Směrnice Rady
ze dne 29. června 1990
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv
(90/396/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že členské státy jsou na svém územích odpovědné za zajištění bezpečnosti a zdraví osob, a případně domácích zvířat a majetku, před nebezpečím plynoucím z používání spotřebičů plynných paliv;
vzhledem k tomu, že v určitých členských státech je v závazných předpisech definována zejména úroveň bezpečnosti spotřebičů plynných paliv specifikováním konstrukce, provozních charakteristik a inspekčních postupů; že tyto závazné předpisy nemusí nutně vést k různým úrovním bezpečnosti v jednotlivých členských státech, ale že jejich rozdílnost může bránit obchodu uvnitř Společenství;
vzhledem k tomu, že v členských státech platí různé podmínky, pokud jde o druhy plynných paliv a vstupní tlaky; že tyto podmínky nejsou harmonizovány, protože situace v dodávce a rozvodech energie je pro každý členský stát odlišná;
vzhledem k tomu, že články 65 a 68 Bílé knihy o dotvoření vnitřního trhu, která byla schválena Evropskou radou v červnu 1985, pojednávají o novém přístupu k harmonizaci právních předpisů;
vzhledem k tomu, že odchylně od jednoho ze základních pravidel Společenství, jmenovitě pravidla volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro uvádění výrobků na trh přijatelné, pokud tyto překážky lze uznat jako nezbytné k zajištění základních požadavků; že harmonizace právních předpisů musí být v tomto případě omezena na předpisy, které jsou nezbytné pro splnění základních požadavků na bezpečnost, ochranu zdraví a úsporu energie týkající se spotřebičů plynných paliv; že tyto požadavky, protože jsou základní, musí nahradit odpovídající vnitrostátní právní předpisy;
vzhledem k tomu, že udržování nebo zvyšování úrovně bezpečnosti dosažené v členských státech tvoří jeden ze základních cílů této směrnice a bezpečnosti, jak je definována v základních požadavcích;
vzhledem k tomu, že musí být zachovány základní požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost, aby byla zajištěna bezpečnost spotřebičů plynných paliv; že úspora energie se považuje za nezbytnou; že tyto požadavky musí být uplatňovány rozumně s ohledem na stav techniky v době konstrukce;
vzhledem k tomu, že tato směrnice obsahuje pouze základní požadavky; že pro usnadnění posuzování shody se základními požadavky je nezbytné mít harmonizované normy na evropské úrovni, zvláště pokud jde o výrobu, fungování a instalaci spotřebičů plynných paliv tak, aby výrobky vyhovující těmto harmonizovaným normám bylo možno považovat za výrobky vyhovující základním požadavkům; že tyto normy, harmonizované na evropské úrovni, jsou zpracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zachovat charakter nezávazných znění; že pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma subjekty, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že ve smyslu této směrnice je harmonizovaná norma technickou specifikací (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatou jedním nebo oběma uvedenými subjekty na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [4], ve znění směrnice 88/182/EHS [5], a v souladu s výše uvedenými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že do přijetí harmonizovaných norem ve smyslu této směrnice by se měly shoda se základními požadavky a volný pohyb spotřebičů plynných paliv usnadnit schválením, na úrovni Společenství, výrobků, které vyhovují vnitrostátním normám, jejichž shoda se základními požadavky byla potvrzena kontrolním postupem Společenství;
vzhledem k tomu, že kontrola dodržování odpovídajících technických předpisů je nutná pro zajištění účinné ochrany uživatelů a třetích stran; že existující postupy certifikace se v jednotlivých členských státech liší; že k zamezení vícenásobných inspekcí, které brání volnému pohybu nádob, je nezbytné přijmout v rámci členských států opatření ke vzájemnému uznávání postupů certifikace; že pro usnadnění vzájemného uznávání postupů certifikace je nutno v rámci Společenství vypracovat harmonizované postupy, společně s harmonizovanými kritérii pro jmenování subjektů odpovědných za provádění těchto postupů;
vzhledem k tomu, že odpovědnost členských států na jejich územích za bezpečnost, ochranu zdraví a úsporu energie, která je zahrnuta v základních požadavcích, musí být uznána v ochranné doložce stanovující přiměřený postup Společenství;
vzhledem k tomu, že ti, kterým je určeno každé rozhodnutí přijaté v souladu s touto směrnicí, musí být informováni o důvodech takového rozhodnutí a o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů;
vzhledem k tomu, že Rada přijala dne 17. září 1984 rámcovou směrnici o spotřebičích plynných paliv (84/530/EHS) [6], naposledy pozměněnou směrnicí 86/312/EHS [7], a samostatnou směrnici o ohřívačích vody na plynná paliva (84/531/EHS) [8] naposledy pozměněnou směrnicí 88/665/EHS [9]; že se obě směrnice týkají stejné oblasti jako tato směrnice a měly by být proto zrušeny;
vzhledem k tomu, že opatření zaměřená na postupné vytváření vnitřního trhu musí být přijata do 31. prosince 1992; že vnitřní trh je tvořen prostorem bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
Oblast působnosti, uvádění na trh a volný pohyb
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na:
- spotřebiče plynných paliv používané k vaření, vytápění, ohřevu užitkové vody, chlazení, svícení nebo praní, které mají, podle povahy provozu, běžnou teplotu vody nepřevyšující 105 oC, dále jen "spotřebiče". Hořáky s nuceným průtokem vzduchu a topná tělesa vybavená těmito hořáky se rovněž považují za spotřebiče,
- bezpečnostní, kontrolní nebo regulační zařízení a podskupiny, s výjimkou hořáků s nuceným průtokem vzduchu a topných těles vybavených těmito hořáky, samostatně uváděné na trh pro profesionální použití a určené pro zabudování do spotřebiče plynných paliv nebo tvořící součást takového spotřebiče, dále jen "vybavení".
2. Spotřebiče zvláště určené pro použití k průmyslovým procesům probíhajícím v průmyslových objektech jsou vyňaty z oblasti působnosti definované v odstavci 1.
3. Pro účely této směrnice se výrazem "plynné palivo" rozumí jakékoli palivo v plynném stavu při teplotě 15 oC a tlaku 1 bar.
4. Pro účely této směrnice se výrazem "spotřebič se běžně používá" rozumí, že spotřebič je:
- správně instalován a pravidelně udržován v souladu s pokyny výrobce,
- používán s běžnými odchylkami v jakosti paliva a při běžném kolísání vstupního tlaku paliva a
- používán v souladu s určeným účelem nebo způsobem, který lze rozumně předvídat.
Článek 2
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby spotřebiče uvedené v článku 1 mohly být uváděny na trh a do provozu pouze tehdy, neohrozí-li při běžném používání bezpečnost osob, domácích zvířat a majetku.
2. Členské státy sdělí do 1. ledna 1991 druhy plynných paliv a odpovídající vstupní tlaky používané na jejich území ostatním členským státům a Komisi. Rovněž včas oznámí všechny změny. Komise zajistí, aby tyto informace byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 3
Spotřebiče a vybavení uvedené v článku 1 musí vyhovovat základním požadavkům stanoveným v příloze I, které se na ně vztahují.
Článek 4
1. Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění na trh nebo do provozu spotřebičů, které vyhovují základním požadavkům této směrnice.
2. Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění na trh vybavení uvedeného v článku 1, které je opatřeno certifikátem podle čl. 8 odst. 4.
Článek 5
1. Členské státy předpokládají, že spotřebiče a vybavení splňují základní požadavky podle článku 3, pokud jsou spotřebiče a vybavení ve shodě
a) s odpovídajícími vnitrostátními normami, které přejímají harmonizované normy, odkazy na tyto normy byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství
Členské státy zveřejní odkazy na tyto vnitrostátní normy;
b) s příslušnými vnitrostátními normami podle odstavce 2, pokud v oblastech, kterých se takové normy týkají, neexistují žádné harmonizované normy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 1 písm. b), o kterých se domnívají, že jsou ve shodě se základními požadavky podle článku 3. Komise předloží tyto vnitrostátní normy ostatním členským státům. V souladu s postupem uvedeným v čl. 6 odst. 2 Komise oznámí členským státům ty vnitrostátní normy, u nichž se předpokládá shoda se základními požadavky podle článku 3.
Článek 6
1. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že normy podle čl. 5 odst. 1 nesplňují zcela základní požadavky uvedené v článku 3, Komise nebo dotyčný členský stát předloží záležitost s udáním důvodů stálému výboru zřízenému směrnicí 83/189/EHS, dále jen "výbor". Výbor bezodkladně zaujme stanovisko.
Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je či není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle čl. 5 odst. 1.
2. Po obdržení sdělení podle čl. 5 odst. 2, Komise záležitost konzultuje s výborem. Do jednoho měsíce po obdržení stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je u dané vnitrostátní normy (norem) předpokládána shoda; pokud ano, pak členské státy zveřejní odkazy na tyto normy. Komise je rovněž zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 7
1. Pokud členský stát shledá, že by běžně používané spotřebiče opatřené značkou ES mohly ohrozit bezpečnost osob, domácích zvířat nebo majetku, přijme veškerá nezbytná opatření pro stažení těchto spotřebičů z trhu nebo pro zákaz či omezení jejich uvádění na trh.
Členský stát neprodleně uvědomí Komisi o každém takovém opatření s uvedením důvodů svého rozhodnutí a zejména se sdělením, zda je neshoda způsobena:
a) nesplněním základních požadavků podle článku 3, jestliže spotřebič neodpovídá normám podle čl. 5 odst. 1;
b) nesprávným použitím norem podle čl. 5 odst. 1;
c) nedostatky v samotných normách podle čl. 5 odst. 1.
2. Komise co nejdříve zahájí konzultace se zúčastněnými stranami. Jestliže Komise po těchto konzultacích zjistí, že opatření podle odstavce 1 jsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který opatření přijal, a ostatní členské státy.
Pokud rozhodnutí podle odstavce 1 vyplývá z nedostatků v normách, předloží Komise po konzultacích s dotyčnými zúčastněnými stranami záležitost do dvou měsíců výboru, jestliže členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá, a zahájí postup podle článku 6.
3. Pokud je spotřebič, který nevyhovuje příslušným požadavkům, opatřen značkou ES, přijme příslušný členský stát nezbytná opatření vůči tomu, kdo značku připojil, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby členské státy byly průběžně informovány o průběhu tohoto postupu a jeho výsledku.
KAPITOLA II
Prostředky certifikace shody
Článek 8
1. Prostředky certifikace shody sériově vyráběných spotřebičů jsou následující:
a) ES přezkoušení typu podle bodu 1 přílohy II a
b) před jejich uvedením na trh podle volby výrobce:
- ES prohlášení o shodě s typem podle bodu 2 přílohy II nebo
- ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) podle bodu 3 přílohy II nebo
- ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výrobku) podle bodu 4 přílohy II nebo
- ES ověřování podle bodu 5 přílohy II.
2. V případě kusové výroby spotřebiče nebo výroby v malých množstvích si může výrobce zvolit ES ověřování každého jednotlivého výrobku, jak je uvedeno v bodu 6 přílohy II.
3. Po dokončení postupů uvedených v odst. 1 písm b) a v odst. 2 se na vyhovující spotřebiče připojí ES značka shody podle článku 10.
4. Postupy podle odstavce 1 se použijí na vybavení uvedené v článku 1, s výjimkou připojení ES značky shody, a případně vypracování prohlášení o shodě. Vydá se certifikát vyjadřující shodu vybavení s ustanoveními této směrnice, která se na ně vztahují, a které udávají jeho charakteristiky a způsob, jak musí být zabudováno nebo namontováno do spotřebiče, aby byly splněny základní požadavky, které platí pro dokončené spotřebiče.
Certifikát se připojí k vybavení.
5. Jestliže spotřebiče rovněž podléhají jiným směrnicím Společenství:
- jejich shoda se základními požadavky této směrnice se ověří postupy uvedenými v odstavcích 1 a 2 a
- zajistí se, aby rovněž vyhovovaly základním požadavkům jiných směrnic podle postupů uvedených v těchto směrnicích.
Připojení značky ES podle odstavce 3 osvědčuje, že přístroj splňuje ustanovení všech směrnic, které se na něj vztahují.
6. Záznamy a korespondence vztahující se k prostředkům certifikace shody jsou vypracovány v úředním jazyce (úředních jazycích) členského státu, ve kterém je subjekt odpovědný za provádění těchto postupů usazen, nebo v jazyce přijatém tímto subjektem.
Článek 9
1. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, dále jen "oznámené subjekty", které jsou odpovědné za provádění postupů podle článku 8.
Komise pro informaci zveřejní seznam těchto subjektů a přidělené identifikační znaky v Úředním věstníku Evropských společenství a zajistí pravidelnou aktualizaci seznamu.
2. Členské státy použijí kritéria stanovená v příloze V pro posuzování subjektů, které mají být oznámeny.
O subjektech splňujících kritéria pro posuzování stanovená v příslušných harmonizovaných normách se předpokládá, že splňují kritérií stanovená v příloze V.
3. Členský stát, který oznámil určitý subjekt, je povinen mu oznámení odvolat, pokud shledá, že tento subjekt již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
KAPITOLA III
ES značka shody
Článek 10
1. ES značka shody a nápisy podle přílohy III jsou připojeny na spotřebič nebo na výrobní štítek upevněný na spotřebiči a musí být viditelné, čitelné a nesmazatelné. Výrobní štítek musí být vyroben tak, aby nemohl být znovu použit.
2. Připojování jiných značek nebo nápisů, které by mohly způsobit záměnu se značkou ES, je zakázáno.
Článek 11
Jestliže se zjistí, že značka ES byla na spotřebiče nesprávně připojena, nebo že certifikace byla vybavení nesprávně udělena protože:
- spotřebiče nebo vybavení neodpovídají spotřebiči nebo vybavení uvedenému v certifikátu ES přezkoušení typu,
- spotřebiče nebo vybavení sice odpovídají spotřebiči nebo vybavení uvedenému v certifikátu ES přezkoušení typu, ale nesplňují základní požadavky, které se na ně vztahují,
- výrobce nesplnil své povinnosti specifikované v příloze II,
odejme oznámený subjekt oprávnění připojit značku ES nebo vydat certifikát, a uvědomí o tom také ostatní oznámené subjekty a podá zprávu dotyčnému členskému státu.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 12
Každé rozhodnutí přijaté na základě této směrnice, které zahrnuje omezení pro uvádění spotřebiče na trh a/nebo do provozu, musí být přesně odůvodněno. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí straně, které se týká, spolu s informací o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů daného členského státu spolu s uvedením časových lhůt pro jejich uplatnění.
Článek 13
Směrnice 84/530/EHS a 84/531/EHS se tímto zrušují.
Článek 14
1. Členské státy do 1. července 1991 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne1. ledna 1992.
2. Odchylně od článku 2 a aniž jsou dotčeny články 30 až 36 Smlouvy, členské státy nicméně mohou v období do 31. prosince 1995 povolit uvádění na trh a/nebo do provozu spotřebičů a vybavení, které splňují předpisy členských států platné před 1. lednem 1992.
3. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 29. června 1990.