NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1020/2009
ze dne 28. října 2009,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I, III, IV a V technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví, že hnojivo, které patří k některému z typů hnojiv uvedených v příloze I daného nařízení a splňuje podmínky stanovené v uvedeném nařízení, může být označeno jako „hnojivo ES“.
(2)
Částečně rozložený fosfát je typem hnojiva s hlavními živinami uvedeným v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Článek 16 uvedeného nařízení dovoluje přidání druhotných živin do všech typů hnojiva s hlavními živinami. Minimální obsah oxidu fosforečného stanovený pro stávající hnojivo typu částečně rozloženého fosfátu je však stanoven příliš vysoko, než aby umožňoval přidání druhotných živin. Měl by proto být zaveden nový typ hnojiva, který umožní, aby mohly být směsi částečně rozloženého fosfátu a hořčíku jakožto druhotné živiny uváděny na trh jako „hnojivo ES“.
(3)
Síran hořečnatý nebo oxid hořečnatý se přidává do mletého přírodního fosfátu za účelem kompenzace nedostatků fosfátu a hořčíku v některých zemědělských půdách. Částečný rozklad fosfátu a hořčíku umožňuje jejich rychlou krátkodobou použitelnost u plodin, zatímco nerozložené složky zajišťují pomalejší, ale trvalé dodání fosfátu a hořčíku. Fosfát i hořčík by jako živiny měly být ve prospěch zemědělců k dispozici v jediném typu hnojiva.
(4)
Síran hořečnatý je typem hnojiva s druhotnými živinami uvedeným v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Článek 20 uvedeného nařízení dovoluje přidání stopových živin do všech typů hnojiva s druhotnými živinami. Minimální obsah oxidu sírového a oxidu hořečnatého stanovený pro stávající hnojivo typu síranu hořečnatého je však stanoven příliš vysoko, než aby umožňoval přidání stopových živin. Vzhledem ke vzrůstajícímu zájmu o vyváženou výživu rostlin se míra používání stopových živin zvýšila. Směs síranu hořečnatého a stopových živin by zemědělcům usnadnila používání takových stopových živin. Hnojivo typu síranu hořečnatého by proto mělo být upraveno tak, aby mohly být směsi síranu hořečnatého a stopových živinami uváděny na trh jako „hnojivo ES“.
(5)
Příloha III nařízení (ES) č. 2003/2003 obsahuje technická ustanovení pro kontrolu hnojiv typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku. Mělo by být upřesněno, že metody analýzy mohou být použity v případě různých forem hnojiva typu dusičnanu amonného (částice nebo granule). Uvedené popisy metod analýzy navíc používají zastaralé jednotky tlaku namísto současných jednotek SI.
(6)
Ustanovení čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje, aby kontroly hnojiv ES, která patří k typům hnojiv uvedeným v příloze I daného nařízení, byly prováděny metodami analýzy podrobně popsanými v příloze III a IV daného nařízení. Vzhledem k tom, že uvedené metody nejsou mezinárodně uznávány, byl Evropský výbor pro normalizaci (CEN) pověřen vypracováním ekvivalentních norem EN, které mají stávající metody nahradit.
(7)
Jako částečný výsledek pověření Evropského výboru pro normalizaci M/335 týkajícího se modernizace analytických metod, pokud jde o hnojiva a materiály k vápnění půd, bylo vypracováno 20 norem EN, které by měly být zařazeny do přílohy IV nařízení (ES) č. 2003/2003. Některé z uvedených norem by měly nahradit stávající metody analýzy, zatímco jiné jsou nové.
(8)
Validované metody zveřejněné jako normy EN obvykle zahrnují kruhový test (mezilaboratorní zkoušku) k ověření reprodukovatelnosti analytických metod mezi různými laboratořemi. Předběžné zhodnocení metod, které mají být zavedeny v rámci pověření, ale ukázalo, že některé z těchto metod se používají jen zřídka. V tomto případě se považovala za dostatečnou redakční revize a kruhový test se nepovažoval za nezbytný. Mělo by se proto rozlišovat mezi validovanými normami EN a nevalidovanými metodami, aby se lépe určily normy EN, které prošly mezilaboratorní zkouškou, a aby byli kontroloři o statistické spolehlivosti norem EN správně informováni.
(9)
V zájmu zjednodušení právních předpisů a usnadnění budoucích revizí je vhodné nahradit úplné znění norem v příloze IV nařízení (ES) č. 2003/2003 odkazy na normy EN, jež mají být zveřejněny Evropským výborem pro normalizaci.
(10)
Článek 30 nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje, aby laboratoře byly způsobilé a schválené členským státem, pokud provádějí analýzu vzorků hnojiv pro úřední kontroly. Takové schválené laboratoře musí splňovat normy pro akreditaci zmíněné v oddíle B přílohy V. Vzhledem k tomu, že akreditace v praxi trvá déle, než se původně předpokládalo, měla by být příloha V změněna tak, aby se zajistila účinná kontrolní opatření tím, že se členským státům dovolí schvalovat laboratoře, které jsou způsobilé k úředním kontrolám, ale nebyly dosud akreditovány.
(11)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění takto:
1)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2)
Příloha III se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
3)
Příloha IV se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
4)
Příloha V se mění v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. října 2009.