NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 436/2007
ze dne 20. dubna 2007
o prokázání splnění celních formalit při dovozu cukru do třetí země podle článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (1), zejména na čl. 16 odst. 4,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 33 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (2) se stanoví, že vývozní náhrady pro produkty v odvětví cukru mohou být rozlišeny podle místa určení, pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky určitých trhů.
(2)
V článku 1 nařízení Komise (ES) č. 958/2006 ze dne 28. června 2006 o stálém nabídkovém řízení v rámci hospodářského roku 2006/07 na stanovení vývozních náhrad bílého cukru (3) se toto rozlišení stanoví vyloučením některých míst určení.
(3)
V čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 se stanoví že, pokud se sazba náhrady rozlišuje podle místa určení, náhrady se vyplatí v závislosti na dodatečných podmínkách stanovených v článcích 15 a 16 uvedeného nařízení.
(4)
V čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 se stanoví, že produkt musí být dovezen v nezměněném stavu do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro které je náhrada stanovena.
(5)
Článek 16 nařízení (ES) č. 800/1999 uvádí jednotlivé doklady, které prokáží splnění celních formalit při dovozu do třetí země, pokud se sazba náhrady rozlišuje podle místa určení. Na základě tohoto ustanovení může Komise v některých zvláštních případech, které je třeba určit, rozhodnout, že podle uvedeného článku je dovoz považován za prokázaný po předložení zvláštního dokladu nebo jakýmkoli jiným způsobem.
(6)
V odvětví cukru se vývozní operace běžně řídí FOB smlouvami na londýnském termínovém trhu. Podle nich přebírají kupující ve fázi FOB všechny závazky vyplývající ze smlouvy, včetně závazku prokázat splnění celních formalit, i když není přímým příjemcem náhrady, na kterou na základě tohoto prokázání vzniká nárok. Získání tohoto důkazu pro všechna vyvezená množství může v některých třetích zemích způsobovat značné správní potíže, což může značně zpozdit či znemožnit výplatu náhrady za veškerá skutečně vyvezená množství.
(7)
Ve snaze omezit dopady na rovnováhu trhu v odvětví cukru stanovilo nařízení Komise (ES) č. 2255/2004 ze dne 27. prosince 2004 o důkazu splnění celních formalit při dovozu cukru do třetích zemí podle článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 (4) alternativní důkazy, které poskytují potřebné záruky k tomu, aby produkty mohly být považovány za dovezené do třetí země.
(8)
I přes blížící se termín 31. prosince 2006, což je poslední den pro používání nařízení (ES) č. 2255/2004, přetrvávají správní potíže a jejich dopad na trh, je třeba znovu stanovit alternativní důkazy místa určení pro vývozy uskutečněné ode dne 1. ledna 2007 a zajistit proto, aby uvedené nařízení platilo se zpětnou účinností.
(9)
Vzhledem k tomu, že se jedná o odchylující se opatření, měla by se omezit doba jeho používání.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě vývozů prováděných v souladu s článkem 32 nařízení (ES) č. 318/2006 se dovoz do třetí země považuje za prokázaný při předložení těchto tří dokladů:
a)
kopie přepravního dokladu;
b)
osvědčení o vykládce produktu vydaného úřadem příslušné třetí země, úřadem jednoho z členských států usazeným v zemi určení nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společností schválenou v souladu s články 16a až 16f nařízení (ES) č. 800/1999, které potvrzuje, že produkt opustil místo vykládky nebo alespoň že, pokud je vydávajícímu úřadu nebo vydávající společnosti známo, nebyly produkty následně naloženy pro účely zpětného vývozu;
c)
bankovního dokladu vydaného schválenými zprostředkovateli usazenými ve Společenství, který potvrzuje, že platba odpovídající danému vývozu je připsána na účet vývozce vedený u zprostředkovatelů, nebo odpovídající důkaz o platbě.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. dubna 2007.