Nařízení Komise (ES) č. 2244/2002
ze dne 16. prosince 2002,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1622/2000, pokud jde o používání kyseliny vinné ve vinařských produktech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2585/2001 [2], a zejména na článek 46 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha IV nařízení (ES) č. 1493/1999 povoluje přidávání kyseliny vinné do příslušných vinařských produktů.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1622/2000 ze dne 24. července 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem a zavádí se kodex Společenství pro enologické postupy a ošetřování [3], naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 2066/2001 [4], se stanoví mezní hodnoty a podmínky pro používání některých látek povolených nařízením (ES) č. 1493/1999.
(3) Kyselina vinná, také nazývaná kyselina L-vinná, a její soli jsou jedinými látkami povolenými pro účely přikyselování a odkyselování vinařských produktů, protože se vyskytují v přirozeném stavu v hroznech a ve víně.
(4) V červnu 2002 přijal Mezinárodní úřad pro révu a víno usnesení, kterým se v mezinárodním enologickém kodexu aktualizuje monografie o identifikačních vlastnostech a kritéria čistoty kyseliny L-vinné, používané při výrobě vína, která tuto kyselinu definuje jako "přírodní kyselinu získanou z hroznů". Tato kritéria čistoty jsou úplnější, ale přesto odpovídají kritériím stanoveným ve směrnici Komise 96/77/ES ze dne 2. prosince 1996, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotupotravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla [5], naposledy pozměněné směrnicí 2002/82/ES [6].
(5) Pro zajištění vysokého stupně jakosti a zejména pro zachování autentičnosti a přirozeného charakteru vína v souladu s dobrou enologickou praxí je třeba do nařízení (ES) č. 1622/2000 zapracovat požadavek, aby se při výrobě vína mohla používat pouze kyselina vinná zemědělského původu, s přihlédnutím ke specifikacím mezinárodního enologického kodexu Mezinárodního úřadu pro révu a víno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 8 nařízení (ES) č. 1622/2000 se vkládá nový odstavec, který zní:
"Kyselina vinná, také nazývaná kyselina L-vinná, jejíž použití je stanoveno v příloze IV bodu 1 písm. l) a m) a příloze IV bodu. 3 písm. k) a l) nařízení (ES) č. 1493/1999, musí být zemědělského původu a získaná výhradně z vinařských produktů. Musí také splňovat kritéria čistoty stanovená ve směrnici Komise 96/77/ES [7]."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2002.