Rozhodnutí Komise
ze dne 26. července 2000
na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů ve Švýcarsku
(oznámeno pod číslem K(2000) 2304)
(Text s významem pro EHP)
(2000/518/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [1], a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany údajů a pokud budou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2) Komise může dospět ke zjištění, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany údajů. V tomto případě lze osobní údaje z členských států předávat, aniž by bylo nezbytné poskytnutí dalších záruk.
(3) V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany osobních údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů a s ohledem na dané podmínky. Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů zřízená podle uvedené směrnice vydala pokyny k tomuto hodnocení. [2]
(4) S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně osobních údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající povahy této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářely skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Společenství.
(5) Švýcarská konfederace má v oblasti ochrany osobních údajů normy, které mají závazné právní účinky jak na federální, tak na kantonální úrovni.
(6) Federální ústava pozměněná referendem ze dne 18. dubna 1999, která vstoupila v platnost dne 1. ledna 2000, dává každé osobě právo na respektování jejího soukromí, a zejména na ochranu před zneužitím údajů, které se jí týkají. Federální soud vypracoval na základě předchozí ústavy, která takové ustanovení neobsahovala, judikaturu, která stanoví obecné zásady pro zpracování osobních údajů, zaměřené zejména na kvalitu zpracovávaných údajů, na právo dotyčných osob na přístup k těmto údajům a na právo požadovat opravu nebo zničení dat. Tyto zásady jsou závazné jak na federální, tak na kantonální úrovni.
(7) Švýcarský zákon o ochraně údajů ze dne 19. června 1992 vstoupil v platnost dnem 1. července 1993. Prováděcí pravidla k některým ustanovením tohoto zákona, která se týkají zejména práva na přístup k údajům dotyčných osob, oznamování o zpracování údajů nezávislému orgánu dozoru nebo předávání údajů do zahraničí, byla stanovena v nařízeních Federální rady. Zákon se uplatňuje pro zpracování osobních údajů federálními orgány, celým soukromým sektorem a kantonálními orgány podle federálního práva, nevztahují-li se na tato zpracování kantonální ustanovení o ochraně údajů.
(8) Většina kantonů přijala právní předpisy týkající se ochrany údajů v oblastech spadajících do jejich pravomoci, zejména v oblasti veřejných nemocnic, vzdělávání, přímých kantonálních daní a policie. V ostatních kantonech se zpracování údajů řídí akty právní povahy nebo zásadami kantonální judikatury. Bez ohledu na zdroj a obsah kantonálních ustanovení nebo neexistují-li kantonální ustanovení, musí kantony respektovat zásady ústavy. Kantonální orgány mohou v oblasti své působnosti předávat osobní údaje orgánům veřejné moci sousedních států, zejména pro účely vzájemné pomoci pro ochranu důležitých veřejných zájmů nebo, pokud jde o veřejné nemocnice, aby chránily životně důležité zájmy dotyčných osob.
(9) Dne 2. října 1997 ratifikovalo Švýcarsko Úmluvu Rady Evropy o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat (úmluva č. 108) [3], jejímž cílem je posílit ochranu osobních údajů a zajistit jejich volný pohyb mezi smluvními stranami s výhradami, na kterých se tyto strany dohodnou. I když nelze tuto úmluvu uplatňovat přímo, stanoví mezinárodní závazky jak pro konfederaci, tak pro kantony. Tyto závazky se netýkají pouze základních zásad ochrany, které musí každá smluvní strana zavést do svých vnitrostátních právních předpisů, ale rovněž mechanismů spolupráce mezi smluvními stranami. Příslušné švýcarské orgány musí zejména orgánům ostatních smluvních stran, které o to požádají, poskytovat jakékoli informace o právu a správních zvyklostech v oblasti ochrany údajů, jakož i informace o určitém automatizovaném zpracování údajů. Musí být rovněž nápomocna jakékoli osobě, která má bydliště v zahraničí, při výkonu jejího práva být informována o zpracování údajů, které se jí týkají, práva na přístup k údajům, které se jí týkají, a práva požadovat jejich opravu či vymazání a práva na využití opravných prostředků.
(10) Právní normy uplatňované ve Švýcarsku obsahují všechny základní zásady nezbytné pro zajištění odpovídající úrovně ochrany fyzických osob, i když rovněž stanoví výjimky a omezení pro ochranu důležitých veřejných zájmů. Uplatnění těchto norem je zaručeno možností využít soudní opravné prostředky a nezávislým dozorem vykonávaným orgány, jako je federální komisař vybavený pravomocemi k provádění šetření a zásahů. Kromě toho se v případě neoprávněného zpracování údajů, které poškozuje dotyčné osoby, uplatňují ustanovení švýcarského práva o občanskoprávní odpovědnosti.
(11) V zájmu průhlednosti a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést v tomto rozhodnutí výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany;
(12) Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES vydala stanovisko [4] k úrovni ochrany zajišťované švýcarskými právními předpisy, ke kterému se přihlédlo při přípravě tohoto rozhodnutí;
(13) opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 31 směrnice 95/46/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Švýcarsko považuje pro všechny činnosti spadající do oblasti působnosti zmíněné směrnice za zemi poskytující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných ze Společenství.
Článek 2
Toto rozhodnutí se vztahuje výlučně na odpovídající úroveň ochrany zajišťovanou ve Švýcarsku s cílem splnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES a nedotýká se uplatňování ostatních podmínek nebo omezení provádějících ostatní ustanovení zmíněné směrnice, které se vztahují na zpracování osobních údajů v členských státech.
Článek 3
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byla dodržována vnitrostátní ustanovení přijatá k provedení jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby zastavily předávání údajů příjemci ve Švýcarsku s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a) pokud příslušný švýcarský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany nebo
b) pokud je velmi pravděpodobné, že nebyly dodržovány standardy týkající se ochrany; pokud lze důvodně předpokládat, že příslušný švýcarský orgán včas nepřijal nebo nepřijme opatření nezbytná pro vyřešení sporné věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností přiměřeně usilují o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené ve Švýcarsku a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování standardů ochrany a jakmile je o jejich plnění informován příslušný orgán ve Společenství.
2. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle odstavce 1.
3. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním toho, aby byly dodržovány standardy ochrany ve Švýcarsku, nejsou dostatečná.
4. Pokud informace shromážděné podle odstavců 1, 2 a 3 prokáží, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním toho, aby byly dodržovány standardy ochrany ve Švýcarsku, neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný švýcarský orgán a bude-li třeba, předloží návrh opatření postupem podle článku 31 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho působnost.
Článek 4
1. Toto rozhodnutí lze kdykoli upravit s ohledem na zkušenosti s jeho uplatňováním nebo na změny švýcarských právních předpisů.
Komise zhodnotí provádění tohoto rozhodnutí na základě dostupných informací tři roky po jeho oznámení členským státům a jakékoli relevantní poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, a zejména jakékoli důkazy, které by mohly mít vliv na hodnocení, prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany ve Švýcarsku odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakékoli důkazy, že se toto rozhodnutí uplatňuje diskriminačním způsobem.
2. Komise předloží, je-li to nezbytné, návrhy opatření, která mají být přijata, postupem podle článku 31 směrnice 95/46/ES.
Článek 5
Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději do devadesáti dnů ode dne jeho oznámení členským státům.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. července 2000.