Nařízení Rady (EHS) č. 1108/70
ze dne 4. června 1970
o zavedení účetního systému pro výdaje na infrastrukturu železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. června 1964 o provedení zjišťování o nákladech na infrastrukturu železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy [1], a zejména na článek 7 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pro zavedení systému poplatků za využívání dopravní infrastruktury v rámci společné dopravní politiky je mimo jiné důležité znát výdaje na infrastrukturu; že tuto znalost lze nejlépe získat zavedením stálého účetního systému, který pro každý obor dopravy zahrnuje jednotné způsoby účtování ve všech členských státech;
vzhledem k tomu, že by účetní systém pro výdaje na infrastrukturu měl pokrývat veškerou veřejnou infrastrukturu železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy; že však určité infrastruktury druhořadého významu a určité vnitrozemské vodní cesty námořního charakteru lze bez obtíží vyloučit;
vzhledem k tomu, že je žádoucí umožnit členským státům, aby stanovily podrobné postupy pro vedení účtů nákladů na infrastrukturu tak, aby mohlo být přihlédnuto ke zvláštnostem jednotlivých případů a praktickým možnostem;
vzhledem k tomu, že pro zavedení systému poplatků za využívání infrastruktury je rovněž nezbytné znát údaje o využívání infrastruktury a že je žádoucí stanovit seznam těchto údajů;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly pravidelně sdělovat Komisi účetní výsledky výdajů na infrastrukturu a Komise by je měla předkládat Radě v roční souhrnné zprávě;
vzhledem k tomu, že pro zajištění co nejjednotnějšího uplatňování tohoto nařízení je žádoucí, aby Komise za pomoci výboru vládních expertů koordinovala všechny činnosti související s tímto nařízením;
vzhledem k tomu, že je žádoucí stanovit postup, aby bylo možné způsoby účtování, seznam infrastruktury i seznam údajů o využívání infrastruktury průběžně přizpůsobovat získaným zkušenostem a rozvoji společné dopravní politiky;
vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny určité odchylky od obecných pravidel, aby mohly být zohledněny potíže, s nimiž se setkají některé členské státy v prvních letech uplatňování tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. ledna 1971 se za podmínek uvedených v tomto nařízení zavádí jednotný a stálý účetní systém pro výdaje na infrastrukturu železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy.
Článek 2
1. Do účetního systému se zanášejí jednak specifické výdaje vztahující se na dopravní funkci infrastruktury, jednak část společných výdajů s touto funkcí a ostatními funkcemi, které souvisejí s dopravní funkcí.
2. Bez ohledu na účetní pravidla platná v členských státech se za jeden rok zaznamenávají výdaje, které byly v průběhu tohoto roku učiněny v souvislosti s výstavbou, provozem a správou infrastruktury. Tyto výdaje nezahrnují jistinu ani úroky z úvěrů sjednaných za účelem financování výdajů na infrastrukturu.
Článek 3
Výdaje na infrastrukturu se účtují pro všechny veřejné železniční tratě, silnice a vnitrozemské vodní cesty, s výjimkou:
a) železničních tratí, které nejsou napojeny na hlavní síť jednotlivých členských států;
b) silnic, které nejsou určeny pro motorovou dopravu, tj. pro vozidla se zdvihovým objemem válců nejméně 50 cm3;
c) silnic využívaných výlučně zemědělskými nebo lesnickými vozidly nebo sloužících výlučně k zajištění přístupu k zemědělským nebo lesnickým hospodářstvím;
d) vnitrozemských vodních cest s dopravou omezenou na plavidla s nosností do 250 tun;
e) vodních cest námořního charakteru, jejichž seznam stanoví Komise podle článku 9. Při sestavování tohoto seznamu přihlíží k podílu přepravy po vnitrozemských vodních cestách na přepravě po vnitrozemských vodních cestách námořního charakteru nebo k významu, který může mít zavedení účetního systému pro výdajů na infrastrukturu pro tyto vodní cesty z hlediska zavedení systému poplatků za využívání infrastruktury.
Článek 4
Výdaje na infrastrukturu se účtují podle osnovy v příloze I.
Podrobné postupy, podle nichž budou tyto výdaje účtovány, stanoví každý členský stát.
Článek 5
1. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. prosince každého roku účetní výsledky výdajů na infrastrukturu za předchozí rok. Tyto výsledky jsou předkládány podle účtové osnovy v příloze 1.
2. Předloží se oddělené výsledky
a) pro železnici:
i) za každou ze sítí uvedených v příloze II A,
ii) za všechny ostatní sítě dohromady;
b) v případě silnic pro každou kategorii uvedenou v příloze II B, přičemž úseky silnic uvnitř zastavěných oblastí a mimo ně jsou uvedeny odděleně;
c) pro vnitrozemské vodní cesty podle přílohy II C.
Článek 6
Členské státy předloží Komisi současně s účetními výsledky podle článku 5 následující údaje za stejné období se souhrnem výdajů na infrastrukturu každého oboru dopravy:
- úvěry, které byly smluvně sjednány v průběhu roku za účelem financování výdajů infrastruktury,
- jistiny a úroky za dříve sjednané úvěry.
V těchto souhrnech vezmou členské státy v úvahu jen ty úvěry, které jsou výslovně určeny pro financování výdajů infrastruktury.
Článek 7
Členské státy sdělí Komisi současně s výsledky účetnictví podle článku 5 údaje za stejné období o využívání infrastruktury uvedené na seznamu v příloze III.
Údaje podle tabulky B bodu 2 uvedené přílohy se však předkládají pouze jednou za pět let, poprvé v roce 1970.
Článek 8
1. Dokud Komise nestanoví podle čl. 9 odst. 1 společná pravidla pro určení přičitatelného podílu společných výdajů s dopravní funkcí a ostatními funkcemi infrastruktury a členské státy nezačnou tato pravidla používat, zaznamenávají se v účetnictví specifické výdaje spojené s dopravní funkcí podle položek účtové osnovy odděleně od všech společných výdajů.
2. Dokud nedojde ke sblížení pravidel pro rozlišení silnic uvnitř zastavěných oblastí a mimo ně podle čl. 9 odst. 1, použijí členské státy pro sestavování údajů uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. b) a v příloze III B vlastní pravidla a uvědomí o nich Komisi ve sděleních zasílaných na základě článků 5 a 7.
3. Pro Spolkovou republiku Německo je sdělení údajů uvedených v příloze II C Komisi povinné až od roku 1972.
4. Sdělení údajů za léta 1972 až 1974 o využívání infrastruktury podle přílohy III tabulky B bodu 1 Komisi je povinné pro kategorie vozidel označené jednomístným kódem a volitelné pro ostatní kategorie.
5. Nizozemsko musí Komisi údaje podle přílohy III tabulek B o využívání infrastruktury sdělovat, pokud jde o kategorie silnic této země uvedených v příloze II B, až od sestavování výkazu za rok 1975.
6. Itálie sdělí Komisi údaje podle tabulek v příloze III písm. B bodu 2 o využívání infrastruktury až za rok 1971. Následná sdělení související s touto tabulkou se předkládají za roky uvedené v čl. 7 odst. 2.
7. Sdělování údajů podle tabulky C přílohy III o využívání infrastruktury Komisi je povinné od těchto termínů:
- pro Belgii v případě plavidel kategorií uvedených pod písmeny e) a f) a na přepravu v ústí řeky Šeldy - až od sestavování výkazu za rok 1973,
- pro Spolkovou republiku Německo - až od sestavování výkazu za rok 1973,
- pro Francii v případě plavidel kategorií uvedených pod písmeny c) a f) a počtu plavidel projíždějících plavebními komorami - až od sestavování výkazu za rok 1974,
- pro Nizozemsko v případě regulovaných řek - až od sestavování výkazu za rok 1972.
Článek 9
1. Komise zajišťuje koordinaci všech činností souvisejících s tímto nařízením a jeho jednotné uplatňování. Komise zejména stanoví obsah jednotlivých položek účtové osnovy uvedené v příloze I a stanoví společná pravidla pro určení podílu společných výdajů s dopravní funkcí a ostatními funkcemi infrastruktury.
Komise rovněž usiluje o postupné vzájemné přizpůsobování účetních postupů v členských státech, o sbližování pravidel pro rozlišení silnic uvnitř a vně zastavěných oblastí, o zlepšení a vzájemné přizpůsobování postupů pro sestavování údajů o využívání infrastruktury.
2. Komisi je při všech těchto úkolech a při sestavování seznamu vodních cest podle čl. 3 písm. e) nápomocen výbor vládních odborníků uvedený v článku 5 rozhodnutí Rady ze dne 13. kvétna 1965, kterým se provádí článek 4 rozhodnutí Rady 64/389/EHS ze dne 22. června 1964 o provedení zjišťování o nákladech na infrastrukturu železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy [4].
3. Komise předloží jednou ročně Radě vždy 6 měsíců po obdržení sdělení podle článků 5, 6 a 7 souhrnnou zprávu s nejdůležitějšími výsledky účetnictví výdajů na infrastrukturu.
Článek 10
Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise změnit přílohy tohoto nařízení s přihlédnutím k nabytým zkušenostem a požadavkům vyplývajícím z opatření souvisejících s poplatky za využívání infrastruktury.
Článek 11
Členské státy přijmou v přiměřené době a po konzultaci s Komisí právní a správní předpisy nezbytné pro provedení tohoto nařízení.
Komise na žádost členského státu, nebo shledá-li to účelným, konzultuje s příslušnými členskými státy návrhy předpisů uvedených v předchozím pododstavci.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 4. června 1970.