Směrnice Rady 92/104/ES
ze dne 3. prosince 1992
o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců v povrchovém a hlubinném těžebním průmyslu (dvanáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1], vypracovaný po konzultaci se Stálým výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví v hornictví a ostatních odvětvích těžebního průmyslu,
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že článek 118a Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;
vzhledem k tomu, že podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;
vzhledem k tomu, že zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který nesmí být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 89/654/EHS ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS [4] se nevztahuje na oblast těžebního průmyslu;
vzhledem k tomu, že pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků navržených pro zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a zdraví v povrchovém a hlubinném těžebním průmyslu;
vzhledem k tomu, že povrchový i hlubinný těžební průmysl představují oblasti, ve kterých může být zaměstnanec vystaven nadprůměrně vysokému riziku;
vzhledem k tomu, že tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [5]; že se proto uvedená směrnice vztahuje v plném rozsahu na povrchový a hlubinný těžební průmysl, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice;
vzhledem k tomu, že se na pomocná povrchová zařízení povrchového ani hlubinného těžebního průmyslu, která nejsou nezbytná pro povrchový a hlubinný těžební průmysl ve smyslu čl. 2 písm. a) této směrnice, vztahuje směrnice 89/654/EHS;
vzhledem k tomu, že dne 3. listopadu 1992 Rada přijala směrnici 92/91/EHS o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců v těžebním vrtném průmyslu (jedenáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [6];
vzhledem k tomu, že tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel
1. Tato směrnice, která je dvanáctou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců v oblasti povrchového a hlubinného těžebního průmyslu vymezeného čl. 2 písm. a).
2. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se:
a) "povrchovým a hlubinným těžebním průmyslem" rozumí všechna průmyslová odvětví, jejichž náplní je:
- vlastní povrchová nebo hlubinná těžba nerostných surovin nebo
- průzkum prováděný za účelem pozdější těžby nebo
- příprava vytěžených surovin k prodeji, s výjimkou činností spojených se zpracováním vytěženého materiálu,
s výjimkou těžebního vrtného průmyslu vymezeného čl. 2 písm. a) směrnice 92/91/EHS;
b) "pracovištěm" rozumí všechny prostory určené k zřizování pracovních míst, zahrnující hlavní nebo vedlejší provozy a zařízení provozů povrchového a hlubinného těžebního průmyslu, včetně odvalu hlušiny a jiných skládek a případně ubytovacích prostorů, k nimž mají zaměstnanci v rámci své práce přístup.
ODDÍL II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮ
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Pro zajištění bezpečnosti a zdraví zaměstnanců musí zaměstnavatel přijmout nezbytná opatření, aby
a) pracoviště byla navržena, vybudována, vybavena, uvedena do provozu, provozována a udržována takovým způsobem, aby zde mohli zaměstnanci zadanou práci vykonávat, aniž by tím byla ohrožena jejich bezpečnosti nebo zdraví nebo bezpečnost a zdraví ostatních zaměstnanců;
b) provoz pracovišť s zaměstnanci podléhal dozoru odpovědné osoby;
c) práce, které zahrnují mimořádné riziko, byly svěřovány pouze způsobilým zaměstnancům a byly prováděny podle zadaných pokynů;
d) veškerá bezpečnostní pravidla byla srozumitelná všem dotyčným zaměstnancům;
e) byly k dispozici náležité prostředky první pomoci;
f) se v pravidelných odstupech konal potřebný bezpečnostní výcvik.
2. Zaměstnavatel zajistí, aby byl vypracován a aktualizován dokument týkající se bezpečnosti a zdraví (dále jen "dokument o bezpečnosti a zdraví") zahrnující příslušné požadavky stanovené v článcích 6, 9 a 10 směrnice 89/391/EHS.
Z dokumentu o bezpečnosti a zdraví musí zejména vyplývat,
- že rizika, kterým jsou zaměstnanci na pracovišti vystaveni, jsou zjištěna a vyhodnocena,
- že budou přijata opatření pro dosažení cílů této směrnice,
- že projekt, provoz a údržba pracovišť a zařízení jsou bezpečné.
Dokument o bezpečnosti a zdraví musí být vypracován ještě před zahájením prací a revidován, jestliže na pracovišti dojde k podstatnějším změnám, rozšíření nebo reorganizaci.
3. Pokud na pracovišti současně působí zaměstnanci různých podniků, je každý zaměstnavatel odpovědný za záležitosti podléhající jeho kontrole.
Zaměstnavatel, který v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi odpovídá za dané pracoviště, koordinuje provádění všech opatření týkajících se zdraví a bezpečnosti zaměstnanců a v dokumentu o bezpečnosti a zdraví vymezí účel koordinace a opatření a postupy pro její provádění.
Koordinací není dotčena odpovědnost jednotlivých zaměstnavatelů stanovená směrnicí 89/391/EHS.
4. Zaměstnavatel neprodleně nahlásí příslušným orgánům všechny vážné nebo smrtelné pracovní úrazy a nebezpečné situace.
Článek 4
Ochrana proti požárům, výbuchům a zdraví škodlivým látkám v ovzduší
Zaměstnavatel učiní opatření a zajištění přizpůsobená povaze provozu
- pro předcházení, odhalování a zdolávání vzniku a šíření požárů a výbuchů a
- pro předcházení vzniku výbušné koncentrace nebo výskytu zdraví škodlivých látek v ovzduší.
Článek 5
Únikové a záchranné prostředky
Zaměstnavatel dbá na zajištění a udržování vhodných únikových a záchranných prostředků, aby mohli zaměstnanci v případě nebezpečení rychle a bezpečně opustit pracoviště.
Článek 6
Komunikační, výstražné a poplašné systémy
Zaměstnavatel učiní opatření pro zajištění nezbytných poplašných a jiných komunikačních systémů, aby mohly být pomocné, únikové a záchranné operace v případě potřeby zahájeny okamžitě.
Článek 7
Informování zaměstnanců
1. Aniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS, jsou zaměstnanci nebo jejich zástupci informováni o všech opatřeních, která mají být přijata a týkají se bezpečnosti a ochrany zdraví na pracovišti, a zejména o těch, která se týkají provádění článků 3 až 6.
2. Informace musejí být všem dotyčným zaměstnancům srozumitelné.
Článek 8
Lékařský dohled
1. V souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi jsou přijata opatření pro zajištění vhodného dohledu nad zdravím zaměstnanců ve vztahu ke zdravotním a bezpečnostním rizikům, kterým jsou v práci vystaveni.
2. V rámci těchto opatření musí být každý zaměstnanec oprávněn nebo povinen podstoupit lékařskou prohlídku před tím, než mu jsou přiděleny úkoly související s činnostmi uvedenými v článku 2, a poté v pravidelných odstupech.
3. Lékařské prohlídky mohou tvořit součást státního systému zdravotní péče.
Článek 9
Projednání se zaměstnanci a jejich účast
V souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně přílohy, a umožňují jejich účast.
Článek 10
Minimální požadavky na bezpečnost a zdraví
1. Pracoviště poprvé používaná poprvé po dni provedení této směrnice uvedeném v čl. 13 odst. 1 musí splňovat minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovené v příloze.
2. Pracoviště, která jsou v provozu již před dnem provedené této směrnice uvedeným v čl. 13 odst. 1 musí splňovat minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovené v příloze co nejdříve, nejpozději však do devíti let od uvedeného dne.
3. Pokud jsou na pracovištích provedeny změny, rozšíření nebo reorganizace po dni provedení této směrnice uvedeném v čl. 13 odst. 1, učiní zaměstnavatel nezbytná opatření, aby tyto změny, rozšíření nebo reorganizace byly v souladu s odpovídajícími minimálními požadavky na bezpečnost a zdraví stanovenými v příloze.
ODDÍL III
OSTATNÍ USTANOVENÍ
Článek 11
Úpravy příloh
Úpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti s
- přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace vztahujících se na povrchový nebo hlubinný těžební průmysl
a/nebo
- technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti na povrchového nebo hlubinného těžebního průmyslu,
se přijímají postupem podle článku 17 směrnice 89/391/EHS.
Článek 12
Těžba pomocí plovoucích rypadel
Členské státy mohou neuplatňovat tuto směrnici na těžbu pomocí plovoucích rypadel za předpokladu, že zajistí ochranu dotyčných zaměstnanců v souladu s obecnými zásadami ochrany bezpečnosti a zdraví zaměstnanců stanovenými v této směrnici s přihlédnutím k zvláštním rizikům spojeným s těžbou pomocí plovoucích rypadel.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 24 měsíců od přijetí této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
4. Každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů.
Komise o tom uvědomí Evropský parlament, Radu, Hospodářský a Sociální výbor, Stálý výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví v hornictví a ostatních odvětvích těžebního průmyslu a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.
Článek 14
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. prosince 1992.