Směrnice Rady
ze dne 14. června 1966
o uvádění osiva pícnin na trh
(66/401/EHS)
RADA EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že produkce pícnin zaujímá v zemědělství Evropského hospodářského společenství významné místo;
vzhledem k tomu, že uspokojivé výsledky při pěstování pícnin do značné míry závisejí na použití vhodného osiva; že proto některé členské státy již po nějakou dobu omezují uvádění osiva pícnin na trh na vysoce jakostní osivo; že tyto členské státy využívají výsledků systematického šlechtění probíhajícího již po několik desetiletí, jímž byly získány dostatečně stálé a uniformní odrůdy pícnin, od nichž lze s ohledem na jejich vlastnosti očekávat značné výhody pro zamýšlené použití;
vzhledem k tomu, že vyšší výnosnosti při pěstování pícnin ve Společenství bude dosaženo tím, že členské státy budou při výběru odrůd povolených pro uvádění na trh uplatňovat jednotná a co nejpřísnější pravidla;
vzhledem k tomu, že omezení uvádění na trh na určité odrůdy je však důvodné jen tehdy, je-li současně zajištěno, že uživatelé mohou osivo těchto odrůd také skutečně získat;
vzhledem k tomu, že některé členské státy uplatňují k tomuto účelu systémy uznávání, jehož účelem je prostřednictvím úředních zkoušek zajišťovat odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu;
vzhledem k tomu, že takové systémy již existují na mezinárodní úrovni; že Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj vytvořila systém pro odrůdové uznávání osiva pícnin, které je určeno pro mezinárodní obchod;
vzhledem k tomu, že je žádoucí vytvořit na základě zkušeností s tímto systémem a s odpovídajícími vnitrostátními systémy jednotný systém uznávání pro Společenství;
vzhledem k tomu, že tento systém by se měl vztahovat jak na obchod mezi členskými státy, tak na uvádění na domácí trhy;
vzhledem k tomu, že obecně by mělo být možné uvádět osivo pícnin pro jakékoliv použití na trh pouze tehdy, pokud bylo v souladu s pravidly pro uznávání úředně přezkoušeno a uznáno jako základní osivo nebo jako certifikované osivo anebo, v případě některých rodů a druhů, úředně přezkoušeno a připuštěno jako obchodní osivo; že volba termínů "základní osivo" a "certifikované osivo" vychází ze stávající mezinárodní terminologie;
vzhledem k tomu, že je třeba připustit obchodní osivo z toho důvodu, že ne všechny rody a druhy pícnin se šlechtitelským významem již poskytly žádoucí odrůdy nebo dostatečné množství osiva stávajících odrůd k pokrytí potřeb Společenství; že je proto v případě určitých rodů a druhů nezbytné připustit osivo pícnin, které nepatří k určité odrůdě, ale splňuje všechny ostatní požadavky;
vzhledem k tomu, že osivo pícnin, které není uváděno na trh, by mělo být pro malý hospodářský význam vyloučeno z oblasti působnosti pravidel Společenství; že právo členských států přijmout pro toto osivo zvláštní předpisy nesmí být dotčeno;
vzhledem k tomu, že by se pravidla Společenství neměla vztahovat na osivo, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí;
vzhledem k tomu, že ke zlepšení genetické hodnoty i vnější jakosti osiva pícnin ve Společenství by měly být stanoveny některé podmínky týkající se technické čistoty a klíčivosti;
vzhledem k tomu, že k zajištění pravosti osiva musí být stanovena pravidla Společenství pro balení, odběry vzorků, uzavírání a označovaní; že k tomuto účelu musí návěsky uvádět údaje nezbytné pro výkon úřední kontroly a pro informování spotřebitele a musí odkazovat na uznání uznaného osiva různých kategorií na úrovni Společenství;
vzhledem k tomu, že některé členské státy potřebují pro zvláštní výsevní účely směsi osiva pícnin několika rodů a druhů; že je třeba k této potřebě přihlédnout a povolit členským státům připouštět takové směsi za určitých podmínek;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout vhodná kontrolní opatření, aby bylo při uvádění osiva na trh zajištěno dodržování požadavků na jakost a předpisů o zachování pravosti;
vzhledem k tomu, že uvádění na trh osiva, které tyto podmínky splňuje, by mělo podléhat pouze těm omezením, která stanoví pravidla Společenství, aniž je dotčen článek 36 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že v první etapě, až do vytvoření společného katalogu odrůd, by měla tato omezení zahrnovat zejména právo členských států omezit uvádění na trh uznaného osiva různých kategorií pouze na osivo odrůd, které mají krajinnou a užitnou hodnotu pro jejich území;
vzhledem k tomu, že je nezbytné uznat za určitých podmínek osivo, které bylo v jiných zemích získáno množením základního osiva uznaného v některém členském státě, za rovnocenné s osivem množeným v uvedeném členském státě;
vzhledem k tomu, že je na druhé straně žádoucí stanovit, že osivo pícnin sklizené ve třetích zemích může být uváděno na trh ve Společenství pouze tehdy, pokud poskytuje stejnou záruku jako osivo, které bylo úředně uznáno nebo úředně připuštěno jako obchodní osivo ve Společenství a které je v souladu s pravidly Společenství;
vzhledem k tomu, že v obdobích, kdy dochází k obtížím v zásobování uznaným osivem různých kategorií nebo obchodním osivem, je třeba přechodně připustit osivo vyhovující méně přísným požadavkům;
vzhledem k tomu, že za účelem harmonizace technických metod uznávání v jednotlivých členských státech a z toho důvodu, aby bylo v budoucnu možné porovnávat osiva uznaná ve Společenství a osiva pocházející ze třetích zemí, by měla být v členských státech zřízena zkušební pole Společenství pro každoroční následné kontroly certifikovaného osiva různých kategorií;
vzhledem k tomu, že by Komisi mělo být svěřeno přijímání některých prováděcích opatření; že pro snazší provádění zamýšlených opatření je třeba stanovit postup úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na osivo pícnin uváděné na trh ve Společenství bez ohledu na jeho využití.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
A. "pícninami"
rostliny těchto rodů a druhů:
a)Gramineae | trávy |
Agrostis spp. | psineček |
Alopecurus pratensis L. | psárka luční |
Arrhenatherum elatius (L.) J. et C. Presl. | ovsík vyvýšený |
Dactylis glomerata L. | srha laločnatá |
Festuca arundinacea Schreb. | kostřava rákosovitá |
Festuca ovina L. | kostřava ovčí |
Festuca pratensis Huds. | kostřava luční |
Festuca rubra L. | kostřava červená |
Lolium spp. | jílek |
Phleum pratense L. | bojínek luční |
Poa spp. | lipnice |
Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | trojštět žlutavý |
b)Leguminosae | luskoviny |
Lotus corniculatus L. | štírovník růžkatý |
Lupinus spp., mimo | lupina, mimo |
Lupinus perennis L. | lupinu vytrvalou |
Medicago lupulina L. | tolice dětelová |
Medicago sativa L. | tolice vojtěška (vojtěška setá) |
Medicago varia Martyn | vojtěška proměnlivá |
Onobrychis sativa L. | vičenec setý |
Pisum arvense L. | hrášek polní |
Trifolium hybridum L. | jetel zvrhlý |
Trifolium incarnatum L. | jetel nachový |
Trifolium pratense L. | jetel luční |
Trifolium repens L. | jetel plazivý |
Vicia spp., mimo Vicia faba major L. | vikve a boby, mimo bob větší |
B. "základním osivem":
1. "osivem šlechtěných odrůd" osivo,
a) které bylo vypěstováno na odpovědnost pěstitele podle zásad udržovacího šlechtění odrůdy;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo";
c) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
2. "osivem místních odrůd" osivo,
a) které bylo vypěstováno pod úředním dohledem z materiálu úředně připuštěného jako místní odrůda na jednom nebo více hospodářstvích v rámci přesně ohraničené oblasti původu;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo";
c) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
C. "certifikovaným osivem" osivo,
a) které pochází ze základního osiva nebo certifikovaného osiva určité odrůdy;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo" nebo rostlin;
c) které, s výhradou čl. 4 písm. b), vyhovuje požadavkům na certifikované osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
D. "obchodním osivem" osivo,
a) které vykazuje druhovou pravost;
b) které, s výhradou čl. 4 písm. b), vyhovuje požadavkům na obchodní osivo stanoveným v příloze II; a
c) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
E. "úředními opatřeními" opatření, která provádějí
a) státní orgány nebo
b) veřejnoprávní nebo soukromoprávní právnické osoby jednající jménem státu nebo
c) v případě pomocných činností, které rovněž podléhají dohledu státu, přísežné fyzické osoby
za podmínky, že osoby uvedené v písmenech b) a c) nemají osobní zájem na výsledku těchto opatření.
Článek 3
1. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze osivo
Dactylis glomerata L.,
Festuca arundinacea Schreb.,
Festuca pratensis Huds.,
Festuca rubra L.,
Lolium spp.,
Phleum pratense L.,
Medicago sativa L.,
Medicago varia Martyn,
Pisum arvense L.,
Trifolium repens L.,
které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo a které vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze II.
2. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze to osivo pícnin jiných rodů a druhů, než které jsou uvedeny v odstavci 1, které bylo buď úředně uznáno jako základní osivo, nebo certifikované osivo, anebo jde o obchodní osivo, a které dále vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze II.
3. Komise může postupem podle článku 21 stanovit, že po uplynutí určených lhůt lze uvádět na trh pouze to osivo pícnin jiných rodů a druhů, než které jsou uvedeny v odstavci 1, které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo.
4. Členské státy zajistí, aby úřední zkoušky osiva probíhaly v souladu s obvyklými mezinárodními metodami, pokud tyto metody existují.
5. Členské státy mohou stanovit odchylky od odstavců 1 a 2
a) pro šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu,
b) pro pokusy nebo pro vědecké účely,
c) pro účely šlechtění,
d) pro nezpracované osivo, které se uvádí na trh k opatření obalem, pokud je zajištěna pravost tohoto osiva.
Článek 4
Členské státy však mohou odchylně od článku 3 povolit,
a) aby bylo úředně uznáno a uváděno na trh základní osivo obilovin, které nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II; obdobná odchylka se vztahuje i na certifikované osivo Trifolium pratense, pokud je toto osivo určeno pro další produkci certifikovaného osiva.
V uvedených případech přijmou členské státy veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil určitou klíčivost, kterou při uvádění na trh uvede na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno, adresu a číslo partie;
b) aby v zájmu rychlejšího zásobování osivem bylo úředně uznáno a uváděno na trh až po prvního obchodního příjemce osivo kategorií "základní osivo" nebo "certifikované osivo", u kterého dosud nebyly ukončeny úřední zkoušky týkající se vyhovění požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II. Uznání se provede pouze po předložení předběžného protokolu o analýze osiva a za podmínky, že je uvedeno jméno a adresa prvního příjemce. Budou přijata veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil klíčivost vyplývající z předběžné analýzy. Tuto klíčivost uvede dodavatel při uvádění na trh na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno a adresu a číslo partie.
S výjimkou případů množení mimo Společenství uvedených v článku 15 se tato ustanovení nevztahují na osivo dovážené ze třetích zemí.
Článek 5
Pokud jde o požadavky stanovené v přílohách I a II, mohou členské státy stanovit pro uznávání tuzemské produkce a pro zkoušení tuzemského obchodního osiva dodatečné nebo přísnější požadavky.
Článek 6
1. Každý členský stát sestaví seznam odrůd pícnin, které jsou na jeho území úředně povoleny pro uznávání osiva; seznam udává hlavní morfologické nebo fyziologické znaky umožňující rozlišovat mezi odrůdami rostlin přímo pocházejícími z osiva kategorie "certifikované osivo", a úředně stanovený nejvyšší počet generací po základním osivu připuštěných k uznávání pro každou odrůdu. U místních odrůd uvádí seznam oblast původu.
2. U hybridů a syntetických odrůd je třeba sdělit genetické komponenty orgánům příslušným povolovat odrůdy a uznávat osivo. Členské státy zajistí, aby výsledky zkoušek genetických komponent a jejich popis byly na žádost šlechtitele považovány za důvěrné.
3. Odrůda se povolí teprve tehdy, pokud bylo úředními zkouškami nebo zkouškami pod úředním dohledem, zejména pěstitelskými zkouškami, ověřeno, že odrůda je dostatečně homogenní a stálá.
4. Povolené odrůdy se pravidelně úředně kontrolují. Není-li již některá z podmínek pro povolení pro uznávání osiva splněna, povolení odrůdy se zruší a odrůda se ze seznamu vymaže.
5. Seznam a veškeré jeho změny se neprodleně oznámí Komisi, která je sdělí ostatním členským státům.
Článek 7
1. Členské státy stanoví, že v průběhu kontroly odrůd, při zkouškách osiva pro uznání a při zkouškách obchodního osiva musí být vzorky odebírány úředně pomocí vhodných metod.
2. Při zkouškách osiva pro uznání a při zkouškách obchodního osiva musí být vzorky odebírány z homogenních partií. Maximální hmotnost partie a minimální hmotnost vzorku jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
1. Členské státy stanoví, že základní, certifikované a obchodní osivo smí být uváděno na trh pouze v dostatečně homogenních dodávkách a v uzavřených baleních, která jsou opatřena uzávěrem a označena podle článků 9 a 10.
2. Členské státy mohou pro prodej malých množství konečnému spotřebiteli stanovit odchylky od odstavce 1 týkající se balení, uzávěru a označení.
Článek 9
1. Členské státy stanoví, že balení základního, certifikovaného a obchodního osiva musí být úředně uzavřena tak, aby byl uzávěr při otevření znehodnocen a nemohl být znovu použit.
2. Balení mohou být znovu uzavřena pouze úředně. V tomto případě se na návěsce podle čl. 10 odst. 1 uvede, že se jedná o opětovné uzavření, dále datum opětovného uzavření a orgán, který je provedl.
Článek 10
1. Členské státy stanoví, že balení základního, certifikovaného a obchodního osiva
a) musí být na vnější straně opatřena úřední návěskou podle přílohy IV v některém z úředních jazyků Společenství; návěska je připevněna úředním uzávěrem; barva návěsky je pro základní osivo bílá, pro certifikované osivo první generace po základním osivu modrá, pro certifikované osivo dalších generací po základním osivu červená a pro obchodní osivo tmavě žlutá; pro obchod mezi členskými státy musí být návěska opatřena datem úředního uzavření. Pokud v případech uvedených v čl. 4 písm. a) základní osivo a certifikované osivo nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II, vyznačí se tato skutečnost na návěsce;
b) musí uvnitř obsahovat úřední doložku v barvě návěsky obsahující údaje stanovené pro návěsku v příloze IV. Tato doložka není požadována, pokud jsou údaje na balení vytištěny nesmazatelnou barvou.
2. Členské státy mohou
a) požadovat, aby na návěsce bylo ve všech případech uvedeno datum úředního uzavření;
b) pro malá balení stanovit odchylky od odstavce 1.
Článek 11
Není dotčeno právo členských států stanovit, že balení tuzemského nebo dováženého základního, certifikovaného nebo obchodního osiva musí být při uvádění na trh na jejich území opatřena návěskou dodavatele i v jiných případech, než které jsou stanoveny v článku 4.
Článek 12
Členské státy stanoví, že každé chemické ošetření základního, certifikovaného nebo obchodního osiva musí být uvedeno buď na úřední návěsce, nebo na návěsce dodavatele, a na balení nebo uvnitř balení.
Článek 13
1. Členské státy mohou povolit uvádění osiva pícnin na trh ve směsích osiva různých rodů a druhů pícnin a ve směsích s osivem rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu této směrnice, pokud jsou jednotlivé složky směsi před smícháním v souladu s pravidly pro uvádění na trh, která se na ně vztahují.
2. Použijí se články 8, 9 a 11 a rovněž článek 10 s tím rozdílem, že barva návěsky je v případě směsí zelená.
Článek 14
1. Členské státy zajistí, aby uvádění na trh základního a certifikovaného osiva, které bylo úředně uznáno a jehož balení byla úředně označena a uzavřena v souladu s touto směrnicí, a obchodního osiva, jehož balení byla úředně označena a uzavřena v souladu s touto směrnicí, podléhalo pouze omezením na základě jeho vlastností, opatření ke zkoušení, označování a uzavírání, která stanoví tato směrnice.
2. Členské státy mohou
a) stanovit, pokud nevstoupily v platnost předpisy Komise podle čl. 3 odst. 3, že po uplynutí určitých lhůt lze na trh uvádět pouze to osivo jiných rodů a druhů pícnin, než které jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1, které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo;
b) přijmout předpisy o nejvyšší povolené vlhkosti pro uvádění na trh;
c) omezit uvádění na trh certifikovaného osiva pícnin na osivo první generace po základním osivu;
d) až do zavedení společného katalogu odrůd, k čemuž musí dojít nejpozději dne 1. ledna 1970, omezit uvádění osiva obilovin na trh na osivo odrůd, které jsou zapsány ve vnitrostátním seznamu vycházejícím z krajinné a užitné hodnoty pro jejich území; podmínky pro zápis do tohoto seznamu jsou pro odrůdy pocházející z ostatních členských států stejné jako pro domácí odrůdy.
Článek 15
Členské státy stanoví, že osivo pícnin, které pochází bezprostředně ze základního osiva uznaného v některém členském státě a které bylo sklizeno v jiném členském státě nebo v některé třetí zemi, je rovnocenné certifikovanému osivu z první generace po základním osivu sklizeném ve státě, který vyprodukoval základní osivo, pokud bylo na jeho množitelském porostu podrobeno inspekci vyhovující požadavkům stanoveným v příloze I a pokud bylo úřední zkouškou ověřeno, že splňuje požadavky stanovené v příloze II pro certifikované osivo.
Článek 16
1. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí,
a) zda v případě uvedeném v článku 15 inspekce prováděné v určité třetí zemi vyhovují požadavkům stanoveným v příloze I,
b) zda osivo pícnin sklizené v určité třetí zemi, které poskytuje stejné záruky vlastností a opatření provedených k jeho zkoušení, zajištění jeho pravosti, jeho označování a jeho kontroly, je v tomto ohledu rovnocenné základnímu osivu, certifikovanému osivu nebo obchodnímu osivu, které bylo sklizeno ve Společenství a které odpovídá této směrnici.
2. Členské státy mohou určení podle odstavce 1 provádět samy, dokud tak podle uvedeného odstavce neučiní Rada. Toto právo zaniká dnem 1. července 1969.
Článek 17
1. K překonání přechodných obtíží ve všeobecném zásobování základním, certifikovaným nebo obchodním osivem, které se vyskytnou alespoň v jednom členském státě a které nelze odstranit v rámci Společenství, zmocní Komise postupem podle článku 21 jeden nebo více členských států, aby povolily na určité období stanovené Komisí uvádění na trh osiva kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.
2. Pokud jde o kategorii osiva určité odrůdy, má úřední návěska barvu stejnou jako ta, která je stanovena pro odpovídající kategorii, a v ostatních případech stejnou jako návěska stanovená pro obchodní osivo. V každém případě musí být na návěsce uvedeno, že se jedná o osivo kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.
Článek 18
Tato směrnice se nevztahuje na osivo pícnin, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí.
Článek 19
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby osivo pícnin mohlo být v průběhu uvádění na trh alespoň namátkově úředně kontrolováno s ohledem na dodržování požadavků stanovených touto směrnicí.
Článek 20
1. Ve Společenství se založí srovnávací pole, na kterých se každý rok provede následná kontrola odebraných vzorků certifikovaného osiva pícnin. Tato pole podléhají kontrole prováděné výborem uvedeným v článku 21.
2. V první etapě slouží srovnávací zkoušky k harmonizaci technických metod uznávání, aby bylo dosaženo srovnatelnosti výsledků. Jakmile bude tohoto cíle dosaženo, bude o srovnávacích zkouškách každoročně podávána zpráva o činnosti, která se důvěrně sdělí členským státům a Komisi. Komise stanoví postupem podle článku 21 datum, ke kterému bude zpráva podána poprvé.
3. Komise vydá postupem podle článku 21 opatření nezbytná k provádění srovnávacích zkoušek. Do srovnávacích zkoušek lze zahrnout osivo pícnin sklizené ve třetích zemích.
Článek 21
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 14. června 1966 [2] (dále jen "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijme většinou dvanácti hlasů.
4. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 22
Touto směrnicí nejsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy odůvodněné ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 23
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 14 odst. 1 nejpozději do 1. července 1968 a s ostatními ustanoveními této směrnice a jejích příloh nejpozději do 1. července 1969. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 24
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 14. června 1966.