Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES
ze dne 16. prosince 1996
o názvech textilií
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],
(1) Vzhledem k tomu, že směrnice Rady 71/307/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se názvů textilií [4] byla opakovaně a podstatně pozměněna; že by z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2) Vzhledem k tomu, že pokud by se ustanovení členských států, která se týkají názvů, složení a označování textilních výrobků etiketami v jednotlivých členských státech lišila, vytvářelo by to překážky řádnému fungování vnitřního trhu.
(3) Vzhledem k tomu, že tyto překážky mohou být odstraněny, pokud uvádění textilních výrobků na trh na úrovni Společenství bude podléhat jednotným pravidlům; že je proto nutné harmonizovat názvy textilních vláken a údaje na etiketách, označeních a v průvodních dokladech textilních výrobků v různých stadiích jejich výroby, zpracování a distribuce; že pojem "textilní vlákno" musí být rozšířen, aby zahrnoval pásky nebo dutinky o zřejmé šířce maximálně 5 mm, které jsou stříhány z fólií vyrobených vytlačováním z polymerů uvedených pod položkami 19 až 38 a 41 v příloze I a následně protahovány do délky.
(4) Vzhledem k tomu, že by měl být také vypracován předpis týkající se určitých výrobků, které nejsou vyrobeny výlučně z textilních materiálů, ale obsahují textilie, které tvoří podstatnou část výrobku, nebo na tyto textilie zvlášť upozorňuje výrobce, zpracovatel nebo obchodník; že v položce 30 v příloze II není nutné rozlišovat mezi jednotlivými typy polyamidu nebo nylonu, je tedy třeba sjednotit smluvní přirážku.
(5) Vzhledem k tomu, že tolerance týkající se "cizích vláken", která již byla stanovena pro čisté výrobky, se musí rovněž uplatňovat pro směsi.
(6) Vzhledem k tomu, že má-li být dosaženo cílů, které jsou základem pro vnitrostátní předpisy v této oblasti, mělo by být označování povinné.
(7) Vzhledem k tomu, že v případech, kdy je technicky obtížné určit složení výrobku v době výroby, lze uvést na etiketě vlákna, která byla v této době známa, za předpokladu, že představují určité procento z hotového výrobku.
(8) Vzhledem k tomu, že prostředkem pro zabránění rozdílům při uplatňování předpisů, které se v této souvislosti projevily ve Společenství, je stanovení přesných způsobů označování určitých textilních výrobků složených ze dvou nebo více složek a rovněž stanovení složek textilních výrobků, které není třeba brát v úvahu při označování etiketami a při analýzách.
(9) Vzhledem k tomu, že textilní výrobky, u kterých se vyžaduje pouze označování společnou etiketou, a výrobky prodávané v metráži nebo odstřizích se mají nabízet k prodeji takovým způsobem, aby se spotřebitel mohl plně seznámit s údaji uvedenými na společném obalu nebo na návinu; že je věcí členských států rozhodovat o opatřeních, která musí být k tomuto účelu přijata.
(10) Vzhledem k tomu, že používání popisů nebo názvů, které se těší zvláštnímu zájmu mezi uživateli a zákazníky, by mělo podléhat určitým podmínkám.
(11) Vzhledem k tomu, že bylo nutné stanovit metody odběru vzorků a analýzy textilií s cílem předejít možným námitkám proti používaným metodám; že však prozatímní zachování vnitrostátních metod, které jsou v současné době platné, nebrání uplatňování jednotných pravidel.
(12) Vzhledem k tomu, že příloha II této směrnice, která stanoví smluvní přirážky pro přepočet suché hmotnosti každého druhu vlákna zjištěného při analýze pro stanovení obsahu vláken v textilních výrobcích, uvádí v položkách 1, 2 a 3 dvě různé smluvní přirážky pro přepočet u směsí česaných nebo mykaných vláken obsahujících vlnu a/nebo zvířecí chlupy; že laboratoře nemohou vždy odhalit, zda je výrobek zhotoven z česaných nebo mykaných vláken, a v důsledku toho mohou vznikat rozporné výsledky při uplatňování tohoto ustanovení při zkouškách shody textilních výrobků prováděných ve Společenství; že laboratoře by proto měly být oprávněny uplatňovat ve sporných případech jedinou smluvní přirážku.
(13) Vzhledem k tomu, že není vhodné samostatnou směrnicí o textilních výrobcích harmonizovat všechna ustanovení použitelná pro takové výrobky.
(14) Vzhledem k tomu, že by se přílohy III a IV s ohledem na mimořádnou povahu položek, které obsahují, měly týkat také jiných výrobků nepodléhajících označování etiketami, zejména výrobků "na jedno použití" nebo výrobků, u kterých je vyžadováno pouze označení společnou etiketou.
(15) Vzhledem k tomu, že ustanovení nezbytná ke stanovení metod analýzy a k jejich přizpůsobení technickému pokroku jsou prováděcími opatřeními čistě technické povahy; že je tedy nutné, aby se na tato opatření a na opatření pro přizpůsobení příloh I a II této směrnice technickému pokroku vztahoval postup projednávání ve výboru, který je již uveden v článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken [5].
(16) Vzhledem k tomu, že ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami.
(17) Vzhledem k tomu, že touto směrnicí nesmějí být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze V části B,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Textilní výrobky mohou být uváděny na trh v rámci Společenství buď před jejich průmyslovým zpracováním, nebo během tohoto zpracování, nebo v jakémkoliv stadiu distribuce pouze tehdy, pokud jsou tyto výrobky v souladu s ustanoveními této směrnice.
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se "textilními výrobky" rozumějí jakékoliv surové, částečně nebo zcela opracované, rozpracované nebo zpracované, předupravené nebo zhotovené výrobky, které jsou složeny výhradně z textilních vláken, bez ohledu na použitý postup směsování nebo spojování.
2. Pro účely této směrnice se "textilním vláknem" rozumí
- útvar charakterizovaný svou ohebností, jemností a vysokým poměrem délky k maximálnímu příčnému rozměru, což jej činí vhodným pro textilní použití,
- ohebné pásky nebo dutinky, jejichž zřejmá šířka je maximálně 5 mm, včetně pásků řezaných z širších pásů nebo fólií vyrobených z látek používaných pro výrobu vláken uvedených v položkách 19 až 41 v příloze I a vhodných pro textilní použití; zřejmou šířkou se rozumí šířka pásku nebo šířka dutinky ve složeném, zploštělém, slisovaném nebo zkrouceném stavu, nebo průměrná šířka v případě, že šířka není jednotná.
3. K níže uvedeným výrobkům se přistupuje stejným způsobem jako k textilním výrobkům a tyto výrobky podléhají ustanovením této směrnice:
- výrobky, u nichž tvoří textilní vlákna nejméně 80 % celkové hmotnosti,
- potahy nábytku, deštníků a slunečníků, u nichž tvoří textilní složky nejméně 80 % celkové hmotnosti; obdobně textilní složky vícevrstvých podlahových krytin, matrací a výrobků pro kempování, oteplovací vložky do obuvi, rukavic, palčáků a rukavic bez prstů za předpokladu, že tyto části nebo vložky tvoří nejméně 80 % hmotnosti celého výrobku,
- textilie, které jsou obsaženy v jiných výrobcích a tvoří jejich neoddělitelnou součást, pokud je uvedeno jejich složení.
Článek 3
1. Názvy a popisy vláken ve smyslu článku 2 jsou uvedeny v příloze I.
2. Použití názvů uvedených v tabulce v příloze I je vyhrazeno pro vlákna, jejichž podstata je uvedena ve stejné položce dané tabulky.
3. Žádný z těchto názvů nesmí být používán v žádném jazyce pro jakékoli jiné vlákno, a to ani samostatně, ani jako základ slova, ani jako přídavné jméno.
4. Výraz "hedvábí" nesmí být používán pro označování tvaru nebo zvláštního provedení nekonečných nití z textilních vláken.
Článek 4
1. Žádný textilní výrobek nesmí být označen jako "100 %", "čistý" nebo "pouze z", pokud není složen výhradně ze stejných vláken; nesmí být použit ani obdobný výraz.
2. Textilní výrobek může obsahovat až 2 % hmot. cizích vláken za předpokladu, že toto množství je opodstatněné z technických důvodů a nepřidává se v rámci obvyklé praxe. Tato tolerance se zvyšuje na 5 % v případě textilních výrobků, které prošly procesem mykání.
Článek 5
1. Vlněný výrobek může být označen výrazem:
- "lana virgen" nebo "lana de esquilado",
- "ren, ny uld",
- "Schurwolle",
- "παρθέυο μαλλί",
- "fleece wool" nebo "virgin wool",
- "laine vierge" nebo "laine de tonte",
- "lana vergine" nebo "lana di tosa",
- "scheerwool",
- "lã virgem",
- "uusi villa",
- "ren ull"
pouze tehdy, pokud je složen výhradně z vláken, která nebyla dříve součástí hotového výrobku, nebyla vystavena žádnému jinému spřádacímu a/nebo zplsťovacímu procesu než tomu, který je vyžadován při výrobě daného výrobku, a která nebyla poškozena zpracováním nebo používáním.
2. Odchylně od odstavce 1 se mohou použít tam uvedené výrazy k popisu vlny obsažené ve směsi vláken, pokud
a) veškerá vlna obsažená v dané směsi vyhovuje požadavkům uvedeným v odstavci 1;
b) obsah této vlny tvoří nejméně 25 % celkové hmotnosti této směsi;
c) se v případě mykané směsi vlna mísí pouze s jedním dalším vláknem.
V případech uvedených v tomto odstavci musí být stanoveno úplné procentuální složení směsi.
3. Tolerance opodstatněná technickými důvody ve spojitosti s výrobou je omezena na 0,3 % vlákenných příměsí v případě výrobků uvedených v odstavcích 1 a 2, včetně vlněných výrobků, které prošly procesem mykání.
Článek 6
1. Textilní výrobek složený ze dvou nebo více druhů vláken, z nichž jeden druh tvoří nejméně 85 % celkové hmotnosti, se označí
- názvem druhu tohoto vlákna, po němž následuje údaj o jeho hmotnostním podílu v procentech, nebo
- názvem druhu tohoto vlákna, po němž následuje výraz "nejméně 85 %", nebo
- úplným údajem o procentuálním složení výrobku.
2. Textilní výrobek, který se skládá ze dvou nebo více druhů vláken, z nichž žádný druh nedosahuje 85 % celkové hmotnosti, se označí názvem a procentuálním hmotnostním podílem alespoň dvou hlavních druhů vláken, za nimi se uvedou názvy dalších druhů vláken, které jsou obsaženy ve výrobku, v sestupném pořadí podle jejich hmotnostního podílu, s doplněním nebo bez doplnění jejich hmotnostního podílu v procentech. Avšak:
a) druhy vláken, které tvoří méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku, lze společně označit výrazem "jiná vlákna", za kterým následuje celkový hmotnostní podíl v procentech;
b) pokud se uvede název druhu vlákna, které tvoří méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku, musí být uvedeno úplné procentuální složení daného výrobku.
3. Výrobky, které mají čistě bavlněnou osnovu a čistě lněný útek, kde procentuální podíl lnu je nejméně 40 % celkové hmotnosti nešlichtované tkaniny, mohou být označeny názvem "směs bavlna - len", který musí být doplněn specifikací složení "čistě bavlněná osnova - čistě lněný útek".
4. U textilních výrobků určených pro konečného spotřebitele se u údajů o procentuálním složení uvedených v odstavcích 1, 2, 3 a 5:
a) toleruje množství cizích vláken do výše 2 % celkové hmotnosti výrobku, pokud je toto množství opodstatněné technickými důvody a nepřidává se v rámci obvyklé praxe, tato tolerance se zvyšuje na 5 % u výrobků, které prošly procesem mykání, aniž jsou dotčeny tolerance uvedené v čl. 5 odst. 3;
b) připouští výrobní tolerance 3 % mezi uvedeným procentuálním podílem vláken a procentuálním podílem zjištěným analýzou ve vztahu k celkové hmotnosti vláken uvedených na etiketě; tato tolerance se uplatňuje rovněž u vláken, která jsou v souladu s odstavcem 2 uváděna v sestupném pořadí podle hmotnosti bez údaje o jejich procentuálním podílu. Tato tolerance se rovněž uplatní pro čl. 5 odst. 2 písm. b).
Při analýze se tyto tolerance počítají samostatně; celková hmotnost braná v úvahu při výpočtu tolerance podle písmene b) je hmotnost vláken v hotovém výrobku po odečtení hmotnosti případných cizích vláken zjištěných při uplatnění tolerance podle písmene a).
Kumulování tolerancí uvedených pod písmeny a) a b) se připouští pouze v případě, kdy se zjistí, že případná cizí vlákna zjištěná při analýze s uplatněním tolerance podle písmene a) mají stejnou chemickou podstatu jako jeden nebo více druhů vláken uvedených na etiketě.
U zvláštních výrobků, u kterých výrobní technologie vyžaduje tolerance vyšší než ty, které jsou uvedeny pod písmeny a) a b), mohou být při kontrole shody výrobku podle čl. 13 odst. 1 povoleny vyšší tolerance pouze ve výjimečných případech, a pokud výrobce podá náležité odůvodnění. Členské státy o tom neprodleně uvědomí Komisi.
5. U výrobků, jejichž složení je v době výroby obtížné určit, je možné použít výrazy "směs vláken" nebo "nespecifikované složení textilie".
Článek 7
Aniž jsou dotčeny tolerance stanovené v čl. 4 odst. 2, v čl. 5 odst. 3 a v čl. 6 odst. 4, nemusí být uváděna v údajích o procentuálním složení směsí vláken podle článků 4 a 6 viditelná a izolovatelná vlákna, která jsou určena pouze pro dekorativní účely a nepřesáhnou 7 % celkové hmotnosti hotového výrobku; totéž platí pro vlákna (např. kovová vlákna), která se přidávají do výrobku pro docílení antistatického účinku a jejichž množství nepřekročí 2 % hmotnosti hotového výrobku. U výrobků uvedených v čl. 6 odst. 3 se tyto procentuální podíly nezapočítávají do hmotnosti tkaniny, ale samostatně do hmotnosti osnovy a hmotnosti útku.
Článek 8
1. Textilní výrobky ve smyslu této směrnice musí být opatřeny etiketou nebo jinak označeny vždy, když jsou uváděny na trh pro výrobní nebo obchodní účely; toto označení etiketami nebo jiné označení může být nahrazeno či doplněno průvodními obchodními doklady, pokud tyto výrobky nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli nebo jsou dodávány ke splnění státní zakázky nebo zakázky jiné právnické osoby veřejného práva nebo zakázky obdobného subjektu v členských státech, kde toto pojetí není známo.
2. a) V obchodních dokumentech musí být zřetelně uvedeny názvy, popisy a další údaje týkající se obsahu textilních vláken uvedené v článcích 3 až 6 a v příloze I. Tento požadavek vylučuje zejména používání zkratek v kupních smlouvách, fakturách a dodacích listech; může se však použít operační kód za předpokladu, že je tento kód v tomtéž dokumentu vysvětlen.
b) Názvy, popisy a další údaje týkající se obsahu textilních vláken a uvedené v článcích 3 až 6 a v příloze I musí být uvedeny zřetelně, čitelně a jednotným písmem, jsou-li textilní výrobky nabízeny k prodeji nebo prodávány spotřebiteli, zejména pak v katalozích a prospektech, na obalech, etiketách a jiném označení.
Údaje a informace jiné než ty, které jsou stanoveny v této směrnici, mají být zřetelně oddělené. Toto ustanovení však neplatí pro obchodní značku nebo firmu, které mohou být uvedeny bezprostředně před údaji stanovenými v této směrnici nebo za těmito údaji.
Pokud je však textilní výrobek nabízen k prodeji nebo je prodáván konečnému spotřebiteli, jak je uvedeno v prvním pododstavci, a uvede-li se obchodní značka nebo firma, které obsahují buď samostatně, nebo jako přídavné jméno, nebo jako základ slova jeden z názvů uvedených v příloze I nebo výraz, který by s nimi mohl být zaměněn, musí obchodní značka nebo firma bezprostředně předcházet nebo následovat názvy, popisy a údaje o obsahu textilních vláken podle článků 3 až 6 a podle přílohy I a musí být uvedeny čitelným a zřetelným písmem.
c) Členské státy mohou vyžadovat, aby v případě, že jsou textilní výrobky nabízeny k prodeji nebo prodávány konečnému spotřebiteli na jejich území, bylo označování etiketami a další označení požadované tímto článkem provedeno také v jejich národních jazycích.
U cívek, návinů, přadének, klubek nebo jiných malých jednotek šicích, látacích a vyšívacích nití mohou členské státy využít možnosti stanovené v prvním pododstavci pouze u společných etiket na obalech nebo u vystavovaného zboží. Aniž jsou dotčeny případy uvedené v položce 18 přílohy IV, mohou být jednotlivé položky označeny v jakémkoliv jazyce Společenství.
d) Členské státy nesmí zakazovat používání popisů nebo údajů jiných než těch, které jsou uvedeny v článcích 3, 4 a 5 a které se vztahují k charakteristikám výrobků, pokud se tyto popisy nebo údaje shodují s jejich korektní obchodní praxí.
Článek 9
1. Každý textilní výrobek složený ze dvou nebo více částí, z nichž každá obsahuje rozdílné druhy vláken, musí být označen etiketou, na níž je uveden obsah vláken v každé části. Toto označení etiketou není povinné pro části, které tvoří méně než 30 % celkové hmotnosti výrobku, s výjimkou hlavních podšívek.
2. Pokud dva nebo více textilních výrobků tvoří běžně jednu jednotku a jsou složeny ze stejných druhů vláken, mohou být označeny pouze jednou etiketou.
3. Aniž je dotčen článek 12:
a) uvede se složení vlákenných směsí následujícího korzetářského zboží tak, že se stanoví složení celého výrobku nebo složení dále uvedených částí, a to souhrnně nebo jednotlivě:
- u podprsenek: vnitřní a vnější textilie košíčků a zadního dílu,
- u bokovek (podvazkové pásy a podvazkové kalhotky): přední, zadní a postranní výztužné díly,
- u korzetů: vnější a vnitřní textilie košíčků, přední a zadní výztužné díly a boční díly.
Složení vlákenných směsí korzetářského zboží, které není uvedeno v prvním pododstavci, se označuje uvedením složení celého výrobku nebo složením jednotlivých částí tohoto zboží, a to buď souhrnně, nebo jednotlivě; označování přitom není povinné pro části, které představují méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku.
Označení různých částí uvedeného korzetářského zboží musí být provedeno tak, aby konečný spotřebitel snadno porozuměl, ke které části výrobku se údaje na etiketě vztahují;
b) udává se složení vlákenných směsí textilních výrobků s leptaným tiskem souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a složení textilie s vyleptanými místy. Tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny;
c) udává se složení vlákenných směsí vyšívaných textilních výrobků souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a vyšívacích nití; tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny. Pokud tvoří vyšívané části méně než 10 % povrchu výrobku, lze uvést pouze složení základní textilie;
d) udává se složení vlákenných směsí u jádrových nití, u kterých jsou jádro a obal tvořeny odlišnými vlákny a které jsou jako takové nabízeny k prodeji konečnému spotřebiteli, souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení jádra a obalu. Tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny;
e) udává se složení vlákenných směsí sametových a plyšových textilních výrobků nebo výrobků podobných sametu nebo plyši souhrnně pro celý výrobek, a pokud je u výrobku zřetelně rozdílná základní textilie a užitná vrstva a je tvořen odlišnými vlákny, může být složení těchto dvou částí uvedeno samostatně, což musí být jmenovitě uvedeno;
f) lze uvést u podlahových krytin a koberců, u nichž jsou podklad a užitná vrstva tvořeny odlišnými vlákny, pouze složení užitné vrstvy, což musí být jmenovitě uvedeno.
Článek 10
1. Odchylně od článků 8 a 9:
a) nesmějí členské státy u textilních výrobků uvedených v příloze III, které jsou v jednom ze stadií uvedených v čl. 2 odst. 1, vyžadovat označování etiketou nebo označení s uvedením názvu nebo složení. Ustanovení článků 8 a 9 se však použijí, pokud jsou takové výrobky označeny etiketou nebo jiným označením s uvedením názvu nebo složení nebo obchodní značky nebo firmy, které obsahují buď samostatně, nebo jako přídavné jméno, nebo jako základ slova buď jeden z názvů uvedených v příloze I, nebo název, který by s ním mohl být zaměněn;
b) pokud jsou textilní výrobky uvedené v příloze IV stejného typu a složení, mohou být nabízeny k prodeji společně se společnou etiketou obsahující údaje o složení stanovené touto směrnicí;
c) se údaje o složení textilních výrobků prodávaných v metráži označí pouze na kusu nebo na návinu, který je nabízen k prodeji.
2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby výrobky uvedené v odst. 1 písm. b) a c) byly nabízeny k prodeji tak, aby se konečný spotřebitel mohl plně seznámit se složením těchto výrobků.
Článek 11
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby informace poskytované při uvádění textilních výrobků na trh nemohly být zaměněny s názvy a údaji stanovenými touto směrnicí.
Článek 12
Pro účely uplatňování čl. 8 odst. 1 a dalších ustanovení této směrnice, která se týkají označování textilních výrobků, se procentuální podíly vláken uvedené v článcích 4, 5 a 6 zjišťují tak, že se neberou v úvahu následující položky:
1. u všech textilních výrobků:
netextilní části, lemy, etikety a štítky, bordury a prýmky, které netvoří neoddělitelnou součást výrobku, knoflíky a spony potažené textilním materiálem, doplňky, ozdoby, nepružné stuhy, pružné nitě a pásky zapracované do určitých a vymezených míst výrobku a, vzhledem k podmínkám stanoveným v článku 7, viditelná a izolovatelná vlákna výhradně dekorativní povahy a vlákna antistatická;
2. a) u podlahových krytin a koberců: všechny části, které netvoří užitný povrch;
b) u potahových textilií: vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část užitného povrchu;
u závěsů a záclon: vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část líce textilie;
c) u ostatních textilních výrobků: základní nebo podkladové plošné textilie, výztužné vložky a tuženky, mezipodšívky a podkladová plátna, šicí a spojovací nitě, pokud nenahrazují osnovu a/nebo útek ve tkanině, výplně, pokud nemají izolační funkci, a s výhradou čl. 9 odst. 1 podšívky.
Pro účely tohoto ustanovení
- se základní nebo podkladové materiály textilních výrobků, které slouží jako podklad užitného povrchu, zejména u přikrývek a oboulícních textilií, a podklady u sametů a plyšů a obdobných výrobků nepovažují za odstranitelné podklady.
- se "výztužnými vložkami a tuženkami" rozumějí nitě nebo materiály zapracované do určitých a vymezených míst textilního výrobku za účelem jejich zpevnění nebo zvýšení tuhosti nebo tloušťky.
3. mastné látky, pojiva, plnidla, šlichtovací a preparační prostředky, impregnační prostředky, pomocné prostředky pro barvení a tisk a další textilní pomocné prostředky. Pokud nejsou k dispozici předpisy Společenství, musí členské státy přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby tyto složky nebyly zastoupeny v množstvích, která by mohla uvést spotřebitele v omyl.
Článek 13
1. Kontroly, zda složení textilních výrobků odpovídá informacím poskytovaným podle této směrnice, se provádějí za použití metod analýzy stanovených ve směrnicích uvedených v odstavci 2.
Za tímto účelem se vypočtou procentuální podíly vláken uvedené v článcích 4, 5 a 6 na základě suché hmotnosti každého druhu vlákna upravené pomocí příslušné smluvní přirážky uvedené v příloze II poté, co byly odstraněny položky uvedené v čl. 12 odst. 1, 2 a 3.
2. Metody odběru vzorků a analýzy, které musí být používány v členských státech ke stanovení složení vlákenných směsí výrobků, na které se vztahuje tato směrnice, budou stanoveny v samostatných směrnicích.
Článek 14
1. Žádný členský stát nesmí z důvodů, které se týkají názvů nebo údajů o složení, zakazovat nebo bránit uvádění textilních výrobků, které vyhovují ustanovením této směrnice, na trh.
2. Ustanovení této směrnice nebrání uplatnění ustanovení platných v každém členském státě a týkajících se ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví, označení původu, ochranných známek a potírání nekalé soutěže.
Článek 15
Ustanovení této směrnice se nevztahují na textilní výrobky, které
1. jsou určeny pro vývoz do třetích zemí;
2. přicházejí do členských států pod celní kontrolou za účelem tranzitu;
3. jsou dováženy ze třetích zemí v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku;
4. jsou předávány domáckým pracovníkům nebo nezávislým podnikům, které dodané výrobky dále za úplatu zpracovávají, aniž by došlo k převedení vlastnického práva k těmto výrobkům.
Článek 16
1. Doplňky k příloze I a doplňky a změny přílohy II této směrnice, které jsou nezbytné k přizpůsobení těchto příloh technickému pokroku, budou přijaty v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 96/73/ES.
2. Nové metody kvantitativní analýzy dvousložkových a třísložkových směsí, jiné než metody uvedené ve směrnici 96/73/ES a ve směrnici Rady 73/44/EHS ze dne 26. února 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kvantitativní analýzy třísložkových směsí vláken [6], budou rovněž stanoveny podle tohoto postupu.
3. Název výboru uvedeného v článku 5 směrnice 96/73/ES zní "Výbor pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami".
Článek 17
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 18
Zrušují se směrnice uvedené v části A přílohy V, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států, které se týkají lhůt k provedení obsažených v části B přílohy V.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 19
Tato směrnice je určena členským státům.
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
V Bruselu dne 16. prosince 1996.