Směrnice Rady
ze dne 20. ledna 1976
o vzájemném uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby
(76/135/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že vzájemného uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby má být dosaženo jako prvního kroku k dosažení větší bezpečnosti vnitrozemské plavby ve Společenství;
vzhledem k tomu, že je nutné vymezit, za jakých okolností a podmínek mohou členské státy přerušit průjezd plavidla;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit lhůtu pro přijetí společných technických požadavků a že tato směrnice bude platit pouze do vstupu v platnost uvedených společných předpisů,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na:
a) plavidla používaná pro přepravu zboží s nosností 20 tun a více, včetně vlečných plavidel a tlačných plavidel,
b) plavidla určená pro přepravu více než 12 osob
na vnitrozemských vodních cestách. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení nařízení o kontrole plavby na Rýně a Dohody o přepravě nebezpečných látek na Rýně (ADNR).
Článek 2
1. Členské státy v potřebném rozsahu stanoví postupy nutné pro vydání lodních osvědčení.
Členský stát však může vyjmout z oblasti působnosti této směrnice plavidla, která neopouštějí vnitrozemské vodní cesty na jeho území.
2. Lodní osvědčení vydává členský stát, v němž je plavidlo registrováno nebo v němž se nachází jeho domovský přístav, a v ostatních případech členský stát, kde má vlastník plavidla bydliště. Členský stát může požádat jiný členský stát o vydání lodního osvědčení pro plavidla provozovaná jeho státními příslušníky. Členské státy mohou přenést své pravomoci na schválené subjekty.
3. Lodní osvědčení se vyhotovují v jazycích Společenství, obsahují přinejmenším údaje uvedené v příloze a používají systém číslování uvedený v příloze.
Článek 3
1. S výhradou odstavců 3 až 6 uznává každý členský stát lodní osvědčení vydaná jiným členským státem, pokud jde o plavbu po jeho vnitrostátních vodních cestách, v souladu s článkem 2 na stejném základě, jako by je vydal sám.
2. Odstavec 1 se použije, pouze pokud bylo lodní osvědčení vydáno nebo naposledy prodlouženo před méně než 5 lety a je dosud platné.
Lodní osvědčení vydané na základě nařízení o kontrole plavby na Rýně je přijímáno jako důkaz ve smyslu odstavců 3 a 5 po celou dobu jeho platnosti.
3. Členské státy mohou požadovat splnění technických požadavků stanovených v nařízení o kontrole plavby na Rýně. Jako důkaz splnění mohou požadovat lodní osvědčení uvedené v odst. 2 druhém pododstavci.
4. Členské státy mohou požadovat, aby plavidla, která přepravují nebezpečné látky ve smyslu ADNR, splňovala požadavky stanovené v uvedené dohodě. Jako důkaz mohou požadovat, aby bylo vydáno povolení podle uvedené dohody.
5. Plavidla, která splňují požadavky stanovené v nařízení o kontrole plavby na Rýně, se mohou plavit po všech vnitrozemských vodních cestách Společenství. Důkazem splnění těchto požadavků může být lodní osvědčení uvedené v pododstavci 2 odstavce 2.
Zvláštní podmínky pro přepravu nebezpečných látek jsou na všech vodních cestách Společenství považovány za splněné, pokud plavidla splňují požadavky ADNR. Důkazem může být povolení uvedené v odstavci 4.
6. Členské státy mohou na námořních plavebních cestách požadovat splnění dalších podmínek rovnocenných těm, které musí splňovat jejich vlastní plavidla. Členské státy o svých námořních plavebních cestách informují Komisi, která na základě informací dodaných členskými státy do tří měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost vyhotoví jejich seznam.
Článek 4
1. Každý členský stát může odebrat lodní osvědčení, které vydal.
2. Každý členský stát může na svém území přerušit průjezd plavidla, pokud při jeho kontrole zjistí, že je v takovém stavu, že prokazatelně ohrožuje své okolí, a to do odstranění zjištěných závad. Průjezd plavidla může také přerušit, pokud při jeho kontrole zjistí, že plavidlo nebo jeho vybavení nesplňují podmínky stanovené v lodním osvědčení nebo případně v dalších dokumentech uvedených v článku 3.
3. Členský stát, který přeruší průjezd plavidla nebo naznačí úmysl to udělat, nedojde-li k odstranění zjištěných závad, informuje o důvodech svého rozhodnutí příslušné orgány členského státu, které vydaly lodní osvědčení nebo jiné dokumenty uvedené v článku 3.
4. Veškerá rozhodnutí přerušit průjezd plavidla přijatá na základě předpisů provádějících tuto směrnici musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznámí zúčastněné straně s uvedením informace o opravných prostředcích podle právních předpisů platných ve členských státech a o lhůtách pro jejich uplatnění.
Článek 5
Rada co nejdříve a nejpozději 1. ledna 1978 přijme na návrh Komise společné předpisy, kterými se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby.
Článek 6
Členské státy přijmou po konzultaci s Komisí včas a do jednoho roku od přijetí této směrnice Radou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Článek 7
Tato směrnice je platná do 31. prosince 1978. V případě nutnosti může Rada na návrh Komise její platnost prodloužit do vstupu předpisů podle článku 5 v platnost.
Článek 8
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. ledna 1976.