Nařízení Komise (ES) č. 1367/95
ze dne 16. června 1995,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 3295/94, kterým se stanoví opatření s cílem zakázat propouštění padělků a nedovolených napodobenin do volného oběhu, režimu vývozu, zpětného vývozu nebo do některého režimu s podmíněným osvobozením od cla
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3295/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví opatření s cílem zakázat propouštění padělků a nedovolených napodobenin do volného oběhu, režimu vývozu, zpětného vývozu nebo do některého režimu s podmíněným osvobozením od cla [1], a zejména na články 12, 13 a 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízením (ES) č. 3295/94 byla zavedena společná pravidla s cílem zakázat propouštění padělků a nedovolených napodobenin do volného oběhu, režimu vývozu, zpětného vývozu nebo do některého režimu s podmíněným osvobozením od cla, jakož i s cílem účinně zamezit protiprávnímu obchodu s tímto zbožím, aniž by tím však byla ohrožena svoboda právně dovoleného obchodu;
vzhledem k tomu, že by mělo být stanoveno, jakými prostředky se prokazují práva k duševnímu vlastnictví podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce druhé odrážky výše uvedeného nařízení;
vzhledem k tomu, že v článku 14 výše uvedeného nařízení se stanoví, že členské státy sdělí Komisi veškeré užitečné informace týkající se provádění uvedeného nařízení a že Komise sdělí tyto informace ostatním členským státům; že by měl být stanoven postup týkající se výměny uvedených informací;
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 3077/87 [2] by mělo být zrušeno;
vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 3295/94, (dále jen "základní nařízení") může být držitel tohoto práva nebo jiná osoba oprávněná toto právo užívat zastupován fyzickou nebo právnickou osobou; k takovým osobám patří společnosti pro kolektivní správu, jejichž jediným nebo hlavním účelem je řízení nebo správa autorských práv nebo práv příbuzných.
Článek 2
Při podání žádosti o přijetí opatření podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce druhé odrážky výše uvedeného nařízení prokazuje žadatel skutečnost, že je držitelem práv uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) základního nařízení, takto:
a) v případě, že držitel práva podává žádost sám:
- u práv, která jsou zapsána v rejstříku nebo pro ně byla podána žádost o zápis (práva k ochranné známce nebo průmyslovým vzorům) důkazem o zápisu u příslušného úřadu nebo podáním žádosti o zápis,
- u autorských práv a práv příbuzných nebo u práv k průmyslovým vzorům, která nejsou zapsána v rejstříku ani pro ně nebyla podána žádost o zápis, jakýmkoli důkazem potvrzujícím autorství nebo postavení jako původního držitele práv;
b) pokud žádost podává jakákoli jiná osoba oprávněná užívat některé z práv uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) základního nařízení, je nezbytné kromě důkazů uvedených v písmenu a) tohoto článku předložit rovněž doklad, na jehož základě je daná osoba oprávněna uvedené právo užívat;
c) pokud podává žádost zástupce držitele práva nebo jiné osoby oprávněné k užívání některého z práv uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) základního nařízení, předloží kromě důkazů uvedených v písmenech a) a b) tohoto článku také důkaz o svém oprávnění k takovým úkonům.
Článek 3
K užitečným informacím uvedeným v čl. 3 odst. 2 druhém pododstavci základního nařízení patří především zvláštní znaky daného zboží, například jeho hodnota a jeho balení, jakož i prvky umožňující rozeznat zboží, pro které existuje chráněné právo. Tyto informace by podle čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce měly být co nejpodrobnější, aby umožnily celním orgánům identifikovat pomocí analýzy rizik podezřelé zásilky přesně a bez nadměrné námahy.
Článek 4
Pokud je žádost o přijetí opatření podávána podle článku 4 základního nařízení před uplynutím třídenní lhůty, pak lhůty podle článku 7 základního nařízení začínají běžet až ode dne přijetí žádosti o přijetí opatření.
Pokud celní orgán v souladu s článkem 4 základního nařízení pozastaví propuštění zboží nebo zboží zadrží, bezodkladně o této skutečnosti informuje deklaranta.
Článek 5
1. Každý členský stát předá Komisi co nejdříve podrobnosti
a) o právních a správních předpisech provádějících toto nařízení. Popřípadě informuje Komisi rovněž o ustanoveních svých vnitrostátních právních předpisů, které mu brání informovat držitele podle čl. 6 odst. 1 druhého pododstavce a čl. 8 odst. 3 základního nařízení;
b) o příslušném útvaru celního orgánu pověřeném přijímáním a zpracováním písemné žádosti držitele práv uvedené v čl. 3 odst. 8 základního nařízení.
2. Aby mohla Komise sledovat účinnost provádění postupu stanoveného základním nařízením a ve vhodné lhůtě vypracovat zprávu podle článku 15 uvedeného nařízení, předá každý členský stát Komisi
a) koncem každého kalendářního roku seznam všech písemných žádostí podle čl. 3 odst. 1 základního nařízení s uvedením jména a adresy držitele práv, stručného popisu zboží a popřípadě ochranné známky, s uvedením, jak byla žádost vyřízena;
b) koncem každého čtvrtletí seznam konkrétních případů, u kterých došlo k pozastavení propuštění zboží nebo kdy bylo zboží zadrženo. Ke každému případu je třeba poskytnout především tyto informace:
- jméno a adresu držitele práva, jakož i stručný popis zboží a popřípadě ochranné známky, a
- celní status zboží, zemi odeslání nebo určení, druh, množství a deklarovanou hodnotu zboží, u kterého došlo k pozastavení propuštění nebo zadržení zboží, jakož i datum pozastavení propuštění nebo zadržení.
3. Komise sdělí vhodnou formou všem členským státům informace, které obdržela podle tohoto článku. Informace týkající se případů uvedených v odst. 2 písm. b) předává Komise všem členským státům jednou za čtvrt roku.
4. Informace sdělené podle odstavce 1, 2 a 3 mohou být použity výhradně pro účely stanovené základním nařízením.
Článek 6
Nařízení (EHS) č. 3077/87 se od 1. července 1995 zrušuje.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. července 1995.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. června 1995.