Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES
ze dne 7. května 2002
o nežádoucích látkách v krmivech
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3], s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 26. března 2002,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba provést mnoho změn ve směrnici Rady 1999/29/ES ze dne 22. dubna 1999 o nežádoucích látkách a produktech ve výživě zvířat [4]. Z důvodů srozumitelnosti a přehlednosti by měla být tato směrnice přepracována.
(2) Živočišná výroba zaujímá v zemědělství Společenství velmi důležité místo a uspokojivé výsledky z hlediska zdraví lidí a zvířat, spokojené existence zvířat, životního prostředí a hospodářské situace chovatelů zvířat závisejí do značné míry na používání vhodných krmiv dobré jakosti.
(3) Aby byla zajištěna produktivita a trvale udržitelný rozvoj zemědělství a aby mohlo být zajištěno zdraví lidí a zvířat, spokojená existence zvířat a ochrana životního prostředí, je zapotřebí právní úpravy v oblasti krmiv. Kromě toho je zapotřebí podrobných hygienických předpisů, aby byla v jednotlivých hospodářstvích zaručena dobrá jakost krmiv, a to i tehdy, nejsou-li tato krmiva vyráběna pro obchodní účely.
(4) Shodná pravidla pro jakost a bezpečnost produktů určených ke krmení zvířat se musí použít na jakost a nezávadnost vody pro zvířata. Ačkoliv definice krmiv nebrání tomu, aby byla voda považována za součást krmiv pro zvířata, není uvedena v neúplném seznamu hlavních krmných surovin obsaženém ve směrnici Rady 96/25/ES ze dne 29. dubna 1996 o oběhu a užití krmných surovin [5]. Je třeba v rámci této směrnice přezkoumat, zda má být voda považována za součást krmiv.
(5) Bylo prokázáno, že doplňkové látky mohou obsahovat nežádoucí látky. Je tedy třeba rozšířit oblast působnosti směrnice také na doplňkové látky.
(6) Produkty určené ke krmení zvířat mohou obsahovat nežádoucí látky, které mohou ohrozit zdraví zvířat anebo i zdraví lidí či životní prostředí, jsou-li přítomny v živočišných produktech.
(7) Je nemožné zcela vyloučit přítomnost nežádoucích látek, je však důležité, aby se jejich obsah v produktech určených ke krmení zvířat snížil, přičemž se musí náležitě vzít v úvahu akutní toxicita, bioakumulace a odbouratelnost látek, aby se zabránilo vzniku nežádoucích a škodlivých účinků. V současnosti je nemožné stanovit tento obsah pod úrovní hladin detekovatelných analytickými metodami definovanými Společenstvím.
(8) Metody stanovení reziduí nežádoucích látek se stále zdokonalují tak, aby bylo možné odhalit i množství reziduí, která jsou pro zdraví zvířat a lidí zanedbatelná.
(9) Nežádoucí látky mohou být přítomny v produktech určených ke krmení zvířat pouze za podmínek stanovených touto směrnicí a nemohou být použity pro účely krmení zvířat jiným způsobem. Tato směrnice tedy musí být uplatňována, aniž jsou dotčena jiná ustanovení Společenství o krmivech, a zejména pravidla týkající se krmných směsí.
(10) Tato směrnice musí být použita na produkty určené ke krmení zvířat od okamžiku jejich vstupu na území Společenství. Mělo by být tudíž stanoveno, že maximální obsahy nežádoucích látek se obecně použijí na produkty určené ke krmení zvířat od data jejich uvedení do oběhu nebo použití ve všech stadiích, a zejména od okamžiku jejich dovozu do Společenství.
(11) Produkty určené ke krmení zvířat musí být řádné a běžné obchodní jakosti, a tudíž, jsou-li správně použity, nesmí představovat žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo pro životní prostředí, ani nesmí nepříznivě ovlivnit živočišnou výrobu. Musí být proto zakázáno používat nebo uvádět do oběhu produkty určené ke krmení zvířat, jejichž obsah nežádoucích látek přesahuje maximální obsahy stanovené v příloze I této směrnice.
(12) Je třeba omezit přítomnost některých nežádoucích látek v doplňkových krmivech tím, že se stanoví vhodné maximální obsahy.
(13) Zatímco v určitých případech se maximální obsah stanoví s přihlédnutím k základním hodnotám, je vhodné i nadále vyvíjet úsilí směřující k co největšímu omezení přítomnosti některých nežádoucích látek v produktech určených ke krmení zvířat, aby se snížila jejich přítomnost v potravinovém řetězci. Je tedy vhodné v rámci této směrnice umožnit stanovení akčních prahů mnohem nižších, než jsou maximální stanovené obsahy. V případě překročení takových prahů musí být provedena šetření, aby se zjistily zdroje nežádoucích látek, a musí být přijata opatření na omezení nebo odstranění takových zdrojů.
(14) V případě ohrožení zdraví lidí či zvířat nebo životního prostředí musí mít členské státy možnost dočasně snížit maximální obsahy nebo stanovit maximální přípustné obsahy pro další látky anebo zakázat přítomnost takových látek v produktech určených ke krmení zvířat. Aby bylo zajištěno jednotné používání, je třeba o případných změnách přílohy I této směrnice rozhodnout ve zkráceném řízení Společenství, na základě průkazných dokumentů a za použití zásady předběžné opatrnosti.
(15) Produkty určené ke krmení zvířat splňující požadavky této směrnice nesmí při uvádění do oběhu podléhat, pokud jde o úroveň nežádoucích látek a produktů, jiným omezením než těm, která stanoví tato směrnice a směrnice Rady 95/53/ES ze dne 25. října 1995, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat [6].
(16) Členské státy musí přijmout vhodná kontrolní opatření v souladu se směrnicí 95/53/ES, aby bylo zaručeno, že při použití nebo uvádění do oběhu produktů určených ke krmení zvířat jsou splněny požadavky týkající se nežádoucích látek.
(17) Je zapotřebí vhodného postupu Společenství, aby technická ustanovení uvedená v přílohách této směrnice byla přizpůsobena vývoji vědeckých a technických poznatků.
(18) Aby se usnadnilo provádění navrhovaných opatření, je třeba stanovit postup pro úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro krmiva zřízeného rozhodnutím Rady 70/372/EHS [7].
(19) Opatření nezbytná k provedení této směrnice musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na nežádoucí látky v produktech určených ke krmení zvířat.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení:
a) směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [9];
b) směrnice Rady 96/25/ES ze dne 29. dubna 1996 o oběhu krmných surovin a směrnice Rady 79/373/EHS ze dne 2. dubna 1979 o uvádění krmných směsí na trh [10];
c) směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [11], směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [12], směrnice Rady 86/363/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách živočišného původu a na jejich povrchu [13] a směrnice Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [14], pokud tato rezidua nejsou uvedena v seznamu přílohy I této směrnice;
d) právní předpisy Společenství týkající se veterinárních otázek ohledně zdraví lidí a zvířat;
e) směrnice Rady 82/471/EHS ze dne 30. června 1982 o určitých produktech používaných ve výživě zvířat [15];
f) směrnice Rady 93/74/EHS ze dne 13. září 1993 o krmivech určených ke zvláštním účelům výživy [16].
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "krmivy": produkty rostlinného nebo živočišného původu v přirozeném stavu, čerstvé nebo konzervované, produkty vzniklé jejich průmyslovým zpracováním a organické nebo anorganické látky, používané jednotlivě nebo ve směsích, s obsahem doplňkových látek nebo bez nich, které jsou určeny ke krmení zvířat orální cestou;
b) "krmnými surovinami": různé produkty rostlinného nebo živočišného původu v přirozeném stavu, čerstvé nebo konzervované, produkty vzniklé jejich průmyslovým zpracováním a organické nebo anorganické látky obsahující doplňkové látky či nikoliv, které jsou určeny ke krmení zvířat orální cestou buď přímo jako takové či po úpravě, při přípravě krmných směsí nebo jako nosiče pro premixy;
c) "doplňkovými látkami": doplňkové látky, jak jsou definovány v čl. 2 písm. a) směrnice 70/524/EHS;
d) "premixy": směsi doplňkových látek nebo směsi jedné nebo více doplňkových látek s látkami používanými jako nosiče, určené k přípravě krmiv;
e) "krmnými směsmi": směsi krmných surovin, s obsahem doplňkových látek nebo bez nich, které jsou určeny ke krmení zvířat orální cestou jako kompletní nebo doplňková krmiva;
f) "doplňkovými krmivy": směsi krmiv s vysokým obsahem určitých živin, které vzhledem ke svému složení dostačují pro denní dávku pouze tehdy, jsou-li použity v kombinaci s jinými krmivy;
g) "kompletními krmivy": směsi krmiv, které vzhledem ke svému složení pokrývají denní krmnou dávku;
h) "produkty určenými ke krmení zvířat": krmné suroviny, premixy, doplňkové látky, krmiva a všechny ostatní produkty určené k tomu, aby se používaly jako krmivo nebo v krmivech;
i) "denní krmnou dávkou": celkové množství krmiv přepočtené na obsah vlhkosti 12 %, které denně v průměru potřebuje zvíře určitého druhu, stáří a užitkovosti k uspokojení všech svých potřeb;
j) "zvířaty": zvířata náležející k druhům, které člověk běžně krmí a chová nebo konzumuje a zvířata volně žijící v případech, že jsou přikrmována krmivy;
k) "uvedením do oběhu" nebo "oběhem": držení produktů určených ke krmení zvířat za účelem jejich prodeje, včetně nabízení k prodeji, nebo jakékoliv jiné formy převodu na třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, a prodej nebo jiné formy převodu;
l) "nežádoucími látkami": jakákoliv látka nebo jakýkoliv produkt vyjma patogenních činitelů, která je přítomna v a/nebo na povrchu produktu určeného ke krmení zvířat a která představuje možné riziko pro zdraví zvířat a lidí nebo pro životní prostředí, nebo která by mohla nepříznivě ovlivnit živočišnou výrobu.
Článek 3
1. Produkty určené ke krmení zvířat mohou být dovezeny ze třetích zemí za účelem jejich použití ve Společenství, uvedeny do oběhu a/nebo použity ve Společenství pouze tehdy, pokud jsou řádné a běžné obchodní jakosti, a tudíž, jsou-li správně použity, nepředstavují žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo pro životní prostředí, ani nemohou nepříznivě ovlivnit živočišnou výrobu.
2. Za neslučitelné s odstavcem 1 se považují zejména takové produkty určené ke krmení zvířat, u nichž obsah nežádoucích látek překračuje maximální obsahy stanovené v příloze I.
Článek 4
1. Členské státy stanoví, že nežádoucí látky uvedené v příloze I této směrnice smějí být tolerovány v produktech určených ke krmení zvířat pouze za podmínek, které jsou uvedeny v této příloze.
2. Aby se omezily nebo odstranily zdroje nežádoucích látek u produktů určených ke krmení zvířat, provádějí členské státy ve spolupráci s hospodářskými subjekty šetření s cílem odhalit zdroje nežádoucích látek, pokud byly překročeny maximální obsahy těchto látek a pokud byly zjištěny zvýšené hodnoty těchto látek s přihlédnutím k základním hodnotám. Aby se v případě zvýšených hodnot postupovalo jednotně, může se ukázat nezbytným stanovit akční prahy, při jejichž překročení se přistupuje k takovým šetřením. Tyto prahy mohou být stanoveny v příloze II.
Členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům veškeré důležité údaje a zjištění o zdroji a opatření přijatá za účelem snížení obsahu nebo odstranění nežádoucích látek. Tyto údaje se sdělují ve výroční zprávě, která se předává Komisi v souladu s ustanoveními článku 22 směrnice 95/53/ES, s výjimkou případů, kdy tyto údaje mají pro ostatní členské státy neodkladný význam. V takovém případě se předají neprodleně.
Článek 5
Členské státy stanoví, že produkty určené ke krmení zvířat s obsahem nežádoucích látek, který překračuje maximální obsah stanovený v příloze I, nesmějí být za účelem rozředění míšeny se stejným či jiným produktem určeným ke krmení zvířat.
Článek 6
Pokud neexistují zvláštní ustanovení pro doplňková krmiva, členské státy stanoví, že doplňková krmiva nesmí s přihlédnutím k předepsanému poměru pro denní krmnou dávku obsahovat hodnoty nežádoucích látek uvedených v příloze I této směrnice, které překračují hodnoty stanovené pro kompletní krmiva.
Článek 7
1. Pokud členský stát může na základě nových údajů nebo nového vyhodnocení stávajících údajů, k němuž došlo po přijetí dotyčných ustanovení, prokázat, že maximální obsah stanovený v příloze I nebo nežádoucí látka neuvedená v této příloze představuje nebezpečí pro zdraví lidí či zvířat nebo pro životní prostředí, může dočasně snížit stávající maximální obsah, stanovit maximální obsah nebo zakázat přítomnost této nežádoucí látky v produktech určených ke krmení zvířat. Neprodleně o tom informuje ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
2. V souladu s postupem stanoveným v článku 12 se neprodleně rozhodne o tom, zda musí být přílohy I a II změněny.
Dokud Rada nebo Komise nepřijme žádné rozhodnutí, může členský stát zachovat opatření, která přijal.
Členský stát musí zajistit, aby přijaté rozhodnutí bylo zveřejněno.
Článek 8
1. V souladu s postupem stanoveným v článku 11 a s přihlédnutím k vývoji vědeckých a technických poznatků Komise upraví přílohy I a II.
2. Dále Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 11:
- pravidelně přijímá konsolidované verze příloh I a II zahrnující úpravy provedené v souladu s odstavcem 1,
- může definovat kritéria přípustnosti pro dekontaminační postupy jako doplněk ke kritériím stanoveným pro produkty určené ke krmení zvířat, jež byly těmto postupům podrobeny.
3. Členské státy zajistí, aby byla přijata opatření, která zaručí správné použití veškerých přijatelných postupů v souladu s odstavcem 2 a soulad dekontaminovaných produktů určených ke krmení zvířat s ustanoveními přílohy I.
Článek 9
Členské státy zajistí, aby produkty určené ke krmení zvířat, které jsou v souladu s touto směrnicí, nepodléhaly žádným dalším omezením týkajícím se oběhu, pokud jde o přítomnost nežádoucích látek, než těm, která jsou stanovena v této směrnici a ve směrnici 95/53/ES.
Článek 10
Ustanovení, která by mohla mít dopad na zdraví lidí či zvířat nebo na životní prostředí, se přijímají po konzultaci s příslušnými vědeckými výbory.
Článek 11
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro krmiva zřízený na základě článku 1 rozhodnutí 70/372/EHS.
2. Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 12
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro krmiva zřízený na základě článku 1 rozhodnutí 70/372/EHS.
2. Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je 15 dnů.
Článek 13
1. Pro produkty určené ke krmení zvířat, které jsou určeny na vývoz do třetích zemí, použijí členské státy alespoň ustanovení této směrnice.
2. Ustanovením odstavce 1 není dotčeno právo členských států povolit zpětný vývoz za podmínek stanovených v článku 12 nařízení (ES) č. 178/2002 [17]. Ustanovení článku 20 uvedeného nařízení se použijí obdobně.
Článek 14
1. Směrnice 1999/29/ES se zrušuje dnem 1. srpna 2003, aniž jsou dotčeny závazky členských států týkající se lhůt stanovených v příloze III části B uvedené směrnice pro transpozici směrnic uvedených v části A zmíněné přílohy.
2. Odkazy na směrnici 1999/29/ES se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 15
Členské státy do 1. května 2003 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Budou tyto předpisy používat od 1. srpna 2003.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 16
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 17
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 7. května 2002.