Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/20/ES
ze dne 8. dubna 2003,
kterou se mění směrnice Rady 91/671/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se povinného používání bezpečnostních pásů ve vozidlech s hmotností do 3,5 tuny
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 153 Smlouvy stanoví zejména, že Společenství přispívá k ochraně zdraví, bezpečnosti a hospodářských zájmů spotřebitelů k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů.
(2) Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 13. března 1984 [4] prohlásil povinné používání bezpečnostních pásů na všech pozemních komunikacích, včetně venkovských i městských, za prioritní opatření. Ve svém usnesení ze dne 18. února 1986 [5] zdůraznil nutnost učinit používání bezpečnostních pásů povinným pro všechny cestující, včetně dětí, kromě cestujících ve vozidlech pro hromadnou přepravu osob.
(3) Směrnice 91/671/EHS [6] stanoví povinné používání dětských zádržných systémů na sedadlech vybavených bezpečnostními pásy. Uvedená směrnice neuvádí vhodný typ dětského zádržného systému a umožňuje přepravu dětí, aniž by byly upoutány vhodným dětským zádržným systémem, není-li takový systém k dispozici.
(4) Je nezbytné přísněji používat uvedené systémy, a tudíž přiblížit se k zásadě povinného používání uvedeného v čl. 2 odst. 2 uvedené směrnice.
(5) Rozhodnutím Rady 97/836/ES [7] přistoupilo Společenství k dohodě Evropské hospodářské komise OSN o přijímání jednotných technických předpisů pro kolová vozidla, zařízení a součásti, které lze namontovat nebo používat v kolových vozidlech, a podmínkách pro vzájemné uznávání povolení udělených na základě těchto předpisů.
(6) Přistoupením k uvedené dohodě Společenství přistoupilo k definovanému seznamu předpisů přijatých podle uvedené dohody, včetně dohody týkající se schvalování zádržných systémů pro děti cestující v motorových vozidlech (dětské zádržné systémy).
(7) Ačkoli počet dětí smrtelně zraněných při autonehodách je poměrně nízký ve srovnání s počtem smrtelných úrazů dětských chodců a dětských cyklistů, společná pravidla ochrany dětí je nutno posílit. Výzkum ukázal, že používání dětských zádržných systémů může podstatně přispět zejména ke snížení závažnosti úrazů v případě autonehod a že nebezpečí závažnějšího zranění při autonehodách je u neupoutaných dětí vyšší než u dětí upoutaných.
(8) Členské státy by však měly mít se souhlasem Komise možnost povolit určité výjimky pro přepravu na svém území v případě velmi zvláštních situací. Členské státy by měly také přijmout nezbytná opatření k předcházení zneužívání těchto výjimek.
(9) Protože vybavení vozidel kategorií M2 a M3 bezpečnostními pásy podle směrnic Komise 96/36/ES [8], 96/37/ES [9] a 96/38 ES [10] je stále běžnější, je logické, aby se od cestujících v těchto vozidlech vyžadovalo jejich používání. Cestující v těchto vozidlech by měli být informováni o povinnosti používat za jízdy bezpečnostní pás.
(10) V současné době neexistují studie uznané na úrovni Společenství o používání bezpečnostních systémů ve vozidlech kategorií M2 a M3 pro děti ve věku do tří let. Vzhledem k významu ochrany bezpečnosti dětí před všemi druhy úrazů je proto třeba, aby Komise takovéto výzkumy provedla, aby bylo možno stanovit nejvhodnější úpravy Společenství vztahující se na děti cestující v těchto vozidlech. Do provedení uvedených výzkumů by však mělo být členským státům umožněno zvolit úpravy, které by měly používat.
(11) V oblasti bezpečnostních systémů dochází k neustálému technickému vývoji. Proto by měl být stanoven mechanismus provádění technických úprav.
(12) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [11],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 91/671/EHS se mění takto:
1. Název se nahrazuje tímto: "Směrnice Rady ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech".
2. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na všechna motorová vozidla kategorií M1, M2, M3, N1, N2 a N3 podle přílohy II směrnice 70/156/EHS [*] Směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2001/116/ES (Úř. věst. L 18, 21.1.2002, s. 1)., která jsou určena pro provoz na pozemních komunikacích a která mají nejméně čtyři kola a nejvyšší povolenou rychlost nad 25 km/h.
2. Pro účely této směrnice se
- definicemi bezpečnostních systémů, včetně bezpečnostních pásů, dětských zadržovacích systémů a jejich součástí ve vozidlech kategorií M1 a N1, rozumějí definice uvedené v příloze I směrnice 77/541/EHS [**] Směrnice Rady 77/541/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel (Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 95). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2000/3/ES (Úř. věst. L 53, 25.2.2000, s. 1).,
- výrazem "obrácené dozadu" rozumí v opačném než obvyklém směru jízdy vozidla.
3. Dětské zádržné systémy se dělí na těchto pět "hmotnostních skupin":
a) skupina 0: děti o hmotnosti do 10 kg;
b) skupina 0+: děti o hmotnosti do 13 kg;
c) skupina I: děti o hmotnosti od 9 kg do 18 kg;
d) skupina II: děti o hmotnosti od 15 kg do 25 kg;
e) skupina III: děti o hmotnosti od 22 kg do 36 kg.
4. Dětské zádržné systémy se dále dělí na tyto dvě třídy:
a) integrální třída, která zahrnuje kombinaci popruhů nebo pružných součástí se zajišťovací přezkou, regulační zařízení, upevnění a v některých případech dodatečné sedadlo nebo nárazový štít, který lze ukotvit pomocí jeho vlastního integrálního popruhu nebo popruhů;
b) neintegrální třída, která může zahrnovat částečný zádržný systém, který, je-li použit ve spojení s pásem pro dospělou osobu, obepíná tělo dítěte nebo zadržuje zařízení, v němž je dítě umístěno, představuje úplný dětský zádržný systém."
3. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Vozidla M1, N1, N2 a N3:
a) i) u vozidel kategorií M1, N1, N2 a N3 členské státy vyžadují, aby všechny osoby cestující ve vozidlech při jízdě používaly bezpečnostní systémy, jimiž jsou tato vozidla vybavena.
Děti do 150 cm výšky cestující ve vozidlech kategorií M1, N1, N2 a N3 vybavených bezpečnostními systémy musí být upoutány integrálním nebo neintegrálním dětským zádržným systémem ve smyslu čl. 1 odst. 4 písm. a) a b) vhodným pro hmotnost dítěte podle čl. 1 odst. 3);
u vozidel kategorií M1, N1, N2 a N3, které nejsou vybaveny bezpečnostními systémy,
- děti mladší tří let nesmějí být přepravovány,
- aniž je dotčeno ustanovení bodu ii), děti starší tří let a méně než 150 cm vysoké musí používat jiné sedadlo než přední;
ii) členské státy mohou na svém území povolit, aby děti méně než 150 cm, ale nejméně 135 cm vysoké byly upoutány bezpečnostním pásem pro dospělé osoby. Tyto výškové limity budou přezkoumány postupem podle čl. 7b odst. 2;
iii) členské státy mohou na svém území povolit, aby děti uvedené v bodech i) a ii) nebyly při jízdě vozidlem taxislužby upoutány dětským zádržným systémem. Cestují-li však tyto děti ve vozidle taxislužby, které není zádržnými systémy vybaveno, musí použít jiné než přední sedadlo;
b) děti nesmějí být přepravovány pomocí dozadu obráceného dětského zádržného systému na sedadle chráněném airbagem, pokud toto zařízení nebylo vypnuto nebo se uspokojivým způsobem vypíná automaticky;
c) všechny používané dětské zadržovací systémy musí odpovídat normám stanoveným nařízením 44/03 Evropské hospodářské komise OSN nebo směrnicí 77/541/EHS nebo jakoukoli další změnou těchto předpisů;
d) do 9. května 2008 mohou členské státy povolit používání dětských zadržovacích systémů schválených jako typ v souladu s vnitrostátními normami platnými v členských státech ke dni instalace zadržovacího systému nebo s vnitrostátními normami rovnocennými s nařízením 44/03 EHK OSN nebo se směrnicí 77/541/EHS.
2. Vozidla kategorií M2 a M3:
a) Členské státy musí vyžadovat, aby všichni cestující ve věku tři a více let povinně používali při sedění ve vozidlech kategorií M2 a M3 bezpečnostní systémy, jimiž jsou vybavena.
Dětské zádržné systémy musí být schváleny jako typ v souladu s odst. 1 písm. c) a d).
b) Cestující ve vozidlech kategorií M2 a M3 musí být informováni o povinnosti používat bezpečnostní pásy vždy, kdy sedí na sedadle a vozidlo je v pohybu. Musí být o ní informováni jedním z těchto způsobů:
- řidičem,
- průvodčím nebo osobou určenou za vedoucího skupiny,
- audiovizuálními prostředky (např. pomocí videa),
- nápisem nebo piktogramem stanoveným členskými státy podle vzoru Společenství uvedeného v příloze, výrazně zobrazeným u každého sedadla."
4. Článek 4 se zrušuje.
5. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
Členské státy mohou se souhlasem Komise povolit pro přepravu na jejich území jiné výjimky, než jsou výjimky uvedené v článku 5, za účelem
- zohlednění zvláštního tělesného stavu nebo zvláštních okolností s omezenou dobou trvání,
- umožnění účinného výkonu určitých povolání,
- zajištění řádného výkonu služeb veřejného pořádku a bezpečnostních nebo pohotovostních služeb,
- aby v případech, kdy jsou v zadní části vozidel kategorií M1 a N1 instalovány dva dětské zádržné systémy a nedostatek prostoru brání instalování třetího systému, mohlo být povoleno upoutání třetího dítěte ve věku tři a více let a nižšího vzrůstu než 150 cm bezpečnostním pásem pro dospělou osobu,
- povolení upoutat děti ve věku tři a více let bezpečnostním pásem pro dospělé na jiných než na předních sedadlech vozidel kategorií M1 a N1 při příležitostné přepravě na krátkou vzdálenost, jestliže v daném vozidle není žádný dětský zádržný systém nebo v něm je jen nedostatečný počet dětských zádržných systémů,
- přihlédnutí ke zvláštním podmínkám používání vozidel kategorií M2 a M3 pro místní přepravu v městských a zastavěných oblastech anebo v místech, kde jsou povolena místa ke stání."
6. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 6a
Členské státy mohou se souhlasem Komise udělit jiné dočasné výjimky, než jsou výjimky uvedené v článcích 5 a 6, je-li to v souladu s předpisy daného členského státu, pro operace místní dopravy, zejména pro školní autobusy, aby vozidly kategorií M2 a M3 mohl být přepravován počet dětí přesahující počet sedadel vybavených v těchto vozidlech bezpečnostními pásy.
Doba platnosti těchto výjimek stanovených členským státem nesmí překročit pět let ode dne 9. května 2003.
Článek 6b
Členské státy mohou udělit pro dopravu na svém území, je-li to v souladu s předpisy daného členského státu, jiné dočasné výjimky než jsou výjimky uvedené v článcích 5 a 6, aby umožnily přepravovat na jiných než na předních sedadlech vozidel kategorií M1 a N1 počet osob přesahující počet sedadel vybavených bezpečnostními pásy nebo zádržnými systémy.
Doba platnosti těchto výjimek stanovených členským státem nesmí překročit šest let ode dne 9. května 2003."
7. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 7a
1. Články 2 a 6 lze přizpůsobovat technickému pokroku postupem podle čl. 7b odst. 2.
2. Komise bude pokračovat ve vypracovávání studií o nejvhodnějších bezpečnostních systémech k posílení ochrany všech cestujících před všemi typy nehod a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o závěrech těchto studií a o uplatňování této směrnice, a zejména o výjimkách udělených členskými státy podle článku 6, za účelem zhodnocení vhodnosti posílení bezpečnostních opatření a nutnosti větší harmonizace. Na základě této zprávy Komise případně předloží vhodné návrhy.
Článek 7b
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES [*] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád."
8. Připojuje se příloha obsažená v příloze této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. května 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 8. dubna 2003.