ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. února 2004
o státní podpoře C 27/2001 (ex NN 2/2001) o provádění programu omezení znečištění zemědělského původu (PMPOA) za období 1994-2000 ve Francii
(oznámeno pod číslem K(2004) 415)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(2007/51/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 této smlouvy,
poté co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek podle uvedeného článku (1), a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě informací o existenci programu omezení znečištění zemědělského původu (dále jen „PMPOA“ nebo „Program“), které se dostaly k útvarům Komise, adresovala Komise dne 24. února 2000 dopis francouzským orgánům, aby požádala o upřesňující informace o uplatňování tohoto programu od roku 1994. Dopisem ze dne 31. května 2000 poslala Francie některé informace, z nichž některé potvrzují existenci PMPOA od roku 1994. Komisí byly vyžádány doplňující informace dopisem ze dne 11. července 2000. Francouzské orgány odpověděly dopisem ze dne 26. prosince 2000.
(2)
Francouzské orgány ohlásily dne 13. února 1991 státní podporu ve prospěch životního prostředí v chovu prasat, zaměřený na podporu jednotlivých investic. Komise povolila podporu dopisem ze dne 11. prosince 1991 (2). Francouzské orgány navíc zveřejnily dne 20. dubna 1993 v rámci spolufinancovaného strukturálního programu a podle ustanovení čl. 29 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 2328/91 ze dne 15. července 1991 o zlepšení efektivity zemědělských struktur (3), oběžníky DEPSE/SDEE č. 93-7005 ze dne 2. března 1993 a DEPSE/SDEE č. 7027 ze dne 5. listopadu 1992 o podpoře investic v odvětví hovězího masa. Komise přijala dne 29. července 1993 rozhodnutí podle nařízení (EHS) č. 2328/91, které povolilo finanční účast Společenství na této společné akci (4). Národní podpora však nebyla Komisi oznámena podle článku 88 odst. 3 Smlouvy (5). Podle francouzských orgánů do ní byly tyto instrukce, předcházející vstupu PMPOA v platnost, zahrnuty oběžníkem DEPSE č. 7016 ze dne 22. dubna 1994. Představují tedy část PMPOA týkající se hovězího a vepřového masa. Tento oběžník také nebyl Komisi oznámen podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(3)
Francouzské orgány oznámily dopisem ze dne 13. června 1994 státní podporu na ochranu životního prostředí v chovu drůbeže. Tento program, který byl následně integrován do PMPOA a tvoří jeho část o chovu drůbeže, byl schválen Komisí dopisem ze dne 26. dubna 1995 (6).
(4)
Francouzské orgány podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy neohlásily dohodu ze dne 8. října 1993, která program vytvořila, ani žádný jiný dokument, který by uváděl charakteristiky PMPOA, zejména takové, které by se týkaly financování programu (7). Komise zejména nebyla informována o účasti vodohospodářských agentur na financování tohoto programu.
(5)
Kromě toho, pokud se týká odvětví hovězího dobytka, neohlásily francouzské orgány Komisi podporu předpokládaných investic.
(6)
Komisi nebylo předloženo žádné oznámení o mladých zemědělcích.
(7)
Dopisem ze dne 11. dubna 2001 informovala Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit proti PMPOA řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy. Toto rozhodnutí se týká pouze uplatňování PMPOA za období 1994-2000.
(8)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropských Společenství (8). Komise vyzvala jiné členské státy a třetí zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčeným podporám. Komise neobdržela žádné připomínky od třetích stran. Francouzské orgány odeslaly své připomínky dopisem ze dne 21. července 2001.
(9)
Znovuzavedení PMPOA od roku 2001 bylo Komisí schváleno dopisem ze dne 30. října 2001 (9).
II. POPIS
1. Systém podpory
(10)
PMPOA je výsledek dohody uzavřené mezi francouzským státem a profesionálními zemědělskými organizacemi dne 8. října 1993. Vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994. Program má za cíl umožnit zemědělcům, aby přizpůsobili svá zařízení a praxi s cílem lepší ochrany životního prostředí a zejména ochrany vody. Z identifikovaných znečištění jsou předmětem programu znečištění vody rostlinolékařskými produkty a minerálními nebo organickými hnojivy.
(11)
PMPOA je zejména zaměřen na dodržování směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (10) (dále jen „směrnice o dusičnanech“), stejně jako národního nařízení pro zavedení osvědčených postupů v zemědělství. Týká se všech způsobů produkce: chovů a pěstování.
(12)
Pro dosažení souladu a zabránění znečištění vodních zdrojů výměšky zvířat byla považována za nutnou realizace prací na vylepšení chovatelských budov a hospodářství odpadních vod. Náklady na práce, které měly být realizovány jen na budovách, byly tehdy informativně odhadovány na přibližně 1 miliardu EUR pro časové rozmezí plánované až do roku 2002. Byl zahájen program investic, v němž byl celkový finanční plán následující: chovatelé, 1/3; stát (ministerstvo zemědělství a rybolovu) a orgány územní samosprávy rovnocenně, 1/3; vodohospodářské agentury (11), 1/3. Naproti tomu chovatelé, kteří mohou obdržet podporu, jsou nuceni platit poplatky za znečištění, zjištěné vodohospodářskými agenturami.
(13)
Oznámením ze dne 24. února 1994 dotčeným správním orgánům, upřesnilo francouzské ministerstvo životního prostředí a zemědělství prvky postupu uvolněného státním monitorovacím výborem, pověřeným realizací programu: kalendář, klíče financování, uplatnění u chovatelů.
(14)
Pokud se týká vazby programu na klasifikovaná zařízení, naznačily v tomto oznámení francouzské orgány, že je v zájmu chovatele, aby byl po realizaci prací plánovaných smlouvou nebo smlouvami o omezení znečištění ve shodě s ministerskými nařízeními ze dne 29. února 1992 o chovech v těch ustanoveních, která se týkají ochrany vody.
(15)
Provádění PMPOA se dělo po odvětvích a bylo realizováno prostřednictvím oběžníků ministerstva zemědělství a rybolovu pro prefekty regionů a departementů, obsahujících postupy pro podpory. Francouzské orgány poslaly Komisi, na její žádost, kopie následujících oběžníků:
-
Oběžník DEPSE/SDEEA č. 7016 ze dne 22. dubna 1994„Podpory na uvádění chovů vepřového a hovězího dobytka do souladu“;
-
Oběžník DEPSE/SDEEA č. 7021 ze dne 18. dubna 1995„Podpory na uvádění chovů drůbeže do souladu“;
-
Oběžník DEPSE/SDEEA č. 7028 ze dne 19. června 1995„Podpory na uvádění chovů do souladu“;
-
Oběžník DEPSE/SDEEA č. 7028 ze dne 15. ledna 1996„Podpora na uvádění chovů do souladu; případ mladých zemědělců, kteří zahajují činnost po 1. lednu 1996“.
(16)
Příjemci podpory byli provozovatelé nebo majitelé pozemkového majetku pro zemědělské využití, zejména v odvětví chovu hovězího nebo vepřového dobytka, nebo drůbeže. Investice jako takové byly zaměřeny na úpravu existujících budov, aby se zvýšily skladovací kapacity výměšků zvířat a zlepšení zařízení na skladování tak, aby dosáhla úrovně vyžadované normami směrnice o dusičnanech (12).
(17)
Financování spočívalo ve státní intervenci ve výši 35 % nákladů ve formě kapitálové subvence, ke které lze přičíst zisk z dotovaného úvěru, jehož ekvivalent subvence by odpovídal 5 % nákladů. Účast vodohospodářských agentur ve výši 1/3 nákladů nebyla v oběžnících uvedených v bodě 15 odůvodnění naznačena.
(18)
Pokud se týká odvětví chovu vepřového a hovězího dobytka, byly také uvažovány podpory pro provozovatele, kteří realizují své projekty v rámci plánu materiálního vylepšení (PMV) ve znevýhodněných oblastech ve formě kapitálové pomoci 30 % půjčky, rovnající se ekvivalentní subvenci 15 %. Výše je zvyšována, když se navíc jedná o mladé zemědělce (43,75 % v rovinaté oblasti a 56,25 % ve znevýhodněné oblasti). V odvětví chovu drůbeže se pro mladé zemědělce předpokládá zvýšení průměrně o 5 % prostřednictvím dotovaného úvěru.
(19)
Oběžník DEPSE/SDEEA č. 7001 ze dne 15. ledna 1996 změnil výši podpory ve prospěch mladých zemědělců, kteří zahajují činnost po 1. lednu 1996. Výše kapitálové subvence je zvýšena z 30 % na 35 % ve znevýhodněných oblastech a venkovských územích s prioritním rozvojem. Nepředpokládá se žádná dotovaná půjčka. V jiných oblastech je zvýšena výše kapitálové podpory z 30 % na 32,5 %. Je povolena dodatečná půjčka rovnající se ekvivalentní subvenci 2,5 %.
(20)
Aby získali přístup k podporám, měli producenti předložit předběžnou studii, realizovanou na jejich účet certifikovaným technikem, v jejímž průběhu byl vypracován investiční projekt producenta. Diagnostika sloužila jako základ pro smlouvu o omezení znečištění (viz bod 21 odůvodnění) a tedy pro definici určení způsobilosti každé zúčastněné strany na veřejném financování prací. Tyto studie představovaly 2 % nákladů na investice a byly podporovány státem do výše 50 % a vodohospodářskými agenturami do výše 50 % s mezí 6 000 francouzských franků (FRF) bez daně (neboli 914 EUR).
(21)
Smlouva o omezení znečištění byla pro chovatele zaručujícím prvkem systému podpory, stanoveném v PMPOA, a kompenzace případných poplatků vodohospodářské agentuře. Jedná se důvěrnou smlouvu, která uvádí problémy životního prostředí v chovu, ale jejímž cílem je pomoc při jejich řešení. Je podepsána všemi finančními partnery, z nichž jeden je chovatel.
2. Argumenty, uvedené Komisí v rámci zahájení vyšetřovacího řízení
(22)
Komise nejdříve předpokládala, že účast vodohospodářských agentur v PMPOA byla státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy. Skutečně, vodohospodářské agentury se podílely na financování investičních nákladů PMPOA ve výši 1/3 těchto nákladů. O jejich účasti věděly útvary Komise až po vydání hodnotící zprávy o správě a bilanci PMPOA, vypracované Všeobecnou finanční inspekcí, stálým výborem pro koordinaci inspekcí Ministerstva zemědělství a rybolovu a Radou vodního a lesního hospodářství (13).
(23)
Komise brala v úvahu fakt, že článek 2 francouzské vyhlášky č. 66-700 ze dne 14. září 1966 o finančních agenturách povodí stanoví, že jsou to veřejné státní instituce, mající právní subjektivitu a finanční autonomii, a francouzská legislativa tedy nenechává žádné pochyby o jejich veřejném charakteru.
(24)
Komise učinila při zahájení řízení závěr, že ve světle ustanovení právních předpisů, přijatých ve Francii o vodohospodářských agenturách a metodách jejich fungování a judikatury Soudního dvora Evropských společenství a tribunálu první instance (14), je nutné považovat vodohospodářské agentury jako prodloužení státu, a že financování investic těmito agenturami v zemědělských podnicích tedy představuje státní podporu (15).
(25)
Komise se domnívala, že částky poskytnuté chovatelům vepřového, hovězího a drůbeže, včetně částek pocházející z vodohospodářských agentur, poskytovaly těmto producentům výhodu, kterou jiné produkce neměly. Pokud by se tedy jednalo o podporu, poskytnutou Francií, která by narušovala nebo mohla narušovat hospodářskou soutěž zvýhodňováním určitých podniků a určitých produkcí, mohla by ovlivnit obchod mezi členskými státy. V důsledku toho podléhá opatření čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
(26)
Komise také učinila závěr, že státní podpory, realizované Francií, představují nové podpory, neohlášené Komisi, které by tím pádem mohly podle Smlouvy představovat nezákonné podpory. Komise vycházela zejména z čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 o postupech uplatňování článku 93 Smlouvy ES (16), který definuje nezákonnou podporu jako novou pomoc, realizovanou v rozporu s bývalým čl. 93 (nově článek 88) odst. 3 Smlouvy. Pojem nové podpory, jako takový pokrývá jakoukoliv podporu, tj. každý program podpory, nebo jakoukoliv jednotlivou podporu, která není existující podpora, včetně jakékoliv změny existující podpory.
(27)
Komise připomněla, že jakýkoliv program podpory schválený Komisí, ve kterém jsou následně zavedeny významné změny - týkající se v tomto případě účasti veřejné organizace na financování podpory oznámené Komisi, který mění významným způsobem klíč financování a tím pádem intenzitu podpory, představuje novou podporu, která musí být oznámena Komisi podle článku 88 Smlouvy a musí jí být schválena. Tato oznamovací povinnost byla posvěcena čl. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 659/1999. Podle Komise změna intenzity v sobě zřejmě představovala prvek změny podstaty podpory, ze kterého vyplývá oznamovací povinnost podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(28)
Komise poté přikročila k hodnocení dotčených podpor s ohledem na čl. 23 odst. 3 pokynů Společenství o státní podpoře v odvětví zemědělství (17) (dále jen „pokyny pro zemědělství“), podle kterých musí být jakákoliv nezákonná podpora podle čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 hodnocena podle pravidel a pokynů platných v okamžiku, kdy je podpora udělena.
(29)
Pokud se týká subvencovaných investic a formy podpor, Komise měla za to, že pokud se týká odvětví vepřového, byl charakter investic opravdu převzat PMPOA, a že investice v zásadě odpovídaly těm, které byly oznámeny Komisi a které schválila. Pokud se týká odvětví vepřového, mohla Komise při zahájení řízení konstatovat její slučitelnost s těmito pravidly, i když tehdy podporu nezkoumala pod úhlem pravidel Společenství o hospodářské soutěži. Pokud se týká odvětví drůbeže, konstatovala Komise, že PMPOA převzal systém přesně tak, jak byl dříve povolen. Konečně, pokud se týká programu ve prospěch mladých zemědělců, kteří zahajují činnost po 1. lednu 1996, konstatovala Komise, že program nevykázal žádné změny v části týkající se způsobilých investic, ale omezil se na změnu formy podpory v části financované státem.
(30)
Tak mohla Komise dojít k závěru, že pokud se týká charakteru investic a forem podpory, stanovených francouzskými orgány, i když jsou v zásadě nezákonné, byly realizovány v souladu s pravidly Společenství o hospodářské soutěži, platnými v té době. Komise tedy tuto část provádění podpory nezpochybnila.
(31)
Pokud se týká klíče financování podpor, připomněla Komise, že podle normativního rámce, platného v okamžiku vstoupení programu v platnost, byla horní mez pro podpory investic ve prospěch ochrany životního prostředí 35 % uhrazených nákladů (45 % ve znevýhodněných oblastech). Skutečně, čl. 12 odst. 5 odrážka 5 nařízení (EHS) č. 2328/91, který stanoví přezkoumání národních podpor s ohledem na bývalé články 92 a 93 (ze kterých se staly články 87 a 88) Smlouvy a čl. 6 téhož nařízení, schvaloval podpory investic zaměřených na ochranu životního prostředí potud, pokud nevedly ke zvýšení produkce. Ve svém rozhodnutí o státní podpoře č. N 136/91 vzala Komise v úvahu fakt, že obvykle považovala pro tento typ podpor za slučitelnou se společným trhem výši 35 % způsobilých nákladů (45 % ve znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (18). Tyto výše podpory byly potvrzeny v bodě 3.2.3 pokynů Společenství pro ochranu životního prostředí (19) krátce po vstoupení programu v platnost.
(32)
O existenci a charakteru těchto mezí bylo mimoto jasně hovořeno francouzskými orgány v oběžnících PMPOA uvedených v bodě 15 odůvodnění. Skutečně tam píší, že „Evropská unie dovolila, aby veřejné podpory těchto typů investic, vázané na zlepšení životního prostředí, dosahovaly změněné výše 35 %“.
(33)
Vzhledem k faktu, že klíč financování programu uvažuje účast na investičních nákladech z 1/3 pro stát a územní orgány (paritně, tj. 1/6 pro každou stranu), 1/3 pro vodohospodářské agentury a 1/3 pro provozovatele a zejména vzhledem k faktu, že příspěvek vodohospodářských agentur představuje státní podporu, došla Komise v nařízení zahájení řízení k závěru, že meze podpory povolené pro tento typ podpory zřejmě nebyly dodrženy. Příspěvek vodohospodářských agentur na financování PMPOA by skutečně měl za důsledek zvýšení výše veřejného financování na 2/3 investičních nákladů, tj. zhruba 66,6 % uhrazených nákladů. To by podle Komise představovalo překročení povolené výše o přibližně 31,6 % (21,6 % ve znevýhodněných oblastech) uhrazených nákladů. Ke stejnému překročení by došlo pokud se týká programu ve prospěch mladých zemědělců, kteří zahajují činnost po 1. lednu 1996, neboť se změny vnesené do programu týkají pouze formy podpory v části financované státem a nevedou tedy k celkovému zvýšení výše intervence v jejich prospěch.
(34)
Komise též předpokládala, že od 1. ledna 2000, data platnosti zemědělských směrnic, však Komise na základě bodu 4.1.1.2 této směrnice povoluje výši podpory 40 % uhrazených nákladů (50 % pro znevýhodněné oblasti). Pro mladé zemědělce je přijatá výše 45 % (55 % v znevýhodněné oblasti). To znamená, že při uplatňování těchto příznivějších podmínek pro podpory přidělené v roce 2000, by bylo překročení pouze 26,6 % (16,6 % v znevýhodněných oblastech) a pro mladé zemědělce 21,6 % (11,6 % v znevýhodněných oblastech) u investice realizované po 1. lednu 2000 a odpovídající všem podmínkám podle zemědělských pokynů.
(35)
Poněvadž podpory, schválené Komisí ve prospěch investic, vycházely z povolené výše veřejného financování ve výši maximálně 35 % nákladů na tyto investice (45 % ve znevýhodněných oblastech), nebo dokonce 40 % a 55 % podle případů od 1. ledna 2000, byla Komise nucená ve svém rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení konstatovat, že úroveň podpor poskytnutých při uplatňování PMPOA pravděpodobně neodpovídala výši podpory schválené Komisí, a že z tohoto důvodu by veškeré poskytnuté veřejné financování nad schválenou mezí představovalo státní podporu neslučitelnou se Smlouvou.
(36)
Komise měla po přezkoumání informací dodaných francouzskými orgány pochyby ohledně slučitelnosti podpor investic financovaných v rámci PMPOA za období 1994-2000, zejména co do částek podpory, které byly poskytnuty nad schválenou intenzitu podpory 35 % nebo i 45 %, se společným trhem. Z tohoto důvodu Komise zahájila řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(37)
Komise také došla k závěru, že výše podpory, použitá francouzskými orgány pro realizaci diagnostiky hospodaření, byla v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
III. PŘIPOMÍNKY PŘEDLOŽENÉ FRANCIÍ
(38)
Dopisem ze dne 21. června 2001 předložily francouzské orgány své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy proti uvedené podpoře.
(39)
Francouzské orgány vzaly na vědomí právní formulaci Komise o veřejném charakteru podpor vodohospodářských agentur. Podle těchto orgánů počítá francouzská vláda s revizí zákona č. 64/1245 ze dne 16. prosince 1964 o programu a rozdělení vod a boji proti jejich znečištění, který definuje zejména principy, které podnítily fungování vodohospodářských agentur, zejména to, že postup výpočtu poplatků a základní zásady programů finančních intervencí budou v budoucnu podléhat schválení parlamentem.
(40)
Francouzské orgány se nicméně domnívají, že pro překročení výše 35 % a 45 % mohla být použita ustanovení čl. 12 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2328/91, pak čl. 12 odst. 3 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur (20). Tato ustanovení umožňují podle francouzských orgánů neuplatnění zákazu podpor a omezení překročení těchto sazeb pro určité investice, a z nich těch, které jsou zaměřené na ochranu životního prostředí.
(41)
Pokud se týká vlivu účasti vodohospodářských agentur na PMPOA na hospodářskou soutěž, mají francouzské orgány zato, že tyto agentury neupřednostňují neodůvodnitelným způsobem konkrétní národní odvětví z následujících důvodů. Ve skutečnosti se jedná o neproduktivní investice, které, i s vysokými výšemi podpory, zatěžují hospodářství zemědělských podniků a posouvají chovatele do nepříznivé situace oproti těm, kteří takové investice nerealizují. Těch je mimochodem ve Francii zdaleka nejvíce. Podle názoru francouzských orgánů by se tedy narušení hospodářské soutěže projevilo obecně v neprospěch dotyčných chovatelů a ne v jejich prospěch.
(42)
Podle francouzských orgánů, pokud by došlo k narušení hospodářské soutěže s ohledem na článek 87 Smlouvy, bylo by to pouze vůči chovatelům v jiných členských státech, kteří by provedli podobné práce, ale s finančními podporami omezenými shora výší 35 %, nebo 45 % ve znevýhodněných oblastech. Podle francouzských orgánů by realita takových narušení mohla být posuzována pouze případ od případu.
(43)
Francouzské orgány pokračují ve svých úvahách s tím, že potvrzují, že se reálné výše podpory mění citelně chovatel od chovatele s ohledem na přesné postupy uplatňování programu. Tyto orgány vysvětlují, že výše je obecně mnohem nižší než 60 %, pokud se bere hodnota podpory v procentech výše investice podle čl. 7 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2328/91 a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 950/97.
(44)
Podle francouzských orgánů definují obecný rámec uplatňování programu postupy uplatňování státních podpor, sdělené Komisí. Vodohospodářské agentury přijaly ze své strany stejný seznam způsobilých prací, ale meze podpory nejsou vždy stejné. Mimoto byly místně přidány technické meze (např. v m2 plochy pokryté prostorem k výkonu), jak pro podpory agentur, tak pro podpory od státu nebo místních orgánů; meze, které často omezují část, ze které se financují způsobilé práce. Konečně, pro některé vodohospodářské agentury mohlo dojít také k celkovému omezení určení podpory na „hrubou jednotku dusíku na zvíře“ (UGBN).
(45)
Tak z důvodu těchto jednotlivých omezení je podle francouzských orgánů reálná výše schválené podpory, vztažená na výdaje vynaložené chovatelem na způsobilé práce, prakticky vždy nižší, než maximální výše dovolená programem.
(46)
Francouzské orgány vysvětlily, že u příležitosti prací nutných ke zlepšení účinnosti ochrany životního prostředí, realizují někteří chovatelé modernizační práce. Tyto práce nejsou způsobilé a nedostávají tedy podporu v rámci PMPOA.
(47)
V chovech hovězího dobytka, které představují 80 % počtu chovatelů, kteří mohou mít prospěch z PMPOA, by byla reálná výše spíše nižší, nejčastěji v rozsahu mezi 35 a 50 %, a mimoto velmi proměnná podle systémů produkce. To se vysvětluje velkou rozmanitostí typů výkalů, kapalných, pevných a nejčastěji smíšených a tedy i rozmanitost skladů jak co do charakteru (hnojiště, jámy na močůvku), tak co do kapacity, a faktem, že tyto investice do skladování, stejně jako povrchy vybetonovaných prostranství a pokrytí prostorů k výkonu, podléhají obzvláště nízkým finančním a technickým mezím.
(48)
Ve velkochovech prasat a drůbeže jsou skladovací kapacity existujících výkalů většinou dostatečné s ohledem na období zákazu rozmetávání. Práce tedy spočívají v obnovení těsnosti existujících skládek nebo vybetonovaných povrchů nebo v instalaci systémů dvoufázového podávání krmiv, což redukuje znečištění na zdroj v chovech prasat, nebo ve zlepšení trusového hospodářství v chovech drůbeže. Reálná výše podpory tak může dosahovat až 60 % částky za způsobilé práce, jak to ukazuje tabulka 1. Nicméně nejčastěji je částka za práce mnohem nižší, než pro hovězí dobytek.
(49)
Podle francouzských orgánů ukazuje studie zahrnující 20 000 spisů vodohospodářské agentury Loire-Bretagne, že je průměrná výše 40 %.
(50)
Ve skutečnosti odpovídá část těchto svazků novým stavbám, realizovaným v rámci programu, když bylo z různých důvodů považováno za nevhodné, aby se uvažované práce prováděly v existujících budovách. Podle francouzských orgánů musí být tyto případy řešeny zvlášť, neboť podpora již nespadá pod podporu na ochranu životního prostředí, ale pod podporu na modernizaci podle čl. 7 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2328/91 a čl. 12 odst. 4 písm. c) nařízení (ES) č. 950/97. Částka podpory pak nemůže přesahovat 35 % nebo 26,25 % (respektive 45 % nebo 38,75 % ve znevýhodněných oblastech) nákladů na práce podle toho, zda je pro chovatele možné získat plán materiálního zlepšení. V těchto případech je reálná výše podpory v příkladech podle Tabulky 2 stále ještě mnohem menší, než tyto výše - sloupec (a) udávající, jaké by byly náklady na realizaci prací na ochranu životního prostředí, pokud by byly budovy zachovány.
(51)
Práce v existujících budovách a nové stavby mohou být mimochodem realizovány ve stejném zemědělském podniku.
(52)
Konečně, pokud by mělo být srovnání uděláno případ od případu, museli by se podle francouzských orgánů, přesně vzato, vyloučit ze srovnání podle článku 87 chovatelé platící roční poplatek vodohospodářské agentuře.
Tabulka 1
Příklady reálných sazeb podpory na uvedení do stavu odpovídajícího normám v rámci PMPOA
(částky ve FRF)
Typ chovu
Potřebná vylepšení
Celková částka na práce a)
Částka na způsobilé práce (b)
Sražená částka: stát (c)
Sražená částka: vodohospo-dářská agentura (d)
Podpora celkem (e)
Reálná výše (e/b)
Smíšený chov:
52 dojnic, 20 krav bez tržní produkce mléka a obnovení, neboli 120 UGBN
Nepropustná úprava a pokrytí prostoru výkonu. Zvýšení kapacity hnojiště. Stavba jámy na močůvku.
334 154
257 372
236 550
236 550
141 930
55,1 %
60 dojnic a obnovení, neboli 80 UGBN
Těsnost existující jámy. Stavba odkryté jámy. Nepropustná úprava prostoru výkonu.
328 178
328 178
272 038
272 038
163 222
49,7 %
90 dojnic a obnovení, neboli 120 UGBN
Vytvoření hnojiště. Zvýšení kapacity jámy. Odlučovač dešťové vody. Plán rozmetávání.
1 220 700
671 020
495 800
495 800
252 780
36,7 %
Smíšený chov: 450 jatečních prasat, 84 ks hovězího dobytka na maso a mléko, neboli 115 UGBN
Přechod na 9 měsíců skladování výměšků. Pokrytí prostoru výkonu. Napajedlo vody pro prasata.
196 380
188 330
177 225
177 225
115 195
57,5 %
147 prasnic, 27 kanců, 1 840 prasat na žír neboli 223 UGBN
Odlučovací síť na vodu. Pokrytí dvorku.
93 180
305 510
16 163
16 163
10 505
34,4 %
210 prasnic, 1 318 prasat na žír neboli 167 UGBN
Nepropustná úprava hnojiště. Síť pro vypouštění. Vícefázové podávání krmiv.
100 293
55 375
55 375
55 375
33 225
60 %
242 000 ks reprodukční drůbeže, neboli 1 128 UGBN
Instalace vyklízení a sušení trusu.
1 575 200
547 700
310 930
310 930
186 558
34,6 %
Tabulka 2
Příklady reálné výše podpory v případě stavby nových budov
(částky ve FRF)
Typ chovu
Potřebná vylepšení
Odhadované náklady na staré budovy (a)
Celková částka na práce (b)
Sražená částka: stát (c)
Sražená částka: vodohospodářská agentura (d)
Podpora celkem (e)
Reálná výše (e/b)
80 dojnic a obnovení, neboli 123 UGBN
Stavba ustájení na slámě pro všechna zvířata. Položení žlabů.
380 120
468 502
328 640
90 880
118 592
25,3 %
75 krav bez tržní produkce mléka a doprovod, neboli 116 UGBN
Stavba volného ustájení. Zvýšení kapacity skladování močůvky a hnoje.
280 634
741 807
212 436
111 211
97 094
13,1 %
82 krav bez tržní produkce mléka a doprovod, neboli 134 UGBN
Stavba volného ustájení. Těsnost vybetonovaných prostor. Zvýšení kapacity skladování močůvky a hnoje.
605 565
1 197 152
437 153
196 951
190 231
15,9 %
70 krav bez tržní produkce mléka a doprovod, neboli 110 UGBN
Stavba volného ustájení. Těsnost vybetonovaných prostor. Stavba jámy na močůvku.
160 940
565 612
88 550
6 000
26 565
4,7 %
34 650 ks nosné drůbeže, neboli 214 UGBN
Stavba drůbežárny. Prostor pro skladování trusu. Instalace sušení trusu.
368 454
2 309 993
368 454
176 454
163 472
7,1 %
IV. HODNOCENÍ
1. Úvod: čl. 87 odst. 1 smlouvy
(53)
Podle čl. 87 odst. 1 smlouvy „Podpory poskytované v jakékoli formě státy nebo ze státních prostředků, které narušují nebo hrozí narušit soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak“.
(54)
Články 87 a 89 Smlouvy byly použity v odvětví vepřového masa článkem 21 nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975, kterým se stanoví společná organizace trhů v odvětví vepřového masa (22). Byly použity v odvětví hovězího masa článkem 40 nařízení Rady (EHS) č. 1254/99 ze dne 17. května 1999, kterým se stanoví společná organizace trhů v odvětví hovězího masa (23). Před jeho přijetím platily ve stejném odvětví na základě článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968, kterým se stanoví společná organizace trhů v odvětví hovězího masa (24). Byly použity v odvětví drůbežího masa článkem 19 nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975, kterým se stanoví společná organizace trhů v odvětví drůbežího masa (25).
1.1. Existence selektivní výhody, financované ze státních zdrojů
(55)
Pokud se týká charakteru podpory, ten musí být stanoven na úrovni zemědělských provozovatelů, kteří realizovali investice v rámci PMPOA. Komise se domnívá, že financování PMPOA poskytlo francouzským zemědělcům selektivní výhodu.
(56)
Komise má za to, že na rozdíl od toho, co tvrdí francouzské orgány ve svých připomínkách, nesnímá neproduktivní charakter investic účinek podpory na zvýhodnění z čistě ekonomického hlediska, neboť na sebe přebírá náklady, které by normálně hradil příjemce, a uvádí ho tak do stavu výhody vůči konkurentům, kteří takovou podporu nedostávají.
(57)
Kromě toho, i za předpokladu, že by mohly tyto neproduktivní investice zatěžovat ekonomiku zemědělských podniků tím, že uvedou dotyčné chovatele do nevýhodné situace vůči těm, kteří takové investice nerealizují, je však také pravda, že tyto investice plní přesné zákonné povinnosti a že časem budou muset tento typ investic provést všichni dotčení provozovatelé aby zabránili tomu, že se ocitnou v situaci, porušující zákon.
1.2. Ovlivnění obchodu
(58)
Aby bylo možno vyhodnotit, zda podpora, která je předmětem tohoto rozhodnutí, spadá do pole působnosti čl. 87 odst. 1 Smlouvy, je nutné nakonec určit, zda může ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(59)
Dvůr konstatoval, že když posiluje výhoda poskytnutá členským státem pozici jedné kategorie podniků vůči jiným konkurenčním podnikům v obchodě uvnitř Společenství, musí být tyto podniky považovány za ovlivněné touto výhodou (26).
(60)
Ukazuje se, že podpory, které jsou předmětem tohoto rozhodnutí, mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud zvýhodňují národní produkci na úkor produkce jiných členských států. Skutečně, tato odvětví jsou obzvláště otevřená hospodářské soutěži na úrovni Společenství a tím pádem velmi citlivá na jakékoliv opatření ve prospěch produkce v některém členském státě.
(61)
Tabulka 3 ukazuje úroveň obchodních výměn mezi Francií a jinými členskými státy pro dotčené produkce za první rok po vstoupení PMPOA v platnost.
Tabulka 3
Francie/EU 11
Hovězí maso
Vepřové maso
Drůbež
Dovozy 1994
Tun
525 000
463 000
85 000
Milionů ECU
1 664
860
170
Exporty 1994
Tun
796 000
361 000
389 000
Milionů ECU
2 368
669
863
1.3. Závěry o charakteru podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
(62)
Opatření zkoumaná v tomto rozhodnutí představují státní podporu ve smyslu smlouvy, neboť opatřují příjemcům ekonomickou výhodu, kterou jiná odvětví nemohou obdržet. V důsledku toho učinila Komise závěr, že tato opatření podléhají čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
2. Nezákonnost dotčených podpor
(63)
Čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 definuje nezákonnou podporu jako novou podporu, realizovanou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy. Pojem nové podpory znamená podle čl. 1 písm. c) uvedeného nařízení jakoukoliv podporu, tj. každý program podpory, nebo jakoukoliv jednotlivou podporu, která není existující podpora, včetně jakékoliv změny existující podpory.
(64)
Jakýkoliv program podpory schválený Komisí, ve kterém jsou následně zavedeny významné změny, týkající se v tomto případě účasti veřejné organizace na financování podpory oznámené Komisi, které mění významným způsobem klíč financování a tím pádem intenzitu podpory, představuje novou podporu, která musí být oznámena Komisi podle článku 88 Smlouvy a musí jí být schválena.
(65)
Podle Soudního dvora, neplatí povinnost informovat Komisi o projektech vedoucích ke změně podpor, nebo tyto změny zavádějících, uvedená v první větě čl. 88, odst. 3 Smlouvy, pouze pro původní projekt, ale rozšiřuje se také na změny provedené v tomto projektu později s tím, že takové informace mohou být Komisi předány v rámci konzultací, ke kterým dá podnět původní oznámení (27).
(66)
Tato oznamovací povinnost byla posvěcena čl. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 659/1999.
(67)
Na druhé straně je nutné uvést, že zahrnutí informačního formuláře do inventáře podpor vypracovaného francouzským Ministerstvem zemědělství má čistě informativní charakter a nemůže být kvalifikováno jako oznámení podle smlouvy. Informace, které tam figurují, se mimochodem také neodkazují na účast vodohospodářských agentur na programu s tím, že potvrzují, že účast státu činí 35 % investičních nákladů.
(68)
Komise nebyla ve stavu, aby mohla vyhodnotit účast vodohospodářských agentur na programu a vliv, který by mohla jejich účast mít na veřejnou intervenci na úrovni dotčených investic. Konkrétněji, nemohla přezkoumat možné odezvy, které by mohla účast veřejné instituce na financování podpory mít co do intenzity podpory. Vyplývá z toho, že podpory skutečně poskytnuté francouzskými orgány neodpovídaly nutně systémům, povoleným Komisí v rámci státních podpor č. N 136/91 a N 342/94.
(69)
Změna intenzity podpory v sobě představuje prvek změny podstaty podpory, ze kterého vyplývá oznamovací povinnost podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(70)
Zejména pokud se jedná o odvětví hovězího dobytka, neohlásily francouzské orgány Komisi podporu předpokládaných investic. Francouzské orgány přesto tvrdily, že vzhledem k tomu, že Komise považovala systém za způsobilý k finanční účasti Společenství, měly důvod z toho odvodit jeho slučitelnost s pravidly Společenství. Přitom nařízení (EHS) č. 2328/91, platné v té době, předpokládalo v čl. 12 odst. 5, že podpory investic týkající se ochrany a zlepšení životního prostředí jsou povoleny za předpokladu, že nevedou ke zvýšení produkce a že jsou v souladu s články 92 až 94 Smlouvy (nyní 87 až 89). To zahrnuje povinnost hlásit jakýkoliv program státních podpor ve smyslu bývalého čl. 93 odst. 3 Smlouvy tím spíše, že podmínky uplatněné na podpory v roce 1994 neodpovídaly podmínkám sděleným Komisi v roce 1991.
(71)
Z výše uvedeného vyplývá, že státní podpory realizované Francií představovaly nové podpory, neoznámené Komisi a z tohoto důvodu nezákonné ve smyslu Smlouvy.
3. Přezkoumání slučitelnosti podpory
(72)
Článek 87 Smlouvy nicméně uznává výjimky, i když některé z nich nejsou zjevně uplatnitelné, zejména výjimky podle odstavce 2. Těch se francouzské orgány nedovolávaly.
(73)
Pokud se týká výjimek podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy, musí být při zkoumání jakéhokoliv programu státní regionální nebo odvětvové podpory, nebo v jakémkoliv jednotlivém případu uplatnění obecných programů podpory, vykládány striktně. Mohou být totiž přiznány pouze v případě, kdy by mohla Komise prokázat, že je podpora nutná pro realizaci jednoho z dotyčných cílů. Přiznání výhod těchto výjimek podporám, nezahrnujícím takovou protihodnotu, by znamenalo povolení zásahu do obchodu mezi členskými státy a souvztažně neoprávněných výhod pro subjekty z určitých členských států.
(74)
Komise má za to, že dotyčné podpory nejsou určeny na podporu ekonomického rozvoje oblasti ve které je životní úroveň abnormálně nízká nebo ve které je vysoká nezaměstnanost podle čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy. Také nejsou určeny na propagaci realizace důležitého projektu společného evropského zájmu, nebo na zabránění vážného narušení ekonomiky členského státu podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy. Podpory také nejsou určeny na propagaci kultury nebo zachování kulturního dědictví podle čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy.
(75)
Čl. 87 odst. 3 písm. c) stanoví, že mohou být za slučitelné se společným trhem považovány podpory určené na usnadnění rozvoje určitých ekonomických aktivit nebo oblastí, když nenaruší podmínky obchodu v míře odporující společnému zájmu. Aby bylo možné tuto výjimku využít, musí podpory přispět k rozvoji dotyčného odvětví.
(76)
Pokud se týká subvencovaných investic a formy podpory, učinila Komise při zahájení řízení závěr, že i když jsou v zásadě nezákonné, byly podpory realizovány ve shodě s tehdy platnými pravidly Společenství o hospodářské soutěži. Komise tedy nemá důvod ke zpochybnění této části provádění podpory.
(77)
Zkoumání slučitelnosti podpor, které následuje, bude tedy mít za předmět výhradně výši podpor uplatněných francouzskými orgány.
(78)
Komise při zahájení vyšetřovacího řízení připomněla, že podle normativního rámce, platného v okamžiku vstoupení programu v platnost, byla mez pro podpory investic ve prospěch ochrany životního prostředí 35 % uhrazených nákladů (45 % ve znevýhodněných oblastech).
(79)
Francouzské orgány se nicméně domnívají, že pro překročení výše 35 % a 45 % mohla být použita ustanovení čl. 12 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2328/91, pak čl. 12 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 950/97 Tato ustanovení umožňují podle francouzských orgánů neuplatnění zákazu podpor a omezení překročení těchto sazeb pro určité investice, a z nich těch, které jsou zaměřené na ochranu životního prostředí.
(80)
Komise předběžně poznamenává, že čl. 12 odst. 5 odrážka 5 nařízení (EHS) č. 2328/91, který předpokládá přezkoumání národních podpor s ohledem na bývalé články 92 a 93 (ze kterých se staly články 87 a 88) Smlouvy a článek 6 téhož nařízení, schvaloval podpory investic zaměřených na ochranu životního prostředí potud, pokud nevedly ke zvýšení produkce. Komise považuje za prokázané, že investice, na které je v tomto případě podpora zaměřená, skutečně nezpůsobí žádné zvýšení produkce, neboť byly určeny výhradně na ochranu životního prostředí ve venkovském prostředí (zejména skladování a zpracování výkalů).
(81)
Pokud se konkrétně týká schválených výší podpor, připomněla Komise ve svém rozhodnutí o státní podpoře č. N 136/91, adresovaném Francii, že obvykle považovala pro tento typ podpor za slučitelnou se společným trhem výši 35 % způsobilých nákladů (45 % ve znevýhodněných oblastech).
(82)
Tyto výše podpory byly potvrzeny pokyny Společenství pro státní podporu na ochranu životního prostředí krátce po realizaci PMPOA. Tak bod 3.2.3 uvedených pokynů předpokládal, že obecně lze povolit podpory na investice cílené na životní prostředí, pokud nepřesahují určité úrovně. Poznámka pod čarou č. 14 uváděla ve svém druhém pododstavci, že „pro investice podléhající čl. 12 odst. 1 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 2328/91 (…)“ je maximální výše podpory 35 % nebo 45 % ve znevýhodněných oblastech (…). Tyto maximální výše podpory lze uplatnit bez ohledu na velikost podniku. V důsledku toho nemohou být zvýšeny pro malé a střední podniky, jak se předpokládá dále v tomto oddílu. Pro investice provedené v oblastech cílů č. 1 a č. 5 b) si Komise vyhrazuje právo přijmout po přezkoumání případu úrovně podpory vyšší, než jak je uvedeno výše, pokud je členský stát schopen je zdůvodnit.
(83)
Nařízení (ES) č. 2328/91 bylo zrušeno nařízením (ES) č. 950/97. Čl. 12 odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 950/97 uváděl, že členské státy mohou poskytnout podpory investicím, které jsou zaměřeny na „ochranu a zlepšení životního prostředí potud, pokud nevedly ke zvýšení produkce“. Čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení stanoví, že „v jednotlivých nebo spojených zemědělských podnicích, které splňují podmínky způsobilosti podle článků 5 a 9, jsou podpory investic přesahující hodnoty a částky uvedené v čl. 7 odst. 2 a 3 a článku 11 zakázány“. Nicméně podle čl. 12 odst. 3 pododst. 2 písm. d) uvedeného nařízení neplatil tento zákaz pro podpory určené „na investice na ochranu a zlepšení životního prostředí“.
(84)
Přitom čl. 12 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 950/97 stanovil, že články 92 až 94 smlouvy (ze kterých se staly 87 až 89) pro tyto podpory platí. To se rovnalo odkazu na pravidla hospodářské soutěže platná v té době, tj. na již citovanou praxi Společenství v rozhodnutí o státní podpoře č. N 136/91 a na podmínky převzaté pokyny Společenství pro ochranu životního prostředí.
(85)
Komise, vycházeje z ustanovení platných v období 1994-1999, jak jsou popsána v tomto rozhodnutí, může dojít pouze k závěru, že maximální výše podpory platná pro podpory byla v tomto případě 35 % uhrazených nákladů (45 % ve znevýhodněných oblastech) a že poskytnuté podpory přesahující tuto výši neodpovídaly těmto ustanovením.
(86)
Pokud se, nicméně, týká roku 2000 a podpor na investice v zemědělských podnicích, bod 4.1.1.2 zemědělských pokynů, platných od 1. ledna 2000 stanoví, že maximální výše veřejné podpory na způsobilou investici je omezena na 40 %, nebo 50 % ve znevýhodněných oblastech. Když se, nicméně, jedná o investice, provedené mladými zemědělci do pěti let od data zahájení jejich činnosti, mění se maximální výše podpory na 45 %, nebo 55 % ve znevýhodněných oblastech.
(87)
Bod 4.1.2.4 zemědělských pokynů stanoví, jako výjimku, že když vedou investice k dodatečným nákladům, spojeným zejména s ochranou a zlepšováním životního prostředí, mohou být maximální výše podpor 40 % a 50 % podle bodu 4.1.1.2 uvedených pokynů zvýšeny o 20 respektive 25 procentních bodů. Toto zvýšení tak může být přiznáno pro investice, které mají za cíl zajištění minimálních norem, které jsou nově zavedeny s výhradou podmínek definovaných v článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1750/1999 ze dne 23. července 1999, kterým se stanoví postupy uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře rozvoje venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (28). Musí být přísně v mezích způsobilých dodatečných výdajů vyžadovaných pro realizaci uvažovaného cíle a nemělo by se týkat investic majících vliv na zvýšení kapacity produkce.
(88)
Poté, co dne 23. ledna 2004 vstoupilo v platnost nařízení Komise (ES) č. 1/2004 ze dne 23. prosince 2003 o uplatňování článků 87 a 88 Smlouvy na státní podpory poskytnuté malým a středním podnikům, aktivním v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (29), změnila se vůči tomuto případu právní situace. Toto nařízení za určitých podmínek povoluje podpory malým a středním zemědělským podnikům s tím, že je osvobozuje od oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(89)
Francouzské orgány uvedly, že příjemci podpor na investice financované v rámci PMPOA v období 1994-2000 byly malé a střední podniky podle čl. 2 písm. 4) nařízení (ES) č. 1/2004.
(90)
Nařízení (ES) č. 1/2004 stanoví v čl. 20 odst. 2, že jednotlivé podpory a programy podpory realizované před datem vstoupení v planost uvedeného nařízení a podpory poskytnuté na základě těchto programů bez povolení od Komise a v rozporu s povinností podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a na základě tohoto nařízení jsou osvobozeny, pokud splňují podmínky definované v článku 3 s výjimkou podmínek uvedených v odst. 1 a v odst. 2 písm. b) a c) uvedeného článku.
(91)
Čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2004 stanoví, že podpory, schválené na základě programu uvedeného v odstavci 2 uvedeného článku jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou osvobozeny od povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňují podmínky uvedeného nařízení.
(92)
Článek 4 nařízení (ES) č. 1/2004 obsahuje podmínky, které musí být dodrženy v tomto případě, tj. v případě programu podpor na neoznámené investice ve prospěch malých a středních podniků.
(93)
Tak, podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2004, je podpora na investice v zemědělských podnicích ve prospěch produkce zemědělských výrobků slučitelná se společným trhem a osvobozená od oznamovací povinnosti, zejména pokud hrubá intenzita podpory nepřesahuje 50 % způsobilých investic ve znevýhodněných oblastech a 40 % v ostatních oblastech.
(94)
Když však investice způsobí dodatečné náklady ve spojení s ochranou a zlepšením životního prostředí, může být maximální výše podpory 50 % a 40 % zvýšena o 25 resp. 20 bodů. Tato navýšení mohou být schválena pouze pro investice jdoucí nad minimální podmínky předepsané v současné době Společenstvím nebo na investice realizované na uvedení do souladu s nově zavedenými minimálními normami. Tato navýšení jsou přísně omezena na nutné způsobilé náklady a neuplatní se v případě investic, majících za výsledek zvýšení kapacity produkce.
(95)
V tomto případě je zjevné, že se jedná o investice zaměřené na ochranu a zlepšení životního prostředí, vůči kterým byla platnou normou pro životní prostředí zejména směrnice o dusičnanech. Tato norma byla přijata v roce 1991 a z tohoto důvodu nemohla být v roce 2000 kvalifikována jako nová norma.
(96)
Přitom se Komise již vyjádřila k této problematice v rámci státní podpory č. N 355/2000 tím, že schválila pokračování PMPOA od roku 2001 až do roku 2006. Při stejném uvažování jako v té době trvá Komise dnes na faktu, že nemůže ignorovat, že první francouzský akční program realizace směrnice o dusičnanech byl přijat až v roce 1997, a že první skutečné povinnosti dosáhnout výsledky, uložené chovatelům v terénu, převádějící uvedený program, jsou pozdější, než toto datum. I když se zdá jasné, že Francie neprokázala rychlost v převádění směrnice a že měla přijmout potřebná ustanovení v dávno uplynulých lhůtách (30), zůstává nesporné, že první povinnosti známé chovatelům jsou mnohem pozdější.
(97)
Navíc, v rozporu s některými dalšími normami Společenství, neobsahuje směrnice o dusičnanech přesné povinnosti, kterým by se měli zemědělské subjekty přizpůsobit bez předchozí intervence členského státu. Tato směrnice také neobsahuje žádné konečné datum pro úpravu instalací.
(98)
Z tohoto důvodu je Komise stále toho názoru, že ve světle zvláštních okolností, obklopujících směrnici o dusičnanech, mohly být povinnosti, které spočívaly na chovatelích, považovány za nové normy ve smyslu nařízení (ES) č. 1/2004. Jakákoliv jiná interpretace by ve skutečnosti byla takového charakteru, že by penalizovala chovatele z důvodu nečinnosti Francie v zákonné rovině.
(99)
Komise je toho názoru, že investice realizované v oblastech, které nejsou zranitelné ve smyslu směrnice o dusičnanech, nebo se podmínky v ní obsažené neuplatní, mohly využít v každém případě zvýšené výše z důvodů, že platily méně náročné normy, než normy, uvažované v uvedené směrnici, a že plánované práce šly nad minimální požadavky existující v těchto oblastech.
(100)
Pokud se týká investic, které mají být realizovány ve zranitelných oblastech, je Komise nucena, plně v souladu se svými již přednesenými úvahami o novosti norem tlačících na chovatele, učinit závěr, že nárůst výše podpory mohl být v tomto případě uplatněn. Tyto výše tak mohly být stanoveny na 60 % nákladů na investice a až na 75 % ve znevýhodněných oblastech.
(101)
Z důvodu, že čísla, dodaná francouzskými orgány ukazují, že úroveň podpory v praxi nikdy nepřesáhla 60 % způsobených výdajů, má Komise za to, že podpory poskytnuté v období 1994-1999 v rámci PMPOA mohou být schváleny.
(102)
Komise se ve světle uvedených úvah domnívá, že je oznámené opatření slučitelné s pravidly Společenství o hospodářské soutěži a zejména s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
I. ZÁVĚR
(103)
Opatření, které spočívá v udělení podpory na investice ve prospěch zemědělských podniků v rámci programu omezení znečištění zemědělského původu (PMPOA) v období 1994-2000 může získat výjimku podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy,
PŘIJALA NÁSLEDUJÍCÍ ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Program státní podpory, který Francie realizovala pro financování investic provedených zemědělskými podniky v rámci Programu omezení znečištění zemědělského původu (PMPOA) v letech 1994 až 2000 je slučitelný se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
Článek 2
Adresátem tohoto rozhodnutí je Francouzská republika.
V Bruselu dne 18. února 2004.