Směrnice Rady
ze dne 21. prosince 1976,
kterou se mění směrnice o veterinárních otázkách 64/432/EHS, 72/461/EHS a 72/462/EHS
(77/98/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že u příležitosti rozšíření Společenství bylo Dánsku, Irsku a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska povoleno odchylně od stávajících předpisů Společenství, aby si v určitém rozsahu zachovaly vnitrostátní předpisy týkající se veterinární problematiky;
vzhledem k tomu, že zvláštní úpravy, které platí pro tyto tři členské státy, byly začleněny do ustanovení článků 104 a 105 aktu o přistoupení [3]; že podobná ustanovení, která byla logickým rozšířením původních ustanovení, byla zavedena do následně přijatých právních předpisů Rady; že byl za tímto účelem přijat článek 13 směrnice Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [4] a článek 33 směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [5], přičemž výše uvedené dvě směrnice byly naposledy pozměněny směrnicí 75/379/EHS [6];
vzhledem k tomu, že článek 106 aktu o přistoupení a ostatní výše uvedená ustanovení určila, že Komise by nejpozději do 1. července 1976 měla Radě předložit zprávu a případně vhodné návrhy s cílem nalézt řešení problematiky těchto odchylek;
vzhledem k tomu, že přijatá řešení nesmí být na úkor již dosažené úrovně hygieny a musí zajistit pokud možno volný pohyb zvířat a masa;
vzhledem k tomu, že u čerstvého hovězího masa je nebezpečí šíření nákaz nepopiratelně nižší nežli při obchodu s živými zvířaty; že navíc podmínky, jimiž se řídí obchod s masem podle stávajících směrnic, jsou takové, že další zvláštní záruky jsou zbytečné;
vzhledem k tomu, že u živých zvířat by měl být postupně zaveden pro všechny členské státy společný systém, který by rozlišoval mezi různými druhy zvířat podle toho, jaké nebezpečí představují, a který by bral v úvahu potřebu rozšířit obchod na základě toho, jak obchod probíhá v současnosti; že by měla být vhodným způsobem změněna směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [7], naposledy pozměněná směrnicí 75/379/EHS;
vzhledem k tomu, že je nutno umožnit, aby dovozy ze třetích zemí do určitých členských států i nadále podléhaly předpisům alespoň tak přísným jako ty, které jsou v současnosti v těchto členských státech uplatňovány;
vzhledem k tomu, že předpisy Společenství týkající se zejména slintavky a kulhavky a moru prasat umožňují nalézt společné a úplné řešení všech těchto otázek;
vzhledem k tomu, že by bylo oprávněné přijmout ustanovení o zvláštním přechodném období pro Irsko a pro Spojené království ohledně Severního Irska, které by zmíněným zemím umožnilo provést změny potřebné k uplatňování předpisů Společenství;
vzhledem k tomu, že ve světle získaných zkušeností se zdá být vhodné rozšířit používání rychlého a účinného postupu pro provedení technických změn určitých ustanovení nebo pro stanovení prováděcích předpisů,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Od 1. ledna 1977 se článek 13 směrnice 72/461/EHS nahrazuje tímto:
"Článek 13
Až do 31. prosince 1982 budou Irsko a Spojené království ohledně Severního Irska oprávněny ponechat si pro dovoz čerstvého masa své vnitrostátní předpisy týkající se ochrany proti slintavce a kulhavce, které však musí být v souladu s obecnými ustanoveními Smlouvy.
Až do 31. prosince 1977 budou Dánsko, Irsko a Spojené království oprávněny ponechat si pro dovoz čerstvého masa své vnitrostátní předpisy týkající se ochrany proti moru prasat, které však musí být v souladu s obecnými ustanoveními Smlouvy."
Článek 2
Ve směrnici 64/432/EHS se vkládá nový článek 4a, který zní:
"Článek 4a
Až do 31. prosince 1982 budou Irsko a Spojené království ohledně Severního Irska oprávněny ponechat si pro dovoz plemenného, užitkového a jatečného skotu z ostatních členských států své vnitrostátní předpisy týkající se ochrany proti slintavce a kulhavce, které však musí být v souladu s obecnými ustanoveními Smlouvy.
Rada na návrh Komise, který je třeba předložit do 1. července 1977, jednomyslně přijme do 1. ledna 1978 případné úpravy, které je nutno provést v přílohách A, B a C ke směrnici 64/432/EHS, nebo jakákoli jiná opatření, včetně ustanovení týkajících se tradičního obchodu mezi Irskem a Spojeným královstvím."
Článek 3
Od 1. ledna 1978 se ve směrnici 64/432/EHS vkládá nový článek 4b, který zní:
"Článek 4b
Aniž by tím byla dotčena ustanovení článku 4a, členské státy, ve kterých se nevyskytla slintavka a kulhavka po dobu více než dvou let, které neprovádějí běžné očkování a které odchylně od požadavků této směrnice nepovolují na svém území výskyt zvířat očkovaných proti uvedené chorobě na dobu stanovenou postupem podle článku 12, mohou až do 31. prosince 1982 a v souladu s obecnými ustanoveními Smlouvy uplatňovat tyto podmínky pro dovoz plemenných, jatečných nebo užitkových zvířat na své území:
A. pokud taková zvířata pocházejí z členského státu, ve kterém se nevyskytla slintavka a kulhavka po dobu nejméně dvou let a
1. který neprovádí očkování proti slintavce a kulhavce a nepovoluje na svém území výskyt zvířat očkovaných proti uvedené chorobě, potom taková zvířata musí splňovat požadavky této směrnice s výjimkou ustanovení týkajících se povinného očkování proti slintavce a kulhavce;
2. který provádí očkování proti slintavce a kulhavce a povoluje na svém území výskyt zvířat očkovaných proti uvedené chorobě, potom taková zvířata musí splňovat požadavky této směrnice s výjimkou ustanovení týkajících se povinné očkování proti slintavce a kulhavce, místo kterých platí tyto záruky:
- skot musí podstoupit vyšetření na virus slintavky a kulhavky výtěrem hrtanu a hltanu (tzv. "probang test") a vykázat negativní výsledky,
- skot a prasata musí podstoupit serologické vyšetření ke zjištění přítomnosti protilátek proti viru slintavky a kulhavky a vykázat negativní výsledky,
- skot a prasata musí být v zemi vývozu drženy 14 dnů v izolaci, a to buď v hospodářství původu nebo v karanténní stanici, a pod dozorem úředního veterinárního lékaře,
za předpokladu, že:
i) žádné zvíře v hospodářství původu nebo (v případě potřeby) v karanténní stanici nebylo očkováno proti slintavce a kulhavce v období 21 dnů před vývozem a že v průběhu uvedeného období nebyla do hospodářství nebo karanténní stanice přemístěna žádná jiná zvířata kromě zvířat určených k vývozu;
ii) pokud se vyšetření nutná podle ustanovení tohoto článku provádějí v hospodářství, musí být zvířata určená k vývozu oddělena od ostatních zvířat až do okamžiku vývozu.
Zvířata se také podrobí karanténě 21 dnů v zemi dovozu;
B. pokud taková zvířata pocházejí z členského státu, který nebyl prostý slintavky a kulhavky po dobu nejméně dvou let a
1. který neprovádí očkování proti slintavce a kulhavce a nepovoluje na svém území výskyt zvířat očkovaných proti uvedené chorobě, potom taková zvířata musí splňovat požadavky této směrnice s výjimkou ustanovení týkajících se očkování proti kulhavce a slintavce, místo kterých platí tyto záruky:
- skot musí podstoupit vyšetření na virus slintavky a kulhavky výtěrem hrtanu a hltanu (tzv. "probang test") a vykázat negativní výsledky,
- skot a prasata musí podstoupit serologické vyšetření ke zjištění přítomnosti protilátek proti viru slintavky a kulhavky a vykázat negativní výsledky,
- skot a prasata musí být v zemi vývozu drženy 14 dnů v izolaci v karanténní stanici a pod dozorem úředního veterinárního lékaře,
za předpokladu, že:
i) žádné zvíře v hospodářství původu nebo (v případě potřeby) v karanténní stanici nebylo očkováno proti slintavce a kulhavce v období 30 dnů před vývozem a že v průběhu uvedeného období nebyla do hospodářství nebo karanténní stanice přemístěna žádná jiná zvířata kromě zvířat určených k vývozu;
ii) pokud se vyšetření nutná podle ustanovení tohoto článku provádějí v hospodářství, musí být zvířata určená k vývozu oddělena od ostatních zvířat až do okamžiku vývozu.
Zvířata se také podrobí karanténě 21 dnů v zemi určení;
2. který provádí očkování proti slintavce a kulhavce a povoluje na svém území výskyt zvířat očkovaných proti uvedené chorobě, potom taková zvířata musí splňovat požadavky stanovené v odst. B bodě 1 a jakékoli další požadavky, které mohou být přijaty postupem podle článku 12 nebo 13.
Prováděcí pravidla pro uplatňování jednotlivých ustanovení tohoto článku a zejména příslušnost členských států do kategorií uvedených v prvních pododstavcích odstavců A nebo B, a také pravidla zařazování států do těchto kategorií se stanoví postupem podle článku 12."
Článek 4
V čl. 7 odst. 1 písm. A směrnice 64/432/EHS se zrušuje písmeno b).
V čl. 7 odst. 1 písm. C směrnice 64/432/EHS se datum "31. prosince 1977" nahrazuje datem "31. prosince 1979".
Článek 5
Od 1. ledna 1978 se čl. 8 odst. 2 směrnice 72/462/EHS doplňuje o novou větu, která zní:
"U plemenných a užitkových zvířat se požadavky stanovené podle tohoto odstavce mohou v jednotlivých členských státech vzájemně lišit s ohledem na zvláštní ustanovení, jež pro daný členský stát platí v rámci obchodu uvnitř Společenství."
Článek 6
Od 1. ledna 1978 se článek 33 směrnice 72/462/EHS nahrazuje tímto:
"Článek 33
Při uplatňování ustanovení článků 8 a 16 musí podmínky postupem podle článku 29 pro dovozy prováděné určitými členskými státy být alespoň tak přísné jako podmínky, které tytéž členské státy uplatňují v rámci obchodu uvnitř Společenství."
Článek 7
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí:
a) nejpozději do 1. ledna 1977, co se týče ustanovení článku 1;
b) nejpozději do 1. ledna 1978, co se týče všech ostatních ustanovení.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 8
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. prosince 1976.