NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1661/1999
ze dne 27. července 1999,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 737/90 o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 737/90 ze dne 22. března 1990 o podmínkách dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí po havárii jaderné elektrárny v Černobylu[1], ve znění nařízení (ES) č. 686/95[2], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
(1) vzhledem k tomu, že spad radioaktivního cesia v důsledku havárie jaderné elektrárny v Černobylu dne 26. dubna 1986 zasáhl velký počet třetích zemí; že při dovozu některých druhů hub z určitých třetích zemí byly opakovaně zaznamenány případy nedodržení nejvyšších přípustných úrovní radioaktivní kontaminace;
(2) vzhledem k tomu, že podobný spad zasáhl některé části území několika členských států Evropské unie;
(3) vzhledem k tomu, že lesy a zalesněné oblasti obvykle tvoří přirozené prostředí nepěstovaných hub (produkty uvedené v příloze I) a takové systémy mají tendenci zadržovat radioaktivní cesium cyklickou výměnou mezi půdou a vegetací;
(4) vzhledem k tomu, že v důsledku toho po havárii poklesla trvalá kontaminace nepěstovaných hub radioaktivním cesiem pouze velmi málo a u některých druhů se dokonce zvýšila;
(5) vzhledem k tomu, že v roce 1986 Komise provedla a následně aktualizovala posouzení možných rizik, která představují potraviny kontaminované radioaktivním cesiem, pro lidské zdraví; že s ohledem na fyzikální poločas přeměny uvedené látky zůstává toto posouzení v platnosti a kromě toho jsou nejvyšší přípustné úrovně v zásadě v souladu s úrovněmi doporučovanými Komisí pro Codex alimentarius;
(6) vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 4 nařízení (EHS) č. 737/90 musí členské státy provádět kontroly produktů pocházejících ze třetích zemí;
(7) vzhledem k tomu, že prováděcí pravidla k uvedenému nařízení lze nalézt v nařízení Komise (EHS) č. 1983/88[3];
(8) vzhledem k tomu, že jak vyplývá z těchto úvah, existuje potřeba aktualizovat tato ustanovení a doplnit je zvláštními podmínkami pro dovoz některých produktů;
(9) vzhledem k tomu, že směrnice 92/59/EHS Rady ze dne 29. června 1992 o obecné bezpečnosti výrobků[4] zavedla systém pro rychlou výměnu informací;
(10) vzhledem k tomu, že opatření in situ na území členských států Evropské unie vyplývají z právních závazků těchto států podle článků 35 a 36 Smlouvy o Euratomu a již uvedená opatření Společenství, stejně jako vnitrostátní opatření a kontroly, jsou ve svém celku, pokud jde o rovnost výsledků, stejná jako rovnost definovaná tímto nařízením; že Komise přijímá všechna nutná opatření k zajištění toho, aby členské státy skutečně v tomto ohledu dodržovaly své právní závazky;
(11) vzhledem k tomu, že i když ustanovení týkající se odběru vzorků a analýzy různých zemědělských produktů vyžadují další přezkoumání, je na místě okamžité zpřísnění těchto opatření, pokud jde o houby;
(12) vzhledem k tomu, že pro umožnění účinnějších kontrol je nezbytné stanovit určitý omezený počet celních úřadů, kde budou moci být přihlášeny některé produkty k propuštění do volného oběhu v Evropské unii;
(13) vzhledem k tomu, že seznam celních úřadů a seznam třetích zemí může být v případě potřeby přezkoumán mimo jiné s ohledem na budoucí splnění nejvyšších přípustných úrovní a na další informace umožňující Komisi posoudit, zda existuje potřeba, aby daná třetí země byla ponechána na seznamu uvedeném v příloze IV;
(14) vzhledem k tomu, že ze stejného důvodu je vhodné, aby ke každé zásilce těchto produktů byly předloženy vývozní certifikáty uvedené v článku 4 nařízení (EHS) č. 737/90;
(15) vzhledem k tomu, že je vhodné, aby příslušné orgány členských států byly oprávněny podle svého uvážení vybírat poplatky za odběr a analýzu vzorků a za likvidaci produktu nebo zpětné odeslání za podmínky, že při uplatňování možnosti zlikvidovat nebo odmítnout daný produkt bude dodržována zásada proporcionality a že v žádném případě takto vybrané poplatky nepřevýší vynaložené náklady;
(16) vzhledem k tomu, že dále uvedená opatření jsou v souladu s mezinárodními závazky Evropského společenství, zejména závazky vyplývajícími z dohod o založení Světové obchodní organizace, při zohlednění práva Společenství přijímat a uplatňovat opatření nezbytná pro dosažení úrovně ochrany zdraví zavedené na území členských států;
(17) vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem ad hoc výboru uvedeného v článku 7 nařízení (EHS) č. 737/90,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Kontroly obsahu radioaktivního cesia podle článku 3 nařízení (EHS) č. 737/90 v produktech stanovených v článku 1 uvedeného nařízení za účelem zajištění toho, že jsou dodržovány nejvyšší přípustné úrovně stanovené v uvedeném nařízení, provádějí členské státy, z nichž jsou produkty propouštěny do volného oběhu, nejpozději před tímto propuštěním.
2. Kontroly se uskutečňují odběrem vzorků v souladu s těmito minimálními normami:
a) aniž je dotčen odst. 3 písm. b), bere členský stát, pokud jde o intenzitu kontroly, v úvahu zejména stupeň kontaminace země původu, charakteristiky dotyčného produktu, výsledky předchozích kontrol a vývozní certifikáty uvedené v článku 3;
b) aniž jsou dotčena další opatření uvedená v článcích 5 a 6 nařízení (EHS) č. 737/90, pokud je zjištěno překročení nejvyšších přípustných úrovní u jednoho z produktů pocházejícího z některé třetí země, jsou podrobeny intenzivnější kontrole všechny produkty stejného druhu pocházející z dotyčné třetí země.
3. Kontroly specifických produktů jsou prováděny v souladu s následujícími zásadami:
a) u jatečných zvířat jsou kontroly prováděny, aniž by tím byla dotčena celní pravidla stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2913/92[5], a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93[6] a požadavky veterinární kontroly. Propuštění do volného oběhu je podmíněno předložením certifikátu vydaného příslušnými orgány odpovědnými za kontroly, který osvědčí, že toto maso prošlo systémem kontrol a že při těchto kontrolách nebylo zjištěno překročení nejvyšších přípustných úrovní;
b) u výrobků uvedených v příloze I pocházejících ze třetích zemí uvedených v příloze IV probíhá kontrola dokladů na základě řádně vyplněných vývozních certifikátů uvedených v článku 3 doprovázejících každou zásilku. Z každé zásilky o hmotnosti čerstvého produktu, nebo jeho ekvivalentu, nad 10 kg jsou odebírány vzorky, které jsou analyzovány. Přitom se přihlíží k informacím obsaženým ve vývozním certifikátu. Prohlášení o propuštění těchto produktů do volného oběhu v členském státě určení může být vydáno pouze omezeným počtem celních úřadů uvedených v příloze III.
4. V případě, že je zjištěno překročení nejvyšších přípustných úrovní u daného produktu, mohou příslušné orgány členského státu požadovat likvidaci dováženého produktu nebo jeho zpětné odeslání do země původu. V tomto případě bude celnímu úřadu, který odmítl propustit produkt do volnému oběhu, předložen písemný důkaz o tom, že produkt opustil území Evropského společenství.
5. U produktů uvedených v čl. 1 odst.1 mohou příslušné orgány dle svého volného uvážení vybírat od dovozce poplatky za odběr vzorků a analýzu produktů při uplatnění nařízení (EHS) č. 737/90. U zásilek, které překročí nejvyšší přípustné úrovně, mohou příslušné orgány rovněž vybrat od zamýšleného dovozce náhradu nákladů spojených s likvidací zásilky nebo s jejím zpětným odesláním do země původu.
Článek 2
1. Každý členský stát uplatňuje analogicky článek 8 směrnice 92/59/EHS, aby neprodleně oznámil Komisi zaznamenané případy nedodržení ustanovení týkajících se nejvyšších přípustných úrovní vymezených v nařízení (EHS) č. 737/90 a upřesní zemi původu, označení zboží i stupeň jeho kontaminace, dopravní prostředky, vývozce a rozhodnutí, které bylo v daném případě přijato.
1. Členské státy informují Komisi o orgánech určených k provádění kontrol.
2. Komise neprodleně informuje členské státy o zjištěných případech překročení nejvyšších přípustných úrovní prostřednictvím systému Společenství pro rychlou výměnu informací zavedeného směrnicí 92/59/EHS.
Článek 3
1. Členské státy zajistí, aby vývozní certifikáty vydané příslušnými orgány třetích zemí uvedenými v příloze IV prokazovaly, že produkty, ke kterým jsou připojeny, dodržují nejvyšší přípustné úrovně stanovené článkem 3 nařízení (EHS) č. 737/90. Certifikát je vyhotoven na formuláři vytištěném na bílém papíře a shodném se vzorem uvedeným v příloze II.
2. Komise předá členským státům získané údaje o orgánech, které jsou v dotyčných třetích zemích oprávněny vydávat vývozní certifikáty.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Nařízení (EHS) č. 1983/88 se zrušuje.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. července 1999.