SMĚRNICE RADY 2008/117/ES
ze dne 16. prosince 2008,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty za účelem boje proti daňovým únikům spojeným s plněními uvnitř Společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úniky v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH) významně ovlivňují daňové příjmy členských států a narušují hospodářskou činnost v rámci vnitřního trhu tím, že vytvářejí neoprávněné toky zboží a uvádějí na trh zboží za neobvykle nízké ceny.
(2)
Jednou z příčin těchto daňových úniků jsou nedostatky systému DPH uvnitř Společenství, a zejména systému výměny informací o dodání zboží v rámci Společenství, který je stanoven směrnicí Rady 2006/112/ES (3). Překážkou bránící účinnému používání těchto informací v boji proti podvodům je především prodleva mezi uskutečněním plnění a odpovídající výměnou informací v rámci systému výměny informací o DPH.
(3)
Za účelem účinného boje proti těmto daňovým únikům je třeba, aby správní orgán členského státu, ve kterém daňová povinnost vznikla, získal informace o dodání zboží uvnitř Společenství ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc.
(4)
Aby bylo možné k boji proti únikům využít křížovou kontrolu informací, je třeba zajistit, aby plnění uvnitř Společenství přiznával ve stejném daňovém období dodavatel i kupující nebo příjemce.
(5)
Vzhledem k vývoji podnikatelského prostředí a nástrojů hospodářských subjektů je třeba zajistit, aby taková hlášení mohla být podávána jednoduchými elektronickými postupy, aby se co nejvíce snížila administrativní zátěž.
(6)
V zájmu zachování rovnováhy mezi cíli Společenství v oblasti boje proti daňovým únikům a v oblasti snižování administrativní zátěže hospodářských subjektů je vhodné členským státům umožnit, aby hospodářským subjektům povolily podávat souhrnná hlášení týkající se dodání zboží uvnitř Společenství čtvrtletně, je-li hodnota těchto dodání nevýznamná. Členské státy, které si přejí postupné zavedení této možnosti, by měly mít možnost přechodně stanovit tuto hodnotu vyšší. Rovněž je vhodné členským státům umožnit, aby hospodářským subjektům povolily podávat čtvrtletně informace týkající se poskytnutí služeb uvnitř Společenství.
(7)
Komise by měla po roce uplatňování nových ustanovení vyhodnotit dopad urychlení výměny informací na schopnost členských států bojovat proti únikům v oblasti DPH, jakož i výše uvedené možnosti, a to především s cílem určit, zda je na místě tyto možnosti dále zachovávat.
(8)
Jelikož cílů navrhovaného opatření ve věci boje proti únikům v oblasti DPH nemůže být v uspokojivé míře dosaženo na úrovni členských států, jejichž činnost v této věci závisí na informacích shromážděných ostatními členskými státy, a proto jich může být z důvodu nutného zapojení všech členských států lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(9)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(10)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (4) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2006/112/ES se mění takto:
1)
v článku 64 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Poskytnutí služeb, z nichž má podle článku 196 povinnost odvést daň příjemce služeb, která probíhají po dobu delší než jeden rok a která nevedou k vyúčtováním nebo platbám během tohoto období, se považují za uskutečněná uplynutím každého kalendářního roku, pokud poskytnutí služeb neskončí dříve.
Členské státy mohou v některých případech, s výjimkou případů uvedených v prvním pododstavci, stanovit, že se dodávání zboží a poskytování služeb, která probíhají po určitou dobu, považují za uskutečněná alespoň jednou ročně.“;
2)
v článku 66 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Odchylka podle prvního pododstavce se však nepoužije v případě poskytování služeb, u nichž má podle článku 196 povinnost odvést daň příjemce služeb.“;
3)
článek 263 se nahrazuje tímto:
„Článek 263
1. Souhrnné hlášení se vypracovává za každý kalendářní měsíc ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc a postupem stanoveným členskými státy.
1a. Za podmínek a v mezích, které mohou stanovit, však mohou členské státy osobám povinným k dani povolit, aby podávaly souhrnné hlášení za každé kalendářní čtvrtletí ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc od konce daného čtvrtletí, pokud celková hodnota dodání zboží podle čl. 264 odst. 1 písm. d) a čl. 265 odst. 1 písm. c) za čtvrtletí bez DPH nepřesáhne v daném čtvrtletí ani v žádném ze čtyř předcházejících čtvrtletí částku 50 000 EUR nebo ekvivalent této částky v národní měně.
Možnost stanovenou v prvním pododstavci nelze uplatnit od konce měsíce, ve kterém celková hodnota dodání zboží podle čl. 264 odst. 1 písm. d) a čl. 265 odst. 1 písm. c) bez DPH přesáhne za běžné čtvrtletí částku 50 000 EUR nebo ekvivalent této částky v národní měně. V takovém případě se souhrnné hlášení vypracuje za měsíc nebo měsíce, které uplynuly od začátku čtvrtletí, ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc.
1b. Do 31. prosince 2011 mohou členské státy stanovit hodnotu uvedenou v odstavci 1a na 100 000 EUR nebo ekvivalent této částky v národní měně.
1c. Za podmínek a v mezích, které mohou stanovit, mohou členské státy osobám povinným k dani povolit, pokud jde o poskytnutí služeb podle čl. 264 odst. 1 písm. d), aby podávaly souhrnné hlášení za každé kalendářní čtvrtletí ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc od konce daného čtvrtletí.
Členské státy mohou zejména vyžadovat, aby osoby povinné k dani, které uskutečňují dodání zboží nebo poskytnutí služeb podle čl. 264 odst. 1 písm. d), podávaly souhrnné hlášení ve lhůtě podle odstavců 1 až 1b.
2. Za podmínek, které stanoví, umožní členské státy podání souhrnného hlášení podle odstavce 1 zasláním souboru elektronickými prostředky a mohou rovněž zaslání souboru elektronickými prostředky vyžadovat.“;
4)
v článku 264 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hodnota uvedená v odst. 1 písm. d) se přiznává za období stanovené v souladu s čl. 263 odst. 1 až 1c, v jehož průběhu vznikla daňová povinnost.
Hodnota uvedená v odst. 1 písm. f) se přiznává za období stanovené v souladu s čl. 263 odst. 1 až 1c, v jehož průběhu je pořizovateli oprava oznámena.“;
5.
v článku 265 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hodnota uvedená v odst. 1 písm. c) se přiznává za období stanovené v souladu s čl. 263 odst. 1 až 1b, v jehož průběhu vznikla daňová povinnost.“
Článek 2
Na základě informací poskytnutých členskými státy předloží Komise do 30. června 2011 zprávu, v níž vyhodnotí dopad čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES na schopnost členských států bojovat proti únikům v oblasti DPH spojeným s dodáváním zboží či poskytováním služeb uvnitř Společenství, jakož i užitečnost možností stanovených v čl. 263 odst. 1a až 1c, a v závislosti na závěrech této zprávy ji doplní o příslušné návrhy.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí k 1. lednu 2010. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi nimi a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti upravené touto směrnicí.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 16. prosince 2008.