NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006
ze dne 20. března 2006
o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům,
(1)
Produkce, zpracování a distribuce zemědělských produktů a potravin zaujímají v hospodářství Společenství významné místo.
(2)
Je třeba podporovat rozmanitost zemědělské produkce, aby bylo dosaženo lepší rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou na trhu. Podpora produktů určitých vlastností může představovat značný přínos pro hospodářství venkova, zejména ve znevýhodněných a odlehlých oblastech, a to zlepšením příjmů zemědělců a udržením venkovského obyvatelstva v těchto oblastech.
(3)
Stále se zvyšující počet spotřebitelů přikládá při stravování větší význam jakosti potravin než jejich množství. Toto vyhledávání zvláštních produktů vyvolává poptávku po zemědělských produktech nebo potravinách s rozpoznatelným zeměpisným původem.
(4)
Vzhledem k rozmanitosti produktů na trhu a přebytku informací o nich by měl spotřebitel v zájmu co možná nejlepší volby dostat jasné a stručné informace o původu produktu.
(5)
Označování zemědělských produktů a potravin se řídí obecnými pravidly stanovenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (2). S ohledem na jejich zvláštní povahu by měla být přijata zvláštní doplňující ustanovení pro zemědělské produkty a potraviny z vymezené zeměpisné oblasti, která by požadovala, aby producenti používali na obalech příslušné symboly nebo označení Společenství. Používání těchto symbolů nebo označení by mělo být povinné v případě označení Společenství jednak za účelem lepšího seznámení spotřebitelů s touto kategorií produktů a s nimi spojenými zárukami, a jednak pro snazší rozeznávání těchto produktů na trhu, což usnadní provádění kontrol. Přiměřená časová lhůta by měla hospodářským subjektům umožnit, aby se této povinnosti přizpůsobily.
(6)
Je třeba upravit přístup Společenství, pokud jde o označení původu a zeměpisná označení. Rámec pravidel Společenství o systému ochrany umožňuje rozvoj zeměpisných označení a označení původu, neboť díky jednotnějšímu přístupu zajišťuje rovné podmínky hospodářské soutěže mezi producenty produktů nesoucích tato označení a v očích spotřebitelů zvyšuje důvěryhodnost těchto produktů.
(7)
Stanovená pravidla by se měla používat, aniž by tím byly dotčeny stávající právní předpisy Společenství pro vína a lihoviny.
(8)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být omezena na určité zemědělské produkty a potraviny, u kterých existuje souvislost mezi vlastnostmi produktu nebo potraviny a zeměpisným původem. Oblast působnosti by však mohla být rozšířena i na další zemědělské produkty nebo potraviny.
(9)
S ohledem na stávající postupy by měly být vymezeny dva různé typy zeměpisných popisů, a to chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu.
(10)
Zemědělský produkt nebo potravina nesoucí takový popis by měly splňovat určité podmínky stanovené ve specifikaci.
(11)
Aby mohla požívat ochrany ve členských státech, měla by být zeměpisná označení a označení původu zapsána v rejstříku na úrovni Společenství. Zápis do rejstříku by měl rovněž poskytovat informace obchodníkům a spotřebitelům. S cílem zajistit, aby názvy zapsané ve Společenství splňovaly podmínky stanovené tímto nařízením, by žádosti měly být posuzovány vnitrostátními orgány dotyčného členského státu s výhradou dodržení minimálních společných ustanovení, včetně vnitrostátního řízení o námitce. Poté by se měla do přezkumu zapojit Komise, aby se zajistilo, že žádosti splňují podmínky stanovené tímto nařízením a že všechny členské státy uplatňují jednotný přístup.
(12)
Dohoda o obchodních aspektech práv duševního vlastnictví (dohoda TRIPS z roku 1994, obsažená v příloze 1C Dohody o zřízení Světové obchodní organizace) obsahuje podrobná ustanovení o existenci, nabývání, oblasti působnosti, dodržování a prosazování práv duševního vlastnictví.
(13)
Ochrana, kterou toto nařízení poskytuje na základě zápisu do rejstříku, by měla být dostupná zeměpisným označením třetích zemí, pokud jsou tato označení chráněna v zemích původu.
(14)
Postup zápisu do rejstříku by měl umožnit všem fyzickým nebo právnickým osobám s oprávněným zájmem v členském státě nebo ve třetí zemi, aby uplatnily svá práva prostřednictvím vznesení námitek.
(15)
Měly by existovat postupy, které by na žádost skupiny s oprávněným zájmem umožnily po provedení zápisu změnit specifikaci z důvodů technologického vývoje a zrušit zeměpisné označení nebo označení původu zemědělského produktu nebo potraviny, zejména pokud dotyčný zemědělský produkt nebo potravina přestaly odpovídat specifikaci, na jejímž základě bylo zeměpisné označení nebo označení původu uznáno.
(16)
Chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu by měla být na území Společenství předmětem monitorovacího systému úředních kontrol, založeného na systému kontrol podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (3) včetně systému kontrol, které zajišťují dodržování specifikace dotyčných zemědělských produktů a potravin.
(17)
Členským státům by mělo být umožněno vybírat poplatek určený na pokrytí vynaložených nákladů.
(18)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).
(19)
Názvům, které již byly zapsány podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (5) ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, by měla být nadále poskytována ochrana podle tohoto nařízením a měly by být automaticky zařazeny do rejstříku. Dále je třeba stanovit přechodná opatření použitelná v případě žádostí o zápis, které Komise obdržela před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(20)
V zájmu přehlednosti a transparentnosti by nařízení (EHS) č. 2081/92 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla na ochranu označení původu a zeměpisných označení zemědělských produktů určených pro lidskou spotřebu, které jsou uvedeny v příloze I Smlouvy, a potravin, které jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, jakož i zemědělských produktů, které jsou uvedeny v příloze II tohoto nařízení.
Toto nařízení se však nevztahuje na vinařské produkty, s výjimkou vinných octů, ani na destiláty. Tímto odstavcem není dotčeno použití nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (6).
Přílohy I a II tohoto nařízení mohou být změněny v souladu s postupem podle čl. 15 odst. 2.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny další zvláštní předpisy Společenství.
3. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (7) se nepoužije pro označení původu a zeměpisná označení, na která se vztahuje toto nařízení.
Článek 2
Označení původu a zeměpisné označení
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„označením původu“ název regionu, určitého místa nebo ve výjimečných případech země, který se používá k označení zemědělského produktu nebo potraviny:
-
které pocházejí z tohoto regionu, určitého místa nebo země,
-
jejichž jakost nebo vlastnosti jsou převážně nebo výlučně dány zvláštním zeměpisným prostředím zahrnujícím přírodní a lidské činitele a
-
jejichž produkce, zpracování a příprava probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti;
b)
„zeměpisným označením“ název regionu, určitého místa nebo ve výjimečných případech země, který se používá k označení zemědělského produktu nebo potraviny:
-
pocházející z tohoto regionu, určitého místa nebo země a
-
mající určitou jakost, pověst nebo jinou vlastnost, kterou lze přičíst tomuto zeměpisnému původu a
-
jejichž produkce, zpracování nebo příprava probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. Za označení původu nebo zeměpisná označení se rovněž považují tradiční zeměpisné nebo nezeměpisné názvy pro zemědělský produkt nebo potravinu, které splňují podmínky uvedené v odstavci 1.
3. Odchylně od odst. 1 písm. a) se za označení původu považují i určitá zeměpisná označení v případě, kdy suroviny pro dotyčné produkty pocházejí ze zeměpisné oblasti širší nebo jiné, než je oblast zpracování, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je vymezena oblast produkce surovin,
b)
existují zvláštní podmínky produkce surovin a
c)
existuje režim kontroly zajišťující dodržování podmínek uvedených v písmeni b).
Dotyčná označení musela být uznána za označení původu v zemi původu před 1. květnem 2004.
Článek 3
Druhová povaha, překrytí s názvy odrůd rostlin, plemen zvířat, homonymními názvy a ochrannými známkami
1. Názvy, které zdruhověly, nesmí být zapsány.
Pro účely tohoto nařízení se „názvem, který zdruhověl“ rozumí název zemědělského produktu nebo potraviny, který, přestože se váže k místu nebo regionu, kde byly tento produkt nebo potravina původně vyprodukovány nebo uvedeny na trh, se stal ve Společenství běžným názvem zemědělského produktu nebo potraviny.
Při určování toho, zda se název zdruhověl či ne, se přihlíží ke všem činitelům, a zejména:
a)
ke stávající situaci v členských státech a v oblastech spotřeby;
b)
k příslušným vnitrostátním právním předpisům nebo právním předpisům Společenství.
2. Název nesmí být zapsán jako označení původu nebo zeměpisné označení, pokud se shoduje s názvem odrůdy rostlin nebo plemene zvířat a v důsledku toho by mohl uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečného původu produktu.
3. Při zápisu názvu, který je zcela nebo částečně homonymní názvu již zapsanému podle tohoto nařízení, se náležitě přihlíží k místnímu a tradičnímu používání a ke skutečnému riziku záměny. Zejména:
a)
nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje dojem, že se jedná o produkty pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu dotyčných zemědělských produktů nebo potravin přesně odpovídá;
b)
zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, pokud je v praxi dostatečný rozdíl mezi homonymním názvem zapsaným později a názvem již v rejstříku zapsaným, a to s ohledem na potřebu zacházet rovným způsobem s dotyčnými producenty a neuvádět spotřebitele v omyl.
4. Nesmí být zapsáno označení původu nebo zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky, její proslulosti a době jejího používání mohl zápis uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity produktu.
Článek 4
Specifikace produktu
1. Aby byly způsobilé pro užívání chráněného označení původu (CHOP) nebo chráněného zeměpisného označení (CHZO), musí zemědělský produkt nebo potravina vyhovovat specifikaci produktu.
2. Specifikace produktu obsahuje alespoň:
a)
název zemědělského produktu nebo potraviny, včetně označení původu nebo zeměpisného označení;
b)
popis zemědělského produktu nebo potraviny, případně včetně surovin a základní fyzikální, chemické, mikrobiologické nebo organoleptické vlastnosti produktu nebo potraviny;
c)
vymezení zeměpisné oblasti a případně údaje, které svědčí o tom, že jsou splněny požadavky čl. 2 odst. 3;
d)
důkaz o tom, že zemědělský produkt nebo potravina pochází z vymezené zeměpisné oblasti podle čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b);
e)
popis metody získání zemědělského produktu nebo potraviny, případně původních a neměnných místních metod, jakož i údaje o balení, pokud skupina žadatelů ve smyslu čl. 5 odst. 1 stanoví, že k balení musí dojít ve vymezené zeměpisné oblasti, aby se zachovala jakost nebo zaručil původ nebo zajistila kontrola, a tuto skutečnost odůvodní;
f)
údaje, které potvrzují:
i)
souvislost mezi jakostí nebo vlastnostmi zemědělského produktu nebo potraviny a zeměpisným prostředím podle čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo
ii)
souvislost mezi určitou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností zemědělského produktu nebo potraviny a zeměpisným původem podle čl. 2 odst. 1 písm. b);
g)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace a jejich konkrétní úkoly,
h)
všechna zvláštní pravidla týkající se označování dotyčného zemědělského produktu nebo potraviny;
i)
všechny náležitosti podle předpisů Společenství nebo vnitrostátních předpisů.
Článek 5
Žádost o zápis do rejstříku
1. O zápis do rejstříku může požádat pouze skupina.
Pro účely tohoto nařízení se „skupinou“ rozumí sdružení producentů nebo zpracovatelů stejného zemědělského produktu nebo potraviny, bez ohledu na jeho právní formu nebo složení. Do skupiny se mohou zapojit i další zúčastněné strany. Fyzická či právnická osoba může být považována za skupinu podle prováděcích pravidel uvedených v čl. 16 písm. c).
V případě názvu označujícího přeshraniční zeměpisnou oblast nebo tradičního názvu, který se váže k přeshraniční zeměpisné oblasti, může několik skupin podat společnou žádost podle prováděcích pravidel uvedených v čl. 16 písm. d).
2. Skupina může podat žádost o zápis do rejstříku pouze v případě zemědělských produktů nebo potravin, které produkuje nebo získává.
3. Žádost o zápis do rejstříku obsahuje alespoň:
a)
jméno a adresu skupiny žadatelů;
b)
specifikaci podle článku 4;
c)
jednotný dokument obsahující tyto údaje:
i)
hlavní body obsažené ve specifikaci: název, popis produktu, případně včetně zvláštních pravidel o balení a označování, a stručné vymezení zeměpisné oblasti,
ii)
popis souvislosti mezi produktem a zeměpisným prostředím nebo zeměpisným původem podle čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b), případně včetně zvláštních údajů týkajících se popisu produktu nebo metody produkce, které souvislost odůvodňují.
4. Pokud se žádost o zápis do rejstříku týká zeměpisné oblasti v určitém členském státě, zašle se žádost tomuto členskému státu.
Členský stát vhodným způsobem přezkoumá, zda je žádost oprávněná a zda splňuje podmínky tohoto nařízení.
5. Členský stát zahájí v rámci přezkumu podle odst. 4 druhého pododstavce vnitrostátní řízení o námitce, přičemž odpovídajícím způsobem zajistí zveřejnění uvedené žádosti a poskytne dostatečnou lhůtu, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která je usazená nebo má bydliště na území tohoto členského státu, podat proti žádosti námitku.
Členský stát posoudí přípustnost obdržených námitek s ohledem na kritéria stanovená v čl. 7 odst. 3 prvním pododstavci.
Má-li členský stát za to, že jsou požadavky tohoto nařízení splněny, rozhodne ve prospěch žádosti a předá Komisi dokumentaci uvedenou v odstavci 7 ke konečnému rozhodnutí. V opačném případě rozhodne o zamítnutí žádosti.
Členský stát zajistí, aby rozhodnutí ve prospěch žádosti bylo zveřejněno a aby každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem měla možnost odvolání.
Členský stát zajistí uveřejnění znění specifikace, na jejímž základě bylo rozhodnuto ve prospěch žádosti, a zajistí přístup k této specifikaci elektronickou cestou.
6. S účinkem ode dne postoupení žádosti Komisi, ale pouze na přechodnou dobu, může členský stát poskytnout názvu na vnitrostátní úrovni ochranu podle tohoto nařízení a případně povolit období na přizpůsobení.
Období na přizpůsobení podle prvního pododstavce se poskytne pouze za podmínky, že dotyčné podniky zákonně uváděly dané produkty na trh a používaly dotyčné názvy nepřetržitě po dobu nejméně pěti uplynulých let a upozornily na tuto skutečnost během vnitrostátního řízení o námitce podle odst. 5 prvního pododstavce.
Tato přechodná vnitrostátní ochrana skončí dnem přijetí rozhodnutí o zápisu do rejstříku podle tohoto nařízení.
Pokud název do rejstříku podle tohoto nařízení zapsán není, nese následky přechodné vnitrostátní ochrany pouze dotyčný členský stát.
Opatření přijatá členskými státy podle prvního pododstavce jsou účinná pouze na vnitrostátní úrovni a nemají vliv na obchod uvnitř Společenství ani na mezinárodní obchod.
7. V případě každého rozhodnutí ve prospěch žádosti podle odst. 5 třetího pododstavce předá dotyčný členský stát Komisi:
a)
jméno a adresu skupiny žadatelů;
b)
jednotný dokument podle odst. 3 písm. c);
c)
prohlášení členského státu, že žádost, kterou skupina předložila a která je způsobilá pro kladné rozhodnutí, splňuje podmínky tohoto nařízení a ustanovení přijatých k jeho provádění;
d)
odkaz na zveřejnění specifikace podle odst. 5 pátého pododstavce.
8. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dodržení souladu s odstavci 4 až 7 do 31. března 2007.
9. Pokud se žádost o zápis do rejstříku týká zeměpisné oblasti nacházející se ve třetí zemi, musí obsahovat údaje stanovené v odstavci 3 a dále důkaz o tom, že je daný název chráněn ve své zemi původu.
Žádost se zašle Komisi buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dotyčné třetí země.
10. Doklady uvedené v tomto článku, které se předávají Komisi, se vyhotoví v některém z úředních jazyků orgánů Evropské unie nebo se k nim přiloží ověřený překlad v některém z těchto jazyků.
Článek 6
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise vhodným způsobem přezkoumá, zda je žádost obdržená podle článku 5 oprávněná a zda splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení. Doba přezkumu by neměla přesáhnout 12 měsíců.
Komise každý měsíc zveřejní seznam názvů, které jsou předmětem žádostí o zápis, a datum předložení těchto žádostí Komisi.
2. Domnívá-li se Komise na základě přezkumu provedeného podle odst. 1 prvního pododstavce, že podmínky stanovené v tomto nařízení jsou splněné, zveřejní jednotný dokument a odkaz na zveřejnění specifikace podle čl. 5 odst. 5 pátého pododstavce v Úředním věstníku Evropské unie.
V opačném případě rozhodne Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 o zamítnutí žádosti o zápis.
Článek 7
Námitka a rozhodnutí o zápisu
1. Do šesti měsíců ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie podle čl. 6 odst. 2 prvního pododstavce může každý členský stát nebo třetí země vznést námitku proti navrhovanému zápisu předložením řádně odůvodněného prohlášení Komisi.
2. Každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která je usazená nebo má bydliště na území jiného členského státu než státu, který požádal o zápis, nebo na území třetí země, může rovněž vznést námitku proti navrhovanému zápisu předložením řádně odůvodněného prohlášení.
Fyzické nebo právnické osoby, které jsou usazené nebo mají bydliště na území některého členského státu, předloží prohlášení tomuto členského státu ve lhůtě stanovené pro vznesení námitek podle odstavce 1.
Fyzické nebo právnické osoby, které jsou usazené nebo mají bydliště ve třetí zemi, předloží prohlášení Komisi buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dotyčné třetí země ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
3. Přípustná jsou pouze prohlášení o námitce, která Komise obdržela ve lhůtě stanovené v odstavci 1 a která:
a)
prokazují nedodržení podmínek uvedených v článku 2, nebo
b)
prokazují, že navrhovaný zápis názvu do rejstříku by byl v rozporu s čl. 3 odst. 2, 3 a 4, nebo
c)
prokazují, že navrhovaný zápis názvu do rejstříku by ohrozil existenci zcela nebo částečně totožného názvu nebo ochranné známky, nebo existenci produktů, které byly v souladu s právem na trhu po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění podle čl. 6 odst. 2, nebo
d)
uvádějí skutečnosti, které svědčí o tom, že název, o jehož zápis do rejstříku se žádá, je druhový ve smyslu čl. 3 odst. 1.
Komise posoudí přípustnost námitek.
Kritéria podle prvního pododstavce písm. b), c) a d) se posuzují ve vztahu k území Společenství, což se v případě práv k duševnímu vlastnictví týká pouze jednoho nebo více území, kde jsou daná práva chráněna.
4. Pokud Komise neobdrží žádné přípustné námitky podle odstavce 3, zapíše název do rejstříku.
Zápis do rejstříku se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Pokud je námitka podle odstavce 3 přípustná, vyzve Komise zúčastněné strany, aby zahájily příslušná jednání.
Dosáhnou-li zúčastněné strany dohody ve lhůtě šesti měsíců, oznámí Komisi všechny skutečnosti, které dosažení uvedené dohody umožnily, spolu se stanoviskem žadatele a strany, která námitky vznesla. Pokud údaje zveřejněné podle čl. 6 odst. 2 zůstaly beze změny, nebo pokud u nich došlo jen k malým změnám, jak jsou vymezeny v čl. 16 písm. h), postupuje Komise podle odstavce 4 tohoto článku. V ostatních případech Komise znovu provede přezkum podle čl. 6 odst. 1.
Není-li dosaženo dohody, přijme Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 rozhodnutí s přihlédnutím ke spravedlivým a tradičním zvyklostem a ke skutečné pravděpodobnosti záměny.
Rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
6. Komise průběžně aktualizuje rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení.
7. Doklady uvedené v tomto článku, které se předávají Komisi, se vyhotoví v některém z úředních jazyků orgánů Evropské unie nebo se k nim přiloží ověřený překlad v některém z těchto jazyků.
Článek 8
Názvy, označení a symboly
1. Název zapsaný do rejstříku podle tohoto nařízení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh zemědělské produkty nebo potraviny, jež jsou v souladu s odpovídající specifikací.
2. Pokud zemědělské produkty a potraviny pocházejí ze Společenství a jsou uváděny na trh pod názvem, který je zapsán v rejstříku v souladu s tímto nařízením, opatří se označeními „chráněné označení původu“ a „chráněné zeměpisné označení“ nebo symboly Společenství, jež jsou jim přiřazeny.
3. Označeními podle odstavce 2, jakož i jim přiřazenými symboly Společenství, mohou být rovněž opatřeny zemědělské produkty a potraviny pocházející ze třetích zemí, které jsou uváděny na trh pod názvem zapsaným do rejstříku v souladu s tímto nařízením.
Článek 9
Schválení změny specifikace
1. Skupina, která splňuje podmínky čl. 5 odst. 1 a 2 a která má oprávněný zájem, může požádat o schválení změny specifikace, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. c).
V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
2. Pokud s sebou změna nese jednu nebo více změn jednotného dokumentu, uplatní se na tuto žádost o změnu postup stanovený v článcích 5 až 7. Jsou-li však navrhované změny pouze menšího rozsahu, Komise rozhodne, zda schválí žádost bez použití postupu stanoveného v čl. 6 odst. 2 a článku 7, a v případě schválení zveřejní údaje uvedené v čl. 6 odst. 2.
3. Pokud s sebou změna nenese žádnou změnu jednotného dokumentu, použijí se tato pravidla:
i)
nachází-li se zeměpisná oblast v daném členském státě, zaujme tento stát postoj ke schválení změny a v případě příznivého postoje zveřejní pozměněnou specifikaci a sdělí Komisi schválené změny a jejich odůvodnění;
ii)
pokud se zeměpisná oblast nachází ve třetí zemi, o schválení navrhované změny rozhodne Komise.
4. Pokud se změny týkají dočasné změny ve specifikaci vyplývající z uložení závazných hygienických nebo rostlinolékařských opatření ze strany veřejných orgánů, použije se postup podle odstavce 3.
Článek 10
Úřední kontroly
1. Členské státy určí příslušný orgán či orgány odpovědné za kontroly s ohledem na povinnosti stanovené tímto nařízením v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
2. Členské státy zajistí, aby každý hospodářský subjekt, jenž dodržuje ustanovení tohoto nařízení, spadal do systému úředních kontrol.
3. Komise zveřejní název a adresu orgánů a subjektů uvedených v odstavci 1 nebo v článku 11 a pravidelně tyto informace aktualizuje.
Článek 11
Ověření souladu se specifikacemi
1. Pokud jde o zeměpisná označení a označení původu týkající se zeměpisné oblasti v rámci Společenství, zajistí ověření souladu se specifikacemi před uvedením produktu na trh:
-
jeden nebo více příslušných orgánů uvedených v článku 10 nebo
-
jeden nebo více kontrolních subjektů ve smyslu článku 2 nařízení (ES) č. 882/2004, jež působí jako subjekty pro certifikaci produktu.
Náklady na takové ověření souladu se specifikacemi nesou hospodářské subjekty, kterých se tyto kontroly týkají.
2. Pokud jde o zeměpisná označení a označení původu týkající se zeměpisné oblasti ve třetí zemi, zajistí ověření souladu se specifikacemi před uvedením produktu na trh:
-
jeden nebo více veřejných orgánů určených danou třetí zemí nebo
-
jeden nebo více subjektů pro certifikaci produktu.
3. Subjekty pro certifikaci produktu uvedené v odstavcích 1 a 2 musí splňovat požadavky stanovené evropskou normou EN 45011 nebo pokynem ISO/IEC 65 (všeobecné požadavky na orgány provozující systém certifikace produktů) a od 1. května 2010 musí být podle nich akreditovány.
4. Pokud se soulad se specifikacemi rozhodnou ověřit orgány uvedené v odstavcích 1 a 2, nabídnou přiměřené záruky objektivity a nestrannosti a mají k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nutné k výkonu svých funkcí.
Článek 12
Zrušení
1. Pokud Komise v souladu s prováděcími pravidly uvedenými v čl. 16 písm. k) dojde k závěru, že již nejsou dodržovány podmínky specifikace zemědělského produktu nebo potraviny s chráněným názvem, rozhodne postupem podle čl. 15 odst. 2 o zrušení zápisu, které zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem může požadovat zrušení zápisu, odůvodní-li tento požadavek.
Postup podle článku 5, 6 a 7 se použije obdobně.
Článek 13
Ochrana
1. Zapsané názvy jsou chráněné proti:
a)
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití zapsaného názvu pro produkty, na které se zápis nevztahuje, jsou-li tyto produkty srovnatelné s produkty zapsanými pod tímto názvem, nebo pokud používání tohoto názvu umožňuje těžit z dobré pověsti chráněného názvu;
b)
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ produktu nebo je-li chráněný název přeložen nebo doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „metoda“, „na způsob“, „napodobeno“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakémukoli jinému lživému nebo zavádějícímu údaji o místu původu, původu produktu, povaze nebo základních vlastnostech, použitému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo na dokladech týkajících se daného produktu, jakož i proti použití obalů, které by mohly vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ produktu;
d)
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ produktu.
Pokud v sobě zapsaný název obsahuje název zemědělského produktu nebo potraviny, který se považuje za druhový, nepokládá se použití tohoto druhového názvu u dotyčných zemědělských produktů nebo potravin za odporující prvnímu pododstavci písm. a) nebo b).
2. Chráněné názvy nesmí zdruhovět.
3. U názvů, pro něž byla podána žádost o zápis v souladu s článkem 5, lze v rámci čl. 7 odst. 5 stanovit až pětileté přechodné období pouze v případě, kdy vznesená námitka byla prohlášena za přípustnou z důvodu, že by zápis ohrozil existenci zcela nebo částečně totožného názvu nebo existenci produktů, které byly v souladu s právem na trhu po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění podle čl. 6 odst. 2.
Pro podniky usazené v členském státě nebo třetí zemi, v nichž se nachází zeměpisná oblast, je rovněž možno stanovit přechodné období za podmínky, že dotyčné podniky uváděly dané produkty na trh v souladu s právem a používaly dotyčné názvy nepřetržitě po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění podle čl. 6 odst. 2 a že na tuto skutečnost upozornily během vnitrostátního řízení o námitce podle čl. 5 odst. 5 prvního a druhého pododstavce nebo během řízení o námitce na úrovni Společenství podle čl. 7 odst. 2. Celková doba trvání přechodného období podle tohoto pododstavce a období na přizpůsobení podle čl. 5 odst. 6 nesmí překročit pět let. V případě, že období na přizpůsobení podle čl. 5 odst. 6 překročí období pěti let, přechodné období se neudělí.
4. Aniž je dotčen článek 14, může Komise rozhodnout postupem podle čl. 15 odst. 2 o možnosti současné existence zapsaného a nezapsaného názvu označujícího místo v členském státě nebo třetí zemi, pokud je tento název totožný se zapsaným názvem pod podmínkou, že jsou splněny všechny tyto požadavky:
a)
totožný nezapsaný název byl v souladu s právem používán nepřetržitě a poctivě po dobu nejméně dvaceti pěti let přede dnem 24. července 1993;
b)
je prokázáno, že cílem tohoto používání nikdy nebyla snaha těžit z pověsti zapsaného názvu a že toto používání neuvedlo ani nemohlo uvést spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ produktu;
c)
problém, který vyvstal v důsledku totožného názvu vznikl před zapsáním názvu.
Současná existence zapsaného názvu a dotyčného totožného nezapsaného názvu nesmí překročit maximální období patnácti let, po jehož uplynutí se nezapsaný název přestane používat.
Používání dotyčného nezapsaného zeměpisného názvu se povolí pouze za podmínky, že země původu je jasně a viditelně uvedena na označení.
Článek 14
Vztahy mezi ochrannými známkami, označeními původu a zeměpisnými označeními
1. Pokud je označení původu nebo zeměpisné označení zapsáno do rejstříku podle tohoto nařízení, zamítne se přihláška ochranné známky odpovídající některé ze situací uvedených v článku 13 a týkající se téže kategorie produktu, pokud přihláška ochranné známky byla podána po dni podání žádosti o zápis do rejstříku Komisi.
Ochranné známky zapsané v rozporu s prvním pododstavcem se prohlásí za neplatné.
2. S náležitým přihlédnutím k právu Společenství může užívání ochranné známky odpovídající některé ze situací uvedených v článku 13, o jejíž přihlášení bylo zažádáno, jež je zapsaná nebo, umožňují-li to příslušné právní předpisy, zavedená používáním v dobré víře na území Společenství, buď před datem ochrany označení původu nebo zeměpisného označení v zemi původu, nebo přede dnem 1. ledna 1996, pokračovat bez ohledu na zápis označení původu nebo zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení, jak stanoví první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (8) nebo nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (9).
Článek 15
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 16
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se přijmou postupem podle čl. 15 odst. 2. Tato pravidla zahrnují zejména:
a)
seznam surovin podle čl. 2 odst. 3;
b)
informace, které musí obsahovat specifikace produktů podle čl. 4 odst. 2;
c)
podmínky, za nichž může být fyzická či právnická osoba považována za skupinu;
d)
podání žádosti o zápis názvu označujícího přeshraniční zeměpisnou oblast podle čl. 5 odst. 1 třetího pododstavce;
e)
obsah a způsob předávání dokumentů podle čl. 5 odst. 7 a 9 Komisi;
f)
námitky podle článku 7, včetně pravidel pro příslušná jednání mezi zúčastněnými stranami;
g)
označení a symboly uvedené v článku 8;
h)
vymezení změn malého rozsahu uvedených v čl. 7 odst. 5 druhém pododstavci a v čl. 9 odst. 2 s ohledem na skutečnost, že změna malého rozsahu se nemůže týkat hlavních vlastností produktu nebo nesmí měnit souvislosti;
i)
rejstřík označení původu a zeměpisných označení podle čl. 7 odst. 6;
j)
podmínky pro kontrolu souladu produktu se specifikacemi;
k)
podmínky pro zrušení zápisu.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Názvy, které jsou ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost uvedeny v příloze nařízení Komise (ES) č. 1107/96 (10), a názvy uvedené v příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 (11) se automaticky zařazují do rejstříku uvedeného v čl. 7 odst. 6 tohoto nařízení. Odpovídající specifikace se považují za specifikace podle čl. 4 odst. 1. V platnosti zůstávají všechna zvláštní přechodná ustanovení spojená s těmito zápisy.
2. Pokud jde o dosud projednávané žádosti, prohlášení a požadavky obdržené Komisí před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost:
a)
postupy stanovené v článku 5 se nepoužijí, aniž je dotčen čl. 13 odst. 3; a
b)
přehled hlavních bodů specifikací vypracovaný v souladu s nařízením Komise (ES) č. 383/2004 (12) nahrazuje jednotný dokument uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. c).
3. Komise může v případě potřeby přijmout další přechodná opatření postupem podle čl. 15 odst. 2.
Článek 18
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatek za účelem uhrazení nákladů, včetně nákladů vzniklých v rámci přezkumu žádostí o zápis do rejstříku, prohlášení o námitkách, žádostí o změnu a požadavků na zrušení podle tohoto nařízení.
Článek 19
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 2081/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 8 odst. 2 se však použije s účinkem od 1. května 2009, aniž jsou dotčeny produkty, které byly na trh uvedeny již před tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. března 2006.