Směrnice Rady 98/29/ES
ze dne 7. května 1998
o harmonizaci hlavních ustanovení týkajících se pojištění vývozních úvěrů pro operace se střednědobým a dlouhodobým krytím
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
(1) vzhledem k tomu, že střednědobé a dlouhodobé pojištění vývozních úvěrů hraje stěžejní úlohu v mezinárodním obchodě a představuje důležitý nástroj obchodní politiky;
(2) vzhledem k tomu, že střednědobé a dlouhodobé pojištění vývozních úvěrů hraje důležitou úlohu v obchodě s rozvojovými zeměmi, a podporuje tak jejich integraci do světového hospodářství, což je cílem rozvojové politiky Společenství;
(3) vzhledem k tomu, že rozdíly mezi oficiálními systémy pojištění střednědobých a dlouhodobých vývozních úvěrů používanými v současné době v členských státech mohou z hlediska hlavních součástí pojistného krytí, pojistného a pojišťovací politiky vést k narušování hospodářské soutěže mezi podniky uvnitř Společenství;
(4) vzhledem k tomu, že je vhodné, aby opatření stanovená touto směrnicí nepřekročila rámec toho, co je nezbytné pro harmonizaci, která zajistí, že vývozní politika bude založena na jednotných zásadách a že nedojde k narušení hospodářské soutěže mezi podniky uvnitř Společenství;
(5) vzhledem k tomu, že za účelem omezení současného narušování hospodářské soutěže je žádoucí, aby se odlišné oficiální systémy pojištění vývozních úvěrů harmonizovaly, jak stanoví článek 112 Smlouvy, a to na základě jednotných zásad a takovým způsobem, aby vytvořily nedílnou součást společné obchodní politiky;
(6) vzhledem k tomu, že vládami (nebo vládou řízenými zvláštními institucemi) poskytované záruky za vývozní úvěry nebo programy pojištění, jejichž sazby pojistného nejsou přiměřené k pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát těchto programů, považuje Dohoda o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uzavřená v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání (1986 až 1994) [1], zejména čl. 3 odst. 1 písm. a) a j) přílohy, za zakázané vývozní subvence;
(7) vzhledem k tomu, že pojistné, které pojistitel úvěrů účtuje, by mělo odpovídat pojišťovanému riziku;
(8) vzhledem k tomu, že by harmonizace podpořila spolupráci mezi pojistiteli úvěrů jednajícími jménem státu nebo s jeho podporou a zlepšila spolupráci mezi podniky uvnitř Společenství, jak stanoví článek 130 Smlouvy;
(9) vzhledem k tomu, že harmonizace i spolupráce jsou důležité a stěžejní faktory konkurenceschopnosti vývozců Společenství na trzích mimo Společenství;
(10) vzhledem k tomu, že bílá kniha Komise o dotvoření vnitřního trhu, kterou přijala Evropská rada v červnu 1985, zdůrazňuje význam prostředí podporujícího spolupráci mezi podniky Společenství;
(11) vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí ze dne 27. září 1960 [2] Rada zřídila Pracovní skupinu pro koordinaci politiky v oblasti pojištění úvěrů, úvěrových záruk a finančních úvěrů;
(12) vzhledem k tomu, že dne 15. května 1991 výše uvedená skupina pro koordinaci politiky pověřila odborníky z každého členského státu, kteří jako odborná skupina pro jednotný trh 1992 předložili ve dnech 27. března 1992, 11. června 1993 a 9. února 1994 zprávy obsahující řadu návrhů;
(13) vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí č. 93/112/EHS [3] Rada do právních předpisů Společenství začlenila dohodu OECD o pokynech pro státem podporované vývozní úvěry;
(14) vzhledem k tomu, že by tato směrnice měla nahradit směrnici Rady 70/509/EHS ze dne 27. října 1970 o zavedení společné pojistné smlouvy pro pojištění úvěrů u střednědobých a dlouhodobých operací s veřejnoprávními odběrateli [4] a směrnici Rady 70/510/EHS ze dne 27. října 1970 o zavedení společné pojistné smlouvy pro pojištění úvěrů u střednědobých a dlouhodobých operací se soukromými odběrateli [5];
(15) vzhledem k tomu, že tuto počáteční harmonizaci pojištění vývozního úvěru je třeba pokládat za krok směrem ke sblížení odlišných systémů členských států,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se použije na krytí operací vztahujících se k vývozu zboží nebo služeb pocházejících z některého členského státu, pokud je tato podpora poskytována přímo nebo nepřímo na účet jednoho nebo více členských států nebo s jejich podporou a zahrnuje celkovou dobu trvání rizika v rozsahu dvou let nebo delší, tj. dobu splácení včetně doby výroby.
Tato směrnice se nevztahuje na krytí záruk za trvání nabídky, záruk za vrácení záloh, záruk za splnění závazků nebo záruk poskytnutých namísto zádržného. Nevztahuje se ani na pojistné krytí rizik týkajících se stavebního zařízení a materiálu, pokud se v určitém místě používá k plnění obchodní smlouvy.
Článek 2
Povinnosti členských států
Členské státy zajistí, aby každá instituce, která na účet členského státu nebo s jeho podporou poskytuje přímo nebo nepřímo krytí formou pojištění vývozního úvěru, záruk nebo refinancování a která zastupuje přímo samotnou vládu nebo je řízena vládou nebo jedná na základě pravomocí vlády poskytující pojistné krytí (dále jen "pojistitelé"), poskytovala pojistné krytí operací souvisejících s vývozem zboží nebo služeb podle ustanovení obsažených v příloze, pokud jsou určeny pro země mimo Společenství a financovány odběratelským nebo dodavatelským úvěrem nebo placeny v hotovosti.
Článek 3
Přijímání rozhodnutí
Rozhodnutí uvedená v bodě 46 přílohy přijímá Komise postupem podle článku 4.
Článek 4
Výbor
Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor k návrhu zaujme stanovisko ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě:
- Komise odloží použití opatření, o kterých rozhodla, na dobu, která nesmí přesáhnout jeden měsíc ode dne tohoto sdělení,
- Rada může ve lhůtě stanovené v první odrážce přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.
Článek 5
Zpráva a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2001 Radě zprávu o zkušenostech získaných při používání této směrnice a o dosaženém sblížení.
Článek 6
Vztah k jiným postupům
Postupy stanovené touto směrnicí doplňují postupy uvedené v rozhodnutí 73/391/EHS [6].
Článek 7
Zrušení
Zrušují se směrnice 70/509/EHS a směrnice 70/510/EHS.
Článek 8
Provedení
Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. dubna 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 7. května 1998.