ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
ze dne 18. června 2008,
kterým se mění rozhodnutí 94/262/ESUO, ES, Euratom o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv
(2008/587/ES, Euratom)
EVROPSKÝ PARLAMENT,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 195 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 107d odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh rozhodnutí schválený Evropským parlamentem dne 22. dubna 2008 (1) a na přijaté usnesení a schválené pozměňovací návrhy ze dne 18. června 2008 (2),
s ohledem na stanovisko Komise,
s ohledem na souhlas Rady (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Listina základních práv Evropské unie uznává právo na řádnou správu jako základní právo občanů Evropské unie.
(2)
Důvěra občanů ve schopnost veřejného ochránce práv provádět podrobná a nestranná šetření v případech, kde údajně došlo k nesprávnému úřednímu postupu, je pro úspěch činnosti veřejného ochránce práv zásadní.
(3)
Je žádoucí upravit statut veřejného ochránce práv tak, aby se odstranila jakákoli možná nejistota ohledně schopnosti veřejného ochránce práv provádět podrobná a nestranná šetření v případech, kdy je podezření na nesprávný úřední postup.
(4)
Je žádoucí upravit statut veřejného ochránce práv tak, aby umožňoval jakýkoli možný vývoj právních ustanovení nebo judikátů týkajících se zásahu orgánů, úřadů a agentur Evropské unie ve věcech předložených Soudnímu dvoru.
(5)
Je žádoucí upravit statut veřejného ochránce práv tak, aby zohledňoval změny, jež nastaly v loňském roce, pokud jde o úlohu evropských orgánů a institucí při boji proti podvodům, které poškozují finanční zájmy Evropské unie, zejména vytvoření Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), aby veřejný ochránce práv mohl sdělovat těmto orgánům nebo institucím jakékoli informace spadající do jejich působnosti.
(6)
Je žádoucí učinit kroky, jež umožní veřejnému ochránci práv, aby rozvíjel spolupráci s podobnými institucemi na vnitrostátní nebo mezinárodní úrovni, i s vnitrostátními a mezinárodními institucemi, které pokrývají širší oblast činnosti než evropský veřejný ochránce práv, např. se zabývají ochranou lidských práv, pokud může taková spolupráce přispět k vyšší účinnosti kroků veřejného ochránce práv.
(7)
Platnost smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli skončila v roce 2002,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Pozměňovací návrhy k rozhodnutí 94/262/ESUO, ES, Euratom
Rozhodnutí Evropského parlamentu 94/262/ESUO, ES, Euratom (4) se mění takto:
1.
V právním východisku 1 se vypouští slova „čl. 20d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského sdružení uhlí a oceli“;
2.
Bod odůvodnění 3 se nahrazuje tímto:
„vzhledem k tomu, že veřejný ochránce práv, který může též jednat z vlastního podnětu, musí mít všechny náležitosti potřebné k výkonu své funkce; že za tímto účelem jsou orgány a instituce Společenství povinny poskytnout veřejnému ochránci práv na požádání všechny informace, jež požaduje, aniž je dotčena povinnost veřejného ochránce práv nesdělovat je; vzhledem k tomu, že přístup k utajovaným skutečnostem nebo dokumentům, zejména k citlivým dokumentům ve smyslu článku 9 nařízení ES 1049/2001 (5), by měl podléhat bezpečnostním pravidlům dotyčného orgánu nebo instituce Společenství; vzhledem k tomu, že orgány nebo instituce zpřístupňující utajované skutečnosti nebo dokumenty zmíněné v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci by o jejich utajení měly informovat veřejného ochránce práv; vzhledem k tomu, že při uplatňování pravidel uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci by se měl veřejný ochránce práv předem dohodnout s dotyčným orgánem nebo institucí na podmínkách zacházení s utajovanými informacemi nebo dokumenty a s jinými informacemi, jež podléhají služebnímu tajemství; že pokud nebude veřejnému ochránci práv poskytnuta požadovaná pomoc, uvědomí o tom Evropský parlament, a tomu přísluší podniknout náležité kroky;
3.
V čl. 1 odst. 1 se vypouští slova „čl. 20d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského sdružení uhlí a oceli“;
4.
V článku 3 se odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Orgány a instituce Společenství musí poskytnout veřejnému ochránci práv požadované informace a umožnit mu přístup k dotyčné dokumentaci. Přístup k utajovaným skutečnostem nebo dokumentům, zejména k citlivým dokumentům ve smyslu článku 9 nařízení ES 1049/2001, podléhá bezpečnostním pravidlům dotyčného orgánu nebo instituce Společenství.
Orgány nebo instituce zpřístupňující utajované skutečnosti nebo dokumenty zmíněné v předchozím pododstavci o jejich utajení informují veřejného ochránce práv.
Při uplatňování pravidel uvedených v prvním pododstavci se veřejný ochránce práv má předem dohodnout s dotyčným orgánem nebo institucí na podmínkách zacházení s utajovanými informacemi nebo dokumenty a s jinými informacemi, jež podléhají služebnímu tajemství.
Přístup k dokumentaci členského státu, na kterou se vztahují právní nebo správní předpisy o utajení, umožní dotčené orgány nebo instituce až po předchozím souhlasu tohoto členského státu.
K jiné dokumentaci členského státu umožní přístup poté, co jej o tom uvědomí.
V obou těchto případech nesmí veřejný ochránce práv v souladu s článkem 4 obsah této dokumentace rozšiřovat.
Úředníci a ostatní zaměstnanci orgánů a institucí Společenství musí svědčit na požádání veřejného ochránce práv; vypovídají jménem svého úřadu a v souladu s jeho pokyny a zůstávají vázáni služebním tajemstvím.“;
5.
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
1. Veřejný ochránce práv a jeho zaměstnanci, na něž se vztahuje článek 287 Smlouvy o založení Evropského společenství a článek 194 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, jsou povinni nesdělovat informace a dokumenty, se kterými byli seznámeni v rámci svých šetření. Jsou zejména povinni nezveřejňovat žádné utajované skutečnosti nebo dokumenty poskytované veřejnému ochránci práv, a to především citlivé dokumenty ve smyslu článku 9 nařízení (ES) č. 1049/2001 nebo jako dokumenty, na něž se vztahuje právo Společenství, pokud jde o ochranu osobních údajů i veškerých informací, které by mohly poškodit stěžovatele nebo jinou zúčastněnou osobu, aniž je dotčen odstavec 2.
2. Jestliže se veřejný ochránce práv v rámci šetření dozví o skutečnostech, jež podle jeho názoru spadají do oblasti trestního práva, neprodleně o tom uvědomí příslušné vnitrostátní orgány prostřednictvím stálých zastoupení členských států při Evropské unii a, spadá-li případ do jejich pravomocí, příslušné orgány či instituce Společenství, nebo úřady pověřené bojem proti podvodům; v případě potřeby veřejný ochránce práv rovněž uvědomí orgán nebo instituci Společenství, z nichž pochází dotyčný úředník nebo zaměstnanec, a tento orgán nebo instituce může případně použít čl. 18 druhý pododstavec protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství. Veřejný ochránce práv může také informovat dotyčný orgán nebo dotyčnou instituci Společenství o skutečnostech nasvědčujících tomu, že jednání některého z jejich úředníků či zaměstnanců spadá do působnosti disciplinárních předpisů.“;
6.
Vkládá se následující článek 4a:
„Článek 4a
Veřejný ochránce práv a jeho zaměstnanci nakládají se žádostmi o přístup veřejnosti k dokumentům, jež nejsou zmíněny v článku 4 odst. 1, v souladu s podmínkami a omezeními stanovenými v nařízení (ES) č. 1049/2001.“;
7.
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
1. Veřejný ochránce práv může v případě, že to přispěje k vyšší účinnosti šetření a k lepší ochraně práv a zájmů stěžovatelů, spolupracovat s orgány stejného typu, které existují v některých členských státech, při dodržení použitelných vnitrostátních právních předpisů. Veřejný ochránce práv nesmí touto cestou vyžadovat dokumenty, ke kterým by neměl přístup podle článku 3.
2. V rámci rozsahu své funkce v souladu s článkem 195 Smlouvy o založení Evropského společenství a článkem 107d Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii a při zajištění toho, že se jeho činnosti nepřekrývají s činnostmi ostatních orgánů nebo institucí, může veřejný ochránce práv spolupracovat s orgány a institucemi členských států, které jsou pověřeny podporou a ochranou základních práv.“
Článek 2
Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí nabývá účinku 14 dní po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 18. června 2008.