NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 504/2008
ze dne 6. června 2008,
kterým se provádějí směrnice Rady 90/426/EHS a 90/427/EHS, pokud jde o metody identifikace koňovitých
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 90/426/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. c) a d), čl. 6 odst. 2 druhou odrážku a čl. 8 odst. 1 první pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 94/28/ES ze dne 23. června 1994, kterou se stanoví zásady zootechnických a genealogických podmínek pro dovoz zvířat, spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 77/504/EHS o čistokrevném plemenném skotu (3), a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 93/623/EHS ze dne 20. října 1993, kterým se stanoví identifikační doklad (průkaz koně) doprovázející evidované koňovité (4), zavádí metodu identifikace evidovaných koňovitých v průběhu jejich přesunu pro účely veterinární kontroly.
(2)
Rozhodnutí Komise 2000/68/ES ze dne 22. prosince 1999, kterým se mění rozhodnutí Komise 93/623/EHS a zavádí identifikace koňovitých pro chov a produkci (5), stanoví pravidla pro identifikační doklad, který má doprovázet koňovité při přesunu.
(3)
Rozhodnutí 93/623/EHS a 2000/68/ES jsou v členských státech prováděna rozdílně. Kromě toho identifikace koňovitých je v uvedených rozhodnutích spojena s přesunem, zatímco v právních předpisech Společenství týkajících se jiných živočišných druhů jsou zvířata identifikována mimo jiné pro účely tlumení nákaz, bez ohledu na jejich status přesunu. Navíc dvoustupňový systém koňovitých pro chov a produkci na jedné straně a evidovaných koňovitých na straně druhé může vést k tomu, že bude pro jedno zvíře vydáno více identifikačních dokladů, čemuž lze předejít pouze použitím označení při primární identifikaci daného zvířete, které musí být nesmazatelné, ale nemusí být nutně viditelné.
(4)
Schéma obsažené v identifikačním dokladu uvedeném v rozhodnutí 93/623/EHS není plně slučitelné s podobnými informacemi, které požadují mezinárodní organizace odpovědné za dostihové a závodní koně a Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE). Proto by mělo toto nařízení zavést takové schéma, které odpovídá potřebám Společenství a je v souladu s těmito mezinárodně přijatými požadavky.
(5)
Dovoz koňovitých i nadále podléhá podmínkám stanoveným ve směrnici 90/426/EHS a zejména v rozhodnutí Komise 93/196/EHS ze dne 5. února 1993 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz jatečných koňovitých (6) a rozhodnutí Komise 93/197/EHS ze dne 5. února 1993 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz evidovaných koňovitých a koňovitých pro chov a produkci (7).
(6)
Pokud se použijí celní postupy stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (8), je třeba navíc odkázat na nařízení Rady (EHS) č. 706/73 ze dne 12. března 1973 o předpisech Společenství vztahujících se na britské Normanské ostrovy a ostrov Man, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty (9). Nařízení (EHS) č. 706/73 stanoví, že od 1. září 1973 se pravidla Společenství používají v oblasti veterinárních právních předpisů, ale vylučuje zootechnické právní předpisy Společenství. Toto nařízení by se mělo použít, aniž je dotčeno zmíněné nařízení.
(7)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a evidence skotu, o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa (10) uvádí definici držitele zvířat. Na rozdíl od toho čl. 4 odst. 2 směrnice 90/426/EHS odkazuje na majitele nebo chovatele zvířat. Směrnice Rady 92/35/EHS ze dne 29. dubna 1992, kterou se stanoví pravidla a opatření pro tlumení moru koní (11), uvádí kombinovanou definici majitele a držitele. Vzhledem k tomu, že podle právních předpisů Společenství a jednotlivých členských států nemusí být majitel koňovitého nutně osobou odpovědnou za dané zvíře, je vhodné objasnit, že za identifikaci koňovitých v souladu s tímto nařízením odpovídá v první řadě držitel daného zvířete, který může být jeho majitelem.
(8)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Společenství by se měly metody identifikace koňovitých stanovené v tomto nařízení používat, aniž je dotčeno rozhodnutí Komise 96/78/ES ze dne 10. ledna 1996 o kritériích pro zápis a evidování koňovitých do plemenných knih pro chovné účely (12).
(9)
Tyto metody by měly být v souladu se zásadami stanovenými chovatelskými organizacemi schválenými podle rozhodnutí Komise 92/353/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání organizací a spolků, které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných koňovitých (13). V souladu s tímto rozhodnutím je na dané organizaci nebo spolku, který vede plemennou knihu o původu plemene, aby zavedl zásady ohledně systému identifikace koňovitých a rozčlenění plemenné knihy do tříd linií a rodin zapisovaných do plemenné knihy.
(10)
Kromě toho by mělo osvědčení o původu uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. d) směrnice 90/427/EHS, které má být součástí identifikačního dokladu, uvádět všechny nezbytné informace, aby bylo zajištěno, že koňovití, kteří jsou převáděni mezi různými plemennými knihami, jsou zapsáni do třídy v plemenné knize, jejíž kritéria splňují.
(11)
V souladu s čl. 1 třetí odrážkou rozhodnutí Komise 96/510/ES ze dne 18. července 1996, kterým se stanoví potvrzení o původu zvířete a osvědčení o plemenné příslušnosti pro dovoz plemenných zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí (14), musí potvrzení o původu zvířete a osvědčení o plemenné příslušnosti u evidovaných koňovitých odpovídat identifikačnímu dokladu stanovenému v rozhodnutí 93/623/EHS. Proto je třeba vyjasnit, že jakýkoli odkaz na rozhodnutí 93/623/EHS, ale též na rozhodnutí 2000/68/ES, by měl být vykládán jako odkaz na toto nařízení.
(12)
Vzhledem k tomu, že všichni koňovití narození ve Společenství nebo do Společenství dovezení v souladu s tímto nařízením by měli být identifikováni jedním identifikačním dokladem, je třeba přijmout zvláštní ustanovení, je-li status těchto zvířat jako koňovitých pro chov a produkci změněn na status evidovaných koňovitých vymezený v čl. 2 písm. c) směrnice 90/426/EHS.
(13)
Pro zajištění souladu s čl. 2 odst. 2 směrnice 92/35/EHS by měly být členské státy schopny zavést zvláštní režimy pro identifikaci koňovitých pohybujících se volně nebo v polodivokých podmínkách ve vymezených oblastech nebo územích, včetně přírodních rezervací.
(14)
Na mezinárodní úrovni se již u koňovitých v praxi široce využívají elektronické identifikátory (dále jen „elektronické odpovídače“). Tato technologie by měla být používána pro zajištění úzké spojitosti mezi daným koňovitým a prostředkem identifikace. Koňovití by měli být označeni elektronickým odpovídačem, ale měly by být umožněny i jiné metody ověřování totožnosti daného zvířete za předpokladu, že tyto alternativní metody poskytují rovnocenné záruky pro zabránění vícečetného vydávání identifikačních dokladů.
(15)
Koňovití musí být sice vždy doprovázeni svým identifikačním dokladem v souladu s platnými právními předpisy Společenství, ale měly by být umožněny výjimky z tohoto požadavku v případě, že je to nemožné nebo dokonce neproveditelné s ohledem na uchování identifikačního dokladu po celý život daného zvířete, nebo když tento doklad nebyl vydán s ohledem na to, že zvíře bude poraženo dříve, než dosáhne požadované věkové hranice pro identifikaci.
(16)
Tyto odchylky by se měly používat, aniž je dotčen článek 14 směrnice Rady 2003/85/ES ze dne 29. září 2003, kterou se stanoví opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky (15), umožňující odchylky od určitých opatření pro tlumení této choroby u identifikovaných koňovitých v hospodářstvích, kde bylo ohnisko této choroby potvrzeno.
(17)
Členským státům by mělo být také umožněno povolovat zjednodušený identifikační doklad pro koňovité, kteří jsou přesunováni v rámci jejich území. V různých oblastech byly zavedeny plastikové karty se zabudovaným čipem (dále jen „čipové karty“) jako zařízení pro ukládání informací. Mělo by být umožněno vydávat tyto čipové karty jako další možnost kromě identifikačního dokladu a používat je za určitých podmínek místo identifikačního dokladu doprovázejícího koňovité při jejich přesunu v rámci členského státu.
(18)
V souladu s článkem 8 nařízení Komise (ES) č. 2076/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 (16), mají být požadavky na informace o potravinovém řetězci u koňovitých provedeny do konce roku 2009.
(19)
Je nezbytné zavést ustanovení pro případ ztráty originálu identifikačního dokladu vydaného v souladu tímto nařízením na celý život. Tato ustanovení by měla co nejlépe vylučovat nezákonné držení více než jednoho identifikačního dokladu, aby byl správně popsán status zvířete jakožto určeného na porážku k lidské spotřebě. Jsou-li k dispozici dostatečné a ověřitelné informace, měl by být vydán duplikát dokladu, který je označený jako duplikát a obecně zvíře vylučuje z potravního řetězce; v ostatních případech by měl být vydán náhradní doklad, který je označený jako náhradní doklad a který kromě toho sníží hodnotu dříve evidovaného koňovitého na koňovitého pro chov a produkci.
(20)
V souladu s články 4 a 5 směrnice 90/426/EHS je identifikační doklad nástrojem pro zabránění pohybu koňovitých v případě výskytu ohniska nákazy v hospodářství, kde jsou drženi nebo chováni. Proto je třeba v případě ohniska určitých nákaz zajistit pozastavení platnosti tohoto dokladu pro účely přesunu příslušným zápisem do identifikačního dokladu.
(21)
V případě, že koňovitý zahyne jinak než porážkou na jatkách, by měl orgán dohlížející na zpracování mrtvého zvířete identifikační doklad vrátit vydávajícímu orgánu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (17), a mělo by být zajištěno, aby elektronický odpovídač nebo jiné alternativní prostředky, včetně značek, použité k ověření totožnosti daného zvířete nemohly být recyklovány.
(22)
Maso zvířat, u nichž nebylo možno v době porážky vyjmout elektronický odpovídač, by mělo být prohlášeno za nevhodné k lidské spotřebě v souladu s kapitolou V oddílu II přílohy I nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (18), aby se elektronické odpovídače nedostaly do potravinového řetězce.
(23)
Normalizace místa implantace elektronických odpovídačů a jeho zaznamenání v identifikačních dokladech by měly usnadnit lokalizaci implantovaných elektronických odpovídačů.
(24)
V souladu s článkem 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (19), jsou živá zvířata připravená pro uvedení na trh k lidské spotřebě definována jako potravina. Uvedené nařízení stanoví dalekosáhlé odpovědnosti provozovatelů potravinářských podniků ve všech stádiích produkce potravin, včetně sledovatelnosti zvířat určených k produkci potravin.
(25)
Koňovití pro chov a produkci, jakož i evidovaní koňovití, se mohou stát v určitém stádiu života jatečnými koňovitými podle definice v čl. 2 písm. d) směrnice 90/426/EHS. Maso lichokopytníků, tj. koňovitých, je definováno v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (20).
(26)
V souladu s odstavcem 7 oddílu III přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004 mají provozovatelé jatek obdržet a zkontrolovat informace o potravinovém řetězci s podrobnými údaji o původu, anamnéze a léčbě zvířat určených k výrobě potravin a podle nich jednat. Příslušný orgán může povolit zaslání informací o potravinovém řetězci týkajících se domácích lichokopytníků na jatka zároveň se zvířaty, a nikoli předem. Identifikační doklad doprovázející jatečné koňovité by měl proto být součástí informací o potravinovém řetězci.
(27)
V souladu s odstavcem 1 kapitoly III oddílu II přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004 musí úřední veterinární lékař ověřit, zda daný provozovatel potravinářského podniku splnil svou povinnost zajistit, aby byla zvířata přijatá na porážku k lidské spotřebě řádně identifikována.
(28)
V souladu s odstavcem 8 oddílu III přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004 musí provozovatelé potravinářských podniků zkontrolovat průkazy koně domácích lichokopytníků a ujistit se, že je dané zvíře určeno na porážku k lidské spotřebě, a pokud přijmou určité zvíře na porážku, musí odevzdat průkaz koně úřednímu veterinárnímu lékaři.
(29)
Aniž je dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu (21), a směrnice Rady 96/22/ES ze dne 29. dubna 1996 o zákazu používání některých látek s hormonálním nebo tyreostatickým účinkem a beta-sympatomimetik v chovech zvířat (22), podléhá podávání veterinárních léčivých přípravků koňovitým směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (23).
(30)
V čl. 10 odst. 2 a 3 směrnice 2001/82/ES jsou stanoveny zvláštní odchylky pro koňovité od článku 11 uvedené směrnice, týkající se léčby zvířat určených k produkci potravin léčivými přípravky, které mají stanovený maximální limit reziduí pro použití u jiného druhu zvířat, než je cílový druh, nebo registrovanými pro jiné onemocnění za předpokladu, že jsou tito koňovití identifikováni v souladu s právními předpisy Společenství a v jejich identifikačním dokladu je zvláště uvedeno, že nejsou určeni na porážku k lidské spotřebě nebo že jsou určeni na porážku k lidské spotřebě po ochranné lhůtě v délce nejméně šesti měsíců po léčbě látkami uvedenými v nařízení Komise (ES) č. 1950/2006 ze dne 13. prosince 2006, kterým se v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků stanoví seznam základních látek k léčbě koňovitých (24).
(31)
Pro účely zajištění kontroly vydávání identifikačních dokladů by měl být v nějaké databázi zaznamenán minimální soubor příslušných údajů týkajících se vydávání těchto dokladů. Pro usnadnění výměny údajů by měly databáze různých členských států spolupracovat v souladu se směrnicí Rady 89/608/EHS ze dne 21. listopadu 1989 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění správného uplatňování veterinárních a zootechnických právních předpisů (25).
(32)
Hlavní světové organizace pro chov koní a dostihy se dohodly na zavedení systému univerzálního identifikačního čísla koní (UELN). Tento systém byl vyvinut z podnětu Světové federace chovu sportovních koní (WBFSH), Mezinárodního výboru pro plemenné knihy (ISBC), Světové organizace pro chov arabských plnokrevníků (WAHO), Evropské konference organizací pro chov arabských plnokrevníků (ECAHO), Conférence Internationale de l’Anglo-Arabe (CIAA), Mezinárodní jezdecké federace (FEI) a Union Européenne du Trot (UET) a informace o tomto systému lze najít na internetových stránkách systému UELN (26).
(33)
Systém UELN je vhodný pro registraci evidovaných koňovitých i koňovitých pro chov a produkci a umožňuje postupné zavádění počítačových sítí zajišťujících, aby mohla být totožnost zvířat v případě evidovaných koňovitých nadále ověřována v souladu s článkem 6 směrnice 90/427/EHS.
(34)
Při přidělování kódů k databázím nesmějí být tyto kódy a formát zaznamenaných identifikačních čísel jednotlivých zvířat v žádném případě v rozporu se zavedeným systémem UELN. Proto by měl být před přidělením jakéhokoli kódu nějaké databázi tento kód zkontrolován z hlediska seznamu přidělených kódů UELN.
(35)
Ustanovení čl. 7 odst. 3 směrnice 90/426/EHS požaduje, aby úřední veterinární lékař zaznamenal v evidenci identifikační číslo nebo číslo identifikačního dokladu poraženého koňovitého zvířete a zaslal příslušnému úřadu místa odeslání na jeho žádost potvrzení o tom, že zvíře bylo poraženo. V souladu s čl. 4 odst. 4 bodem i) uvedené směrnice se po porážce evidovaných koňovitých jejich identifikační doklady vrátí orgánu, který je vydal. Tyto požadavky by se měly vztahovat i na identifikační doklady vydané pro koňovité pro chov a produkci. Ke splnění těchto požadavků by mělo přispět zaznamenávání identifikačního čísla slučitelného se systémem UELN a jeho použití pro identifikaci úřadů nebo orgánů, které daný identifikační doklad vydaly. Členské státy by měly pokud možno používat styčná místa, která určily v souladu s článkem 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (27).
(36)
Veterinární dozor nezbytný pro zajištění záruk v oblasti zdraví zvířat v souladu s články 4 a 5 směrnice 90/426/EHS lze zajistit pouze tehdy, je-li hospodářství definované v čl. 2 písm. a) uvedené směrnice známo příslušnému úřadu. Podobné požadavky vyplývají z použití potravinového práva ve vztahu ke koňovitým určeným k produkci potravin. Avšak vzhledem k četnosti přesunů koňovitých ve srovnání s ostatním dobytkem by se neměly činit pokusy o zavedení obvyklé sledovatelnosti koňovitých v reálném čase. Identifikace koňovitých by proto měla být prvním krokem systému identifikace a evidence koňovitých, který má být zaveden v rámci nové politiky Společenství v oblasti zdraví zvířat.
(37)
S ohledem na jednotné použití právních předpisů Společenství týkajících se identifikace koňovitých v členských státech a zajištění jejich jednoznačnosti a transparentnosti by měla být rozhodnutí 93/623/EHS a 2000/68/ES zrušena a nahrazena tímto nařízením.
(38)
Měla by být stanovena přechodná opatření umožňující členským státům přizpůsobit se pravidlům stanoveným v tomto nařízení.
(39)
Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Stálého výboru pro zootechniku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro identifikaci koňovitých:
a)
narozených ve Společenství; nebo
b)
uvolněných do volného oběhu ve Společenství v souladu s celním postupem vymezeným v čl. 4 odst. 16 písm. a) nařízení (EHS) č. 2913/92.
2. Tímto nařízením není dotčeno:
a)
nařízení (EHS) č. 706/73 a rozhodnutí 96/78/ES, ani
b)
opatření přijatá členskými státy pro registraci hospodářství držících koňovité.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v čl. 2 písm. a) a c) až f), h) a i) směrnice 90/426/EHS a v čl. 2 písm. c) směrnice 90/427/EHS.
2. Dále se použijí tyto definice:
a)
„držitelem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba, která vlastní koňovité nebo je jejich držením pověřena, bez ohledu na to, zda za finanční odměnu či nikoliv a zda nastálo nebo dočasně, a to i v průběhu přepravy, na trzích nebo během soutěží, dostihů nebo kulturních akcí;
b)
„elektronickým odpovídačem“ se rozumí pasivní rádiofrekvenční identifikační zařízení pouze pro čtení, které:
i)
splňuje normu ISO 11784 a používá technologii HDX nebo FDX-B a
ii)
může být čteno čtecím zařízením kompatibilním s normou ISO 11785, v minimální vzdálenosti 12 cm;
c)
„koňovitými“ se rozumí volně žijící nebo domestikovaní lichokopytníci všech druhů rodu Equus, čeledi koňovitých a jejich kříženci;
d)
„jedinečným identifikačním číslem“ se rozumí jedinečný 15místný alfanumerický kód shrnující informace o jednotlivých koňovitých a databázi a zemi, kde byly tyto informace poprvé zaznamenány v souladu se systémem kódování univerzálního identifikačního čísla koňovitých (UELN), který tvoří:
i)
šestimístný identifikační kód kompatibilní se systémem UELN pro databázi uvedenou v čl. 21 odst. 1, po němž následuje
ii)
devítimístné individuální identifikační číslo přidělené danému koňovitému.
e)
„čipovou kartou“ se rozumí plastikové zařízení se zabudovaným počítačovým čipem, na které lze ukládat informace a přenášet je elektronicky do kompatibilních počítačových systémů.
KAPITOLA II
IDENTIFIKAČNÍ DOKLAD
Článek 3
Obecné zásady a povinnost identifikace koňovitých
1. Koňovití uvedení v čl. 1 odst. 1 nemohou být drženi, pokud nejsou identifikováni v souladu s tímto nařízením.
2. V případě, že držitel není majitelem daného koňovitého, jedná v rámci tohoto nařízení jménem fyzické nebo právnické osoby, která je majitelem daného koňovitého (dále jen „majitel“), a ve shodě s ní.
3. Pro účely tohoto nařízení se systém identifikace koňovitých skládá z těchto prvků:
a)
jediný celoživotní identifikační doklad;
b)
metoda pro zajištění jednoznačné spojitosti mezi identifikačním dokladem a příslušným koňovitým;
c)
databáze zaznamenávající pod jedinečným identifikačním číslem identifikační údaje týkající se zvířete, pro něž byl identifikační doklad vydán osobě registrované v uvedené databázi.
Článek 4
Orgány vydávající identifikační doklady pro koňovité
1. Členské státy zajistí, aby identifikační doklad uvedený v čl. 5 odst. 1 pro evidované koňovité vydávaly tyto orgány (dále jen „vydávající orgány“):
a)
organizace nebo sdružení úředně schválené nebo uznané členským státem nebo správním orgánem dotyčného členského státu, jak je uvedeno v první odrážce čl. 2 písm. c) směrnice 90/427/EHS, které vedou plemennou knihu pro dané plemeno, jak je uvedeno v čl. 2 písm. c) směrnice 90/426/EHS; nebo
b)
pobočka mezinárodního sdružení nebo organizace se sídlem v některém ze členských států, která je odpovědná za dostihové a závodní koně, jak je uvedeno v čl. 2 písm. c) směrnice 90/426/EHS.
2. Identifikační doklady vydané úřady ve třetí zemi vydávajícími potvrzení o původu v souladu s čl. 1 třetí odrážkou rozhodnutí 96/510/ES se považují za platné podle tohoto nařízení pro evidované koňovité uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b).
3. Orgán vydávající identifikační doklad uvedený v čl. 5 odst. 1 pro koňovité pro chov a produkci je určen příslušným úřadem.
4. Vydávající orgány uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 jednají v souladu s tímto nařízením, zejména s ustanoveními v článcích 5, 8 až 12, 14, 16, 17, 21 a 23.
5. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam vydávajících orgánů a zpřístupňují tyto informace ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách.
Informace o vydávajících orgánech obsahují alespoň kontaktní informace nezbytné pro splnění požadavků článku 19.
S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto aktuálních seznamů provozuje Komise internetovou stránku, na níž každý členský stát uvede odkaz na své vnitrostátní internetové stránky.
6. Seznamy vydávajících orgánů ve třetích zemích uvedených v odstavci 2 jsou zpracovány a aktualizovány v souladu s těmito podmínkami:
a)
příslušný úřad třetí země, kde se nachází vydávající orgán, zaručuje, že:
i)
vydávající orgán dodržuje odstavec 2,
ii)
v případě vydávajícího orgánu schváleného podle směrnice 94/28/EHS musí tento orgán splňovat požadavek na informace uvedený v čl. 21 odst. 3 tohoto nařízení,
iii)
seznamy vydávajících orgánů se vypracovávají, průběžně aktualizují a sdělují Komisi,
b)
Komise:
i)
zasílá členským státům pravidelná oznámení týkající se nových nebo aktualizovaných seznamů, které obdržela od příslušných úřadů dotyčných třetích zemí v souladu s písm. a) podbodem iii),
ii)
zajistí zpřístupnění aktualizovaných verzí těchto seznamů veřejnosti,
iii)
v případě potřeby zařadí danou otázku týkající se seznamu vydávajících orgánů ve třetích zemích bezodkladně na program jednání Stálého zootechnického výboru za účelem přijetí rozhodnutí podle postupu v čl. 11 odst. 2 směrnice Rady 88/661/EHS (28).
Článek 5
Identifikace koňovitých narozených ve Společenství
1. Koňovití narození ve Společenství jsou identifikováni na základě jediného identifikačního dokladu podle vzorového identifikačního dokladu pro koňovité uvedeného v příloze I (dále jen „identifikační doklad“ nebo „průkaz koně“). Tento doklad se vydává na celý život daného koňovitého.
Identifikační doklad je v tištěném, nerozdělitelném formátu a obsahuje záznamy pro vkládání informací požadovaných v rámci dále uvedených oddílů tohoto dokladu:
a)
v případě evidovaných koňovitých oddíly I až X;
b)
v případě koňovitých pro chov a produkci alespoň oddíly I, III, IV a VI až IX.
2. Vydávající orgán zajistí, aby identifikační doklad pro koňovité zvíře nebyl vydán, není-li řádně vyplněn alespoň oddíl I tohoto dokladu.
3. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 96/78/ES a nehledě na ustanovení odst. 1 písm. a) a odstavce 2 tohoto článku, identifikují se evidovaní koňovití v identifikačním dokladu podle pravidel vydávajících orgánů uvedených v čl. 4 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení.
4. U evidovaných koňovitých doplní vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. a) a odst. 2 tohoto nařízení v oddíle II identifikačního dokladu informace obsažené v osvědčení o původu uvedeném v čl. 4 odst. 2 písm. d) směrnice 90/427/EHS.
V souladu se zásadami schválené nebo uznávané chovatelské organizace, která vede plemennou knihu dokládající původ plemene dotyčného evidovaného koňovitého, musí osvědčení o původu obsahovat úplné informace o rodokmenu, oddíl plemenné knihy uvedený v článku 2 nebo 3 rozhodnutí 96/78/ES a tam, kde je hlavní oddíl rozdělen na třídy, třídu, v níž je daný koňovitý zapsán.
5. Pro účely získání identifikačního dokladu podá držitel nebo případně majitel, pokud to vyžaduje právo v členském státě, kde se zvíře narodilo, ve lhůtách stanovených v odstavci 6 tohoto článku a čl. 7 odst. 1 žádost o identifikační doklad uvedený v odstavci 1 tohoto článku u vydávajícího orgánu uvedeného v čl. 4 odst. 1, 2 nebo 3 a dodá všechny nezbytné informace v souladu s tímto nařízením.
6. Aniž je dotčen čl. 13 odst. 1, koňovití narození ve Společenství jsou identifikováni v souladu s tímto nařízením před 31. prosincem roku narození daného koňovitého nebo během šesti měsíců od data narození podle toho, který z těchto termínů nastane později.
Odchylně od prvního pododstavce se členské státy mohou rozhodnout omezit tuto maximální povolenou lhůtu pro identifikaci koňovitých na šest měsíců.
Členské státy, které použijí odchylku stanovenou v druhém pododstavci, informují o svém postupu Komisi a ostatní členské státy.
7. Pořadí oddílů a jejich číslování se v identifikačním dokladu nesmí měnit, s výjimkou oddílu I, který lze zařadit jako střední část identifikačního dokladu.
8. Identifikační doklad se nesmí vydávat dvojmo, ani nesmí být nahrazen, kromě případů uvedených v článku 16 a 17.
Článek 6
Odchylka od vyplnění oddílu I identifikačního dokladu
Odchylně od čl. 5 odst. 2, kdy je elektronický odpovídač implantován v souladu s článkem 11 nebo je aplikováno individuální, nesmazatelné a viditelné alternativní označení v souladu s článkem 12, nemusí být údaje v bodech 3 b) až h) části A oddílu I a v bodech 12 až 18 ve schématu v části B oddílu I identifikačního dokladu vyplněny nebo může být místo vyplnění uvedeného schématu použita fotografie nebo obrázek dostatečně podrobný pro identifikaci daného koňovitého.
Odchylkou stanovenou v prvním odstavci nejsou dotčena pravidla pro identifikaci koňovitých stanovená vydávajícími orgány uvedenými v čl. 4 odst. 1, 2 a 3.
Článek 7
Odchylky týkající se identifikace určitých koňovitých žijících volně nebo v polodivokých podmínkách
1. Odchylně od čl. 5 odst. 1, 3 a 5 může příslušný úřad rozhodnout, že koňovití tvořící vymezené populace žijící volně nebo v polodivokých podmínkách v určitých oblastech, včetně přírodních rezervací, které orgán vymezí, se identifikují v souladu s článkem 5 pouze tehdy, jsou-li z těchto oblastí přemístěni nebo domestikováni.
2. Členské státy, které zamýšlejí použít odchylku stanovenou v odstavci 1, oznámí Komisi dotyčnou populaci a oblasti:
a)
do šesti měsíců od data vstoupení tohoto nařízení v platnost; nebo
b)
před použitím uvedené odchylky.
Článek 8
Identifikace dovezených koňovitých
1. Držitel případně majitel, pokud to vyžaduje právo členského státu, kam je zvíře dovezeno, podá žádost o vydání identifikačního dokladu nebo o registraci stávajícího identifikačního dokladu v databázi příslušného vydávajícího orgánu v souladu s článkem 21 do 30 dní od data dokončení celního postupu uvedeného v čl. 4 odst. 16 písm. a) nařízení (ES) č. 2913/92 v případě, že:
a)
jsou koňovití dováženi do Společenství; nebo
b)
je dočasný vstup vymezený v čl. 2 písm. i) směrnice 90/426/EHS změněn na trvalé přijetí podle čl. 19 bodu iii) uvedené směrnice.
2. V případě, že je koňovitý uvedený v odstavci 1 tohoto článku doprovázen doklady, které nejsou v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo postrádají určité informace požadované v souladu s tímto nařízením, vydávající orgán na žádost držitele, případně majitele, pokud to vyžaduje právo členského státu, kam je zvíře dovezeno:
a)
doplní tyto doklady tak, aby splňovaly požadavky článku 5; a
b)
zaznamená identifikační údaje o tomto koňovitém a doplňující informace do databáze v souladu s článkem 21.
3. Doklady doprovázející daného koňovitého uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které nelze pozměnit tak, aby splňovaly požadavky čl. 5 odst. 1 a 2, se nepovažují za platné pro účely identifikace podle tohoto nařízení.
V případě, že jsou doklady uvedené v prvním pododstavci odevzdány vydávajícímu orgánu nebo vydávající orgán zruší jejich platnost, zaznamená se tato skutečnost v databázi uvedené v článku 21 a koňovitý se označí v souladu s článkem 5.
KAPITOLA III
KONTROLY POŽADOVANÉ PŘED VYDÁNÍM IDENTIFIKAČNÍCH DOKLADŮ A ELEKTRONICKÝCH ODPOVÍDAČŮ
Článek 9
Ověření jedinečnosti identifikačních dokladů vydaných pro koňovité
Před vydáním identifikačního dokladu učiní vydávající orgán nebo osoba jednající jeho jménem všechna příslušná opatření pro:
a)
ověření toho, že žádný takovýto identifikační doklad nebyl ještě pro dotyčného koňovitého vydán;
b)
zabránění podvodnému vydávání několika identifikačních dokladů pro jednotlivé koňovité.
Tato opatření zahrnují alespoň kontrolu příslušných dostupných dokladů a elektronických záznamů, kontrolu daného zvířete z hlediska jakýchkoli známek nebo označení svědčících o předchozí identifikaci a použití opatření stanovených v článku 10.
Článek 10
Opatření na zjištění předchozího aktivního označení koňovitých
1. Opatření uvedená v článku 9 musí zahrnovat nejméně opatření na zjištění:
a)
jakéhokoli dříve implantovaného elektronického odpovídače využívajícího čtecí zařízení odpovídající normě ISO 11785 a schopné číst odpovídače HDX a FDX-B alespoň tam, kde je čtecí zařízení v přímém kontaktu s povrchem těla v místě, kde je za normálních okolností elektronický odpovídač implantován;
b)
jakýchkoli klinických známek svědčících o tom, že byl dříve implantovaný elektronický odpovídač chirurgicky odstraněn;
c)
jakýchkoli dalších alternativních označení na daném zvířeti použitých v souladu s čl. 12 odst. 3 písm. b).
2. Pokud opatření stanovená v odstavci 1 prokáží existenci dříve implantovaného elektronického odpovídače nebo jiného alternativního označení použitého podle čl. 12 odst. 3 písm. b), učiní vydávající orgán tato opatření:
a)
v případě koňovitého narozeného v členském státě vydá duplikát nebo náhradní identifikační doklad podle článku 16 nebo 17;
b)
v případě dovezeného koňovitého jedná v souladu s čl. 8 odst. 2.
3. Pokud opatření stanovená v odst. 1 písm. b) prokáží existenci dříve implantovaného elektronického odpovídače nebo opatření stanovená v odst. 1 písm. c) prokáží existenci nějakého jiného alternativního označení, zaznamená vydávající orgán tuto informaci příslušným způsobem do části A a do schématu v části B oddílu I identifikačního dokladu.
4. Pokud se potvrdí nezdokumentované odstranění elektronického odpovídače nebo alternativního označení uvedené v odstavci 3 tohoto článku u koňovitého narozeného ve Společenství, vydá vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 1 nebo 3 náhradní identifikační doklad v souladu s článkem 17.
Článek 11
Elektronické metody ověřování totožnosti
1. Vydávající orgán zajistí, aby byl koňovitý při první identifikaci aktivně označen prostřednictvím implantace elektronického odpovídače.
Členské státy stanoví minimální odbornou způsobilost pro zákrok uvedený v prvním pododstavci nebo určí osobu nebo profesi oprávněnou provádět tyto operace.
2. Elektronický odpovídač se implantuje parenterálně za aseptických podmínek mezi temenem a kohoutkem uprostřed šíje v krajině šíjového vazu.
Avšak příslušný úřad může povolit implantaci elektronického odpovídače na jiném místě šíje koňovitého za předpokladu, že tato alternativní implantace neohrožuje welfare tohoto zvířete a že na rozdíl od metody uvedené v prvním pododstavci nezvyšuje riziko migrace elektronického odpovídače.
3. Po implantaci elektronického odpovídače v souladu s odstavci 1 a 2 zapíše vydávající orgán do identifikačního dokladu tyto informace:
a)
v bodě 5 části A oddílu I alespoň posledních patnáct číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem, který se zobrazí na čtecím zařízení po implantaci, případně spolu se samolepícím štítkem s čárovým kódem nebo kopií tohoto čárového kódu uvádějící alespoň těchto posledních patnáct číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem;
b)
v bodě 11 části A oddílu I podpis a razítko osoby uvedené v odstavci 1, která prováděla identifikaci a implantovala elektronický odpovídač;
c)
v bodě 12 nebo 13 schématu v části B oddílu I podle strany, kde byl elektronický odpovídač implantován, místo, kde byl elektronický odpovídač koňovitému implantován.
4. Odchylně od odst. 3 písm. a) tohoto článku se v případě, kdy se provádějí opatření stanovená v čl. 26 odst. 2 u koňovitého označeného dříve implantovaným elektronickým odpovídačem, který není v souladu s normami definovanými v čl. 2 odst. 2 písm. b), se v bodě 5 části A oddílu I identifikačního dokladu uvede jméno výrobce nebo čtecího zařízení.
5. V případě, že členské státy stanoví v souladu s normami uvedenými v čl. 2 odst. 2 písm. b) pravidla pro zajištění jedinečnosti čísel zobrazených elektronickými odpovídači implantovanými vydávajícími orgány uvedenými v čl. 4 odst. 1 písm. a), která jsou schválena v souladu s rozhodnutím 92/353/EHS příslušnými úřady daného členského státu, použijí se tato pravidla, aniž by byl dotčen systém identifikace stanovený vydávajícím orgánem jiného členského státu nebo třetí země, který provedl identifikaci v souladu s tímto nařízením na žádost držitele, případně majitele, vyžaduje-li to právo členského státu, kde se zvíře narodilo.
Článek 12
Alternativní metody ověřování totožnosti
1. Odchylně od čl. 11 odst. 1 mohou členské státy povolit identifikaci koňovitých vhodnými alternativními metodami, včetně značek, které poskytují rovnocenné vědecké záruky, že samy o sobě nebo v kombinaci zajistí možnost ověření totožnosti koňovitého a účinně zabrání duplicitnímu vydávání identifikačních dokladů (dále jen „alternativní metoda“).
Vydávající orgán zajistí, aby nebyl vydán žádný identifikační doklad pro koňovitého, nebude-li alternativní metoda uvedená v prvním pododstavci zapsána v bodě 6 nebo 7 části A oddílu I identifikačního dokladu a zaznamenána v databázi v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. f).
2. Je-li použita alternativní metoda, zajistí držitel prostředky pro zpřístupnění těchto informací o identifikaci, případně ponese náklady na ověření totožnosti daného zvířete.
3. Členské státy zajistí, aby:
a)
nebyly alternativní metody užívány jako jediný prostředek ověřování totožnosti koňovitých u většiny koňovitých identifikovaných v souladu s tímto nařízením;
b)
nemohlo docházet k záměně viditelného označení použitého u koňovitých pro chov a produkci s označením vyhrazeným na jejich území pro evidované koňovité.
4. Členské státy hodlající použít odchylku uvedenou v odstavci 1 oznámí tuto informaci Komisi a ostatním členským státům a zveřejní ji na internetových stránkách.
S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto informací provozuje Komise internetové stránky, na nichž každý členský stát uvede odkaz na své vnitrostátní internetové stránky.
KAPITOLA IV
PŘESUN A PŘEPRAVA KOŇOVITÝCH
Článek 13
Přesun a přeprava evidovaných koňovitých a koňovitých pro chov a produkci
1. Identifikační doklad vždy doprovází evidované koňovité a koňovité pro chov a produkci.
2. Odchylně od odstavce 1 nemusí identifikační doklad doprovázet koňovité uvedené ve výše uvedeném odstavci v případě, že:
a)
jsou ustájeni nebo na pastvě a držitel může okamžitě předložit identifikační doklad;
b)
jsou dočasně přesunováni pěšky buď:
i)
v blízkosti hospodářství v rámci členského státu a identifikační doklad lze předložit do tří hodin, nebo
ii)
v průběhu sezónního přesunu koňovitých na letní pastvu a z letní pastvy a identifikační doklady lze předložit v hospodářství, odkud jsou přesunováni;
c)
jde o neodstavená hříbata doprovázející svou matku nebo kojnou klisnu;
d)
jsou zapojeni do tréninku nebo se účastní zkoušky v rámci jezdecké soutěže nebo akce, což vyžaduje, aby opustili prostor závodiště nebo akce;
e)
jsou přesunovaní nebo přepravovaní v nouzové situaci týkající se koňovitých samotných nebo, aniž je dotčen čl. 14 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2003/85/ES, hospodářství, kde jsou drženi.
Článek 14
Odchylky pro určité přesuny a přepravu bez identifikačních dokladů nebo se zjednodušenými identifikačními doklady
1. Odchylně od čl. 13 odst. 1 může příslušný úřad povolit v rámci téhož členského státu přesun nebo přepravu koňovitých uvedených ve zmíněném odstavci bez identifikačního dokladu za předpokladu, že jsou doprovázeni čipovou kartou vydanou orgánem, který vydal identifikační doklad, a obsahující informace uvedené v příloze II.
2. Členské státy, které používají odchylku stanovenou v odstavci 1 tohoto článku, si mohou navzájem udělit výjimky pro přesun nebo přepravu koňovitých uvedených v čl. 13 odst. 1 v rámci svých vlastních území.
O svém záměru udělit takové výjimky informují Komisi.
3. Vydávající orgán vydá dočasný doklad obsahující alespoň odkaz na jedinečné identifikační číslo a kód elektronického odpovídače, je-li k dispozici, umožňující přesun nebo přepravu koňovitého v rámci téhož členského státu po dobu nejvýše 45 dní, během níž je identifikační doklad odevzdán vydávajícímu orgánu nebo příslušnému orgánu pro účely aktualizace identifikačních údajů.
4. V případě, že je koňovitý přepravován během doby uvedené v odstavci 3 do jiného členského státu nebo přes jiný členský stát do třetí země, je bez ohledu na svůj evidenční status doprovázen kromě dočasného dokladu i veterinárním osvědčením v souladu s přílohou C směrnice 90/426/EHS. Není-li zvíře označeno elektronickým odpovídačem nebo není-li jeho totožnost ověřena alternativní metodou v souladu s článkem 12 tohoto nařízení, musí uvedené veterinární osvědčení obsahovat popis v souladu s oddílem I identifikačního dokladu.
Článek 15
Přesuny a přeprava koňovitých určených na porážku
1. Identifikační doklad vydaný v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo článkem 8 doprovází koňovité určené na porážku při jejich přesunu nebo přepravě na jatka.
2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný úřad povolit, aby byl koňovitý určený na porážku, který nebyl identifikován v souladu s článkem 5, přepraven přímo z hospodářství, kde se narodil, na jatka v rámci téhož členského státu za předpokladu, že:
a)
je daný koňovitý mladší než 12 měsíců a má viditelné hvězdičky na mléčných laterálních řezácích;
b)
existuje nepřerušená vysledovatelnost z hospodářství, kde se narodil, na jatka;
c)
při přepravě na jatka je koňovitý individuálně identifikovatelný podle článku 11 nebo 12;
d)
je zásilka doprovázena údaji o potravinovém řetězci v souladu s oddílem III přílohy II k nařízení (ES) č. 853/2004, které zahrnují odkaz na individuální identifikaci uvedenou v písmeni c) tohoto odstavce.
3. Ustanovení čl. 19 odst. 1 písm. b), c) a d) se nevztahuje na přesun nebo přepravu koňovitých určených na porážku v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
KAPITOLA V
DUPLIKÁT IDENTIFIKAČNÍHO DOKLADU, NÁHRADNÍ IDENTIFIKAČNÍ DOKLAD A POZASTAVENÍ PLATNOSTI IDENTIFIKAČNÍHO DOKLADU
Článek 16
Duplikát identifikačních dokladů
1. V případě, že dojde ke ztrátě původního identifikačního dokladu, ale totožnost daného koňovitého lze zjistit, zejména prostřednictvím kódu přenášeného elektronickým odpovídačem nebo alternativní metodou, a je k dispozici prohlášení o vlastnictví, vydá vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 1 duplikát identifikačního dokladu s odkazem na jedinečné identifikační číslo a tento doklad zřetelně označí jako duplikát (dále jen „duplikát identifikačního dokladu“).
V takovém případě je koňovitý v části II oddílu IX duplikátu identifikačního dokladu klasifikován jako koňovitý, který není určen na porážku k lidské spotřebě.
Údaje o vydaném duplikátu identifikačního dokladu a klasifikaci koňovitého v oddílu IX tohoto dokladu se vloží podle odkazu na jedinečné identifikační číslo do databáze uvedené v článku 21.
2. Odchylně od odst. 1 druhého pododstavce může příslušný orgán rozhodnout pozastavit status koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě na dobu šesti měsíců, jestliže může držitel uspokojivě prokázat do 30 dnů od ohlášeného data ztráty identifikačního dokladu, že status koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě nebyl ohrožen žádnou léčbou.
Za tímto účelem zapíše příslušný orgán počáteční datum šestiměsíční lhůty pozastavení platnosti do prvního sloupce části III oddílu IX duplikátu identifikačního dokladu a vyplní jeho třetí sloupec.
3. Pokud byl ztracený původní identifikační doklad vydán vydávajícím orgánem uvedeným v čl. 4 odst. 2 ve třetí zemi, vydá duplikát identifikačního dokladu tento původní vydávající orgán a zašle ho držiteli nebo případně majiteli, vyžaduje-li to právo daného členského státu, kde je koňovitý umístěn, prostřednictvím vydávajícího orgánu nebo příslušného úřadu v tomto členském státě.
V takových případech je koňovitý v části II oddílu IX duplikátu identifikačního dokladu klasifikován jako koňovitý, který není určen na porážku k lidské spotřebě, a položka v databázi podle čl. 21 odst. 1 písm. l) se změní příslušným způsobem.
Avšak v případě souhlasu původního vydávajícího orgánu ve třetí zemi může duplikát identifikačního dokladu vydat vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. a), který eviduje koňovité tohoto plemene, nebo vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. b), který eviduje koňovité pro tento účel v členském státě, kde se koňovitý nachází.
4. Pokud ztracený původní identifikační doklad vydal vydávající orgán, který již neexistuje, vydá duplikát identifikačního dokladu vydávající orgán v členském státě, kde je daný koňovitý umístěn podle odstavce 1.
Článek 17
Náhradní identifikační doklad
V případě, že dojde ke ztrátě původního identifikačního dokladu a totožnost koňovitého nelze zjistit, vydá vydávající orgán uvedený v čl. 4 odst. 3 v členském státě, kde je koňovitý umístěn, náhradní identifikační doklad (dále jen „náhradní identifikační doklad“), který musí být jako takový zřetelně označen a musí splňovat požadavky čl. 5 odst. 1 písm. b).
V tomto případě je koňovitý v části II oddílu IX náhradního identifikačního dokladu klasifikován jako koňovitý, který není určen na porážku k lidské spotřebě.
Údaje o vydaném náhradním identifikačním dokladu a evidenční status koňovitého a jeho klasifikaci v oddílu IX tohoto dokladu musí být odpovídajícím způsobem upraveny v databázi uvedené v článku 21 s odkazem na jedinečné identifikační číslo.
Článek 18
Pozastavení platnosti identifikačních dokladů pro účely přesunu
Úřední veterinární lékař pozastaví platnost identifikačního dokladu pro účely přesunu příslušným zápisem v oddílu VIII tohoto dokladu v případě, že je koňovitý držen v hospodářství nebo přichází z hospodářství, které:
a)
podléhá zákazu uvedenému v čl. 4 odst. 5 směrnice 90/426/EHS; nebo
b)
je situováno v členském státě nebo jeho části, která není prostá moru koní.
KAPITOLA VI
ÚHYN KOŇOVITÉHO, KOŇOVITÍ URČENÍ NA PORÁŽKU K LIDSKÉ SPOTŘEBĚ A ZÁZNAM O LÉČENÍ
Článek 19
Úhyn koňovitého
1. Po porážce nebo úhynu koňovitého se přijmou tato opatření:
a)
elektronický odpovídač se ochrání před následným podvodným použitím, a to jeho vyjmutím, zničením nebo likvidací na místě;
b)
platnost identifikačního dokladu se zruší přinejmenším razítkem „neplatné“ na první straně;
c)
potvrzení o porážce, utracení nebo úhynu koňovitého včetně data smrti zvířete se sdělí vydávajícímu orgánu buď přímo nebo prostřednictvím kontaktního místa uvedeného v čl. 23 odst. 4, s odkazem na jedinečné identifikační číslo koňovitého; a
d)
identifikační doklad se zrušenou platností se zničí.
2. Opatření stanovená v odstavci 1 provede přímo nebo nad jejich prováděním dohlíží:
a)
úřední veterinární lékař:
i)
v případě porážky nebo utracení pro účely tlumení nákazy v souladu s čl. 4 odst. 4) bodem i) směrnice 90/426/EHS, nebo
ii)
po porážce v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 90/426/EHS; nebo
b)
příslušný orgán definovaný v čl. 2 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1774/2002 v případě zneškodnění nebo zpracování těla zvířete v souladu s článkem 4 nebo 5 uvedeného nařízení.
3. V případě, že elektronický odpovídač nelze z koňovitého určeného na porážku k lidské spotřebě vyjmout, jak je požadováno v odst. 1 písm. a), prohlásí úřední veterinární lékař maso nebo jeho část obsahující elektronický odpovídač za nezpůsobilé pro lidskou spotřebu podle kapitoly V odst. 1 písm. n) oddílu II přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004.
4. Odchylně od odst. 1 písm. d), aniž jsou dotčena pravidla vytištěná v identifikačním dokladu vydávajícím orgánem, mohou členské státy použít postup vrácení neplatného dokladu vydávajícímu orgánu.
5. Ve všech případech úhynu nebo ztráty koňovitého neuvedených v tomto článku vrátí držitel identifikační doklad příslušnému vydávajícímu orgánu uvedenému v čl. 4 odst. 1, 2 nebo 3 do 30 dnů po úhynu nebo ztrátě daného zvířete.
Článek 20
Koňovití určení na porážku k lidské spotřebě a záznam o léčení
1. Koňovitý se považuje za určeného na porážku k lidské spotřebě, pokud není v části II oddílu IX identifikačního dokladu neodvolatelně prohlášen za koňovitého, který není takto určený na základě podpisu:
a)
držitele nebo majitele podle jeho vlastního uvážení nebo
b)
držitele a odpovědného veterinárního lékaře jednajícího v souladu s čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES.
2. Před jakoukoli léčbou v souladu s čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES nebo před léčbou za použití léčivého přípravku registrovaného v souladu s čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice zjistí odpovědný veterinární lékař status daného koňovitého jako určeného na porážku k lidské spotřebě, což je standardní případ, nebo neurčeného na porážku k lidské spotřebě, jak je uvedeno v části II oddílu IX identifikačního dokladu.
3. V případě, že léčba uvedená v odstavci 2 tohoto článku není povolena u koňovitého určeného na porážku k lidské spotřebě, zajistí odpovědný veterinární lékař, aby v souladu s odchylkou stanovenou v čl. 10 odst. 2 směrnice 2001/82/ES byl dotyčný koňovitý neodvolatelně prohlášen za koňovitého, který není určený na porážku k lidské spotřebě:
a)
vyplněním a podpisem části II oddílu IX identifikačního dokladu; a
b)
zrušením platnosti části III oddílu IX identifikačního dokladu.
4. V případě, že má být koňovitý léčen za podmínek uvedených v čl. 10 odst. 3 směrnice 2001/82/ES, zapíše odpovědný veterinární lékař v části III oddílu IX identifikačního dokladu potřebné údaje o léčivém přípravku obsahujícím základní látky pro léčbu koňovitých uvedené v nařízení (ES) č. 1950/2006.
Odpovědný veterinární lékař zapíše datum, kdy byl léčivý přípravek podle předpisu podán naposledy, a informuje v souladu s čl. 11 odst. 4 směrnice 2001/82/ES držitele o datu, kdy uplyne ochranná lhůta stanovená v souladu s čl. 10 odst. 3 uvedené směrnice.
KAPITOLA VII
ZÁZNAMY A POKUTY
Článek 21
Databáze
1. Při vydání identifikačního dokladu nebo registraci dříve vydaných identifikačních dokladů zaznamená vydávající orgán do své databáze přinejmenším tyto údaje týkající se daného koňovitého:
a)
jedinečné identifikační číslo;
b)
druh;
c)
pohlaví;
d)
barva;
e)
datum (den, měsíc a rok) narození;
f)
případně nejméně posledních 15 číslic kódu přenášeného elektronickým odpovídačem nebo kód přenášený rádiofrekvenčním identifikačním zařízením, které není v souladu s normou uvedenou v čl. 2 odst. 2 písm. b), společně s informacemi o požadovaném čtecím systému nebo alternativní metodou;
g)
země narození;
h)
datum vydání a jakéhokoli pozměnění identifikačního dokladu;
i)
jméno a adresa osoby, jíž byl identifikační doklad vydán;
j)
status zvířete jakožto evidovaného koňovitého nebo koňovitého pro chov a produkci;
k)
jméno zvířete (jméno, které zvíře dostalo po narození, případně komerční jméno);
l)
známý status zvířete jako neurčeného na porážku k lidské spotřebě;
m)
informace týkající se jakýchkoli duplikátů a náhradních identifikačních dokladů v souladu s články 16 a 17;
n)
oznámené datum smrti zvířete.
2. Vydávající orgán uchová informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku ve své databázi po dobu nejméně 35 let nebo alespoň dva roky od data smrti koňovitého sděleného podle č. 19 odst. 1 písm. c).
3. Okamžitě po zaznamenání údajů uvedených v odstavci 1 tohoto článku sdělí vydávající orgán informace uvedené v písmenech a) až f) a n) uvedeného odstavce do centrální databáze v členském státě, kde se koňovitý narodil, je-li tato centrální databáze k dispozici v souladu s článkem 23.
Článek 22
Sdělení kódu databází vydávajících orgánů
Členské státy zpřístupní jména, adresy, včetně kontaktních údajů, a šestimístný identifikační kód databází vydávajících orgánů kompatibilní se systémem UELN ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách.
S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto informací provozuje Komise internetové stránky, na nichž každý členský stát uvede odkaz na své vnitrostátní internetové stránky.
Článek 23
Centrální databáze a jejich spolupráce a styčná místa
1. Členský stát může rozhodnout, že má vydávající orgán vložit údaje uvedené v článku 21 týkající se koňovitých narozených nebo identifikovaných na jeho území do centrální databáze nebo že má být databáze vydávajícího orgánu s touto centrální databází propojena (dále jen „centrální databáze“).
2. Členské státy spolupracují při provozu svých centrálních databází v souladu se směrnicí 89/608/EHS.
3. Členské státy zpřístupní jména, adresy a šestimístný identifikační kód svých centrálních databází kompatibilní se systémem UELN ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách.
S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto informací provozuje Komise internetové stránky, na nichž každý členský stát uvede odkaz na své vnitrostátní internetové stránky.
4. Členské státy určí kontaktní místo pro dodání potvrzení uvedeného v čl. 19 odst. 1 písm. c) pro jejich další rozeslání příslušným vydávajícím orgánů na svém území.
Toto kontaktní místo může být styčné místo uvedené v článku 35 nařízení (ES) č. 882/2004.
Podrobné údaje o kontaktním místě, které mohou být vloženy do centrální databáze, musí být zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti na internetových stránkách.
S cílem pomoci členským státům při zpřístupňování těchto informací provozuje Komise internetové stránky, na nichž každý členský stát uvede odkaz na své vnitrostátní internetové stránky.
Článek 24
Pokuty
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání pokut vztahující se na případy porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich provádění. Stanovené pokuty musí být účinné, úměrné a odrazující.
Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději do 30. června 2009. Všechny následné změny mající dopad na tato ustanovení budou Komisi neprodleně ohlášeny.
KAPITOLA VIII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Zrušení
Rozhodnutí 93/623/EHS a 2000/68/ES se zrušují s platností od 1. července 2009.
Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 26
Přechodná ustanovení
1. Koňovití narození nejpozději do 30. června 2009 a identifikovaní do tohoto data v souladu s rozhodnutím 93/623/EHS nebo 2000/68/ES se považují za identifikované podle tohoto nařízení.
Identifikační doklady těchto koňovitých se zaregistrují v souladu s čl. 21 odst. 1 tohoto nařízení nejpozději do 31. prosince 2009.
2. Koňovití narození nejpozději do 30. června 2009, avšak neidentifikovaní do tohoto data v souladu s rozhodnutím 93/623/EHS nebo 2000/68/ES, jsou identifikováni v souladu s tímto nařízením nejpozději do 31. prosince 2009.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. června 2008.