Směrnice Rady 92/42/EHS
ze dne 21. května 1992
o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že rozhodnutí 91/565/EHS [4] předpokládá podporu zvyšování energetické účinnosti ve Společenství na základě programu SAVE;
vzhledem k tomu, že je důležité podporovat opatření, jejichž cílem je postupné vytváření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 15. ledna 1985 o zdokonalování programů úspory energie v členských státech [5] vyzývá členské státy, aby dále usilovaly o podporu racionálnějšího využívání energie dalším rozvojem integrovaných politik úspor energie a aby tam, kde je to potřebné, své úsilí zvýšily;
vzhledem k tomu, že se usnesení Rady ze dne 16. září 1986 týká nových cílů Společenství v energetické oblasti v roce 1995 a sbližování politik členských států [6], a zejména klade za cíl zvýšení účinnosti dosahované při konečné spotřebě energie nejméně o 20 %;
vzhledem k tomu, že podle článku 130r Smlouvy je cílem Společenství v oblasti životního prostředí zajištění obezřetného a racionálního využívání přírodních zdrojů;
vzhledem k tomu, že je vhodné, aby návrhy na sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států týkajících se zdraví, bezpečnosti, ochrany životního prostředí a ochrany spotřebitele vycházely z vysoké úrovně ochrany;
vzhledem k tomu, že by podle usnesení Rady ze dne 21. června 1989 "mělo Společenství věnovat náležitou pozornost potenciální změně klimatu v souvislosti se skleníkovým efektem" [7] a podle závěrů Rady ze dne 29. října 1990 by emise CO2 měly být v roce 2000 v celém Společenství stabilizovány na úrovni z roku 1990;
vzhledem k tomu, že význam odvětví domácností a služeb, na který připadá převážný podíl konečné spotřeby energie ve Společenství, je značný;
vzhledem k tomu, že toto odvětví bude mít ještě větší význam díky trendům směřujícím k rozšíření ústředního vytápění a obecnému zvyšování tepelné pohody;
vzhledem k tomu, že vyšší účinnost kotlů je v zájmu spotřebitele; že úspora energie znamená menší dovoz uhlovodíků; že snížení závislosti Společenství v oblasti energie bude mít příznivý dopad na jeho obchodní bilanci;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 78/170/EHS ze dne 13. února 1978 o účinnosti zdrojů tepla pro vytápění a přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách a izolace rozvodů tepla a teplé užitkové vody pro domácnosti v nových neprůmyslových budovách [8] vedla ke vzniku podstatně rozdílných úrovní účinnosti v jednotlivých členských státech;
vzhledem k tomu, že požadavek vysoké účinnosti teplovodních kotlů sníží rozsah technických vlastností zařízení uváděného na trh, což usnadní sériovou výrobu a dosažení úspor z rozsahu; protože neexistuje předpis stanovující dostatečně náročné požadavky na energetickou účinnost, mohlo by dojít po vytvoření vnitřního trhu ke značnému poklesu úrovně účinnosti tepelných zařízení tím, že by se na trh dostaly kotle s nízkou účinností;
vzhledem k tomu, že se místní klimatické podmínky a vlastnosti budov z energetického hlediska a z hlediska jejich obývání ve Společenství značně liší; že členské státy musí při stanovování podmínek pro uvádění kotlů do provozu podle této směrnice brát tyto rozdíly v úvahu; že uvedené okolnosti opravňují k tomu, aby členské státy, ve kterých jsou ke dni přijetí této směrnice ve velkém rozsahu instalovány přídavné teplovodní výměníky a kotle určené k instalaci v obytném prostoru, nadále mohly v přesně stanovených mezích povolovat uvádění těchto kotlů na svůj trh a do provozu; že by tato úprava měla podléhat zvláštnímu dohledu Komise;
vzhledem k tomu, že se tato směrnice, jejímž cílem je odstranění technických překážek vztahujících se k účinnosti kotlů, musí řídit novým přístupem podle rozhodnutí Rady ze dne 7. května 1985 [9], které výslovně stanoví, že harmonizace právních předpisů se omezí na přijetí základních požadavků prostřednictvím směrnic vycházejících z článku 100 Smlouvy o EHS, kterým musí výrobky uváděné na trh vyhovovat, a že "tyto základní požadavky musí být dostatečně přesně formulovány, aby vytvořily právně závazné a vymahatelné povinnosti a umožnily certifikačním orgánům certifikovat výrobky uznané za vyhovující těmto požadavkům, pokud pro ně neexistují normy";
s ohledem na směrnici 83/189/EHS [10] o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů;
s ohledem na rozhodnutí 90/683/EHS [11] o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace;
vzhledem k tomu, že by kotle, které splňují požadavky na účinnost, měly být opatřeny značkou CE, případně dalšími značkami, které jim umožní v rámci Společenství volný pohyb a uvedení do provozu v souladu s jejich určeným účelem;
s ohledem na směrnici 89/106/EHS [12] o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků;
vzhledem k tomu, že by požadavky na účinnost podporující racionální využívání energie, které stanoví směrnice Rady 90/396/EHS ze dne 29. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv [13], měly být stanoveny pro kotle na plynná paliva podle této směrnice,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice, která je součástí programu SAVE na podporu zvyšování energetické účinnosti ve Společenství, stanoví požadavky na účinnost použitelné pro nové teplovodní kotle na kapalná nebo plynná paliva o jmenovitém výkonu nejméně 4 kW a nejvíce 400 kW (dále jen "kotle").
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
- kotlem: kombinovaná jednotka skládající se z kotlového tělesa a hořáku, konstruovaná tak, že teplo vzniklé spalováním je předáváno vodě,
- spotřebičem:
- kotlové těleso určené ke spojení s hořákem,
- hořák určený ke spojení s kotlovým tělesem,
- jmenovitým výkonem (vyjádřeným v kW): největší tepelný výkon stanovený a zaručený výrobcem, kterého lze dosáhnout při trvalém provozu a při tepelné účinnosti uvedené výrobcem,
- tepelnou účinností (vyjádřenou v %): poměr mezi teplem předaným kotlové vodě a součinem výhřevnosti při konstantním tlaku paliva a spotřeby paliva za jednotku času,
- částečným zatížením (vyjádřeným v %): poměr mezi užitečným výkonem kotle, který je provozován přerušovaně nebo při výkonu nižším, než je jmenovitý výkon, a tímto jmenovitým výkonem,
- průměrnou teplotou kotlové vody: průměr hodnot teploty vody na vstupu a výstupu z kotle,
- standardním kotlem: kotel, u něhož průměrná teplota vody může být omezena jeho konstrukcí,
- přídavným teplovodním výměníkem: kotel určený k zásobování systému ústředního vytápění a k instalování do odtahu spalin z topeniště jako součást kombinace přídavný teplovodní výměník/plynové topeniště,
- nízkoteplotním kotlem: kotel, který lze provozovat nepřetržitě při teplotě vstupní vody 35 až 40 °C, v němž případně může za určitých okolností dojít ke kondenzaci, včetně kondenzačních kotlů na kapalná paliva,
- kondenzačním kotlem na plynná paliva: kotel konstruovaný tak, že v něm trvale dochází ke kondenzaci značné části vodní páry obsažené ve spalinách,
- kotlem určeným k instalaci v obytném prostoru: kotel o jmenovitém výkonu nižším než 37 kW konstruovaný tak, že sáláním tepla z vnějšího pláště vytápí tu část obytného prostoru, v níž je instalován; má otevřenou expanzní nádobou, dodávka teplé vody se uskutečňuje samotížným oběhem; na vnější stěně těchto kotlů musí být výslovně udáno, že jsou určeny výlučně k instalaci v obytném prostoru.
Článek 3
1. Tato směrnice se nevztahuje na:
- teplovodní kotle, které mohou spalovat různá paliva, včetně pevných paliv,
- zařízení pro okamžitou přípravu teplé užitkové vody (průtokové ohřívače),
- kotle konstruované tak, že jsou schopny spalovat paliva, jejichž vlastnosti se značně liší od vlastností běžně dodávaných kapalných nebo plynných paliv (průmyslový odpadní plyn, bioplyn apod.),
- sporáky a spotřebiče určené zejména k vytápění prostoru, v němž jsou instalovány, jejichž vedlejší funkcí je také dodávka teplé vody pro ústřední vytápění a dodávka teplé užitkové vody,
- spotřebiče o jmenovitém výkonu menším než 6 kW pro dodávku teplé užitkové vody pomocí zásobníkového systému se samotížným oběhem,
- kotle vyráběné kusově.
2. U kombinovaných kotlů, tj. kotlů určených k vytápění místností a k přípravě teplé užitkové vody, se požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1 týkají pouze funkce vytápění.
Článek 4
1. Členské státy nesmějí na svém území zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění spotřebičů nebo kotlů na trh nebo do provozu, jestliže tyto spotřebiče splňují požadavky této směrnice, pokud není uvedeno jinak ve Smlouvě, v jiných směrnicích nebo v právních předpisech Společenství.
2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že kotle nemohou být uvedeny do provozu, pokud nesplňují požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1 a podmínky pro uvádění do provozu stanovené členskými státy na základě místních klimatických podmínek a vlastností budov z energetického hlediska a z hlediska jejich obývání.
3. Členské státy, v nichž byly ke dni přijetí této směrnice v širokém rozsahu instalovány přídavné teplovodní výměníky a/nebo kotle určené k instalaci do obytných prostor, však budou nadále schvalovat jejich uvádění do provozu za předpokladu, že jejich účinnost jak při jmenovitém výkonu, tak při částečném zatížení 30 % je nejvýše o 4 % nižší než účinnost stanovená v čl. 5 odst. 1 pro standardní kotle.
4. Komise soustavně sleduje účinky ustanovení odstavců 2 a 3 a ve zprávě předložené podle článku 10 provádí jejich analýzu. Za tímto účelem členské státy předají Komisi veškeré požadované informace, aby Komise mohla Radě podle článku 10 předložit návrhy změn, kterými se za všech okolností zajistí účinné využití energie a volný pohyb kotlů ve Společenství.
Článek 5
1. Kotle musí splňovat tyto požadované hodnoty tepelné účinnosti:
- při jmenovitém výkonu, tj. za provozu při jmenovitém výkonu Pn vyjádřeném v kW, a při průměrné teplotě kotlové vody 70 °C
a
- při částečném zatížení, tj. za provozu při 30 % částečném zatížení, a při průměrné teplotě kotlové vody lišící se v závislosti na typu kotle.
Požadavky na účinnost, které musí být splněny, jsou uvedeny v následující tabulce:
Typ kotle | Rozsah výkonu | Účinnost při jmenovitém výkonu | Účinnost při částečném zatížení |
| kW | Průměrná teplota kotlové vody (°C) | Požadovaná hodnota účinnosti (%) | Průměrná teplota kotlové vody (°C) | Požadovaná hodnota účinnosti (%) |
Standardní kotle | 4 až 400 | 70 | ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 50 | ≥ 80 + 3 log Pn |
Nízkoteplotní kotle | 4 až 400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn |
Kondenzační kotle na plynná paliva | 4 až 400 | 70 | ≥ 91 + 1 log Pn | 30 | ≥ 97 + 1 log Pn |
2. Harmonizované normy týkající se požadavků této směrnice, vypracované na základě pověření Komise v souladu se směrnicí 83/189/EHS a 88/182/EHS [16], stanoví mimo jiné metody ověřování platné pro výrobu a měření. V požadavcích na účinnost musí být zahrnuty vhodné tolerance.
Článek 6
1. Členské státy se mohou v souladu s postupy stanovenými v článku 7 rozhodnout pro použití zvláštního systému označení, který umožní přesně zjistit energetickou účinnost kotlů. Tento systém se použije pro kotle, jejichž účinnost je vyšší, než jaká se požaduje u standardních kotlů podle čl. 5 odst. 1.
Jsou-li hodnoty účinnosti při jmenovitém výkonu a účinnosti při částečném zatížení rovny příslušným hodnotám pro standardní kotle nebo vyšší, označí se kotel symbolem tak, jak je uvedeno v bodu 2 přílohy I.
+++++ TIFF +++++
.
Jsou-li hodnoty účinnosti při jmenovitém výkonu a účinnosti při částečném zatížení o tři nebo více procentních bodů vyšší než příslušné hodnoty pro standardní kotle, označí se kotel dvěma symboly
+++++ TIFF +++++
.
Každé další překročení účinnosti o tři procentní body při jmenovitém výkonu a při částečném zatížení umožňuje připojit další symbol
+++++ TIFF +++++
“ tak, jak je uvedeno v příloze II.
2. Členské státy nesmějí povolit žádné další označení, které by mohlo být zaměněno s označením podle odstavce 1.
Článek 7
1. Členské státy předpokládají, že kotle, které jsou v souladu s harmonizovanými normami, jejichž čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství a k nimž členské státy zveřejnily čísla vnitrostátních norem přebírajících tyto harmonizované normy, jsou ve shodě se základními požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1. Tyto kotle musí být opatřeny značkou CE podle bodu 1 přílohy I a musí k nim být přiloženo ES prohlášení o shodě.
2. Shoda sériově vyráběných kotlů se osvědčuje:
- přezkoušením účinnosti typu kotle v souladu s modulem B popsaným v příloze III,
- prohlášením o shodě se schváleným typem v souladu s moduly C, D nebo E popsaným v příloze IV.
U kotlů na plynná paliva jsou postupy posuzování shody jejich účinnosti shodné s postupy posuzování shody s požadavky na bezpečnost stanovenými ve směrnici 90/396/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv.
3. Spotřebiče prodávané samostatně musí být před uvedením na trh opatřeny značkou CE a musí k nim být přiloženo ES prohlášení o shodě, které stanoví parametry umožňující po montáži těchto spotřebičů dosáhnout hodnot účinnosti uvedených v čl. 5 odst. 1.
4. CE značka shody bude v souladu s požadavky této směrnice a s jinými ustanoveními týkajícími se připojování značky CE a také symboly podle přílohy I připojena na kotle viditelným, snadno čitelným a nesmazatelným způsobem. Na tyto výrobky se nesmějí umisťovat žádné jiné značky, znaky nebo údaje, které by mohly být zaměněny se značkou CE, pokud se týká jejího významu nebo grafického vzhledu.
Článek 8
1. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jmenoval k provádění úkolů týkajících se postupů podle článku 7 (dále jen "oznámené subjekty").
Komise přidělí těmto subjektům identifikační čísla a uvědomí o tom členské státy.
Rada zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznamy oznámených subjektů a průběžně je aktualizuje.
2. Členské státy použijí pro jmenování těchto subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, se považují za subjekty splňující kritéria stanovená v uvedené příloze.
3. Členský stát, který oznámil určitý subjekt, je povinen toto oznámení odvolat, jestliže zjistí, že daný subjekt již nesplňuje kritéria podle odstavce 2. Neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a oznámení odvolá.
Článek 9
1. Členské státy do 1. ledna 1993 přijmou a zveřejní právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1994.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy povolí, aby do 31. prosince 1997 byly uváděny na trh a do provozu spotřebiče, které vyhovují vnitrostátním předpisům platným na jejich území ke dni přijetí této směrnice.
Článek 10
Za tři roky od provedení této směrnice předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dosažených výsledcích. Zpráva bude doplněna návrhy na případné změny této směrnice vyplývající z těchto výsledků a z technického pokroku.
Článek 11
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. května 1992.