ROZHODNUTÍ RADY 2008/617/SVV
ze dne 23. června 2008
o zlepšení spolupráce mezi zvláštními zásahovými jednotkami členských států Evropské unie v krizových situacích
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 30, 32 a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na podnět Rakouské republiky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V článku 29 Smlouvy se uvádí, že Unie si klade za cíl poskytovat svým občanům v prostoru svobody, bezpečnosti a práva vysokou úroveň ochrany tím, že rozvíjí společný postup členských států v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech.
(2)
Hlavy států a předsedové vlád členských států Evropské unie vyhlásili ve svém prohlášení o solidaritě proti terorismu ze dne 25. března 2004 své pevné odhodlání, že členské státy mají uvést do pohotovosti všechny nástroje, jež mají k dispozici, aby v případě teroristického útoku poskytly pomoc členskému státu nebo přistupujícímu státu na jeho území na základě žádosti jeho politických orgánů.
(3)
Po útocích ze dne 11. září 2001 zvláštní zásahové jednotky všech donucovacích orgánů členských států zahájily spolupráci v rámci Pracovní skupiny policejních ředitelů. Tato síť nazývaná „Atlas“ uskutečnila od roku 2001 různé semináře, provedla studie, výměnu materiálů a společná cvičení.
(4)
Žádný jednotlivý členský stát nemá k dispozici všechny prostředky, zdroje a odborné znalosti k účinnému řešení všech možných druhů konkrétních nebo rozsáhlých krizových situací, jež vyžadují zvláštní zásah. Možnost členského státu požádat jiný členský stát o poskytnutí pomoci má proto zásadní význam.
(5)
Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (3) („prümské rozhodnutí“), a zejména článek 18 uvedeného rozhodnutí, upravuje formy policejní pomoci mezi členskými státy ve spojitosti s masovými shromážděními a podobnými velkými událostmi, katastrofami a vážnými nehodami. Toto rozhodnutí se nevztahuje na masová shromáždění, (přírodní) katastrofy nebo vážné nehody ve smyslu článku 18 prümského rozhodnutí, nýbrž doplňuje ustanovení prümského rozhodnutí, a to tím, že stanovuje formy policejní pomoci mezi členskými státy prostřednictvím zvláštních zásahových jednotek v jiných situacích, tj. v krizových situacích způsobených lidskou činností představujících vážné přímé fyzické ohrožení osob, majetku, infrastruktury nebo orgánů, zejména pokud jde o držení rukojmí, únosy letadel a podobné události.
(6)
Existence tohoto právního rámce a seznamu uvádějícího příslušné orgány umožní členským státům v případě krizových situací rychle reagovat a získat čas. Kromě toho, za účelem zlepšení schopnosti členských států zabránit takovýmto krizovým situacím, a zejména teroristickým útokům, je nezbytné, aby se zvláštní zásahové jednotky pravidelně setkávaly a pořádaly společnou odbornou přípravu, a tudíž čerpaly ze vzájemných zkušeností,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví obecná pravidla a podmínky, které zvláštním zásahovým jednotkám jednoho členského státu umožní poskytnout pomoc nebo plnit úkoly na území druhého členského státu (dále jen „žádající členský stát“) v případech, kdy tyto zásahové jednotky byly žádajícím členským státem přizvány k řešení krizové situace a se svojí účastí souhlasily. Praktické podrobnosti a prováděcí ujednání, jež doplňují toto rozhodnutí, budou dohodnuty přímo mezi žádajícím a dožádaným členským státem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„zvláštní zásahovou jednotkou“ jakýkoli donucovací orgán členského státu, jehož úkolem je zvládání krizových situací;
b)
„krizovou situací“ jakékoli situace, v souvislosti se kterými mají příslušné orgány členského státu rozumné důvody se domnívat, že se jedná o trestný čin, jenž závažným způsobem přímo fyzicky ohrožuje osoby, majetek, infrastrukturu nebo orgány v tomto členském státě, a to zejména situace uvedené v čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu (4);
c)
„příslušným orgánem“ vnitrostátní orgán, který může podávat žádosti o nasazení zvláštních zásahových jednotek a schvalovat jejich poskytnutí.
Článek 3
Pomoc jinému členskému státu
1. Na základě žádosti podané prostřednictvím příslušných orgánů, v níž je uvedena povaha požadované pomoci, jakož i její operační nezbytnost, může členský stát požádat o pomoc zvláštní zásahové jednotky jiného členského státu za účelem řešení krizové situace. Příslušný orgán dožádaného členského státu může tuto žádost přijmout nebo odmítnout nebo může navrhnout jiný druh pomoci.
2. S výhradou dohody mezi dotčenými členskými státy může pomoc sestávat z poskytnutí vybavení nebo odborných znalostí žádajícímu členskému státu nebo z provádění činností na území tohoto členského státu, a to s použitím zbraní v případě příslušného požadavku.
3. V případě činností na území žádajícího členského státu jsou příslušníci zvláštní zásahové jednotky oprávněni jednat v podpůrné funkci na území žádajícího členského státu a přijmout veškerá nezbytná opatření za účelem poskytnutí vyžádané pomoci, pokud:
a)
plní svoje úkoly na odpovědnost žádajícího členského státu, s jeho oprávněním a pod jeho vedením a v souladu s právními předpisy žádajícího členského státu a
b)
plní svoje úkoly v mezích svých pravomocí podle svých vnitrostátních právních předpisů.
Článek 4
Občanskoprávní a trestní odpovědnost
Pokud příslušníci zásahových jednotek členského státu plní úkoly v jiném členském státě a nebo je v jiném členském státě používáno jejich vybavení podle tohoto rozhodnutí, použijí se ustanovení o občanskoprávní a trestní odpovědnosti uvedené v čl. 21 odst. 4 a 5 a v článku 22 prümského rozhodnutí.
Článek 5
Zasedání a společná odborná příprava
Účastnící se členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány v případě potřeby pořádaly zasedání a společnou odbornou přípravu a cvičení s cílem vyměňovat si zkušenosti, odborné znalosti a obecné, praktické a technické informace týkající se řešení krizových situací. Tato zasedání, odborná příprava a cvičení mohou být financovány v rámci možností poskytovaných finančními programy Unie, na jejichž základě lze získat příspěvky z rozpočtu Evropské unie. V této souvislosti se členský stát, který předsedá Unii, vynasnaží zajistit konání těchto zasedání, odborné přípravy a cvičení.
Článek 6
Náklady
Provozní náklady na zvláštní zásahové jednotky dožádaného členského státu v souvislosti s použitím článku 3, včetně nákladů na dopravu a ubytování, nese žádající členský stát, pokud se příslušné členské státy nedohodnou jinak.
Článek 7
Vztah k jiným nástrojům
1. Aniž jsou dotčeny závazky členských států vyplývající z jiných aktů přijatých podle hlavy VI Smlouvy, a zejména podle prümského rozhodnutí:
a)
členské státy mohou nadále používat dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání týkající se přeshraniční spolupráce, které jsou v platnosti ke dni 23. června 2008, pokud nejsou tyto dohody nebo ujednání neslučitelné s cíli tohoto rozhodnutí;
b)
členské státy mohou po dni 23. prosince 2008 uzavírat nebo uvádět v platnost dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání týkající se přeshraniční spolupráce, pokud tyto dohody nebo ujednání umožňují prodloužení nebo rozšíření cílů tohoto rozhodnutí.
2. Dohody a ujednání podle odstavce 1 se nesmějí dotýkat vztahů s členskými státy, které nejsou jejich stranami.
3. Členské státy informují Radu a Komisi o dohodách nebo ujednáních podle odstavce 1.
Článek 8
Závěrečná ustanovení
Generální sekretariát Rady shromažďuje a průběžně aktualizuje seznam příslušných orgánů členských států, které mohou podávat žádosti o poskytnutí pomoci a schvalovat její poskytnutí, jak je uvedeno v článku 3.
Generální sekretariát Rady informuje orgány uvedené v odstavci 1 o jakékoli změně seznamu vytvořeného podle tohoto článku.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2008.
V Lucemburku dne 23. června 2008.