NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 642/2009
ze dne 22. července 2009,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů a o změně směrnic Rady 92/42/EHS a Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s konzultačním fórem o ekodesignu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2005/32/ES stanoví Komise požadavky na ekodesign energetických spotřebičů, které mají významný objem prodejů, významný dopad na životní prostředí a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů.
(2)
Ustanovení čl. 16 odst. 2 první odrážky směrnice 2005/32/ES stanoví, že postupem podle čl. 19 odst. 3 a v souladu s kritérii stanovenými v čl. 15 odst. 2 a po konzultaci s konzultačním fórem o ekodesignu Komise ve vhodných případech zavede prováděcí opatření týkající se spotřební elektroniky.
(3)
Komise provedla přípravnou studii za účelem analýzy technických, environmentálních a hospodářských aspektů televizních přijímačů. Studie byla zpracována ve spolupráci se zúčastněnými a zainteresovanými stranami ze Společenství i třetích zemí a její výsledky byly zveřejněny na internetové stránce Komise EUROPA.
(4)
Televizní přijímače představují v oblasti spotřeby elektrické energie významnou skupinu výrobků spotřební elektroniky, a proto zaujímají v politice ekodesignu přednostní místo.
(5)
Pro účely tohoto nařízení se za významný environmentální aspekt televizních přijímačů považuje elektrická energie spotřebovaná ve fázi užívání výrobku.
(6)
Odhadovaná roční spotřeba elektrické energie související s televizními přijímači ve Společenství dosáhla v roce 2007 60 TWh, což odpovídá 24 Mt emisí CO2. Bez přijetí zvláštních opatření omezujících tuto spotřebu naroste podle předpovědi spotřeba elektrické energie v roce 2020 na 132 TWh. Přípravná studie ukázala, že spotřebu elektrické energie ve fázi užívání výrobku lze výrazně omezit.
(7)
Další důležité environmentální aspekty se týkají nebezpečných látek používaných při výrobě televizních přijímačů a odpadu vznikajícího při likvidaci televizních přijímačů na konci jejich životnosti. Zlepšeními v souvislosti s dopady na životní prostředí se zabývá směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (3) a toto nařízení by se jimi nemělo dále zabývat.
(8)
Přípravná studie ukazuje, že požadavky týkající se ostatních parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1 směrnice 2005/32/ES nejsou potřebné.
(9)
Snížení spotřeby elektrické energie televizních přijímačů je možné/uskutečnitelné za pomoci použití stávajících nechráněných a nákladově efektivních technologií, které vedou ke snížení kombinovaných výdajů na nákup a provoz televizních přijímačů.
(10)
Požadavky na ekodesign by měly harmonizovat požadavky na spotřebu elektrické energie televizních přijímačů v celém Společenství, a přispět tak k fungování vnitřního trhu a zlepšování environmentální výkonnosti těchto výrobků.
(11)
Požadavky na ekodesign by neměly mít negativní dopad na funkčnost výrobku či nepříznivě ovlivňovat zdraví, bezpečnost nebo životní prostředí. Zejména přínosy snižování spotřeby elektrické energie ve fázi používání by měly více než kompenzovat další potenciální dopady na životní prostředí během fáze výroby.
(12)
Postupné zavádění požadavků na ekodesign by mělo zajistit přiměřený časový rámec, který výrobcům umožní upravit výrobky. Časový rozvrh by měl být stanoven tak, aby se zabránilo negativním dopadům na funkčnost zařízení, která jsou již na trhu, a aby byly při zajišťování včasného dosažení cílů nařízení zohledněny dopady na náklady výrobců, především malých a středních podniků.
(13)
Měření příslušných parametrů výrobku by se měla provádět pomocí spolehlivých, přesných a opakovatelných postupů měření, které zohledňují obecně uznávaný současný stav metod měření, případně včetně harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány vyjmenovanými v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (4).
(14)
Toto nařízení by mělo zvýšit pronikání technologií, které snižují dopad televizních přijímačů na životní prostředí, na trh, čímž by dle odhadů došlo v roce 2020 k úsporám elektrické energie ve výši 28 TWh oproti situaci, kdy by nebyla přijata žádná opatření.
(15)
V souladu s článkem 8 směrnice 2005/32/ES by mělo toto nařízení stanovit použitelné postupy posuzování shody.
(16)
Pro snazší ověřování shody by měli výrobci poskytovat údaje v technické dokumentaci uvedené v přílohách IV a V směrnice 2005/32/ES, pokud se takové údaje vztahují k požadavkům stanoveným tímto nařízením.
(17)
V současné době nejlepší dosažitelná energetická účinnost v zapnutém stavu a zmírněné dopady na životní prostředí související s nebezpečnými látkami jsou uvedeny v rozhodnutí Komise 2009/300/ES ze dne 12. března 2009, kterým se stanoví revidovaná ekologická kritéria pro udělování ekoznačky Společenství televizním přijímačům (5). Takový odkaz pomůže zajistit širokou dostupnost informací a snadný přístup k nim, zejména v případě malých a středních podniků a velmi malých podniků, což dále usnadní integraci nejlepších technologií designu pro snížení dopadu televizních přijímačů na životní prostředí. Referenční hodnoty pro nejlepší dostupnou technologii by tedy neměly být určeny v tomto nařízení.
(18)
Požadavky na ekodesign použitelné od 7. ledna 2013 podle nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 ze dne 17. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie elektrických a elektronických zařízení určených pro domácnosti a kanceláře v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu (6), by se měly na televizní přijímače vztahovat v dřívějším termínu, než jak je stanoveno v uvedeném nařízení, neboť technologie, které splňují jeho ustanovení, lze v případě televizních přijímačů použít v kratším termínu, a dosáhnout tak dodatečné úspory energie. Nařízení (ES) č. 1275/2008 by tedy nemělo platit pro televizní přijímače a mělo by být odpovídajícím způsobem změněno.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 19 odst. 1 směrnice 2005/32/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví požadavky na ekodesign pro uvádění televizních přijímačů na trh.
Článek 2
Definice
Kromě definic uvedených ve směrnici 2005/32/ES se použijí tyto definice:
1)
„televizním přijímačem“ se rozumí televizor nebo televizní monitor;
2)
„televizorem“ se rozumí výrobek primárně určený k zobrazení a příjmu audiovizuálních signálů, jenž je uváděn na trh v rámci jednoho označení modelu nebo systému a jehož součástmi jsou:
a)
obrazovka;
b)
jeden či více tunerů/přijímačů a volitelné doplňkové funkce pro ukládání dat a/nebo jejich zobrazování, jako je např. digitální víceúčelový disk (DVD), jednotka pevného disku (HDD) nebo videorekordér (VCR), buď jako jediná jednotka spojená s obrazovkou, nebo jako jedna či více samostatných jednotek;
3)
„televizním monitorem“ se rozumí výrobek navržený tak, aby na integrované obrazovce zobrazoval videosignál z různých zdrojů, včetně signálu televizního vysílání, jehož funkcí může být i ovládání a reprodukce audiosignálu z externího zdrojového zařízení, které je připojeno přes normalizovaná rozhraní pro přenos videosignálu, včetně rozhraní cinch (komponentního, kompozitního), SCART, HDMI a budoucích bezdrátových standardů (avšak mimo nenormalizovaná rozhraní pro přenos videosignálu jako DVI a SDI), ale nemůže přijímat a zpracovávat vysílané signály;
4)
„zapnutým stavem“ se rozumí stav, při kterém je televizní přijímač připojen k síťovému zdroji a vydává zvuk a obraz;
5)
„domácím režimem“ se rozumí nastavení televizního přijímače, které je výrobcem doporučováno pro běžné domácí použití;
6)
„pohotovostním režimem (pohotovostními režimy)“ se rozumí stav, kdy je zařízení připojeno k síťovému zdroji, jeho řádné fungování závisí na energetickém vstupu ze síťového zdroje a nabízí pouze tyto funkce, které mohou trvat neomezeně dlouho:
-
funkci opětovné aktivace nebo funkci opětovné aktivace a pouze indikaci zapnuté funkce opětovné aktivace a/nebo
-
zobrazování informací nebo indikaci stavu;
7)
„vypnutým stavem“ se rozumí stav, kdy je zařízení připojeno k síťovému zdroji a neposkytuje žádnou funkci; to rovněž zahrnuje:
a)
stavy, kdy je pouze zobrazována indikace vypnutého stavu;
b)
stavy, které zajišťují pouze funkce, které mají zabezpečit elektromagnetickou kompatibilitu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES (7);
8)
„funkcí opětovné aktivace“ se rozumí funkce, která umožňuje aktivaci dalších režimů včetně zapnutého stavu, a to pomocí dálkového spínače, včetně dálkového ovládání, vnitřního čidla, časového spínače, do stavu zajišťujícího další funkce včetně zapnutého stavu;
9)
„zobrazováním informací nebo indikací stavu“ se rozumí stálá funkce, která na displeji zobrazuje informace nebo indikuje stav zařízení, včetně hodin;
10)
„rychlou nabídkou“ se rozumí soubor nastavení televizního přijímače předdefinovaných výrobcem, z nichž si uživatel televizního přijímače musí zvolit konkrétní nastavení při prvním spuštění televizního přijímače;
11)
„plným rozlišením HD“ se rozumí rozlišení obrazovky s fyzickým počtem pixelů nejméně 1 920 × 1 080.
Článek 3
Požadavky na ekodesign
Požadavky na ekodesign televizních přijímačů jsou stanoveny v příloze I.
Splnění požadavků na ekodesign se zjišťuje metodami stanovenými v příloze II.
Článek 4
Posuzování shody
Postupem posuzování shody uvedeným v článku 8 směrnice 2005/32/ES je systém interní kontroly designu stanovený v příloze IV uvedené směrnice nebo systém řízení pro posuzování shody stanovený v příloze V uvedené směrnice.
Technická dokumentace, jež musí být poskytnuta pro posuzování shody, je stanovena v příloze I části 5 bodě 1 tohoto nařízení.
Článek 5
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Kontroly v rámci dohledu se provádí v souladu s postupem ověřování uvedeným v příloze III.
Článek 6
Revize
Komise přezkoumá toto nařízení do tří let od jeho vstupu v platnost s ohledem na technologický pokrok a výsledky tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru o ekodesignu.
Článek 7
Změna nařízení (ES) č. 1275/2008
V příloze I nařízení (ES) č. 1275/2008 se bod 3 nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 8
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Požadavky na ekodesign stanovené v příloze I části 1 bodě 1, části 3, části 4 a části 5 bodě 2 se použijí ode dne 20. srpna 2010.
Požadavky na ekodesign stanovené v příloze I části 1 bodě 2 se použijí ode dne 1. dubna 2012.
Požadavky na ekodesign stanovené v příloze I části 2 bodě 1 písm. a) až d) se použijí ode dne 7. ledna 2010.
Požadavky na ekodesign stanovené v příloze I části 2 bodě 2 písm. a) až e) se použijí ode dne 20. srpna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2009.