Nařízení Komise (EHS) č. 616/72
ze dne 27. března 1972,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady a dávky v odvětví olivového oleje
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2727/71 [2],
s ohledem na nařízení Rady č. 162/66/EHS ze dne 27. října 1966 o obchodu s oleji a tuky mezi Společenstvím a Řeckem [3],
s ohledem na nařízení Rady č. 171/67/EHS ze dne 27. června 1967 o vývozních náhradách a dávkách v odvětví olivového oleje [4], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 444/72 [5], a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že pro zabezpečení řádného používání režimu vývozních náhrad je třeba z náhrad vyloučit oleje o vysokém obsahu volných mastných kyselin, které jsou vyráběny a uváděny na trh ve velmi malém rozsahu; že ze stejného důvodu by měla být podpoložka č. 15.07 A II společného celního sazebníku rozdělena na panenský olivový olej a ostatní oleje zahrnuté do stejné podpoložky;
vzhledem k tomu, že mají-li být vývozní dávky plně účinné, měla by se výše těchto dávek rovnat maximálním částkám stanoveným podle čl. 10 odst. 2 nařízení č. 171/67/EHS; že však jsou dávky stanoveny pouze tam, kde by rozdíl mezi cenou CIF a tržní směrnou cenou nerafinovaného olivového oleje povzbuzuje vývoz, který by mohl narušit trh Společenství;
vzhledem k tomu, že je třeba učinit výjimku, pokud jde o dávky u tradičních vývozů v malém balení, které nejsou významně ovlivněny vývojem světových cen; že však výjimka, která by hodnotově přesahovala nejnižší náklady na balení, by mohla vést ke spekulativním vývozům v malém balení; že výjimky je tudíž nutno omezit na úroveň těchto nákladů;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady se poskytují pouze na olivové oleje o obsahu volných mastných kyselin, vyjádřených jako kyselina olejová, nejvýše 30 g na 100 g.
Článek 2
Pro účely poskytování vývozní náhrady se produkty obsažené v podpoložce č. 15.07 A II společného celního sazebníku rozdělují takto:
- 15.07 A II a): panenský olivový olej,
- 15.07 A II b): ostatní.
Článek 3
Částky vývozních dávek na olivový olej se rovnají maximálním částkám vyplývajícím z použití čl. 10 odst. 2 nařízení č. 171/67/EHS.
Na vývoz olivového oleje podpoložky č. 15.07 A I společného celního sazebníku a podpoložky č. 15.07 A II a) uvedeného v čl. 2 první odrážce ve spotřebitelském balení o čisté hmotnosti nejvýše 5 kg se však uděluje výjimka z dávky ve výši 7 zúčtovacích jednotek na 100 kg čisté hmotnosti vyváženého oleje.
Článek 4
1. Komise stanoví vývozní dávky, pokud rozdíl uvedený v čl. 10 odst. 2 prvním pododstavci nařízení č. 171/67/EHS činí 2,5 nebo více zúčtovacích jednotek na 100 kg. Tyto dávky se stanoví tak často, jak to bude vyžadovat stabilita trhu Společenství, a to tak, aby se mohly použít alespoň jednou týdně.
2. S výhradou ustanovení odstavce 1 se dříve stanovené vývozní dávky ponechají v platnosti, pokud změny faktorů použitých k výpočtu dávek vedou ke zvýšení nebo snížení těchto dávek o méně než 0,50 zúčtovací jednotky na 100 kg.
3. Komise uvědomí neprodleně členské státy o stanovení výše vývozních dávek účtovaných na 100 kg vyvezeného oleje.
Článek 5
Nařízení Komise (EHS) č. 154/69 ze dne 27. ledna 1969, kterým se stanoví pravidla pro vývozní náhrady a dávky v odvětví olivového oleje [6], ve znění nařízení (EHS) č. 2219/70 [7], se zrušuje.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 1972.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. března 1972.