NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 967/2006
ze dne 29. června 2006,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o výrobu cukru nad rámec kvóty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (1), a zejména na čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 2 a čl. 40 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 12 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že výroba nad kvótu se může použít ke zpracování určitých produktů, může se převádět pro další hospodářský rok, použít pro zvláštní režim zásobování nejvzdálenějších regionů v souladu s nařízením Rady (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Evropské unie (2), nebo v rámci určitých omezení vyvážet.
(2)
Článek 15 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že je vybírán poplatek z přebytkového cukru, přebytkové isoglukosy a přebytkového inulinového sirupu, které nebyly převedeny ani vyvezeny nebo použity pro zvláštní režim zásobování nejvzdálenějších regionů, jakož i z průmyslového cukru, průmyslové isoglukosy a průmyslového inulinového sirupu, u nichž není do data, jež bude stanoveno, doloženo, že byly zpracovány na jeden z výrobků uvedených v čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení v určené lhůtě, a dále z množství, která byla v souladu s článkem 19 uvedeného nařízení stažena z trhu a u nichž nejsou splněny povinnosti stanovené v odstavci 3 uvedeného článku.
(3)
Výši poplatku je třeba stanovit na vysoké úrovni, aby se zabránilo hromadění množství vyrobených nad rámec kvóty, která by mohla způsobit narušení trhu. Za tímto účelem se jako vhodná jeví pevná částka odpovídající plnému dovoznímu clu na bílý cukr.
(4)
Pro cukr, isoglukosu a inulinový sirup nad rámec kvóty je třeba stanovit určitá opatření pro případy, kdy by výrobek byl zničen a/nebo se stal nepoužitelný, stejně jako pro případy vyšší moci, které by zabránily použití výrobků v souladu s článkem 12 nařízení (ES) č. 318/2006.
(5)
Článek 17 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví schválení podniků zajišťujících zpracování cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu na jeden z průmyslových výrobků uvedených v čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení. Je vhodné upřesnit obsah žádosti o schválení, kterou musí zpracovatelé předložit příslušným orgánům členských států. Je nezbytné stanovit závazky, které musí převzít tyto podniky proti vydání schválení, a zejména povinnost soustavně aktualizovat záznamy množství vstupních, zpracovaných a výstupních surovin ve formě zpracovaných výrobků. K zajištění řádného fungování režimu průmyslového cukru, průmyslové isoglukosy a průmyslového inulinového sirupu musí být stanoveny sankce vůči zpracovatelům, kteří neplní své povinnosti nebo závazky.
(6)
Je vhodné stanovit podmínky použití průmyslového cukru, průmyslové isoglukosy a průmyslového inulinového sirupu uvedených v čl. 12 písm. a) nařízení (ES) č. 318/2006, zejména pokud jde o dodavatelské smlouvy na suroviny mezi výrobci a zpracovateli, a sestavit seznam výrobků uvedených v tomto písmenu v souladu s čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení, s ohledem na zkušenost získanou se zásobováním chemického a farmaceutického průmyslu cukrem.
(7)
Pro větší efektivitu systému kontroly je třeba omezit použití průmyslového cukru, průmyslové isoglukosy nebo průmyslového inulinového sirupu na přímý prodej mezi schváleným výrobcem a zpracovatelem.
(8)
Za účelem zjednodušení použití průmyslového cukru a přístupnosti této suroviny pro potenciální uživatele je vhodné povolit výrobci nahradit určité množství jeho průmyslového cukru cukrem vyrobeným jiným výrobcem, případně usazeným v jiném členském státě. Tato možnost však může být připuštěna pouze pod podmínkou, že budou řádně zajištěny dodatečné kontroly dodávaných množství a množství skutečně využitých v průmyslu. Rozhodnutí o poskytnutí této možnosti musí být ponecháno na posouzení příslušných orgánů dotčených členských států.
(9)
Pro zajištění odpovídajícího užití cukru, isoglukosy a inulinového sirupu musí být stanoven finanční postih pro zpracovatele v dostatečné výši s odrazujícím účinkem, aby se vyloučilo veškeré riziko, že suroviny nebudou použity k původně stanovenému účelu.
(10)
Ustanovení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že každý podnik se může rozhodnout, že celou produkci cukru, isoglukosy nebo inulinového cukru nad stanovenou kvótu, nebo její část, převede do následujícího hospodářského roku, v němž bude považována za součást produkce tohoto roku. Možnost nabídnutá podniku vyrábějícímu cukr převést veškerou produkci nad kvótu vyžaduje, aby dotčení producenti cukrové řepy byli úzce zapojeni do rozhodování o převodu prostřednictvím mezioborové dohody ve smyslu článku 6 uvedeného nařízení.
(11)
Výroba isoglukosy je v průběhu roku neustálá a výrobek je obtížně skladovatelný. Tyto vlastnosti vyžadují stanovit, aby rozhodnutí o převodu mohlo být podniky vyrábějícími isoglukosy přijato následně.
(12)
Z důvodu kontroly množství a určení je vhodné zajistit, aby cukr použitý v rámci zvláštního režimu zásobování nejvzdálenějších regionů byl předmětem přímého prodeje od výrobce do podniku v nejvzdálenějších regionech podle pravidel stanovených nařízením Komise (ES) č. 793/2006 ze dne 12. dubna 2006 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 247/2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie (3). Řádné provedení obou režimů předpokládá úzkou spolupráci mezi orgány členského státu vyrábějícího cukr, které jsou příslušné pro správu přebytečného cukru, a orgány nejvzdálenějších regionů, které jsou příslušné pro správu režimu zvláštního zásobování.
(13)
Vývoz musí být proveden v rámci vývozních licencí bez náhrady vydávaných v souladu s článkem 23 nařízení (ES) č. 318/2006 a pokud jde o cukr, v rámci kvót, které Komise otevře s ohledem na závazky přijaté Společenstvím v rámci Světové obchodní organizace. Z administrativních důvodů je na místě použít jako doklad o vývozu dokumenty stanovené pro vývoz nařízením Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4). Členské státy musí přistoupit k fyzickým kontrolám podle pravidel stanovených nařízením Komise (ES) č. 2090/2002 ze dne 26. listopadu 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 386/90, pokud jde o fyzickou kontrolu prováděnou při vývozu zemědělských produktů, pro které jsou poskytovány náhrady (5).
(14)
Z důvodu právní jasnosti a transparentnosti je vhodné zrušit s účinkem ode dne 1. července 2006 nařízení Komise (EHS) č. 2670/81 ze dne 14. září 1981, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro výrobu cukru nad rámec kvóty (6), nařízení Komise (EHS) č. 65/82 ze dne 13. ledna 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro převod cukru do následujícího hospodářského roku (7) a nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu (8).
(15)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví podmínky použití nebo převodu množství cukru, isoglukosy a inulinového sirupu vyrobených nad kvótu, jakož i pravidla týkající se poplatku z přebytku podle hlavy II kapitoly 3 nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a)
„surovinou“ rozumí cukr, isoglukosa nebo inulinový sirup;
b)
„průmyslovou surovinou“ rozumí průmyslový cukr, průmyslová isoglukosa nebo průmyslový inulinový sirup podle čl. 2 bodů 6) a 7) nařízení (ES) č. 318/2006;
c)
„výrobcem“ rozumí podnik vyrábějící surovinu schválený podle článku 17 nařízení (ES) č. 318/2006;
d)
„zpracovatelem“ rozumí podnik zpracovávající surovinu na jeden nebo více výrobků podle přílohy, který obdržel schválení podle článku 5 tohoto nařízení.
Množství surovin a průmyslových surovin se uvádějí v tunách ekvivalentu bílého cukru nebo v tunách sušiny, jedná-li se o isoglukosu.
KAPITOLA II
POPLATEK
Článek 3
Výše poplatku
1. Poplatek podle článku 15 nařízení (ES) č. 318/2006 je stanoven na 500 EUR za tunu.
2. Do 1. května následujícího po hospodářském roce, v němž byl přebytek vyroben, sdělí členský stát výrobcům výši celkového poplatku, který je třeba zaplatit. Tento poplatek platí příslušní výrobci do 1. června téhož roku.
3. Množství, pro které byl zaplacen poplatek, se považuje za množství prodané na trhu Společenství.
Článek 4
Přebytek podléhající poplatku
1. Poplatek je vybírán u výrobce z přebytku vyrobeného nad výrobní kvótu pro daný hospodářský rok.
Poplatek však není vybírán z množství podle odstavce 1, která byla za podmínek tohoto nařízení:
a)
dodána zpracovateli do 30. listopadu následujícího hospodářského roku za účelem použití k výrobě výrobků uvedených v příloze;
b)
převedena podle článku 14 nařízení (ES) č. 318/2006 a, v případě cukru, skladována výrobcem do posledního dne příslušného hospodářského roku;
c)
dodána do 31. prosince následujícího hospodářského roku v rámci zvláštního režimu zásobování stanoveného pro nejvzdálenější regiony v hlavě II nařízení (ES) č. 247/2006;
d)
vyvezena do 31. prosince následujícího hospodářského roku v rámci vývozní licence;
e)
zničena nebo poškozena bez možnosti použití za okolností, které uzná příslušný subjekt dotčeného členského státu.
2. Každý výrobce cukru sdělí příslušnému subjektu členského státu, kde obdržel schválení, do 1. února příslušného hospodářského roku množství cukru vyrobeného nad rámec své výrobní kvóty.
Každý výrobce cukru rovněž případně do konce každého z následujících měsíců sdělí úpravy této výroby, ke kterým došlo v průběhu měsíce předcházejícího uvedenému hospodářskému roku.
3. Členské státy stanoví a sdělí Komisi nejpozději do 30. června množství podle odst. 1 druhého pododstavce celkové přebytkové množství a poplatky vybrané za předchozí hospodářský rok.
4. Pokud v případě vyšší moci nelze uskutečnit činnosti podle odst. 1 písm. a), c) a d) ve stanovených lhůtách, přijme příslušný subjekt členského státu, na jehož území byl vyroben přebytkový cukr, přebytková isoglukosa nebo přebytkový inulinový sirup, nezbytná opatření podle okolností udaných zúčastněným subjektem.
KAPITOLA III
PRŮMYSLOVÉ POUŽITÍ
Článek 5
Schválení
1. Příslušné orgány členských států vydají na jejich vlastní žádost schválení podnikům, které mohou používat průmyslovou surovinu k výrobě výrobků uvedených v příloze a které se zejména zaváží, že:
a)
povedou záznamy v souladu s článkem 11;
b)
na žádost uvedených orgánů poskytnou veškeré informace nebo podpůrné doklady k řízení a kontrole původu a použití dotčených surovin;
c)
umožní uvedeným orgánům provádět odpovídající správní a fyzické kontroly.
2. Žádost o schválení uvádí kapacitu výroby a technické koeficienty zpracování suroviny a podává přesný popis výrobku, který je vyráběn. Údaje jsou rozděleny podle průmyslových středisek.
Příslušné orgány členských států přijmou opatření nezbytná k zajištění přijatelnosti technických koeficientů zpracování surovin.
Koeficienty jsou stanoveny na základě testů provedených ve zpracovatelském podniku. Schází-li odhad vlastních koeficientů podniku, ověřování spočívá na koeficientech stanovených právními předpisy Společenství nebo případně na koeficientech obecně používaných příslušným zpracovatelským průmyslem.
3. Schválení se uděluje ke zpracování jednoho nebo více specifických výrobků. Odejme se, pokud se zjistí, že jedna z podmínek podle odstavce 1 není nadále splněna. K odnětí může dojít v průběhu hospodářského roku. Nemá zpětný účinek.
Článek 6
Smlouva o dodávce
1. Průmyslové suroviny jsou předmětem smlouvy o dodávce podle čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 318/2006 uzavřené mezi výrobcem a zpracovatelem, který zajišťuje její použití ve Společenství k výrobě výrobků uvedených v příloze tohoto nařízení.
2. Smlouva o dodání průmyslových surovin musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
jména, adresy a čísla schválení smluvních stran;
b)
dobu trvání smlouvy a množství každé suroviny k dodání za jednotlivé období dodávky;
c)
ceny, jakost a veškeré podmínky použitelné pro dodávku surovin;
d)
závazek výrobce dodat surovinu, která pochází z jeho výroby nad rámec kvóty, a závazek zpracovatele použít dodaná množství výhradně k výrobě jednoho nebo více výrobků, na něž se vztahuje jeho schválení.
3. Jestliže výrobce a zpracovatel jsou součástí stejného podniku, podnik vyhotoví smlouvu o dodávce pro forma obsahující veškeré údaje uvedené v odstavci 2 s výjimkou cen.
4. Výrobce předá příslušným orgánům členského státu, kde obdržel schválení, a příslušným orgánům členského státu, který schválil dotčeného zpracovatele, opis každé smlouvy před první dodávkou podle uvedené smlouvy. V kopii není nutné uvést cenu podle odst. 2 písm. c).
Článek 7
Rovnocennost
1. Od začátku každého hospodářského roku až do doby, kdy výroba dosáhne stanovené kvóty, může výrobce v rámci smluv o dodávce podle článku 6 nahradit průmyslovou surovinu surovinou, kterou vyrobil v rámci kvóty.
2. Na žádost příslušného výrobce je surovina v rámci kvóty dodaná v souladu s odstavcem 1 zaúčtována jako průmyslová surovina dodaná zpracovateli v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. a) ve stejném hospodářském roce.
3. Příslušné orgány členských států mohou na žádost zúčastněných stran povolit, aby určité množství cukru vyrobené ve Společenství jiným výrobcem mohlo být dodáno jako náhrada průmyslového cukru. V tomto případě je dodaný cukr zaúčtován jako průmyslová surovina dodaná zpracovateli v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. a) ve stejném hospodářském roce.
Příslušné orgány dotčených členských států zajistí koordinaci kontrol a sledování těchto operací.
Článek 8
Dodávky surovin
Na základě dodacích listů podle čl. 9 odst. 1 sděluje výrobce příslušnému orgánu členského státu, který ho schválil, měsíčně množství průmyslových surovin dodaných v předchozím měsíci v rámci jednotlivých smluv o dodávce a případně oznámí množství dodaná podle čl. 7 odst. 1 nebo 3.
Množství uvedená v prvním pododstavci jsou považována za dodaná podle čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. a).
Článek 9
Povinnosti zpracovatele
1. Během každé dodávky předá zpracovatel příslušnému výrobci dodací list k průmyslovým surovinám podle smlouvy o dodávce uvedené v článku 6, který stvrzuje dodaná množství.
2. Do konce pátého měsíce následujícího po každé dodávce zpracovatel uspokojivě prokáže příslušným orgánům členského státu použití průmyslových surovin k výrobě výrobků v souladu se schválením podle článku 5 a se smlouvou o dodávce podle článku 6. Toto prokázání zahrnuje zejména zapsání do rejstříků příslušných množství výrobků stanovených automatizovaně v průběhu nebo na konci procesu výroby.
3. Pokud zpracovatel neprovedl prokázání podle odstavce 2, zaplatí počínaje uplynutím pátého měsíce následujícího po dodávce částku ve výši 5 EUR za tunu dotčené dodávky a den prodlení.
4. Pokud zpracovatel neprovedl prokázání podle odstavce 2 do konce sedmého měsíce následujícího po každé dodávce, dotčené množství se prohlásí za množství nahlášené navíc pro účely použití článku 13. Zpracovateli se odejme schválení na období od tří do šesti měsíců v závislosti na závažnosti.
Článek 10
Sdělení členských států
Členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do konce druhého měsíce následujícího po příslušném měsíci množství dodané průmyslové suroviny;
b)
nejpozději do konce měsíce listopadu pro předchozí hospodářský rok:
-
množství dodané průmyslové suroviny rozdělené na bílý cukr, surový cukr, cukrový sirup a isoglukosu,
-
množství použité průmyslové suroviny rozdělené jednak na bílý cukr, surový cukr, cukrový sirup a isoglukosu, a jednak na výrobky podle přílohy,
-
množství dodaná podle čl. 7 odst. 3.
Článek 11
Záznamy zpracovatele
Příslušný orgán členského státu přesně stanoví, jaké záznamy zpracovatel musí vést a v jakých časových intervalech je povinen zanášet údaje, přičemž tyto údaje musí být minimálně měsíční.
Tyto záznamy, které uchovává zpracovatel minimálně po dobu tří let, které následují po běžném roce, obsahují alespoň následující údaje:
a)
množství různých surovin zakoupených za účelem zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin, jakož i množství a typ výsledného výrobku, druhotného výrobku a vedlejšího výrobku získaných z těchto surovin;
c)
ztráty vzniklé zpracováním;
d)
zničená množství a důvody jejich zničení;
e)
množství a typ produktů prodaných nebo postoupených zpracovatelem.
Článek 12
Kontroly zpracovatelů
1. V průběhu každého hospodářského roku provádějí příslušné orgány členských států kontroly u alespoň 50 % schválených zpracovatelů vybraných podle analýzy rizik.
2. Kontroly obsahují analýzu procesu zpracování, posouzení obchodní dokumentace a fyzické prověření zásob, aby byl zajištěn soulad mezi dodávkami surovin na straně jedné a získanými výslednými výrobky, druhotnými výrobky a vedlejšími výrobky na straně druhé.
Cílem kontrol je zajistit přesnost nástrojů měření a laboratorních analýz používaných k určení dodávek surovin a jejich vstupu do výroby, získaných výrobků a pohybu zásob.
Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že některé prvky kontroly mohou být uplatněny na základě vzorku, musí takový vzorek zaručovat možnost spolehlivé a reprezentativní kontroly.
3. Každá kontrola je předmětem zprávy o kontrole podepsané inspektorem, která musí podávat přesné informace o jednotlivých položkách kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
datum kontroly a přítomné osoby;
b)
kontrolované období a příslušná množství;
c)
použitý způsob kontroly včetně případných údajů o metodách výběru vzorku;
d)
výsledky kontroly a daná doporučení;
e)
vyhodnocení závažnosti, rozsahu, stupně stálosti a doby trvání nedostatků, případně zjištěných odchylek, jakož i všech dalších údajů, které je třeba zohlednit při použití sankce.
Každá zpráva o kontrole je archivována a uchována nejméně po dobu tří let následujících po roce, kdy byla kontrola provedena, tak, aby byla snadno použitelná pro kontrolní útvary Komise.
Článek 13
Sankce
1. V případě, že jsou zjištěny odchylky mezi fyzickými zásobami, zásobami zanesenými v záznamech a dodávkami surovin, nebo v případě chybějících průkazních dokumentů pro stanovení shody mezi těmito údaji, je zpracovateli odňato schválení na dobu, kterou určí členské státy a která nemůže být kratší než tři měsíce počínaje dnem zjištění. Zpracovatel během období odnětí schválení nemůže přijmout dodávku průmyslové suroviny, ale může použít surovinu, která byla dodána dříve.
V případě, že zpracovatel vykáže větší množství, než je množství surovin skutečně použité, je povinen zaplatit částku 500 EUR za každou tunu vykázanou navíc.
2. Schválení není odňato podle odstavce 1, jestliže odchylka mezi fyzickými zásobami a zásobami vykázanými v účetnictví pro suroviny vyplývá ze zásahu vyšší moci nebo jestliže je menší než 5 % váhy množství kontrolovaných surovin nebo je způsobena opomenutím nebo prostými administrativními chybami, pod podmínkou, že byla přijata opravná opatření zabraňující opakování takových nedopatření v budoucnu.
KAPITOLA IV
PŘEVOD
Článek 14
Převedená množství
Podle článku 14 nařízení (ES) č. 318/2006 může výrobce převést do následujícího hospodářského roku množství suroviny, které je nižší nebo rovné přebytku, v poměru k přidělené kvótě, z celkové produkce běžného hospodářského roku, včetně množství, která byla již dříve převedena do tohoto hospodářského roku v souladu s uvedenými články nebo která byla stažena z trhu v souladu s článkem 19 uvedeného nařízení.
Článek 15
Převod cukru
1. Podmínky převodu cukru podle článku 14 nařízení (ES) č. 318/2006 jsou stanoveny mezioborovou dohodou podle článku 6 uvedeného nařízení a týkají se zejména množství cukrové řepy, které odpovídá množství cukru k převodu, a rozdělení tohoto množství mezi producenty cukrové řepy.
2. Množství cukrové řepy odpovídající převedenému množství cukru je placeno příslušným podnikem za cenu, která je alespoň rovna minimální ceně, a za podmínek použitelných pro cukrovou řepu dodanou pro výrobu v rámci kvóty stanovené na hospodářský rok, do nějž je cukr převáděn.
Článek 16
Převod isoglukosy
Výrobce isoglukosy, který se rozhodne pro převod v rámci hospodářského roku, sdělí své rozhodnutí příslušným orgánům členského státu, kde obdržel schválení, do 31. října následujícího hospodářského roku.
Článek 17
Sdělení členských států
Členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 1. května množství řepného cukru a inulinového sirupu za běžný hospodářský rok, která mají být převedena do následujícího hospodářského roku;
b)
nejpozději do 15. července množství třtinového cukru za běžný hospodářský rok, která mají být převedena do následujícího hospodářského roku;
c)
nejpozději do 15. listopadu množství isoglukosy převedená z předchozího hospodářského roku.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ A VÝVOZ
Článek 18
Nejvzdálenější regiony
1. Přebytkové suroviny použité za účelem zvláštního režimu zásobování nejvzdálenějších regionů podle čl. 12 písm. c) nařízení (ES) č. 318/2006 a v množství stanoveném programy podle čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 247/2006 jsou předmětem smlouvy o přímém prodeji od výrobce, který je vyrobil, subjektu zapsanému v některém z rejstříků podle článku 9 nařízení (ES) č. 793/2006.
2. Smlouva podle odstavce 1 stanoví zejména, že strany si předají:
a)
prohlášení výrobce stvrzující množství přebytkových surovin, které bylo dodáno v rámci smlouvy;
b)
prohlášení příslušného hospodářského subjektu prokazující dodávku příslušného množství v rámci zvláštního režimu zásobování.
Pro přebytkové suroviny se k žádosti o osvědčení o podpoře podle čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 793/2006 přiloží osvědčení výrobce podle odst. 2 písm. a) tohoto článku. Osvědčení o podpoře má v kolonce 20 uvedenou poznámku: „cukr C: bez podpory“, která je stanovena v příloze I části F nařízení (ES) č. 793/2006.
Příslušné orgány, které vydaly osvědčení o podpoře předají kopii uvedeného osvědčení příslušným orgánům členského státu, kde výrobce obdržel schválení.
Množství surovin, u nichž výrobce předloží prohlášení podle odst. 2 písm. b) a pro která má dotčený členský stát k dispozici kopie osvědčení o podpoře, jsou považována za dodaná v rámci zvláštního režimu zásobování ve smyslu čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. c).
Článek 19
Vývoz
1. Vývozní licence podle čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) jsou vydávány v rámci množstevních omezení při vývozu bez náhrady, která stanoví Komise postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.
2. Přebytková množství jsou považována za vyvezená v souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem písm. d) za předpokladu, že:
a)
produkt byl vyvezen bez náhrady jako bílý cukr, jako isoglukosa v nezměněném stavu nebo jako inulinový sirup v nezměněném stavu;
b)
příslušné vývozní prohlášení bylo přijato členským státem vývozu před 1. lednem následujícím po konci hospodářského roku, v jehož průběhu byla přebytková surovina vyrobena;
c)
výrobce předložil příslušnému subjektu členského státu před 1. dubnem následujícím po hospodářském roce, v jehož průběhu byl přebytek vyroben:
i)
vývozní licenci, která mu bylo vydána podle článku 23 nařízení (ES) č. 318/2006,
ii)
dokumenty podle článků 32 a 33 nařízení (ES) č. 1291/2000 nezbytné k uvolnění jistoty,
iii)
prohlášení potvrzující, že vyvezená množství jsou vedena v účetnictví jako přebytková množství podle čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) tohoto nařízení.
KAPITOLA VI
OBECNÁ A KONEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 20
Směnný kurz
V členských státech, které nepřijaly euro, je používán jako směnný kurz:
a)
pro poplatek podle článku 3 kurz prvního dne hospodářského roku, v němž byl přebytek vyroben;
b)
pro částky k zaplacení podle čl. 9 odst. 3 a čl. 13 odst. 1 kurz prvního dne měsíce, kdy se stanou vymahatelné.
Článek 21
Kontroly a vnitrostátní prováděcí předpisy
1. Členský stát přistoupí k fyzickým kontrolám týkajícím se minimálně 5 %:
a)
převedených množství cukru podle článku 14;
b)
množství surovin dodaných v rámci zvláštního režimu zásobování nejvzdálenějších regionů uvedeného v článku 18;
c)
vývozních prohlášení podle článku 19 podle pravidel stanovených nařízením (ES) č. 2090/2002.
2. Členský stát předá Komisi nejpozději do 30. března následujícího po příslušném hospodářském roce výroční zprávu o provedených kontrolách, a zejména o kontrolách podle prvního odstavce tohoto článku a článku 12, kdy se u každé kontroly upřesní zjištěné závažné a méně závažné nedostatky, jakož i následná opatření a použité sankce.
3. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná ke správnému provádění tohoto nařízení a mohou použít vhodné vnitrostátní sankce vůči hospodářským subjektům zúčastněným na postupu.
4. Členské státy si poskytnou vzájemnou pomoc k zajištění účinnosti kontrol a k ověření pravosti předkládaných dokumentů a správnosti vyměňovaných údajů.
Článek 22
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 65/82, (EHS) č. 2670/81 a (ES) č. 1265/2001 se zrušují s účinkem ode dne 1. července 2006.
Nařízení (EHS) č. 2670/81 a (ES) č. 1265/2001 se však použijí i nadále pro výrobu v rámci hospodářského roku 2005/06.
Článek 23
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. června 2006.