Nařízení Rady (ES) č. 2702/1999
ze dne 14. prosince 1999
o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle stávajících právních předpisů může Společenství uskutečňovat propagační opatření ve třetích zemích pro omezené množství zemědělských produktů. Dosavadní výsledky jsou velmi povzbudivé.
(2) Na základě získaných zkušeností, výhledu růstu trhu uvnitř i vně Společenství a nových souvislostí mezinárodního obchodu je třeba vytvořit jednotnou a soudržnou informační a propagační politiku na trzích třetích zemí.
(3) Tato politika může úspěšně doplňovat a posilovat opatření členských států, zvláště propagací produktů Společenství na mezinárodních trzích, zejména s ohledem na jakost a nezávadnost potravin. Vedle podpory otevírání nových odbytišť může mít tato činnost rovněž multiplikační vliv na státní a soukromé iniciativy.
(4) Musí být určena kritéria výběru daných produktů a trhů. Produkty, na které se udělují vývozní náhrady, se však z tohoto systému nevylučují.
(5) Společenství by obecně mělo nést pouze část nákladů na opatření, aby se o odpovědnost mohlo dělit s navrhujícími organizacemi a příslušnými členskými státy. Ve výjimečných případech však není nutné požadovat finanční spoluúčast příslušného členského státu.
(6) Komise Evropských společenství by měla vhodným postupem pověřovat uskutečňováním opatření orgány s potřebnou strukturou a odborností.
(7) Na základě zkušeností a výsledků, kterých Mezinárodní rada pro olivový olej dosáhla ve své propagační činnosti, by mělo být nadále možné svěřovat jí provádění opatření, která spadají do oblasti její působnosti. Rovněž by mělo být umožněno vyhledávat pomoc podobných mezinárodních organizací pro ostatní produkty.
(8) Pro kontrolu náležitého provádění programů a účinků opatření by mělo být stanoveno účinné sledování Komisí a členskými státy a vyhodnocování výsledků nezávislým subjektem.
(9) Proto by měla být změněna nařízení č. 136/66/EHS [4], (EHS) č. 1308/70 [5] a (ES) č. 2275/96 [6].
(10) Potřebná prováděcí opatření k tomuto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7], a je vhodné, aby tato opatření byla přijata řídícím postupem podle článku 4 uvedeného rozhodnutí. V této souvislosti jednají příslušné řídící výbory společně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Společenství může zcela nebo částečně financovat informační nebo propagační opatření pro zemědělské a potravinářské produkty ve třetích zemích.
2. Opatření podle odstavce 1 nesmějí být zaměřena na určité obchodní značky zboží ani nesmějí upřednostňovat produkty z určitého členského státu.
Článek 2
Opatření podle článku 1 jsou
a) styk s veřejností, propagace a reklama, zejména zdůrazňující výhody produktů Společenství, zvláště s ohledem na jakost, hygienu, bezpečnost potravin, výživnost, opatřování nálepkami, dobré životní podmínky zvířat a šetrnost k životnímu prostředí;
b) účast na mezinárodních událostech, veletrzích nebo výstavách, zvláště v podobě výstavních stánků Společenství;
c) informační kampaně, zejména v rámci systému Společenství pro chráněná označení původu (CHOP), chráněná zeměpisná označení (CHZO) a zaručené tradiční speciality (ZTS) a ekologické zemědělství;
d) informační kampaně v rámci systému Společenství pro jakostní víno stanovených pěstitelských oblastí (jakostní víno s. o.), stolní víno a lihoviny se zeměpisným označením;
e) studie o nových trzích potřebné pro rozšiřování odbytu;
f) obchodní návštěvy na vysoké úrovni;
g) studie vyhodnocující výsledky propagačních a informačních opatření.
Článek 3
Opatření podle článku 1 se vztahují zejména na tyto produkty:
a) produkty určené pro přímou spotřebu nebo zpracování, pro které existují vývozní příležitosti nebo nová odbytiště ve třetích zemích, zejména pokud se nepožadují vývozní náhrady;
b) typické nebo jakostní produkty s vysokou přidanou hodnotou.
Článek 4
Při výběru třetích zemí, ve kterých se mají provádět opatření podle článku 1, se přihlíží k trhům zemí, kde existuje skutečná nebo potenciální poptávka.
Článek 5
1. Postupem podle článku 11 sestaví Komise každé dva roky seznam produktů a trhů podle článků 3 a 4.
V případě potřeby však může být tento seznam průběžně měněn.
2. Před sestavením seznamu podle odstavce 1 se může Komise poradit se Stálou skupinou pro propagaci zemědělských produktů při Poradním výboru pro zdravotní nezávadnost a bezpečnost zemědělských produktů.
Článek 6
Opatření, o nichž se rozhodne zejména v odvětví olivového oleje a stolních oliv, může Společenství provádět prostřednictvím Mezinárodní rady pro olivový olej.
V ostatních odvětvích může Společenství vyhledat pomoc u mezinárodních organizací poskytujících podobné záruky.
Článek 7
1. Při uskutečňování opatření podle čl. 2 písm. a), b), d) a e) a s výhradou článku 6 sestaví jedna nebo více oborových nebo mezioborových organizací nebo organizací zastupujících jedno nebo více příslušných odvětví propagační a informační programy, které netrvají déle než tři roky, a navrhnou subjekt, který může být pověřen jejich uskutečňováním.
Aniž je dotčen čl. 9 odst. 3 druhý pododstavec, zaručí se jeden nebo více příslušných členských států, že se po schválení jednoho nebo více programů a po navržení jednoho nebo více subjektů pro jejich uskutečňování budou podílet na financování programů, a předloží je Komisi. Komise schválí programy a jeden nebo více subjektů pověřených jejich uskutečňováním postupem podle článku 11 a dá přednost programům organizací, které zastupují více členských států.
Před schválením programů může Komise konzultovat Stálou skupinou pro propagaci zemědělských produktů při Poradním výboru pro zdravotní nezávadnost a bezpečnost zemědělských produktů.
2. Komise po informování řídícího výboru pro příslušná odvětví nebo případně regulativních výborů rozhodne o opatřeních
a) podle čl. 2 písm. c) a f) a při použití čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce rovněž o opatřeních podle čl. 2 písm. b) a e) nebo
b) prováděných prostřednictvím mezinárodní organizace podle článku 6
podle nařízení (EHS) č. 2092/91 [8], (EHS) č. 2081/92 [9] a (EHS) č. 2082/92 [10].
Před rozhodnutím se může Komise poradit se Stálou skupinou pro propagaci zemědělských produktů uvedenou v odst. 1 třetím pododstavci.
Článek 8
1. Komise v otevřené nebo omezené veřejné soutěži vybere
- případné technické asistenty pro vyhodnocování navrhovaných programů, včetně navrhovaných prováděcích subjektů,
- jeden nebo více subjektů pověřených uskutečňováním opatření podle čl. 2 písm. c) a f) a při použití čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce rovněž podle čl. 2 písm. b) a e),
- jeden nebo více subjektů pověřených vyhodnocováním výsledků prováděných opatření.
2. Jeden nebo více subjektů pověřených uskutečňováním opatření podle čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 musí mít odborné znalosti dotyčných produktů a cílových trhů a zdroje zaručující, že jsou opatření prováděna co nejúčinněji s ohledem na evropský rozměr těchto programů.
3. Na náležité provádění opatření dohlíží kontrolní skupina, složená ze zástupce Komise, dotyčných členských států a navrhujících organizací.
4. Ke kontrole opatření jiných než těch, která jsou uvedena v odst. 1 druhé odrážce, a souvisejících plateb jsou příslušné dotyčné členské státy.
Článek 9
1. Aniž je dotčen odstavec 4, financuje Společenství
a) plně opatření podle čl. 2 písm. c), f) a g);
b) částečně ostatní propagační a informační opatření uvedená v článku 2.
V některých zvláštních případech však může Společenství plně financovat opatření podle čl. 2 písm. b) a e).
2. Příspěvek Společenství na financování opatření podle odst. 1 písm. b) nepřekračuje 50 % skutečných nákladů na tato opatření. V případě propagace trvající nejméně dva roky je však příspěvek sestupný od 60 % do 40 % skutečných nákladů na tato opatření.
3. Příslušné členské státy přispívají na financování opatření podle odstavce 2 ve výši 20 % jejich skutečných nákladů, zbývající část hradí zúčastněné organizace. Podíl placený členskými státy a/nebo oborovými nebo mezioborovými organizacemi může být rovněž financován z příjmů obdobných daním.
V náležitě odůvodněných případech a za podmínky, že program je zjevně v zájmu Společenství, však lze postupem podle článku 11 rozhodnout, že navrhující organizace hradí celou zbývající část, kterou Společenství nefinancuje.
4. Při použití článku 6 Společenství poskytne po schválení programu dané mezinárodní organizaci přiměřený příspěvek.
Článek 10
Výdaje Společenství na opatření podle článku 1 se považují za intervence ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. e) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [11].
Článek 11
Potřebná prováděcí opatření k tomuto nařízení se přijmou v souladu s řídícím postupem podle čl. 12 odst. 2.
Článek 12
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro oleje a tuky zřízený podle článku 37 nařízení č. 136/66/EHS a řídící výbory zřízené podle odpovídajících článků ostatních nařízení o společné organizaci zemědělských trhů.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
Článek 13
Před 31. prosincem 2003 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání tohoto nařízení, případně spolu s vhodnými návrhy.
Článek 14
1. V čl. 11 odst. 1 nařízení č. 136/66/EHS se zrušují slova "nebo ve třetích zemích".
2. V čl. 2 odst. 2 první odrážce nařízení (EHS) č. 1308/70 se zrušují slova "a mimo".
3. V čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2275/96 se zrušují slova "a mimo".
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2000.
Použije se do dne 31. prosince 2004.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. prosince 1999.