NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 444/2009
ze dne 28. května 2009,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na zasedání v Soluni ve dnech 19. a 20. června 2003 potvrdila nezbytnost jednotného přístupu Unie k biometrickým identifikátorům nebo biometrickým údajům pro doklady státních příslušníků třetích zemí, cestovní pasy občanů Unie a informační systémy (VIS a SIS II).
(2)
V této souvislosti přijala Rada nařízení (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (2), které je důležitým krokem k používání nových prvků, které by měly zajistit větší bezpečnost cestovních pasů a cestovních dokladů a zavést spolehlivější spojení mezi držitelem a cestovním pasem nebo cestovním dokladem jako důležitý příspěvek k zajištění ochrany cestovních pasů a cestovních dokladů před zneužitím.
(3)
Nařízení (ES) č. 2252/2004 zavádí obecnou povinnost poskytovat otisky prstů, které jsou ukládány na bezkontaktní čipy v cestovním pasu nebo cestovním dokladu. Zkušenosti z testování ale ukázaly, že z této povinnosti jsou nutné výjimky. V průběhu pilotních projektů v některých členských státech se zjistilo, že se otisky prstů dětí mladších šesti let nejeví dostatečně kvalitní pro ověření totožnosti. Děti navíc procházejí obdobím značných změn, které ztěžují jejich kontrolu po celou dobu platnosti cestovního pasu nebo cestovního dokladu.
(4)
Harmonizace výjimek z obecné povinnosti poskytovat otisky prstů je zásadní pro udržení společných bezpečnostních norem a za účelem zjednodušení hraničních kontrol. Z právních i bezpečnostních důvodů by neměla být úprava výjimek z povinnosti poskytovat otisky prstů pro cestovní pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy ponechána na vnitrostátních právních předpisech.
(5)
Nařízení (ES) č. 2252/2004 stanoví povinnost shromažďovat biometrické údaje a uchovávat je v paměťovém médiu cestovních pasů a cestovních dokladů za účelem vydávání těchto dokladů. Tím není dotčeno jakékoliv další použití či uchovávání těchto údajů, jež je v souladu s právními předpisy členských států. Nařízení (ES) č. 2252/2004 neposkytuje právní základ pro zřízení či vedení databází sloužících k uchovávání těchto údajů v členských státech, což je jednoznačně záležitostí vnitrostátního práva.
(6)
Navíc by měla být zavedena zásada „jedna osoba - jeden cestovní pas“ jako dodatečné bezpečnostní opatření a v zájmu poskytnout další ochranu dětem. Tuto zásadu podporuje také Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a pomocí této zásady bude zajištěno, že cestovní pasy a biometrické prvky jsou spojeny pouze s držitelem cestovního pasu. Je bezpečnější, když má každá osoba svůj cestovní pas.
(7)
S ohledem na skutečnost, že členské státy budou mít povinnost vydávat osobní cestovní pasy nezletilým a že mezi právními předpisy jednotlivých členských států, které se týkají dětí překračujících vnější hranice členských států, mohou existovat značné rozdíly, by Komise měla prověřit, zda není třeba přijmout opatření, jež by zajistila jednotný přístup, pokud jde o pravidla ochrany dětí překračujících vnější hranice členských států.
(8)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(9)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(10)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (3). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(11)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(12)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (6).
(13)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (8) a 2008/149/SVV (9).
(14)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (10).
(15)
Nařízení (ES) č. 2252/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2252/2004 se mění takto:
1)
V článku 1 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Cestovní pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy musí splňovat minimální bezpečnostní normy stanovené v příloze.
Vydávají se jako osobní doklady.
Komise předloží do 26. června 2012 zprávu o požadavcích týkajících se dětí, které cestují samy nebo v doprovodu a překračují vnější hranice členských států, a v případě potřeby navrhne vhodná opatření, která zajistí jednotný přístup, pokud jde o pravidla ochrany dětí překračujících vnější hranice členských států.
2. Cestovní pasy a cestovní doklady musí obsahovat velmi bezpečné médium pro uchování údajů, které obsahuje zobrazení obličeje. Členské státy musí rovněž zahrnout dva ploché otisky prstů v interoperabilních formátech. Údaje musí být zabezpečeny a médium pro jejich uchování musí mít dostatečnou kapacitu a schopnost zaručit neporušitelnost, pravost a utajení údajů.
2a. Od požadavku poskytovat otisky prstů jsou osvobozeny
a)
děti mladší dvanácti let.
Stanovení věkové hranice dvanácti let je dočasné. Zpráva uvedená v článku 5a bude obsahovat přezkum této věkové hranice, doprovázený v případě potřeby návrhem na její změnu.
Aniž jsou dotčeny důsledky uplatňování článku 5a, členské státy, které ve svých vnitrostátních předpisech přijatých do 26. června 2009 stanoví věkovou hranici nižší než dvanáct let, ji mohou uplatňovat během přechodného období až do doby čtyř let po 26. června 2009. Věková hranice v přechodném období však nesmí být nižší než šest let;
b)
osoby, u nichž je odebrání otisků prstů fyzicky nemožné.
2b. V případech, kdy je pořízení otisků určených prstů dočasně nemožné, povolí členské státy pořízení otisků jiných prstů. Pokud je dočasně nemožné pořídit i otisky jakýchkoli jiných prstů, mohou členské státy vydat dočasný cestovní pas s platností dvanáct měsíců a méně.“
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 1a
1. Biometrické identifikátory pořizují kvalifikovaní a řádně zmocnění pracovníci vnitrostátních orgánů, které jsou příslušné pro vydávání cestovních pasů a cestovních dokladů.
2. Členské státy shromažďují biometrické identifikátory žadatele v souladu se zárukami stanovenými v Úmluvě Rady Evropy o ochraně lidských práv a základních svobod a v Úmluvě Organizace spojených národů o právech dítěte. Členské státy zajistí, aby v případě potíží se snímáním otisků prstů byly k dispozici vhodné postupy, které zaručí, že nebude dotčena důstojnost dotyčné osoby.“
3)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
Postupem podle čl. 5 odst. 2 se stanoví další technické specifikace pro cestovní pasy a cestovní doklady podle mezinárodních norem, mezi něž patří zejména doporučení Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), které se budou týkat
a)
dalších bezpečnostních prvků a požadavků, včetně zdokonalených norem na ochranu proti padělání, napodobování a pozměňování;
b)
technických specifikací média pro uchování biometrických prvků a jeho zabezpečení, včetně zabránění neoprávněnému přístupu;
c)
požadavků na kvalitu a společné technické normy pro zobrazení obličeje a otisky prstů.“
4)
V článku 4 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Biometrické údaje jsou shromaždovány a uchovávány v paměťovém médiu cestovních pasů a cestovních dokladů za účelem vydání těchto dokladů. Pro účely tohoto nařízení se biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech použijí pouze k ověřování
a)
pravosti cestovního pasu nebo cestovního dokladu;
b)
totožnosti držitele pomocí přímo dostupných srovnatelných prvků v případech, kdy musí být cestovní pas nebo cestovní doklad podle právních předpisů předložen.
Kontrola dalších bezpečnostních prvků je prováděna, aniž je dotčen čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (11). Neshoda při srovnávání prvků nemá sama o sobě vliv na platnost cestovního pasu nebo cestovního dokladu pro účely překročení vnějších hranic.
5)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 26. června 2012 zprávu, která bude vycházet z rozsáhlé a podrobné studie nezávislého orgánu pod dohledem Komise a která prověří, mimo jiné vyhodnocením přesnosti používaných systémů, spolehlivost a technickou proveditelnost snímání otisků prstů u dětí mladších dvanácti let za účelem identifikace a ověřování, a současně porovná míru chybného odmítnutí v každém členském státě a na základě výsledků dané studie provede analýzu potřebnosti společných pravidel pro určování shody. V případě potřeby ke zprávě přiloží návrhy na úpravu tohoto nařízení.“
6)
V článku 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy toto nařízení použijí:
a)
pokud jde o zobrazení obličeje, nejpozději 18 měsíců, a
b)
pokud jde o otisky prstů, nejpozději 36 měsíců
od přijetí dalších technických specifikací uvedených v článku 2. Platnost již vydaných cestovních pasů a cestovních dokladů však není dotčena.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce se provede do 26. června 2012. Původní platnost pro držitele dokladu však není dotčena.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
Ve Štrasburku dne 6. května 2009.