Směrnice Rady 98/58/ES
ze dne 20. července 1998
o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že všechny členské státy ratifikovaly Evropskou úmluvu o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (dále jen "Bumluva"); že Společenství tuto úmluvu rovněž schválilo rozhodnutím 78/923/EHS [4] a uložilo listiny o schválení;
vzhledem k tomu, že Společenství jako smluvní strana je povinno účinně uplatňovat zásady stanovené v této úmluvě;
vzhledem k tomu, že tyto zásady se týkají ustájení, výživy a péče odpovídajícím fyziologickým a etologickým potřebám zvířat v souladu s dosaženými zkušenostmi a vědeckými poznatky;
vzhledem k tomu, že je rovněž vhodné, aby Společenství dbalo na jednotné uplatňování úmluvy a doporučení přijatá na jejím základě a aby přijalo zvláštní předpisy týkající se uplatňování této směrnice;
vzhledem k tomu, že Evropský parlament v usnesení ze dne 20. února 1987 o opatřeních k zajištění dobrých životních podmínek hospodářských zvířat [5] vyzval Komisi, aby předložila návrhy předpisů Společenství o obecných hlediscích chovu hospodářských zvířat;
vzhledem k tomu, že prohlášení č. 24 připojené k závěrečnému aktu Smlouvy o Evropské unii vyzývá evropské orgány a členské státy, aby při přípravě a používání právních předpisů Společenství, zejména v oblasti společné zemědělské politiky, věnovaly plnou pozornost požadavkům na dobré životní podmínky zvířat;
vzhledem k tomu, že rozdíly, které mohou narušit podmínky hospodářské soutěže, brání řádnému fungování organizace trhu se zvířaty;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné stanovit společné minimální normy pro ochranu zvířat chovaných pro hospodářské účely, aby byl zajištěn racionální rozvoj produkce a usnadněna organizace trhu se zvířaty; že za tímto účelem je vhodné vzít v úvahu také opatření pro zajištění dobrých životních podmínek zvířat, která již byla vyjádřena v předpisech Společenství;
vzhledem k tomu, že je vhodné provést srovnávací přezkum opatření pro zajištění dobrých životních podmínek zvířat uplatňovaných ve Společenství a v některých třetích zemích, doplněný jejich vyhodnocením s cílem stanovit povahu budoucích iniciativ Společenství, které povedou k odstranění narušení hospodářské soutěže,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice stanoví minimální normy týkající se ochrany zvířat chovaných pro hospodářské účely.
2. Nevztahuje se na:
a) volně žijící zvířata;
b) zvířata chovaná pro účast v soutěžích, na výstavách, na kulturních nebo sportovních akcích či činnostech;
c) pokusná nebo laboratorní zvířata;
d) bezobratlé živočichy.
3. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství uvedené jinde, a zejména směrnice 88/166/EHS [6], 91/629/EHS [7] a 91/630/EHS [8], které se použijí i nadále.
Článek 2
Pro účely této směrnice se použijí následující definice:
1) "zvíře": jakékoli zvíře (včetně ryb, plazů nebo obojživelníků) chované nebo držené pro výrobu potravin, vlny, kůže nebo kožešin nebo pro jiné hospodářské účely;
2) "vlastník" nebo „držitel “: jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která je odpovědná za zvířata nebo je má na starosti, trvale nebo dočasně;
3) "příslušný orgán": příslušný orgán ve smyslu čl. 2 bodu 6 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [9].
Článek 3
Členské státy přijmou opatření k tomu, aby vlastníci nebo držitelé přijali všechna vhodná opatření s cílem zajistit dobré životní podmínky zvířat, která jsou v jejich péči, a aby tato zvířata nebyla vystavena žádné zbytečné bolesti, utrpení nebo poškození.
Článek 4
Členské státy zajistí, aby podmínky, ve kterých jsou zvířata (jiná než ryby, plazi nebo obojživelníci) chována nebo držena, s ohledem na jejich druh, stupeň vývoje, přizpůsobení a zdomácnění a na jejich fyziologické a etologické potřeby v souladu s dosaženými zkušenostmi a vědeckými poznatky, odpovídaly ustanovením stanoveným v příloze.
Článek 5
1. Komise předloží Radě veškeré návrhy nezbytné pro jednotné provádění Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely a na základě vědeckého hodnocení veškerá doporučení přijatá k provedení této úmluvy, jakož i veškerá další zvláštní pravidla.
2. Kromě toho každých pět let a poprvé pět let po dni, kdy tato směrnice vstoupila v platnost, Komise předloží Radě na základě zkušeností získaných od zavedení této směrnice, zejména pokud jde o opatření zmíněná v odstavci 1 a vědeckotechnický vývoj, zprávu popřípadě doplněnou vhodnými návrhy vyplývajícími ze závěrů této zprávy.
3. Rada se o těchto návrzích usnáší kvalifikovanou většinou.
Článek 6
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby příslušné orgány prováděly inspekce k zajištění dodržování této směrnice. Tyto inspekce mohou být prováděny zároveň s kontrolami pro jiné účely.
2. Ode dne, který bude určen postupem podle odstavce 3, předloží členské státy Komisi zprávy o inspekcích uvedených v odstavci 1. Komise předloží shrnutí těchto zpráv Stálému veterinárnímu výboru.
3. Komise předloží do 1. července 1999 postupem podle článku 9 návrhy na harmonizování:
a) inspekcí požadovaných podle odstavce 1;
b) formy, obsahu a frekvence předkládání zpráv podle odstavce 2.
Článek 7
1. Je-li to nezbytné pro jednotné uplatňování požadavků této směrnice, mohou veterinární znalci Komise ve spolupráci s příslušnými orgány:
a) prověřovat, zda členské státy plní uvedené požadavky;
b) provádět kontroly na místě, aby bylo zajištěno, že se inspekce provádějí v souladu s touto směrnicí.
2. Členský stát, na jehož území se provádí inspekce, poskytne veterinárním znalcům z Komise veškerou pomoc nezbytnou pro splnění jejich úkolu. Výsledek provedených kontrol musí být projednán s příslušným orgánem dotyčného členského státu, než bude vypracována a vydána závěrečná zpráva.
3. Příslušný orgán dotyčného členského státu přijme všechna opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby výsledky kontroly byly vzaty v úvahu.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se podle potřeby stanoví postupem podle článku 9.
Článek 8
1. Komise předloží Radě do 30. června 1999 zprávu o:
- srovnání ustanovení pro zajištění dobrých životních podmínek zvířat ve Společenství a v třetích zemích, které jsou dodavateli do Společenství,
- možnosti dosáhnout toho, aby zásady pro zajištění dobrých životních podmínek zvířat stanovené v této směrnici byly rovněž přijaty i na mezinárodní úrovni, a
- rozsahu, v jakém mohou být cíle Společenství pro zajištění dobrých životních podmínek zvířat poškozeny následkem konkurence z třetích zemí, které neuplatňují obdobné normy.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 bude doplněna nezbytnými návrhy s cílem odstranit narušení hospodářské soutěže.
Článek 9
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc neprodleně Stálému veterinárnímu výboru zřízenému podle směrnice 68/361/EHS [10] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh na opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od předložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti zmíněným opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 10
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní přepisy, včetně všech případných sankcí, nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1999, ledaže Rada rozhodne na základě zprávy uvedené v článku 8 jinak. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy však mohou, pokud jde o ochranu zvířat pro hospodářské účely, za dodržování obecných ustanovení Smlouvy, po 31. prosinci 1999 zachovat nebo používat na svém území přísnější předpisy, než jaká stanoví tato směrnice. Uvědomí Komisi o všech těchto opatřeních.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. července 1998.