Nařízení Komise (ES) č. 1291/2003
ze dne 18. července 2003,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96 o zápisu určitých názvů do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Pane di Altamura)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 806/2003 [2], a zejména na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 5 nařízení (EHS) č. 2081/92 zaslala Itálie Komisi žádost o zápis názvu "Pane di Altamura" jako chráněného označení původu.
(2) V souladu s čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení bylo shledáno, že žádost splňuje všechny požadavky uvedeného nařízení, a zejména že byly uvedeny všechny údaje stanovené v článku 4 uvedeného nařízení.
(3) Řecká republika zaslala Komisi námitku ve smyslu článku 7 nařízení (EHS) č. 2081/92 poté, co byly v Úředním věstníku Evropských společenství [3] zveřejněny hlavní body žádosti o zápis "Pane di Altamura". Tato námitka se týkala nedodržení podmínek uvedených v článku 2 nařízení. V případě označení původu musí produkce, zpracování a příprava probíhat ve vymezené zeměpisné oblasti. V případě "Pane di Altamura" se však podle specifikace výrobku chléb vyrábí ze suroviny, krupice, která pochází z pěti různých obcí: Altamura, Gravina di Puglia, Poggiorsini, Spinazzola a Minervo Murge, zatímco oblast jejího zpracování na chléb je omezena na obec Altamura.
(4) Portugalská republika zaslala Komisi námitku ve smyslu článku 7 nařízení (EHS) č. 2081/92 poté, co byly v Úředním věstníku Evropských společenství zveřejněny hlavní body žádosti o zápis "Pane di Altamura". Námitka se opírala o stejné argumenty, jako byly ty, které předložila Řecká republika. Bylo v ní též upozorněno na to, že mělo být požádáno o zápis názvu jako chráněného zeměpisného označení, a nikoli jako chráněného označení původu.
(5) Námitky Řecké republiky a Portugalské republiky byly přípustné ve smyslu čl. 7 odst. 4 nařízení. Komise požádala dotyčné členské státy, aby se v souladu se svými vnitřními postupy pokusily o dosažení vzájemné dohody.
(6) Ve své odpovědi na námitky Řecké republiky a Portugalské republiky Italská republika prohlásila, že s předloženými připomínkami souhlasí. Uvedla rovněž, že vymezení oblasti produkce suroviny a oblasti mletí jako různých od oblasti výroby chleba bylo způsobeno výlučně písařskou chybou, a poskytla nové znění odstavce vymezujícího zeměpisnou oblast v souhrnné specifikaci, ve které oblast výroby "Pane di Altamura" souhlasí s oblastí produkce suroviny.
(7) Řecká republika odpověděla, že nemá dalších námitek proti zápisu názvu "Pane di Altamura".
(8) Portugalská republika odpověděla, že trvá na své námitce proti zápisu názvu "Pane di Altamura" jako chráněného označení původu. Upozornila na to, že se jeví jako nevhodné používat zeměpisný název "Altamura" k označení výrobku pocházejícího z celé zeměpisné oblasti odpovídající výše uvedeným pěti obcím a že souhrnná specifikace svědčí o tom, že výrobou chleba je proslulá pouze obec Altamura, a nikoli celá oblast. Z těchto důvodů by měl být název zapsán jako chráněné zeměpisné označení.
(9) Italská republika zaslala Komisi pozměněné znění žádosti o zápis názvu "Pane di Altamura" jako označení původu. Zeměpisná oblast výroby chleba zahrnuje pět výše uvedených obcí a odpovídá tedy zeměpisné oblasti produkce suroviny.
(10) Jelikož mezi Italskou republikou a Portugalskou republikou nebylo dosaženo dohody do tří měsíců, Komise musí přijmout rozhodnutí v souladu s postupem uvedeným v článku 15.
(11) Komise požádala o stanovisko Vědecký výbor pro označení původu, zeměpisná označení a osvědčení o zvláštní povaze. Vědecký výbor vyjádřil názor, že "vlastnosti uvedené v žádosti pro Pane di Altamura se vztahují nejen na obec Altamura, ale i na zvláštní oblasti mimo obec, kde probíhá produkce, zpracování a příprava. Zvláštní zeměpisné prostředí zahrnující přírodní a lidské činitele, kvalita surovin a výroba, jakož i tradice sahající do středověku mohou být považovány za shodné v celé oblasti zahrnuté v žádosti". Vědecký výbor shledal, že žádost splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2081/92. Dodal, že použití zeměpisného názvu obce k určení zeměpisné oblasti jako označení původu, která je od ní rozdílná a k tomuto účelu vymezená, je poměrně časté a právně přípustné, pokud je odůvodněné.
(12) Komise vzala na vědomí doporučující stanovisko Vědeckého výboru. Vysvětlení předložená italskými orgány považuje za přijatelná. Formální analýza specifikace výrobku týkající se názvu "Pane di Altamura" mimoto nezjistila žádnou zřejmou chybu v hodnocení.
(13) Název by tedy měl být zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" a chráněn v celém Společenství jako chráněné označení původu.
(14) Příloha I tohoto nařízení doplňuje přílohu nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [4] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1257/2003 [5].
(15) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název v příloze I tohoto nařízení se doplňuje do přílohy nařízení (ES) č. 2400/96 a podle čl. 6 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2081/92 se zapisuje do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení jako chráněné označení původu (CHOP)".
Hlavní body specifikace výrobku jsou uvedeny v příloze II. Nahrazují hlavní body specifikace zveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství (viz poznámku 3).
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2003.