Nařízení Rady (EHS) č. 2299/89
ze dne 24. července 1989
o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že velká většina rezervací letenek se provádí pomocí počítačových rezervačních systémů;
vzhledem k tomu, že tyto systémy mohou, jsou-li správně využívány, poskytovat důležité a užitečné služby leteckým dopravcům, cestovním kancelářím a cestujícím tím, že poskytují snadný přístup k aktuálním a přesným informacím o letech, tarifech a volných místech, umožňují provádění rezervací a v některých případech výdej letenek a palubních vstupenek;
vzhledem k tomu, že zneužití systémů v podobě odmítnutí přístupu k systémům nebo v podobě diskriminace při poskytování, zadávání či zobrazování údajů nebo v podobě ukládání nepřiměřených podmínek účastníkům nebo předplatitelům může vážně poškodit letecké dopravce, cestovní kanceláře a nakonec spotřebitele;
vzhledem k tomu, že tímto nařízením není dotčeno použití článků 85 a 86 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 2672/88 [4] stanoví, že na dohody mezi podniky o společném nákupu, vývoji a provozu počítačových rezervačních systémů se nevztahuje čl. 85 odst. 1 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že závazný kodex chování platný pro používání všech počítačových rezervačních systémů a jiných distribučních možností nabízených nebo používaných ve Společenství by mohl pomocí určitých bezpečnostních opatření zajistit nediskriminační a průhledné využití těchto systémů, a předcházet tak jejich zneužití a zároveň posílit nerušenou hospodářskou soutěž mezi leteckými dopravci a počítačovými rezervačními systémy a chránit tím zájmy spotřebitelů;
vzhledem k tomu, že by nebylo vhodné ukládat prodejci počítačových rezervačních systémů nebo mateřskému či zúčastněnému dopravci povinnosti vůči leteckému dopravci ze třetí země, který sám nebo společně s dalšími subjekty vlastní nebo kontroluje jiný obdobný systém, který není v souladu s tímto kodexem nebo nenabízí rovné zacházení;
vzhledem k tomu, že pro případ nedodržování tohoto kodexu je žádoucí stanovit postup pro podávání stížností, pro šetření a výkon rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na počítačové rezervační systémy, jsou-li nabízeny nebo používány na území Společenství pro distribuci nebo prodej produktů letecké dopravy, bez ohledu na
- status nebo státní příslušnost prodejce systému,
- zdroj použitých informací nebo umístění ústřední jednotky pro zpracování údajů,
- zeměpisnou polohu daného produktu letecké dopravy.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "produktem letecké dopravy" pravidelná letecká přeprava cestujících včetně všech souvisejících doplňkových služeb a dalších plnění nabízených k prodeji nebo prodávaných jako nedílná součást letecké dopravy;
b) "počítačovým rezervačním systémem" počítačový systém obsahující informace mimo jiné o
- letových řádech,
- volných místech,
- tarifech a
- souvisejících službách
s možností nebo bez možnosti
- provádět rezervace nebo
- vydávat letenky,
jsou-li některé nebo všechny z těchto služeb dostupné předplatitelům;
c) "distribučními možnostmi" nabídka, kterou prodejce systému poskytuje předplatiteli nebo spotřebiteli za účelem podávání informací o letových řádech, volných místech, tarifech a souvisejících službách leteckých dopravců, za účelem provádění rezervací nebo vydávání letenek a za účelem zajištění všech dalších souvisejících služeb;
d) "prodejcem systému" jakýkoli subjekt a jeho dceřiné společnosti, které odpovídají za provoz nebo uvedení na trh počítačového rezervačního systému;
e) "mateřským dopravcem" letecký dopravce, který je prodejcem systému nebo který přímo či nepřímo sám nebo společně s dalšími subjekty vlastní nebo kontroluje prodejce systému;
f) "zúčastněným dopravcem" letecký dopravce, který uzavřel s prodejcem systému dohodu o distribuci svých produktů letecké dopravy prostřednictvím počítačového rezervačního systému. Používá-li mateřský dopravce distribuční možnosti vlastního počítačového rezervačního systému, je považován za zúčastněného dopravce;
g) "předplatitelem" osoba nebo podnik, s výjimkou zúčastněného dopravce, které používají počítačový rezervační systém na základě smlouvy nebo jiného ujednání uzavřeného s prodejcem systému za účelem přímého prodeje produktů letecké dopravy veřejnosti;
h) "spotřebitelem" osoba, která hledá informace o určitém produktu letecké dopravy nebo tento produkt zamýšlí koupit;
i) "základním zobrazením" neutrální a úplné zobrazení údajů o spojích nabízených mezi páry měst v daném časovém období, které obsahuje zejména všechny přímé lety zajišťované zúčastněnými dopravci;
j) "celkovou dobou cesty" doba mezi časem odletu a příletu;
k) "zlepšením služby" jakýkoli produkt nebo služba, kromě distribučních možností, které prodejce systému nabízí na vlastní účet předplatitelům nebo spotřebitelům společně s počítačovým rezervačním systémem;
l) "pravidelnou leteckou dopravou" soubor letů, z nichž každý má všechny tyto vlastnosti:
- je provozován za úplatu letadly pro přepravu cestujících nebo cestujících a nákladu nebo poštovních zásilek tak, že pro každý let jsou k dispozici místa pro individuální prodej veřejnosti, buď přímo dopravcem, nebo jeho schválenými zástupci,
- je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými místy, buď
1. podle zveřejněného letového řádu, nebo
2. s lety tak pravidelnými nebo četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu.
Článek 3
1. Prodejce systému, který nabízí distribuční možnosti pro pravidelnou osobní leteckou dopravu, poskytne každému leteckému dopravci příležitost účastnit se za rovných a nediskriminačních podmínek těchto systémů v mezích kapacity systému a s výhradou technických omezení, jež jsou mimo kontrolu prodejce systému.
2. a) Prodejce systému nesmí
- klást ve smlouvě se zúčastněným dopravcem nepřiměřené podmínky,
- požadovat přijetí dodatečných podmínek, které svou povahou nebo podle obchodních zvyklostí nesouvisejí s účastí v jeho počítačovém rezervačním systému, a musí uplatňovat totožné podmínky pro stejnou úroveň služeb.
b) Prodejce systému nesmí od dopravce využívajícího jeho počítačový rezervační systém požadovat, aby přestal být zároveň účastníkem jiného systému.
c) Zúčastněný dopravce je oprávněn vypovědět bez smluvní pokuty smlouvu s prodejcem systému ve výpovědní lhůtě nepřesahující šest měsíců, která uplyne nejdříve ke konci prvního roku trvání smlouvy.
3. Zařízení pro zadávání a zpracování údajů poskytovaná prodejcem systému musí být bez diskriminace nabídnuta všem zúčastněným dopravcům.
4. Pokud prodejce systému provede zlepšení poskytovaných distribučních možností nebo vybavení určeného pro poskytování těchto možností, nabídne tato zlepšení za stejných podmínek všem zúčastněným dopravcům v mezích stávajících technických možností.
Článek 4
1. Zúčastnění dopravci a subjekty, kteří poskytují údaje pro počítačový rezervační systém, dbají, aby tyto údaje byly úplné, přesné, nezavádějící a průhledné.
2. Prodejce systému nesmí nakládat s údaji uvedenými v odstavci 1 tak, aby poskytované informace byly nepřesné, zavádějící nebo diskriminační.
3. Prodejce systému zadává a zpracovává údaje poskytované zúčastněnými dopravci stejně pečlivě a včas, pouze v rámci omezení daných metodou zadávání, kterou volí jednotliví dopravci, a s ohledem na standardní formáty používané prodejcem systému.
Článek 5
1. Prodejce systému poskytuje základní zobrazení a zahrne do něj údaje poskytované zúčastněnými dopravci týkající se letových řádů, tarifů a volných míst pro prodej jednotlivcům, a to jasně, úplně a bez diskriminace či zaujatosti, zejména pokud jde o pořadí informací.
2. Prodejce systému nesmí úmyslně nebo z nedbalosti zobrazovat nepřesné nebo zavádějící informace, a s výhradou čl. 9 odst. 5 zejména:
- kritéria pro řazení informací nesmějí mít přímou ani nepřímou souvislost s totožností dopravce a musí být uplatňována bez diskriminace na všechny zúčastněné dopravce,
- při sestavování a výběru párů měst nesmí docházet k diskriminaci založené na skutečnosti, že jedno město obsluhují různá letiště.
3. Základní zobrazení musí řadit letové možnosti pro požadovaný den či dny v pořadí stanoveném v příloze, ledaže spotřebitel pro určitou transakci požaduje odlišné řazení.
Článek 6
Kromě informací nabízených jako nedílná součást distribučních možností může prodejce systému poskytovat statistické nebo jiné informace pocházející z jeho počítačového rezervačního systému pouze tímto způsobem:
a) informace o individuálních rezervacích jsou poskytovány na stejném základě leteckému dopravci nebo leteckým dopravcům podílejícím se na spoji, na který se rezervace vztahuje;
b) informace v souhrnné nebo anonymní podobě poskytované leteckému dopravci na jeho žádost jsou nabídnuty bez diskriminace všem zúčastněným dopravcům;
c) ostatní informace pocházející z počítačového rezervačního systému jsou poskytovány se souhlasem příslušného leteckého dopravce a podléhají dohodě mezi prodejcem systému a zúčastněnými dopravci;
d) osobní informace o spotřebiteli získané cestovní kanceláří jsou zpřístupněny dalším stranám nezúčastněným na transakci pouze se souhlasem spotřebitele.
Článek 7
1. Povinnosti prodejce systému podle článků 3 až 6 se nevztahují na mateřského dopravce ze třetí země, pokud jeho počítačový rezervační systém není v souladu s tímto nařízením nebo pokud neposkytuje leteckým dopravcům ze Společenství zacházení rovnocenné tomu, které stanoví toto nařízení.
2. Povinnosti mateřských a zúčastněných dopravců podle článku 8 se nevztahují na počítačový rezervační systém, který kontrolují letečtí dopravci ze třetí země, pokud mateřskému nebo zúčastněnému dopravci není v této zemi přiznáno zacházení rovnocenné tomu, které stanoví toto nařízení a nařízení Komise (EHS) č. 2672/88.
3. Prodejce systému nebo letecký dopravce, který zamýšlí využít odstavce 1 nebo 2, musí své záměry a důvody rozhodnutí oznámit Komisi nejméně čtrnáct dnů před tímto krokem. Za mimořádných okolností může Komise na žádost zúčastněného prodejce nebo leteckého dopravce udělit z pravidla čtrnáctidenní lhůty výjimku.
4. Po obdržení oznámení Komise neprodleně určí, zda došlo k diskriminaci ve smyslu odstavců 1 a 2. Je-li tomu tak, uvědomí Komise všechny prodejce systémů nebo zúčastněné letecké dopravce ve Společenství, jakož i členské státy. Pokud k diskriminaci ve smyslu odstavců 1 nebo 2 nedošlo, uvědomí o tom Komise zúčastněné prodejce systémů nebo letecké dopravce.
Článek 8
1. Mateřský nebo zúčastněný dopravce nesmí spojovat používání určitého počítačového rezervačního systému předplatitelem s platbou provize nebo jiné pobídky pro prodej nebo vydávání letenek pro některý ze svých produktů letecké dopravy.
2. Mateřský nebo zúčastněný dopravce nesmí od předplatitele požadovat, aby pro prodej nebo vydávání letenek pro kterýkoli z produktů letecké dopravy, který dopravce nabízí přímo nebo nepřímo, používal určitý počítačový rezervační systém.
3. Odstavce 1 a 2 se uplatňují, aniž jsou dotčeny podmínky, které může letecký dopravce vyžadovat od cestovní kanceláře, když ji zmocňuje k prodeji a k vydávání letenek pro své produkty letecké dopravy.
Článek 9
1. Prodejce systému musí umožnit všem předplatitelům přístup k distribučním možnostem počítačového rezervačního systému bez jakékoli diskriminace.
2. Prodejce systému nesmí od předplatitele požadovat, aby s ním podepsal výhradní smlouvu, ani mu přímo nebo nepřímo bránit v tom, aby si předplatil nebo používal jiný systém či systémy.
3. Zlepšení služby, které prodejce systému nabízí jakémukoli předplatiteli, musí nabídnout prodejce všem předplatitelům bez diskriminace.
4. Prodejce systému nesmí ukládat ve smlouvě s předplatitelem nepřiměřené podmínky a předplatitel má zejména možnost vypovědět smlouvu s prodejcem systému bez smluvní pokuty ve výpovědní lhůtě nepřesahující tři měsíce, která uplyne nejdříve koncem prvního roku trvání smlouvy.
5. Prodejce systému zajistí technickými prostředky nebo smlouvou s předplatitelem, aby základní zobrazení bylo poskytováno pro každou jednotlivou transakci a aby předplatitel nenakládal s údaji poskytovanými počítačovými rezervačními systémy způsobem, který vede k nepřesnému, zavádějícímu, omezujícímu nebo diskriminačnímu informování spotřebitelů. Předplatitel však může při jakékoli transakci nově seřadit údaje nebo použít jiné zobrazení, aby vyhověl požadavku spotřebitelů.
6. Prodejce systému nesmí uložit předplatiteli povinnost přijmout návrh na technické zařízení, ale může požadovat, aby používal zařízení slučitelné s jeho systémem.
Článek 10
1. Poplatky požadované prodejcem systému nesmějí být diskriminační a musí být v přiměřeném vztahu k nákladům na poskytovanou a využívanou službu, a zejména musí být stejné pro stejnou úroveň služeb.
2. Prodejce systému poskytuje na žádost dotčeným osobám podrobnosti o platných postupech, poplatcích, systémových možnostech a o používaných kritériích pro editování a zobrazení. Toto ustanovení však nezavazuje prodejce systému, aby zveřejňoval informace, k nimž má vlastnická práva, jako je programové vybavení.
3. Veškeré změny výše poplatků, podmínek nebo nabízených služeb musí být včetně odůvodnění sděleny bez diskriminace všem zúčastněným dopravcům a předplatitelům.
Článek 11
1. Komise na základě stížnosti nebo z vlastního podnětu zahájí řízení, jehož cílem je ukončit porušování tohoto nařízení.
2. K podání stížnosti jsou oprávněny:
a) členské státy,
b) fyzické nebo právnické osoby, které prokáží oprávněný zájem.
3. Komise neprodleně předá členským státům kopie stížností, žádostí a všech souvisejících dokumentů, které jí byly zaslány nebo které sama v průběhu tohoto řízení posílá.
Článek 12
1. Komise si při plnění úkolů, které jí toto nařízení ukládá, může od členských států, podniků a sdružení podniků opatřovat všechny potřebné informace.
2. Komise může pro poskytnutí požadovaných informací stanovit lhůtu v délce nejméně jednoho měsíce.
3. Když Komise posílá podniku nebo sdružení podniků žádost o informace, pošle zároveň kopii žádosti členskému státu, na jehož území se nachází sídlo podniku nebo sdružení podniků.
4. Ve své žádosti Komise uvede právní důvody, předmět žádosti a sankce uvedené v čl. 16 odst. 1 pro případ poskytnutí nesprávných informací.
5. Majitelé podniků nebo jejich zástupci a v případě, že jde o právnické osoby nebo společnosti nebo sdružení bez právní subjektivity, osoby, které jsou ze zákona nebo podle stanov zmocněné je zastupovat, jsou povinny požadované informace poskytnout.
Článek 13
1. Komise může při plnění úkolů, které jí ukládá toto nařízení, provádět v podnicích a sdruženích podniků veškerá nezbytná šetření. K tomuto účelu jsou pracovníci pověření Komisí zmocněni:
a) přezkoumávat účetní knihy a jiné obchodní záznamy;
b) pořizovat kopie nebo výpisy z účetních knih a obchodních záznamů;
c) na místě žádat o ústní vysvětlení;
d) vstupovat do všech objektů, na pozemky a do dopravních prostředků podniků nebo sdružení podniků.
2. Při výkonu těchto pravomocí se pověření pracovníci Komise prokazují písemným pověřením uvádějícím předmět a účel šetření a sankce stanovené v čl. 16 odst. 1 pro případ, že by požadované účetní knihy nebo jiné obchodní záznamy nebyly předloženy úplné. Komise v přiměřené době před šetřením uvědomí členský stát, na jehož území se má šetření provést, o účelu šetření a o totožnosti pověřených pracovníků.
3. Podniky a sdružení podniků jsou povinny se šetření nařízenému rozhodnutím Komise podrobit. Rozhodnutí vymezí předmět a účel šetření, stanoví datum jeho zahájení a uvede sankce podle čl. 16 odst. 1 a právo požádat Soudní dvůr o přezkoumání rozhodnutí.
4. Komise přijímá rozhodnutí podle odstavce 3 po konzultaci s členským státem, na jehož území se má šetření provést.
5. Pracovníkům Komise mohou být při plnění jejich úkolů na žádost členského státu, na jehož území se má šetření provést, nebo Komise nápomocni pracovníci uvedeného členského státu.
6. Nepodrobí-li se podnik šetření nařízenému na základě tohoto článku, poskytne příslušný členský stát pověřeným pracovníkům Komise nezbytnou podporu k provedení jejich šetření.
Článek 14
1. Informace získané při uplatňování článků 12 a 13 lze použít pouze pro účely odpovídající žádosti nebo šetření.
2. Aniž jsou dotčeny články 11 a 20, jsou Komise a příslušné orgány členských států, jejich úředníci a další zástupci povinni nezveřejňovat informace získané při provádění tohoto nařízení, na které se vztahuje služební tajemství.
3. Odstavce 1 a 2 nebrání zveřejnění obecných informací nebo studií, které neobsahují údaje o konkrétních podnicích nebo sdruženích podniků.
Článek 15
1. Neposkytne-li podnik nebo sdružení podniků požadované informace ve lhůtě stanovené Komisí nebo dodá-li neúplné informace, vyžádá si je Komise rozhodnutím. V rozhodnutí upřesní požadované informace, stanoví odpovídající lhůtu pro jejich poskytnutí a uvede sankce stanovené čl. 16 odst. 1 a právo na přezkoumání rozhodnutí Soudním dvorem.
2. Zároveň Komise zašle kopii rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území se nachází sídlo podniku nebo sdružení podniků.
Článek 16
1. Komise může rozhodnutím uložit podnikům nebo sdružením podniků pokuty ve výši 1000 až 50000 ECU, pokud úmyslně nebo z nedbalosti
a) na žádost podle článku 12 poskytnou nesprávné informace nebo neposkytnou požadované informace ve stanovené lhůtě;
b) předloží požadované účetní knihy nebo jiné obchodní záznamy v neúplné podobě nebo se odmítají podrobit šetření nařízenému rozhodnutím podle čl. 13 odst. 1.
2. Komise může rozhodnutím uložit prodejcům systémů, mateřským dopravcům, zúčastněným dopravcům nebo předplatitelům, kteří porušují toto nařízení, pokuty až do výše 10 % ročního obratu daného podniku z dotyčné činnosti.
Při stanovení výše pokuty se přihlíží k závažnosti a době trvání protiprávního jednání.
3. Rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 nemají trestněprávní povahu.
Článek 17
Soudní dvůr má plnou soudní pravomoc ve smyslu článku 172 Smlouvy rozhodovat o žalobách proti rozhodnutím, kterými Komise uložila pokutu; může ji zrušit, snížit nebo zvýšit.
Článek 18
Pro účely článku 16 se použije ECU jako zúčtovací jednotka používaná pro sestavování souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle článků 207 a 209 Smlouvy.
Článek 19
1. Před přijetím rozhodnutí podle článku 16 poskytne Komise dotyčným podnikům nebo sdružením podniků příležitost vyjádřit se k výhradám Komise.
2. Jestliže to Komise nebo příslušné orgány členských států pokládají za nezbytné, mohou vyslechnout rovněž jiné fyzické nebo právnické osoby. Žádostem těchto osob o slyšení musí být vyhověno, prokáží-li oprávněný zájem.
Článek 20
1. Komise zveřejní rozhodnutí, která přijímá podle článku 16.
2. V tomto zveřejnění uvede jména zúčastněných stran a hlavní obsah rozhodnutí; přihlédne k oprávněnému zájmu podniků na ochraně jejich obchodního tajemství.
Článek 21
1. Toto nařízení je použitelné ode dne 1. srpna 1989 pro všechny počítačové rezervační systémy pro pravidelnou osobní leteckou dopravu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 nejsou čl. 5 odst. 3 a čl. 9 odst. 5 použitelné před 1. lednem 1990 pro počítačové rezervační systémy, které zřídily své správní ústředí a hlavní pobočku ve Společenství před 1. srpnem 1989. Komise může udělit další dvanáctiměsíční výjimku pro počítačové rezervační systémy, které z technických důvodů nejsou schopny splnit tato ustanovení do 1. ledna 1990.
Článek 22
Tímto nařízením nejsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy v oblasti bezpečnosti, veřejného pořádku a ochrany údajů.
Článek 23
Rada rozhodne o přezkoumání tohoto nařízení nejpozději do 31. prosince 1992 na základě návrhu Komise, který bude předložen do 31. března 1992 společně se zprávou o uplatňování tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. července 1989.