SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2006/12/ES
ze dne 5. dubna 2006
o odpadech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 175 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Základním účelem všech předpisů týkajících se nakládání s odpady musí být ochrana lidského zdraví a životního prostředí před škodlivými vlivy sběru, přepravy, zpracování, skladování a skládkování odpadů.
(3)
Ke zvýšení účinnosti nakládání s odpady ve Společenství je zapotřebí jednotná terminologie a definice odpadů.
(4)
Na movitý majetek, kterého se majitel zbavuje nebo má v úmyslu se zbavit nebo se od něho vyžaduje, aby se ho zbavil, je třeba s výhradou některých výjimek uplatnit účinné a důsledné předpisy o odstraňování a využití odpadů.
(5)
Je třeba podporovat využití odpadů a použití využitých materiálů jako surovin za účelem zachování přírodních zdrojů. Mohlo by být zapotřebí přijmout pro opětovně použitelný odpad zvláštní předpisy.
(6)
K dosažení vysokého stupně ochrany životního prostředí musí členské státy vedle odpovědných opatření k zajištění odstraňování a využití odpadů činit opatření k omezování tvorby odpadů, zejména podporou čistých technologií a výrobků, které je možné recyklovat a opětovně využít, a to s přihlédnutím ke stávajícím či potenciálním možnostem odbytu využitého odpadu.
(7)
Kromě toho mohou odlišnosti v právních předpisech členských států týkajících se odstraňování a využití odpadů ovlivnit kvalitu životního prostředí a řádné fungování vnitřního trhu.
(8)
Pro Společenství jako celek je důležité, aby se v odstraňování odpadu stalo soběstačným, a pro jednotlivé členské státy je žádoucí, aby o takovou soběstačnost usilovaly.
(9)
K dosažení těchto cílů je třeba, aby byly v členských státech vypracovány plány pro nakládání s odpady.
(10)
Je žádoucí omezovat pohyb odpadu a členské státy by ve svých plánech pro nakládání s odpady měly za tímto účelem přijmout nezbytná opatření.
(11)
K zabezpečení vysokého stupně ochrany a účinné regulace je nutno udělovat povolení a kontrolovat provoz podniků, které provádějí odstraňování a využití odpadu.
(12)
Při respektování určitých podmínek a za předpokladu dodržování požadavků ochrany životního prostředí mohou být některá zařízení, která sama zpracovávají nebo využívají svůj odpad, vyňata z povinnosti získat povolení. Taková zařízení by měla podléhat registraci.
(13)
V zájmu možnosti monitorování odpadu od jeho vzniku až po konečné odstranění se povinnost povolení či registrace a podrobení se přiměřené kontrole musí vztahovat i na ostatní podniky, které se zabývají odpady, například provádějí jeho sběr, přepravu či s tím spojenou zprostředkovatelskou činnost.
(14)
Podíl nákladů nepokrytých výnosy ze zpracování odpadů by měl být hrazen podle zásady „znečišťovatel platí“.
(15)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(16)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy III,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„odpadem“ jakákoli látka nebo předmět spadající do kategorií uvedených v příloze I, kterých se držitel zbavuje nebo má v úmyslu se zbavit nebo se od něho požaduje, aby se jich zbavil;
b)
„původcem“ kdokoli, jehož činností vzniká odpad („prvotní původce“), nebo kdokoli, kdo provádí předzpracování, směšování nebo jiné činnosti, jejichž výsledkem je změna charakteru nebo složení odpadů;
c)
„držitelem“ původce odpadu nebo fyzická nebo právnická osoba, která má odpad ve svém držení;
d)
„nakládáním s odpady“ sběr, přeprava, využití a odstraňování odpadů, včetně dozoru nad těmito činnostmi, a následná péče o místa odstranění;
e)
„odstraňováním“ kterýkoli z postupů uvedených v příloze II A;
f)
„využitím“ kterýkoli z postupů uvedených v příloze II B;
g)
„sběrem“ shromažďování, třídění nebo směšování odpadů pro účely přepravy.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) vypracuje Komise postupem podle čl. 18 odst. 3 seznam odpadů spadajících do kategorií uvedených v příloze I. Tento seznam je pravidelně přezkoumáván a v případě potřeby stejným postupem revidován.
Článek 2
1. Z oblasti působnosti této směrnice jsou vyňaty:
a)
plynné emise vypouštěné do ovzduší;
b)
oblasti již upravené jinými předpisy:
i)
radioaktivní odpady,
ii)
odpady vznikající při geologickém průzkumu, těžbě, úpravě a skladování nerostných surovin a provozu povrchových dolů,
iii)
mrtvá těla zvířat a tyto zemědělské odpady: exkrementy a další přírodní nikoli nebezpečné látky používané v zemědělství,
iv)
odpadní vody s výjimkou odpadů v kapalné formě,
v)
vyřazené výbušniny.
2. Zvláštní pravidla pro jednotlivé případy nebo doplňující pravidla uvedená v této směrnici mohou být stanovena zvláštními směrnicemi.
Článek 3
1. Členské státy přijmou vhodná opatření na podporu:
a)
za prvé, předcházení nebo omezování vzniku odpadů a jejich škodlivosti, zejména
i)
vývojem čistých technologií, šetrnějších při využívání přírodních zdrojů,
ii)
technickým vývojem a uváděním na trh výrobků navržených tak, aby způsobem své výroby, používání nebo konečného odstranění nepřispívaly nebo přispívaly co nejméně ke zvyšování množství nebo škodlivosti odpadů a nebezpečí znečišťování životního prostředí,
iii)
vývojem vhodných technologií konečného odstranění nebezpečných látek obsažených v odpadech určených k využití;
b)
za druhé,
i)
využití odpadů prostřednictvím recyklace, opětovného použití, regenerace nebo každé jiné činnosti zaměřené na získávání druhotných surovin nebo
ii)
používání odpadů jako zdroje energie.
2. Členské státy uvědomí Komisi o všech opatřeních, která zamýšlejí přijmout pro dosažení cílů uvedených v odstavci 1, s výjimkou případů, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (6). Komise o těchto opatřeních uvědomí ostatní členské státy a výbor uvedený v čl. 18 odst. 1.
Článek 4
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že odpady se využívají nebo odstraňují bez ohrožení lidského zdraví a bez použití postupů či metod, které mohou poškodit životní prostředí, zejména:
a)
bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů,
b)
bez obtěžování hlukem nebo zápachem,
c)
bez nepříznivého ovlivňování krajiny nebo míst zvláštního zájmu.
2. Členské státy rovněž učiní nezbytná opatření pro zákaz svévolného opuštění, nepovoleného ukládání a nekontrolovaného odstraňování odpadů.
Článek 5
1. Členské státy přijmou ve spolupráci s dalšími členskými státy, pokud je to nezbytné nebo účelné, vhodná opatření k vybudování jednotné a přiměřené sítě zařízení na odstraňování odpadu s využitím nejlepší dostupné technologie, která nevyžaduje nadměrné náklady. Tato síť musí Společenství jako celku umožnit, aby dosáhlo soběstačnosti v odstraňování odpadu, a členským státům, aby se tomuto cíli individuálně přibližovaly, přičemž se berou v úvahu zeměpisné podmínky nebo potřeby specializovaných zařízení pro určité druhy odpadu.
2. Síť uvedená v odstavci 1 musí též umožnit, aby se odpad odstraňoval v některém z nejbližších vhodných zařízení s použitím co nejvhodnějších metod a technologií k zajištění vysokého stupně ochrany životního prostředí a veřejného zdraví.
Článek 6
Členské státy zřídí nebo určí příslušný orgán nebo orgány, které budou odpovědné za provádění této směrnice.
Článek 7
1. K dosažení cílů uvedených v článcích 3, 4 a 5 je třeba, aby příslušný orgán nebo orgány uvedené v článku 6 co nejdříve vypracovaly jeden nebo několik plánů pro nakládání s odpady. Tyto plány obsahují zejména:
a)
druh, množství a původ odpadu určeného k využití nebo odstranění,
b)
obecné technické požadavky,
c)
veškerá zvláštní opatření týkající se zvláštních odpadů,
d)
vhodná místa nebo zařízení pro odstraňování odpadu.
2. Plány uvedené v odstavci 1 mohou například zahrnovat:
a)
fyzické nebo právnické osoby zmocněné k nakládání s odpady,
b)
rozpočtové náklady na postupy využití a odstraňování,
c)
vhodná opatření na podporu racionalizace sběru, třídění a úpravy odpadu.
3. Kde to je vhodné, spolupracují členské státy při sestavování těchto plánů s dalšími členskými státy a s Komisí. Sdělí je Komisi.
4. Členské státy mohou přijímat nezbytná opatření, aby se zabránilo pohybům odpadu, které nejsou v souladu s jejich plány pro nakládání s odpady. O všech takových opatřeních uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
Článek 8
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že každý držitel odpadu:
a)
přenechá manipulaci s odpadem soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku, který provádí operace uvedené v příloze II A či II B,
nebo
b)
využívá nebo odstraňuje odpad sám v souladu s ustanoveními této směrnice.
Článek 9
1. Pro účely uplatňování článků 4, 5 a 7 musí každé zařízení nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II A, získat povolení od příslušného orgánu podle článku 6.
Toto povolení zahrnuje:
a)
druhy a množství odpadů,
b)
technické požadavky,
c)
bezpečnostní opatření, která je třeba přijmout,
d)
místo odstraňování,
e)
metodu úpravy.
2. Povolení mohou být udělována na určité období, mohou být obnovitelná, mohou se na ně vztahovat podmínky a závazky anebo, zejména je-li navrhovaná metoda odstraňování nepřijatelná z hlediska ochrany životního prostředí, mohou být zamítnuta.
Článek 10
Pro účely uplatňování článku 4 musí každé zařízení nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II B, získat povolení.
Článek 11
1. Aniž je dotčena směrnice Rady 91/689/ES ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (7), je možno vyjmout z požadavku povolení požadovaného v článku 9 nebo v článku 10:
a)
zařízení nebo podniky, které odstraňují vlastní odpad v místě jeho vzniku,
a
b)
zařízení nebo podniky provádějící využití odpadů.
2. Výjimku podle odstavce 1 je možno uplatnit, pouze:
a)
jestliže příslušné orgány přijaly obecná pravidla pro každý typ činnosti, kterými se stanoví druhy a množství odpadů a podmínky, za kterých může být daná činnost vyňata z požadavků povolení,
a
b)
jestliže druhy nebo množství odpadů a metody odstraňování nebo využití jsou takové, že jsou splněny podmínky požadované v článku 4.
3. Zařízení nebo podniky podle odstavce 1 podléhají registraci u příslušných orgánů.
4. Členské státy uvědomí Komisi o obecných pravidlech přijatých na základě odst. 2 písm. a).
Článek 12
Zařízení nebo podniky, které profesionálně sbírají nebo přepravují odpad nebo které zařizují odstraňování či využití odpadů pro potřeby jiných osob (obchodníků nebo zprostředkovatelů), podléhají registraci u příslušných orgánů, pokud u nich není vyžadováno povolení.
Článek 13
Zařízení nebo podniky, které provádějí operace uvedené v článcích 9 až 12, podléhají přiměřené pravidelné kontrole příslušnými orgány.
Článek 14
1. Všechna zařízení a podniky uvedené v článcích 9 a 10 musí:
a)
vést záznamy o množství, charakteru, původu a případně o určení, frekvenci sbírání, způsobu přepravy a metodě zpracování odpadů uvedených v příloze I a o činnostech uvedených v příloze II A nebo II B,
b)
poskytnout tyto informace na požádání příslušným orgánům uvedeným v článku 6.
2. Členské státy mohou požadovat, aby se odstavcem 1 řídili také původci odpadu.
Článek 15
Na základě zásady „znečišťovatel platí“ musí náklady na odstraňování odpadů nést:
a)
držitel, který přenechá manipulaci s odpadem zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku uvedenému v článku 9,
nebo
b)
předchozí držitelé nebo výrobce výrobku, z něhož odpad vznikl.
Článek 16
Členské státy podávají v tříletých odstupech Komisi informace o provádění této směrnice, a to v podobě zprávy za příslušný úsek péče o životní prostředí, která pojedná i o dalších směrnicích Společenství, jež se k tomuto úseku vztahují. Zpráva se vypracovává na základě dotazníku nebo osnovy, které sestaví Komise postupem podle čl. 18 odst. 2. Dotazník nebo osnova se členským státům zasílá šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká. Komisi se zpráva předává do devíti měsíců od konce tříletého období, jehož se týká.
Komise uveřejní zprávu o provádění této směrnice v celém Společenství do devíti měsíců od obdržení zpráv z členských států.
Článek 17
Změny nutné pro přizpůsobování příloh této směrnice vědeckému a technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 18 odst. 3.
Článek 18
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 19
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 20
Směrnice 75/442/EHS se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy III.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 21
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 22
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 5. dubna 2006.