 ECU".
6. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 872a
Jestliže Komise kdykoli během řízení uvedeného v článcích 872 a 873 hodlá přijmout rozhodnutí nepříznivé vůči osobě, jíž se daná věc týká, předá jí své námitky písemně spolu s veškerými doklady, na nichž se námitky zakládají. Dotyčná osoba vyjádří své stanovisko písemně do jednoho měsíce ode dne odeslání námitek. Neoznámí-li své stanovisko v této lhůtě, má se za to, že se vzdala práva vyjádřit svůj postoj".
7. Článek 873 se mění takto:
a) v druhém pododstavci se slova "do šesti měsíců" nahrazují slovy "do devíti měsíců" a slova "šestiměsíční lhůta" nahrazují slovy "devítiměsíční lhůta";
b) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Pokud Komise sdělí námitky osobě, jíž se věc týká, podle článku 872a, prodlužuje se uvedená devítiměsíční lhůta o dobu, která uplyne mezi odesláním uvedených námitek Komisí a obdržením odpovědi od dotyčné osoby, a není-li odpověď zaslána, uplynutím lhůty, která byla této osobě určena pro vyjádření stanoviska
."
8. V čl. 905 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Jestliže však příslušný celní orgán nemá pochybnosti, může sám rozhodnout o vrácení či prominutí cla, pokud se domnívá, že podmínky uvedené v čl. 239 odst. 1 celního kodexu jsou splněny, a pokud je částka připadající na každého provozovatele vztahující se k jedné či více dovozním nebo vývozním operacím, které vyplývají z téže konkrétní situace, nižší než 50000 ECU
."
9. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 906a
Jestliže Komise kdykoli během řízení uvedeného v článcích 906 a 907 hodlá přijmout rozhodnutí nepříznivé vůči žadateli o vrácení nebo prominutí cla, předá mu své námitky písemně spolu s veškerými doklady, na nichž se námitky zakládají. Žadatel o vrácení nebo prominují cla vyjádří své stanovisko písemně do jednoho měsíce ode dne odeslání námitek. Neoznámí-li své stanovisko v této lhůtě, má se za to, že se vzdal práva vyjádřit svůj postoj."
10. Článek 907 se mění takto:
a) v druhém pododstavci se slova "do šesti měsíců" nahrazují slovy "do devíti měsíců" a slova "šestiměsíční lhůta" nahrazují slovy "devítiměsíční lhůta;"
b) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Pokud Komise sdělí námitky žadateli o vrácení nebo prominutí cla, podle článku 906a, prodlužuje se uvedená devítiměsíční lhůta o dobu, která uplyne mezi odesláním uvedených námitek Komisí a obdržením odpovědi od žadatele, a není-li odpověď zaslána, uplynutím lhůty, která byla žadateli určena pro vyjádření stanoviska
."
11. Příloha 37 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
12. Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
13. Příloha 87 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Ustanovení čl. 1 bodu 11 a 12 se použijí ode dne 1. ledna 1999.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 1998.