Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES
ze dne 20. února 1995
o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],
s ohledem na směrnici Rady 89/107/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravinářských přídatných látek povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [4], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k tomu, že rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se konzervantů, antioxidantů a ostatních přídatných látek a podmínek jejich použití jsou překážkou volného pohybu potravin; že tato skutečnost může vytvářet nerovné podmínky hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že prvotním zřetelem jakýchkoliv pravidel o těchto potravinářských přídatných látkách a podmínkách jejich použití by měla být potřeba chránit spotřebitele;
vzhledem k tomu, že se obecně uznává, že nezpracované potraviny a některé další potraviny by neměly obsahovat potravinářské přídatné látky;
vzhledem k tomu, že s ohledem na nejnovější vědecké a toxikologické informace o těchto látkách by mělo být použití těchto látek povoleno pouze v určitých potravinách a za zvlášť vymezených podmínek;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přísná pravidla pro použití potravinářských přídatných látek ve výživě kojenců, v pokračovací výživě a ve výživě po odstavení podle směrnice Rady 89/389/EHS ze dne 3. května 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu [5], a zejména podle jejího čl. 4 odst. 1 písm. e);
vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny předpisy týkající se náhradních sladidel a barviv;
vzhledem k tomu, že až do přijetí zvláštních předpisů podle směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků ochrany rostlin na trh [6] a směrnice Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [7] spadají určité látky patřící do této kategorie dočasně do oblasti působnosti této směrnice;
vzhledem k tomu, že je úkolem Komise přizpůsobit předpisy Společenství pravidlům stanoveným v této směrnici;
vzhledem k tomu, že k těmto látkám, které dosud nejsou předmětem právních předpisů Společenství, byl konzultován Vědecký výbor pro potraviny;
vzhledem k tomu, že je nezbytné zahrnout do této směrnice zvláštní ustanovení týkající se přídatných látek uvedených v jiných předpisech Společenství;
vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby při rozhodování o zařazení určité potraviny do určité kategorie potravin byl dodržován postup konzultací se Stálým výborem pro potraviny;
vzhledem k tomu, že změny stávajících kritérií pro čistotu potravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla a nové specifikace pro ty látky, pro něž kritéria pro čistotu neexistují, budou přijaty postupem stanoveným v článku 11 směrnice 89/107/EHS;
vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro potraviny dosud nezaujal stanovisko k látkám zlepšujícím mouku; že tyto látky budou předmětem samostatné směrnice;
vzhledem k tomu, že tato směrnice nahrazuje a zrušuje směrnice 64/54/EHS [8], 70/357/EHS [9], 74/329/EHS [10] a 83/463/EHS [11],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice je zvláštní směrnicí tvořící část souhrnné směrnice ve smyslu článku 3 směrnice 89/107/EHS a vztahuje se na přídatné látky jiné než barviva, náhradní sladidla a látky zlepšující mouku.
2. V potravinách mohou být použity pouze přídatné látky, které vyhovují požadavkům stanoveným Vědeckým výborem pro potraviny.
3. Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "konzervanty" látky, které prodlužují trvanlivost potravin tím, že je chrání proti zkáze způsobené mikroorganismy;
b) "antioxidanty" látky, které prodlužují trvanlivost potravin tím, že je chrání proti zkáze způsobené oxidací, například proti žluknutí tuků a barevným změnám;
c) "nosiči", včetně rozpouštědel, látky, které se používají k rozpouštění, ředění, disperzi nebo jiné fyzikální úpravě potravinářské přídatné látky s cílem usnadnit manipulaci s přídatnou látkou, její aplikaci nebo použití, aniž přitom mění její technologickou funkci (a vykazují jakýkoliv vlastní technologický účinek);
d) "kyselinami" látky, které zvyšují kyselost potraviny nebo jí udělují kyselou chuť;
e) "regulátory kyselosti" látky, které mění nebo řídí kyselost nebo alkalitu potraviny;
f) "protispékavými látkami" látky, které snižují sklon jednotlivých částic potraviny ulpívat vzájemně na sobě;
g) "odpěňovači" látky, které zabraňují vytváření pěny nebo snižují pěnění;
h) "plnidly" látky, které přispívají k objemu potraviny, aniž významně zvyšují její využitelnou energetickou hodnotu;
i) "emulgátory" látky, které umožňují vytvořit nebo uchovat v potravině stejnorodou směs dvou nebo více nemísitelných fází, například oleje a vody;
j) "tavicími solemi" látky, které převádějí bílkoviny obsažené v sýru do disperzní formy za účelem homogenního rozložení tuků a ostatních složek;
k) "zpevňujícími látkami" látky, které činí tkáně ovoce nebo zeleniny pevnými nebo křehkými nebo udržují jejich pevnost nebo křehkost, nebo látky, které reakcí se želírujícími látkami vytvářejí nebo ztužují gely;
l) "látkami zvýrazňujícími chuť a vůni" látky, které zvýrazňují stávající chuť nebo vůni potraviny;
m) "pěnotvornými látkami" látky, které umožňují vytváření stejnorodé disperze plynné fáze v kapalné nebo tuhé potravině;
n) "želírujícími látkami" látky, které udělují potravině texturu tím, že vytvářejí gel;
o) "lešticími látkami" (včetně lubrikantů) látky, které po nanesení na vnější povrch udělují potravině lesklý vzhled nebo vytvářejí ochranný povlak;
p) "zvlhčujícími látkami" látky, které chrání potravinu před vysycháním tím, že působí proti účinkům vzduchu s nízkou relativní vlhkostí nebo podporují rozpouštění práškovitých potravin ve vodném prostředí;
q) "modifikovanými škroby" látky získávané jednorázovou nebo vícenásobnou chemickou úpravou jedlých škrobů, které mohly být předtím podrobeny fyzikální nebo enzymové úpravě a mohly být pomocí kyselin nebo zásad štěpeny nebo běleny;
r) "balicími plyny" plyny jiné než vzduch, které se zavádějí do obalu před, během nebo po umístění potraviny do tohoto obalu;
s) "propelenty" plyny jiné než vzduch, které vytlačují potravinu z obalu;
t) "kypřicími látkami" látky nebo směsi látek, které uvolňují plyn, a tak zvyšují objem těsta;
u) "sekvestranty" látky, které vytvářejí chemické komplexy s ionty kovů;
v) "stabilizátory" látky, které umožňují udržovat fyzikálně-chemický stav potraviny. Mezi stabilizátory patří látky, které umožňují udržovat homogenní disperzi dvou nebo více nemísitelných látek v potravině, a patří mezi ně také látky, které stabilizují, udržují nebo zesilují existující zabarvení potraviny;
w) "zahušťovadly" látky, které zvyšují viskozitu potraviny.
4. Látkami zlepšujícími mouku jinými než emulgátory se rozumí látky přidávané do mouky nebo těsta pro zlepšení jejich pekařské jakosti.
5. Pro účely této směrnice se za potravinářské přídatné látky nepovažují tyto látky:
a) látky používané pro úpravu pitné vody za podmínek stanovených ve směrnici 80/778/EHS [12],
b) výrobky obsahující pektin získávané ze sušených jablečných výlisků nebo kůry citrusových plodů nebo z jejich směsi působením zředěné kyseliny následovaným neutralizací sodnými nebo draselnými solemi ("tekutý pektin"),
c) žvýkačkové báze,
d) bílý nebo žlutý dextrin, pražené nebo dextrinované škroby, škroby pozměněné působením kyselin nebo alkálií, bělené škroby, fyzikálně pozměněné škroby a škroby ošetřené amylolytickými enzymy,
e) chlorid amonný,
f) krevní plazma, jedlá želatina, bílkovinné hydrolyzáty a jejich soli, mléčné proteiny a gluten,
g) aminokyseliny a jejich soli jiné než kyselina glutamová, glycin, cystein a cystin a jejich soli, které nemají funkci přídatných látek,
h) kaseináty a kasein,
i) inulin.
Článek 2
1. V potravinách mohou být použity pro účely uvedené v čl. 1 odst. 3 pouze látky uvedené v přílohách I, III, IV a V.
2. Potravinářské přídatné látky uvedené v příloze I jsou povoleny v potravinách, kromě potravin uvedených v příloze II, pro účely uvedené v čl. 1 odst. 3 podle zásady "quantum satis".
3. Pokud není výslovně stanoveno jinak, nevztahuje se odstavec 2 na:
a) - nezpracované potraviny,
- med ve smyslu směrnice 74/409/EHS [13],
- neemulgované oleje a tuky živočišného nebo rostlinného původu,
- máslo,
- pasterované a sterilované (včetně UHT sterilace) mléko a smetanu (včetně odtučněných, plnotučných a polotučných výrobků),
- neochucené kysané mléčné výrobky s živou kulturou,
- přírodní minerální vody ve smyslu směrnice 80/777/EHS [14] a pramenité vody,
- kávu (kromě ochucené instantní kávy) a kávové extrakty,
- neochucené čajové lístky,
- cukry ve smyslu směrnice 73/437/EHS [15],
- sušené těstoviny,
- přírodní neochucené podmáslí (kromě sterilovaného podmáslí).
Pro účely této směrnice se "nezpracovanou" potravinou rozumí potravina nepodrobená žádnému zpracování, které má za následek podstatnou změnu jejího původního stavu; potraviny však mohou být například děleny, čtvrceny, porcovány, vykostěny, rozmělněny, zbaveny kůže, okrájeny, oloupány, rozdrceny, nakrájeny, očištěny, zbaveny větviček, zmrazeny, zchlazeny, rozemlety nebo vyloupány, zabaleny nebo vybaleny;
b) výživu pro kojence a malé děti podle směrnice 89/398/EHS, včetně výživy pro kojence a malé děti s narušeným zdravím; na tyto potraviny se vztahuje příloha VI,
c) potraviny uvedené v příloze II, které mohou obsahovat pouze přídatné látky uvedené v této příloze a přídatné látky uvedené v přílohách III a IV za podmínek tam stanovených.
4. Přídatné látky uvedené v přílohách III a IV mohou být použity pouze v potravinách uvedených v těchto přílohách a za podmínek tam stanovených.
5. Jako nosiče a rozpouštědla mohou být použity pouze látky uvedené v příloze V za podmínek tam stanovených.
6. Tato směrnice se rovněž vztahuje na odpovídající potraviny určené pro zvláštní výživu podle směrnice 89/398/EHS.
7. Pokud není stanoveno jinak, vztahují se nejvyšší množství uvedená v přílohách na potraviny ve stavu, v jakém jsou uváděny na trh.
8. Slovy "quantum satis" uvedeným v přílohách této směrnice se rozumí, že není stanoveno nejvyšší množství. Přídatné látky však musí být použity v souladu se správnou výrobní praxí v množství, které nepřevyšuje množství nezbytné k dosažení zamýšleného účelu, a za podmínky, že neuvádějí spotřebitele v omyl.
Článek 3
1. Přítomnost přídatné látky v potravině je přípustná:
- ve složených potravinách jiných než uvedených v čl. 2 odst. 3, a to do té míry, pokud je přídatná látka povolena v jedné ze složek složené potraviny, nebo
- pokud je potravina určena výhradně k použití při přípravě složené potraviny, a to do té míry, aby složená potravina vyhovovala této směrnici.
2. Pokud není výslovně stanoveno jinak, nevztahuje se odstavec 1 na počáteční a pokračovací kojeneckou výživu a výživu po odstavení ve smyslu směrnice 89/398/EHS.
Článek 4
Touto směrnicí nejsou dotčeny zvláštní směrnice povolující přídatné látky uvedené v přílohách jako náhradní sladidla a barviva.
Článek 5
Postupem podle článku 6 může být v případě potřeby rozhodnuto, zda:
- určitá potravina, která nebyla zařazena do některé kategorie v okamžiku přijetí této směrnice, patří do určité kategorie uvedené v článku 2 nebo v jedné z příloh, nebo
- potravinářská přídatná látka uvedená v přílohách této směrnice a povolená podle zásady quantum satis je používána v souladu s kritérii podle článku 2, nebo
- je určitá látka potravinářskou přídatnou látkou ve smyslu článku 1.
Článek 6
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, je Komisi nápomocen Stálý výbor pro potraviny zřízený rozhodnutím 69/414/EHS [16] (dále jen "výbor").
2. Výboru přednese věc jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.
3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
4. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud však zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 7
Do tří let od vstupu této směrnice v platnost zřídí členské státy systémy pro pravidelné sledování spotřeby a používání potravinářských přídatných látek a sdělí Komisi svá zjištění.
Do pěti let od vstupu této směrnice v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o změnách, ke kterým došlo na trhu s potravinářskými přídatnými látkami a v úrovních jejich používání a spotřeby.
V souladu s obecnými kritérii stanovenými v bodě 4 přílohy II směrnice 89/107/EHS přehodnotí Komise do pěti let od vstupu této směrnice v platnost podmínky jejich použití uvedené v této směrnici a v případě potřeby navrhne změny.
Článek 8
1. Zrušují se směrnice 64/54/EHS, 70/357/EHS, 74/329/EHS a 83/463/EHS.
2. Odkazy na tyto zrušené směrnice a na kritéria pro čistotu určitých potravinářských přídatných látek podle uvedených směrnic se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 9
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 25. září 1996 tak, aby
- umožnily uvádění výrobků, které jsou v souladu s touto směrnicí, na trh a jejich používání nejpozději do 25. září 1996,
- zakázaly uvádění výrobků, které nejsou v souladu s touto směrnicí, na trh a jejich používání nejpozději do 25. března 1997; výrobky uvedené na trh nebo označené před tímto dnem, které nejsou v souladu s touto směrnicí, však mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 10
Tato směrnice vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 11
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. února 1995.